Справа № 22-1334/2008 рік
Головуючий суддя 1 інстанції: Калюжний А.Е.
Категорія : 20                                                           Суддя-доповідач
У Х В А Л А

І М Е Н Е М     У К Р А Ї Н И

12 листопада 2008 року
м. Рівне

Колегія суддів судової палати у цивільних
справах апеляційного суду Рівненської області в складі :

Головуючого
судді  : Мельника Ю.М.

суддів
: Гордійчук С.О., Ковалевича С.П.

при
секретарі : Омельчук Л.М.

розглянула у відкритому
судовому засіданні в м.Рівному цивільну справу за апеляційною скаргою
представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на рішення Здолбунівського районного суду від 04
липня 2008 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 доОСОБА_3, третьої особи
без самостійних вимог на стороні відповідача приватний нотаріус Здолбунівського
районного нотаріального округу Рівненської області ОСОБА_4, про визнання
довіреності та договору купівлі-продажу частини будинковолодіння недійсними і
стягнення моральної шкоди.

Заслухавши доповідача,
пояснення осіб, що з'явились в судове засідання, перевіривши матеріали справи
та доводи апеляційної скарги колегія суддів,-

в с т а н о в и л а  :

Рішенням
Здолбунівського районного суду від 04 липня 2008 року в позові ОСОБА_1.
доОСОБА_3., третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача приватний
нотаріус Здолбунівського районного нотаріального округу Рівненської
областіОСОБА_4., про визнання довіреності та договору купівлі-продажу частини
будинковолодіння недійсними і стягнення моральної шкоди  відмовлено.

В поданій на
рішення апеляційній скарзі позивач вказує на його незаконність, оскільки  суд не врахував, що висновки суду не
відповідають дійсним обставинам справи. Судом неправильно дана оцінка зібраним
доказам у справі, зокрема розписці, яка ОСОБА_1. не написана, показам свідків.

Судом
безпідставно відхилено клопотання представника позивача про витребування у
відповідача оригіналу довіреності, даної ОСОБА_1. на користь ОСОБА_3.,  а також книги реєстрації нотаріальних дій
приватним нотаріусом ОСОБА_4.

Суд не врахував, що ОСОБА_1. на час укладення
договору-купівлі продажу був у важкому матеріальному становищі, тому спірну
частину будинковолодіння він продав за значно нижчою ціною, ніж була на той час
її ринкова вартість.

Просить
рішення скасувати і ухвалити нове рішення яким позов задоволити.

Перевіривши законність і обґрунтованість
рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Відмовляючи в позові суд першої
інстанції правильно виходив з того, що на момент укладення договору
купівлі-продажу 46/100 частин жилого будинку ОСОБА_1. не перебував під впливом
хвороби чи крайньої нужденності і договір укладений за його згоди та на
підставі виданої ним довіреності.

На підтвердження такого висновку в
рішенні наведені відповідні мотиви та докази з якими погоджується і апеляційний
суд.

Відповідно до ст. 233 ЦК України
правочин, який вчинено особою під впливом тяжкої для неї обставини і на вкрай
невигідних умовах, може бути визнаний судом недійсним незалежно від того, хто
був ініціатором такого правочину.

В п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України „Про судову практику в
справах про визнання угод недійсними" № 3 від 28.04.1978 р. зі змінами
станом на 25.05.98 р. роз'яснено, що збігом тяжких обставин слід вважати такий
майновий або особистий стан громадянина чи його близьких (крайня нужденність,
хвороба тощо), які примусили укласти угоду на вкрай невигідних умовах.

Жодну з таких підстав ні в позовній заяві, ні в судовому засіданні наведено
не було, а тому суд прийшов до вірного висновку про відмову в задоволенні
позову.

Таким чином, договір купівлі-продажу спірного
приміщення укладено з дотриманням вимог ст. 657 ЦК України.

Щодо обов'язку
доказування і подання доказів, то відповідно до ст.10 ЦПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу
своїх вимог та заперечень.

Однак, будь-яких доказів, проте,
що договір купівлі-продажу частини будинку укладений на вкрай невигідних умовах
під впливом крайньої нужденності чи хвороби ні ОСОБА_1. за життя, ні
правонаступники суду не надали і судом їх не здобуто.

Доводи апеляційної скарги відповідача
проте, що суд безпідставно взяв до уваги розписку ОСОБА_1, не заслуговує на
увагу, оскільки позивач ОСОБА_1. особисто в судовому засіданні визнав, що
підпис на розписці схожий на його. Від проведення почеркознавчої експертизи
відмовився.

Таким чином, колегія суддів
приходить до висновку, що судом першої інстанції  були правильно, всебічно і повно  встановлені
обставини справи,  характер
правовідносин, які виникли між сторонами та застосовано правові норми, які
підлягали застосуванню  при вирішенні
даного спору, в зв'язку із чим рішення підлягає залишенню без
змін, як ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 307,
308, 313-315, ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила :

Апеляційну скаргу
представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Здолбунівського
районного суду від 04 липня 2008 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної
сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Верховного Суду України
протягом двох місяців з дня набрання нею чинності.

Головуючий :

Судді :