Справа  № 2 - 2485
І М Е Н Е М      У К Р А Ї Н И
року                                    Ялтинський міський суд Криму
складі судді:                                                Шумова
секретарі   :                                              Сущенко Л.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Ялтинського міського
суду цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до виконавчого комітету
Ялтинської міської ради про визнання дійсним договору, припинення права
власності на частку майна і визнання права власності, треті особи ОСОБА_4,
ОСОБА_3 про  визнання договору дійсним ,
суд
вточнивши позивні вимоги, просять суд визнати дійсним договір про
сумісну діяльність та додаткову угоду, припинити право ОСОБА_3 на частку майна,
а саме на 14/25  житлового будинку
АДРЕСА_1, і визнати за позивачами право власності на приміщення.
Позовні вимоги мотивовані тим, що 04 березня 1998 року, ОСОБА_2, ОСОБА_1 і ОСОБА_3 уклали договір про сумісну
діяльність, метою якого  була
реконструкція із збільшенням площі будинку , належної ОСОБА_3 - 14/25 частки
житлового будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_1 та набуття права сумісної
Позивачі згідно договору, рішення Виконавчого комітету
Ялтинської міської ради, та проектної документації, за свої кошти
реконструювали 14/25 частки житлового
будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_1, що зареєстрована
на праві власності за ОСОБА_3
В процесі виконання договору за згодою сторін були змінені первісні
зобов'язання, також були внесенні зміни в цивільне законодавство України
(ухвалення нового  Цивільного
Кодексу  16.01.2003 року)  , в наслідок чого, вони не можуть реалізувати
свої права та зареєструвати право власності на належні їм приміщення.
Представник відповідача Виконавчого комітету Ялтинської
міської ради  у судовому засіданні  не заперечував проти задоволення позовних
Суд дослідивши
матеріали  справи , вислухавши
сторони , вважає, що позивні вимоги
підлягають задоволенню із наступних підстав.
Відповідно до ст. 392 ГК України, власник майна може
пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається
Згідно ч. 1 ст. 128 ГК України (1963года), право власності у набувальника
майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачене
законом або договором.
Судом встановлено, що згідно Договору дарування № 457 від 28 січня 1997 року ОСОБА_3 належить
14/25 частки житлового будинку розташованого за адресою АДРЕСА_2  вказаного домоволодіння належить ОСОБА_4, на
підставі договору купівлі-продажу від 08.06.2002 року.
04 березня 1998 року, ОСОБА_2, ОСОБА_1 і ОСОБА_3, уклали договір про
сумісну діяльність .
Метою даного договору була реконструкція із збільшенням площі, належної
ОСОБА_3 14/25- частки житлового будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_1.
За умов даного договору, (п. 9.1. договору) після введення в експлуатацію
об'єкту, сторони за договором набувають загальну сумісну власність на об'єкт.
Оскільки із незалежних від них
причин, будівництво об'єкту затягнулося, об'єкт не був зданий в експлуатацію,
сторони за договором були вимушені переглянути його умови, в наслідок чого,
сторонами була прийнято рішення про складання додаткової угоди від 01.05.2002
року, до вищезгаданого договору.
Згідно до цієї додаткової угоди, ОСОБА_1 і ОСОБА_2 прийняли на себе
зобов'язання по відшкодуванню, ОСОБА_3 її частки у вартості досягнутого на той
момент результату сумісної діяльності в сумі 50 000 гривень, а ОСОБА_3 у свою
чергу відмовилася від майнових претензій на досягнутий на той момент результат
сумісної діяльності і передала свої майнові права на об'єкт реконструкції, та
отримала відповідну грошеву компенсацію.
В 2006 року ОСОБА_1 і ОСОБА_2 за свій рахунок, відповідно до проектної
документації були завершені дії по реконструкції об'єкту, його готовність
згідно звіту експерта зараз складає 100%, вартість складає 950 317 гривень, але
у зв'язку з тим, що дозвіл на реконструкцію від 14.02.1997 року, було надано на
ім'я ОСОБА_3, а також у зв'язку із зміною в законодавстві України , а саме : ухвалення
нового Цивільного кодексу 16.01.2003 року N 435-IV і Тимчасового положення «Про
державну реєстрацію прав власності на нерухоме майно» №7/5 від 07.01.2002
року),  вони не мають можливості ввести в
експлуатацію об'єкт, та зареєструвати відповідне право власності.
Встановлено, що ОСОБА_3 зверталась до  виконавчого комітету Ялтинської міської ради
із заявою про надання згоди на реконструкцію належної їй 14/25 частки
домоволодіння АДРЕСА_1. .
Виконавчим комітетом Ялтинською міської ради прийнято
рішення і надана згода на проведення позивачем реконструкції житлових і
нежитлових приміщень 14 лютого 1998 року.

