Колегія суддів Судової палати у цивільних справах
Верховного Суду України в складі:
суддів:
Перепічая В.С., Данчука
В.Г., Косенка В.Й., -
розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім'єю, визнання
недійсним договору купівлі-продажу квартири, визнання майна спільним майном
подружжя та поділ майна за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Луцького міськрайонного
суду Волинської області від           17
квітня 2008 року та ухвалу апеляційного суду Волинської області від                  26 червня 2008 року,
в с т а н о в и л а:
У жовтні 2006 року ОСОБА_1, звернувшись до суду з указаним позовом,
зазначала, що з 1999 року по 2006 рік вона проживала однією сім'єю і вела
спільне господарство з ОСОБА_2 Від спільного проживання у них народилась донька
Христина, 25 березня 2001 року народження. За час спільного проживання ними
було придбано квартиру АДРЕСА_1, дві земельні ділянки, два автомобіля та інше
майно загальною вартістю 1 034 250 грн. 27 липня 2006 року ОСОБА_2 продав
належну їм квартиру своїй колишній дружині ОСОБА_3
Посилаючись на викладене, позивачка просила визнати майно, придбане нею з
ОСОБА_2, спільним майном подружжя та поділити його.
Під час розгляду справи позивачка збільшила позовні вимоги і просила
встановити факт проживання її з ОСОБА_2 однією сім'єю як чоловіка та жінки без
реєстрації шлюбу протягом 1999-2006 років; визнати недійсним договір купівлі-продажу
спірної квартири, укладений 27 липня 2006 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3; визнати
майно, придбане нею з ОСОБА_2, загальною вартістю 1 121 295 грн. спільним
майном подружжя та поділити його з урахуванням інтересів дитини, виділивши їй у
власність квартиру, автомобіль “Пежо”, дитячу стінку та дитячій диван.
Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17 квітня 2008
року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Волинської області від 26
червня 2008 року, в задоволенні позову відмовлено.

У обґрунтування касаційної скарги
ОСОБА_1 посилається
на невідповідність висновків судів обставинам справи, неправильне застосування
судами норм матеріального права, порушення норм
процесуального права та ставить питання про скасування судових рішень і передачу справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Колегія суддів дійшла висновку про те, що
підстави для скасування  судових рішень
відсутні.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Згідно з
вимогами ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку
суд перевіряє в межах касаційної скарги
правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції
норм  матеріального чи процесуального
права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Матеріали
справи та доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про те,
що судами допущено неправильне застосування норм матеріального права чи
порушення норм процесуального права, яке призвело до неправильного вирішення
справи.

Керуючись ст.
332 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного
Суду України

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Луцького міськрайонного
суду Волинської області від 17 квітня 2008 року та ухвалу апеляційного суду Волинської
області від 26 червня 2008 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

В.С. Перепічай

В.Г. Данчук

В.Й. Косенко