У Х В А Л А І М Е Н Е М   У К Р
А Ї Н И

30 жовтня 2008 року
м. Київ

Суддя Судової палати у цивільних справах Верховного Суду
України

Патрюк М.В.

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення
Приморського районного суду м. Одеси від 19 грудня 2007 року та ухвалу
апеляційного суду Одеської області від 20 серпня 2008 року в справі за позовом
товариства з обмеженою відповідальністю “ЗАРС” до ОСОБА_2 про виселення із
наданням іншого жилого приміщення,

в  с
т  а  н
о  в  и  в :

У листопаді 2007 року ТОВ “ЗАРС” звернулось в суд із
вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що відповідно до рішення виконавчого
комітету Одеської міської ради від 4 серпня 2005 року товариство є забудовником
земельної ділянки по пров. Цегельному, 9 в               м. Одесі з будівництва 12-ти
поверхового 2-х секційного жилого будинку. Вказаним рішенням було визначено
терміни будівництва - 3-й квартал
2005 року і завершення будівництва - 3-й квартал 2008 року. Товариство
також було зобов'язано до початку будівництва виконати знесення будівель та
споруд, які знаходяться по вказаній адресі та провести відселення громадян, які
проживають в межах кварталу із наданням
іншого жилого приміщення відповідно до списку, до якого також було
включено відповідачку -
ОСОБА_2, яка є власником трикімнатної квартири АДРЕСА_1. 5 червня 2007
року між Одеською міською радою та ТОВ “ЗАРС” було укладено договір оренди
земельної ділянки, загальною площею                  5 292 кв.м., що знаходиться
по пров. Цегельному, 9 в м. Одесі. Згідно доданого до вказаного договору плану
земельних ділянок будинок №37 під літерою А1 по вул. Французький бульвар в м.
Одесі відноситься до будівель, що підлягають знесенню із відселенням громадян.
У зв'язку з тим, що відповідачка в добровільному порядку відмовилась виселитися
з квартири АДРЕСА_1, ТОВ “ЗАРС” не має можливості почати виконання
вищезазначених будівельних робіт. Просило суд визнати за ОСОБА_2 право
власності на квартиру АДРЕСА_2, яку для неї придбало ТОВ “ЗАРС”; припинити право власності ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_1та
виселити її з цієї квартири.

Заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від                  19 грудня 2007 року,
залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 20 серпня
2008 року, позовні вимоги ТОВ “ЗАРС” задоволено в повному обсязі.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати судові
рішення з підстав неправильного застосування судами норм матеріального права та
порушення норм процесуального права із передачею справи на новий розгляд до
суду першої інстанції.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з
таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної
інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не
були встановлені в рішенні суду, чи відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів
над іншими.

Із оскаржуваних судових рішень, доданих до них
матеріалів  вбачається, що скарга є  необґрунтованою і наведені в ній доводи не
дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначених
судових рішень.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 328 ЦПК України, у разі якщо
касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають
необхідності перевірки матеріалів справи, суддя-доповідач відмовляє у відкритті
касаційного провадження у справі.

Керуючись пунктом 5 частиною 3 статті 328 ЦПК України

у  х
в  а  л
и  в :

У відкритті касаційного провадження у справі за позовом
товариства з обмеженою відповідальністю “ЗАРС” до ОСОБА_2 про виселення із
наданням іншого жилого приміщення відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити
особі, яка подавала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Верховного Суду
України                                                         М.В. Патрюк