У х в а л а

іменем
україни

6 листопада 2008  року

м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Пшонки
М.П.,                Прокопчука
Ю.В.,            Романюка Я.М.,-

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Агрофірма «Рубежівська»,
Михайлівсько-Рубежівської сільської ради, Києво-Святошинської районної
державної адміністрації про визнання права на земельний пай, видачу
відповідного сертифікату, стягнення моральної шкоди за касаційною скаргою  ОСОБА_1 на рішення апеляційного суду
Київської області від 3 червня 2008 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2008 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом, у якому просила
визнати за нею право на земельну частку (пай) у КСП «Агорофірма Рубежівська» с.
Михайлівська Рубежівка у розмірі                     3, 07 умовних кадастрових
гектара та стягнути з відповідачів солідарно       120 тис. грн. моральної шкоди.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду від 24 березня      2008 року позов задоволено частково.
Визнано за ОСОБА_1 право на земельну частку (пай) у розмірі 3, 07 умовних
кадастрових гектара із земель Михайлівсько-Рубежівської сільської ради та
зобов'язано Михайлівсько-Рубежівську сільську раду надати позивачці земельну
частку (пай) розміром 3, 07 га із земель запасу або резерву.

Рішенням апеляційного суду Київської області від 3 червня 2008 року рішення
районного суду скасовано, ухвалено нове рішення, яким у позові ОСОБА_1
відмовлено.

У
касаційній скарзі ОСОБА_1 порушує питання про скасування  рішення апеляційного суду й залишення в силі
рішення суду першої інстанції, мотивуючи свою вимогу порушенням судом норм
матеріального та процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія
суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в
касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність
застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи
процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини,
що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що рішення апеляційного
суду ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права,
відсутні передбачені статтею 338 ЦПК України підстави для обов'язкового
скасування судового рішення.

Наведені в касаційній скарзі доводи висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 332, 337 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у
цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

Касаційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити, а рішення апеляційного суду Київської області від 3
червня 2008 року залишити без змін.

Ухвала
оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

Пшонка М.П.                             Прокопчук Ю.В.              Романюк Я.М.