РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 2-377/2008 рік

05
грудня 2008 року Першотравенський міський суд Дніпропетровської області в
складі головуючої судді Бондарьової Г.М.

при
секретарі:Кобкі Т.В.

за
участю представника відповідача Дерюгіна Е.О.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Першотравенську цивільну справу за
позовом ОСОБА_1  до Першотравенського
міського житлово-комунального підприємства про відновлення прав щодо пільг
оплати за комунальні послуги та стягнення переплачених сум,

ВСТАНОВИВ:

11
січня 2008 року ОСОБА_1. звернувся до суду з позовом до Першотравенського
міського житлово-комунального підприємства про відновлення прав щодо пільг
оплати за комунальні послуги та стягнення переплачених сум.

В
обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те,що він проходить
службу в ОВС України з серпня 1996 року
та станом на 10 січня 2008 року перебував на посаді старшого
уповноваженого сектору карного розшуку Першотравенського МВ УМВС України в Дніпропетровській
області.

У
відповідності зі ст..22 Закону України «Про міліцію» він та члени його родини
користуються пільгами по оплаті
комунальних послуг/квартплаті,оплаті за
водопостачання,водовідведення,теплозабезпечення/,зокрема мають право на знижку
50% по сплаті за вказані комунальні послуги.

До 2003
року комунальні послуги надавалися Першотравенським управлінням
житлово-комунального господарства/УЖКГ/.

14
липня 2003 року було створене Першотравенське міське житлово-комунальне
підприємство/МЖКП/,яке надає вказані комунальні послуги.

З серпня
2004 року він з дружиною став мешкати в АДРЕСА_1,де зареєстровані разом з
дружиною,де у них вІНФОРМАЦІЯ_1 народилася дитина.

Відповідач
почав нараховувати  йому комунальні
послуги в повному розмірі без застосування пільг по знижці по оплаті за вказані
комунальні послуги на 50% згідно ст..22 Закону України «Про міліцію»,чим
порушено його законні та конституційні права на пільги як працівнику міліції.

З
врахуванням викладеного позивач просить стягнути з відповідача половину суми
сплачених ним  послуг за комунальні
послуги:

- з
вересня 2004 року  до 01 січня 2004
року  ним сплачено за комунальні послуги
359,38грн/320 грн квартплата;39,38грн вода та каналізація/;

-у 2005
році ним сплачено комунальні послуги всього 690,75грн/квартплата 600грн, вода
та каналізація-90,75грн/;

-у 2006
році ним сплачено комунальні послуги всього 1140,57гнрн,з них квартплата
221,91грн, вода та каналізація 62,25грн, 619,73 грн опалення;

- у
2007 році ним сплачено комунальні послуги в розмірі всього 1140,57грн,із них
215,6 грн квартплата.109,47грн вода та каналізація-815,50грн;

Всього
ним сплачено в повному розмірі за комунальні послуги з вересня 2004 року до 01
січня 2008 року в сумі 3094,54грн.

Позивач
просить суд:

-  визнати за ним його законне право користування
пільгами,надане ст..22 Закону України «Про міліцію»;

-  зобов»язати Першотравенське МЖКП нараховувати йому оплату
за комунальні послуги у розмірі  50% їх
вартостя;

-  стягнути з Першотравенського МЖКП 50% коштів /згідно
ст..22 Закону України «Про міліцію» /сплачених ним раніше за комунальні послуги
,тобто 1547,30грн/ 3094,54грн:2/.

Представник
відповідача Першотравенського МЖКП в судовому засіданні позовОСОБА_1 не
визнав,посилаючись на те,що дійсно
ст..22 Закону України «Про міліцію» передбачено надання ОСОБА_1 як
працівнику міліції та членам його сім»ї 50-процентної пільги/знижки/ по платі
жилої площі,комунальних послуг,а також палива,але Законами України «Про
державні бюджети України» на 2003-2008 роки визначено механізм фінансування цих
пільг і передбачено,що витрати на безоплатне або пільгове матеріальне і
побутове забезпечення,на яке згідно із законодавством України мають право
окремі категорії працівників до яких належить ОСОБА_1. здійснюється за рахунок
і в межах бюджетних асигнувань на утримання цих бюджетних установ.

Крім
того,цими ж законами визначено коло осіб яким надаються пільги за рахунок
субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам,в якому працівників міліції
немає.

Тому
вони вважають звернення позивача до ПМЖКП про застосування пільг та
стягнення  половини сплачених сум за
комунальні послуги безпідставним,оскільки з цього приводу позивачу слід
звертатися за фінансування належних йому пільг до УМВС України в
Дніпропетровській області,при відмові УМВС
України в Дніпропетровській області фінансувати вказані пільги ПМЖКП не
буде надавати йому вказані пільги,просять в задоволенні позовних вимог повністю
відмовити.