Треті особи, ОСОБА_3 і ОСОБА_4 не заперечують проти тих
обставин, що до позивачів надійшло право власності на приміщення, що е
предметом спору.

Згідно із висновком експерта №7082 від 25 липня 2007
року(а.с.72-90), видно , що позивачами були завершені роботи по реконструкції
згідно до будівельних державних стандартів та норм и правил, і вартість майна на цей час складає 950.317.00  гривень (а.с.82).

Данні обставини представником відповідачів Ялтинської
міської ради і виконавчого комітету Ялтинської міської ради не оспарюються.

Суд приймає до уваги, що згідно із ч.1 ст.346 ЦК України,
право власності припиняється у разі відчуження власником свого майна та відмови
власника від права власності.

Згідно до частині 1 та 3 ст. 347 ЦК України, особа може відмовитися від права власності на майно,
заявивши про це або вчинивши інші дії, які свідчать про її відмову від права
власності. У разі відмови від права власності на майно, права на яке підлягають
державній реєстрації, право власності на нього припиняється з моменту внесення
за заявою власника відповідного запису до державного реєстру.

Таким чином дії, ОСОБА_3 свідчать про свідому відмову від
права власності на нерухоме майно, що підтверджується її представником у
судовому засіданні..

За таких обставин, із урахування усіх обставин справи в
їх сукупності, наданих по справі доказів, суд вважає, що позивні вимоги
підлягають задоволенню і за позивачами слід визнати право власності на
приміщення, припинивши право власності ОСОБА_3 на 14/25 частки домоволодіння
АДРЕСА_1.

Згідно ст. 4 ЦК України (в редакції 1963 року) цивільні права і обов'язки
виникають на підставах передбачених законом, а також дій, які не є передбачений
законом, але через цивільне законодавство породжують права і обов'язки, у тому
числі з договорів які хоча і не передбачені законом але йому не суперечать.

Згідно ст. 11 ЦК України(в редакції 2003 року), цивільні права і обов'язки
виникають з дій осіб, передбачених актами цивільного законодавства, а також з
дій, які не передбачені такими актами, але аналогічно породжують права і
обов'язки, у тому числі на підставі договорів і інших операцій.

Ч.1 ст. 331 ЦК України( в редакції 2003 року), передбачено, що право
власності на нову річ, виготовлену(створену) особою, набувається нею, якщо інше
не встановлене договором або законом.

Відповідно до ст. 16 ЦК України(в редакції 2003 року), кожний має право
звернутися до суду за захистом своїх прав і інтересів, у тому числі шляхом
визнання права, а також іншим способом передбаченим договором або законом.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.4,10,60,209,212-215 ЦПК України, ст.ст. 4,128, 430-432 ЦК України (в
редакції 1963 р.) ст.ст. , 11, 16, 331, 346, 347, 392 ЦК України(в редакції
2003 р.), суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до виконавчого комітету
Ялтинської міської ради про визнання дійсним договору, припинення права
власності на частку майна і визнання права власності, треті особи ОСОБА_4,
ОСОБА_3 - задовольнити.

Визнати договір про сумісну діяльність Б/№ від 24.03.1999 року та додаткову
угоду до договору про сумісну діяльність Б/№ від 05.01.2002 року дійсними.

Припинити право власності ОСОБА_3 на 14/25х часток домоволодіння АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на приміщення загальною площею - 130,3
кв.м, в житловому будинку АДРЕСА_1, у тому числі: 2-1 - площею -8,3 кв.м, - в
цокольному поверсі, приміщення 5-1 - площею - 14,6 кв.м, 5-2 - площею - 19,0
кв.м, 5-3 - площею - 7,8 кв. м, - в першому поверсі; 5-4 - площею - 23,8 кв.м,
5-5 - площею - 6,1 кв.м, 5-6 - площею - 4,3 кв.м, - в другому поверсі; 5-8 -
площею - 46,4 кв.м- в мансардному поверсі.

Визнати за ОСОБА_1, право власності на приміщення
загальною площею 105,9 кв.м, в житловому будинку АДРЕСА_1, у тому числі:
приміщення 3-1, площею -6,8 кв.м, 3-2 - площею -8,1  кв.м, - в цокольному поверсі; приміщення 6-1
- площею - 19,7 кв.м, 6-2 - площею - 7,1 кв.м, 6-3 - площею - 14,5 кв.м, - в
першому поверсі; 6-4 - площею - 19,5 кв.м, 6-5 - площею - 13,2 кв.м, 6-6 -
площею - 2,0 кв.м, 6-7 - площею - 7,1 кв.м, - в другому поверсі. будова літ.
«Г» (хозблок) домоволодіння АДРЕСА_1 загальною площею 68,7 кв.м- в цілому1/1.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до
Апеляційного суд Автономної республіки Крим через Ялтинський міський суд в
порядку та строки, передбачені ст.ст.294, 296 ЦПК України.

Суддя