АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22ц -284/2008 р.                                           Головуючий
15                                                                                  Пироженко
апеляційній інстанції Корнієнко Н.В.
УХВАЛА

іменем України

19 лютого 2008
року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду
Черкаської області в складі:

головуючого                           Адаменко Л.В.

суддів                                      Корнієнко
Н.В., Демченка В.А.

при
секретарі                          Макарчук
Н.С.

з участю
адвоката                  ОСОБА_1

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу відповідачки
ОСОБА_2 на заочне рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 28 вересня 2006 року по справі
за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, -

встановила:

12 травня 2005 року позивач ОСОБА_3 звернувся в суд
з позовом до ОСОБА_2 про розірвання договору оренди житла, виселення та
стягнення матеріальної і моральної шкоди.

В
позовній заяві зазначив, що він на підставі договору найму, укладеного між ним
та відповідачкою 5 червня 2004 року, передав
останній в користування з подальшим викупом без визначення строку належну йому,
як власнику 12/25 частини
будинку з оплатою за оренду житла за два місяці в розмірі 160 доларів США,
еквівалентні 850  грн.

Відповідачка
умов договору не дотримується, орендну плату не оплачує, тому утворилася
заборгованість в розмірі 1
140  грн. , які він просив стягнути з
відповідачки, а також просив стягнути з неї 15 000  грн.  моральної шкоди та розірвати договір оренди і
виселити її з його житла.

В
подальшому ОСОБА_3 позовні
вимоги змінив, відмовившись від позову в частині розірвання договору оренди і
виселення, просив стягнути з відповідачки за 21 місяць проживання 1
900 доларів США або 10
450  грн.
з розрахунку по 100
доларів США за місяць (за 2
місяці оплачено). Крім того просить стягнути борг за комунальні послуги,
які вона не оплачувала, проживаючи в квартирі, в сумі 13 115  грн.  38
коп.

Вважаючи,
що йому була завдана і моральна шкода в сумі 10 000  грн. , яку також просив стягнути з
відповідачки, оскільки він є інвалідом ВВ війни, на протязі тривалого часу інша
сторона не пускала його в оселю, прохав її оплатити йому кошти, в зв'язку з чим
він був збентежений та хвилювався.

Зустрічний
позов, який подавала ОСОБА_2 до ОСОБА_3
про стягнення надмірно сплачених коштів за договором оренди та стягнення
моральної шкоди, ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 28 вересня 2006 року залишено
без розгляду в зв'язку з неодноразовою неявкою позивачки в судове засідання.

2

Рішенням
Соснівського районного суду м. Черкаси від 28 вересня 2006
року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3
борг по оплаті за комунальні послуги в сумі 2 665 грн. 20коп. та моральну шкоду в сумі 500  грн., а всього 3165,20  грн.

На
користь держави стягнуто з ОСОБА_2 судові витрати в сумі 51  грн.  та
30  грн.
витрат, оплачених за ІТЗ розгляду справи.

В
апеляційній скарзі відповідачка ОСОБА_2 просить скасувати рішення Соснівського
райсуду м. Черкаси від 28 вересня 2006 року. Вважає, що рішення ухвалено з
порушенням процесуальних норм, оскільки про розгляд справи вона не
повідомлялася належним чином. Крім того, вона в цей період проходила
стаціонарне лікування у Черкаській обласній лікарні.

Заслухавши
учасників судового розгляду, вивчивши матеріали справи та доводи апеляції,
колегія суддів приходить до наступного.

З
протоколу судового засідання видно, що 27
лютого 2006 року
ОСОБА_2 була в судовому засіданні та давала пояснення, але слухання справи було
відкладено на 15.03.2006
року в зв'язку з заявленим клопотанням адвоката про виклик додаткових
свідків. Далі справа тривалий час не знаходила свого вирішення із-за неявки в
судове засідання відповідачки ОСОБА_2

3-го та 25-го квітня 2006 року ОСОБА_2
подавала заяви про відкладення справи в зв'язку з лікуванням в обласній
лікарні, після чого справа переносилася слуханням на 17.05.2006 року, на 8.06.2006 року, на 13.09.2006 року, на 28.09 2006 року.

Дані про
те, що ОСОБА_2 на ці дні судом якимось чином повідомлялася в матеріалах справи
відсутні (відсутні розписки та не вручені конверти з повістками, що
повернулися).

Відповідно
до ч.9 ст. 74 ЦПК
України, відповідач, місце проживання (перебування чи роботи) або
місцезнаходження якого позивачеві невідоме, навіть після його звернення до
адресного бюро і органів внутрішніх справ, викликається в суд через оголошення
в пресі.

Суд
першої інстанції відповідно до даної норми закону подав оголошення в газету
«Нова Доба» про виклик відповідачки ОСОБА_2 в судове засідання на 28 вересня 2006 року.

Проте,
місце проживання відповідачки ОСОБА_2 відоме не тільки позивачу, а й суду,
оскільки, як зазначалося вище, вона приймала участь у справі і давала
пояснення. Більше того, двічі повідомляла про своє лікування.

Відповідно
до ч.1 ст. 232 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде
встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання та не повідомив про
причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають
істотне значення для правильного вирішення справи.

При
зверненні до суду з заявою про перегляд заочного рішення, ОСОБА_2 подала
довідку про те, що в період з 7
по 21 серпня 2006 року її дочка, 1994 року народження,
перебувала на стаціонарному лікуванні в обласній лікарні.

Крім
того, в судовому засіданні її адвокат заявив клопотання про відкладення
розгляду заяви про перегляд заочного рішення та надання часу для подачі іншого
доказу про причини неповідомлення в суд причин неявки в попередні засідання,
оскільки відповідачка не змогла взяти підтвердження про її перебування в
обласній лікарні на стаціонарному лікуванні із-за відсутності лікаря.

3

Проте в
задоволенні такого клопотання судом безпідставно було відмовлено та залишено
без задоволення заяву про перегляд заочного рішення.

Тому
відповідачка лише до апеляційної скарги додала довідку про те, що в період з 20 вересня 2006 року по 4 жовтня 2006 року вона
перебувала на стаціонарному лікуванні в кардіологічному відділенні з діагнозом:
гіпертонічний криз.

Заочне рішення
судом ухвалено 28 вересня 2006 року.

Відповідно
до п.3 ч.1 ст. 311 ЦПК
України рішення суду підлягає скасуванню з направленням справи на новий
розгляд, якщо справу розглянуто за відсутності будь-кого з осіб, які беруть
участь у справі, належним чином не повідомлених про час і місце судового
засідання.

В
зв'язку з цим апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає до задоволення, а оскаржуване
заочне рішення суду першої інстанції від 28
вересня 2006 року не
може залишатися в силі і підлягає скасуванню з направленням справи на новий
судовий розгляд.

Керуючись ст.
ст. 303, 307, 311, 314,
315 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну
скаргу відповідачки ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення
Соснівського районного суду м. Черкаси від 28 вересня 2006
року по справі за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, скасувати.

Справу
направити Соснівському районному суду м. Черкаси на новий судовий розгляд іншим
складом суду.

Ухвала
може бути оскаржено в касаційному порядку до Верховного Суду України на протязі
двох місяців з дня її проголошення.