Вислухавши
пояснення представника відповідача,вивчивши матеріали справи суд вважає
встановленими слідуючі обставини та відповідні їм правовідносини:

ОСОБА_1.
проходить службу в ОВС України з серпня 1996 року  та станом на 10 січня 2008 року перебував на
посаді старшого уповноваженого сектору карного розшуку Першотравенського МВ
УМВС України в Дніпропетровській області.

У
відповідності зі ст..22 Закону України «Про міліцію» він та члени його родини
користуються пільгами по оплаті
комунальних послуг/квартплаті,оплаті за
водопостачання,водовідведення,теплозабезпечення/,зокрема мають право на знижку
50% по сплаті за вказані комунальні послуги.

До 2003
року комунальні послуги надавалися Першотравенським управлінням
житлово-комунального господарства/УЖКГ/.

14
липня 2003 року було створене Першотравенське міське житлово-комунальне
підприємство/МЖКП/,яке надає вказані комунальні послуги.

З
серпня 2004 року позивач з дружиною став мешкати вАДРЕСА_1,де зареєстровані
разом з дружиною,де у них вІНФОРМАЦІЯ_1 народилася дитина.

Відповідач
почав нараховувати позивачу комунальні послуги в повному розмірі без
застосування пільг по знижці по оплаті за вказані комунальні послуги на 50%
згідно ст..22 Закону України «Про міліцію».

Позивач
ОСОБА_1. сплатив за комунальні послуги:

- з
вересня 2004 року  до 01 січня 2004
року  ним сплачено за комунальні послуги
359,38грн/320 грн квартплата;39,38грн вода та каналізація/;

-у 2005
році ним сплачено комунальні послуги всього 690,75грн/квартплата 600грн, вода
та каналізація-90,75грн/;

-у 2006
році ним сплачено комунальні послуги всього 1140,57гнрн,з них квартплата
221,91грн, вода та каналізація 62,25грн, 619,73 грн опалення;

-  у 2007 році ним сплачено комунальні послуги в розмірі
всього 1140,57грн,із них 215,6 грн квартплата.109,47грн вода та
каналізація-815,50грн;

Всього
ним сплачено в повному розмірі за комунальні послуги з вересня 2004 року до 01
січня 2008 року в сумі 3094,54грн.

Вирішуючи
позовні вимогиОСОБА_1 по суті суд виходить зі слідуючого:

Оскільки
позивач знаходиться у цивільно-правових відносинах з відповідачем ПМЖКП  з приводу надання йому відповідачем
комунальних послуг,суд вважає за можливе розгляду заявлених вимог позивача до
ПМЖКП в порядку цивільного судочинства.

Згідно
ст.22 Закону України «Про міліцію» працівникам міліції та членам їх сімей
надається 50-процентна знижка по оплаті жилої площі,комунальних послуг,а також
палива,в межах норм,встановлених законодавством.

Згідно
частин другої,третьої,четвертої ст.78 Закону України «Про державний бюджет
України на 2004 рік»витрати на безоплатне або пільгове матеріальне і побутове
забезпечення/куди відноситься і знижка плати за користування житлом/квартирної
плати/,плати за комунальні послуги/водопостачання,теплова енергія/,на яке
згідно з законами України мають право окремі категорії працівників,/до яких
відноситься  і працівник міліції
ОСОБА_1,/здійснюються за рахунок і в межах бюджетних асигнувань на утримання
цих бюджетних установ.

Вказані
пільги надаються у разі,якщо грошові доходи цих працівників менше величини
прожиткового мінімуму,встановленої для працездатних осіб.

Розмір
наданих пільг у грошову еквіваленті разом з грошовими доходами зазначених працівників
не повинен перевищувати величини прожиткового мінімуму,встановленої для
працездатних осіб.

Рішенням
Конституційного Суду України № 20 -рп/2004 від 01 грудня 2004 року /справа №
1-27/2004/ визнано такими що не відповідають Конституції України/є неконституційними/
частин другої,третьої ,четвертої ст..78 Закону України «Про державний бюджет
України на 2004 рік».

Тобто з
врахуванням викладеного,позивач мав право на пільги по сплаті комунальних
послуг в межах заявлених ним вимог з вересня по 31 грудня 2004 року в
розмірі  знижки на 50% з загальної суми
сплаченої за комунальні послуги що становить 179,69грн/359,38грн  сплачених комунальних послуг за період з
вересня  по 31 грудня 2004 року:2/,які
повинні були надаватися  відповідачем
Першотравенським ПМЖКП,оскільки положення частин другої,третьої ,четвертої
ст..78 Закону України «Про державний бюджет України на 2004 рік»,які
передбачали ,що пільги позивачу по знижці комунальних платежів здійснюються за
рахунок і в межах бюджетних асигнувань на утримання цих установ,визнані
нечинними відповідно до рішення Конституційного Суду України № 20-рп/2004  від 01 грудня 2004 року,а посилання
представника відповідача  в цій частині
позовних вимог про те,що законом не визначено джерело фінансування  витрат підприємства,що надає комунальні
послуги,у випадку надання 50% знижки по їх оплаті,не могли бути підставою для
відмови  в позові в цій частині за 2004
рік,бо цей механізм компенсації за 2004 рік не був розроблений не з вини позивача,якому
за його працю в правоохоронних органах держава зазначила пільги.

Але
оскільки позовні вимоги позивачем в цій частині заявлені з пропуском
трьохрічного строку позовної давності/право на позов виникло 31 грудня 2004
року,а позов заявлено 10 січня 2008 року/ ,поважних причин пропуску  трьохрічного строку позовної давності
позивачем не зазначено,заяву про поновлення такого строку не надано,суд
вважає,що в цій частині позовних вимог позивачу слід відмовити у зв»язку з
пропуском строку позовної давності.

Згідно
ч.2 ст.73 Закону України «Про державний бюджет України на 2005 рік» витрати на
безоплатне або пільгове забезпечення,на яке згідно з законодавством України
мають окремі категорії працівників/до яких відноситься позивач/,знижки плати за
користування житлом/квартирної плати/,плати за комунальні
послуги/водопостачання,теплова енергія/ здійснюються за рахунок і в межах
бюджетних асигнувань на утримання цих бюджетних установ.

Вказані
вимоги  ч.2 ст.73 Закону України «Про
державний бюджет України на 2005 рік» неконституційними та нечинними  не визнані,визнання  вказаного положення закону нечинним не
входиться до компетенції суду,який розглядає даний спір.

Тому
підстав для застосування відповідачем
пільг,на які претендує позивач за рахунок ПМЖК,відповідача у справі та
стягнення з відповідача половини сплачених сум за комунальні  послуги за 2005 рік не вбачається.

Згідно
ч.2 ст.75 Закону України «Про державний бюджет України на 2006 рік» витрати на
безоплатне або пільгове забезпечення,на яке згідно з законодавством України
мають окремі категорії працівників/до яких відноситься позивач/,знижки плати за
користування житлом/квартирної плати/,плати за комунальні
послуги/водопостачання,теплова енергія/ здійснюються за рахунок і в межах
бюджетних асигнувань на утримання цих бюджетних установ.

Вказані
вимоги  ч.2 ст.75 Закону України «Про
державний бюджет України на 2006 рік» неконституційними та нечинними  не визнані,визнання  вказаного положення закону нечинним не
входиться до компетенції суду,який розглядає даний спір.

Тому
підстав для застосування відповідачем
пільг,на які претендує позивач за рахунок ПМЖК,відповідача у справі та
стягнення з відповідача половини сплачених сум за комунальні  послуги за 2006 рік не вбачається.

Згідно
ч.2 ст.69 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік» витрати на
безоплатне або пільгове забезпечення,на яке згідно з законодавством України
мають окремі категорії працівників/до яких відноситься позивач/,знижки плати за
користування житлом/квартирної плати/,плати за комунальні
послуги/водопостачання,теплова енергія/ здійснюються за рахунок і в межах
бюджетних асигнувань на утримання цих бюджетних установ.

Вказані
вимоги  ч.2 ст.69 Закону України «Про
державний бюджет України на 2007 рік» неконституційними та нечинними  не визнані,визнання  вказаної ст.69 закону нечинною не входиться
до компетенції суду,який розглядає даний спір.

Рішенням
Конституційного суду України від 09 липня 2007 року № 6-рп/2007 рік /справа №
1-29/2007/,визнано неконституційною лише ст.. 36 Закону України «Про державний
бюджет України на 2007 рік» про надання вказаної пільги лише працівникам,які
мають право  на податкову соціальну
пільгу/тобто в залежності від доходів які отримують вказані працівники/.

Тому
підстав для застосування відповідачем
пільг,на які претендує позивач за рахунок ПМЖК,відповідача у справі та
стягнення з відповідача половини сплачених сум за комунальні  послуги за 2007 рік не вбачається.

Згідно
ч.2 ст.65 Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік» витрати на
безоплатне або пільгове забезпечення,на яке згідно з законодавством України
мають окремі категорії працівників/до яких відноситься позивач/,знижки плати за
користування житлом/квартирної плати/,плати за комунальні
послуги/водопостачання,теплова енергія/ здійснюються за рахунок і в межах бюджетних
асигнувань на утримання цих бюджетних установ.

Вказані
вимоги  ч.2 ст.65 Закону України «Про
державний бюджет України на 2008 рік» неконституційними та нечинними  не визнані,визнання  вказаної ст.65 закону нечинною не входиться
до компетенції суду,який розглядає даний спір.

Рішенням
Конституційного суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 /справа №
1-28/2008/,ст..65 Закону України
неконституційною не визнано.

Тому
підстав для застосування відповідачем
пільг,на які претендує позивач за рахунок ПМЖК,відповідача у справі та
стягнення з відповідача половини сплачених сум за комунальні  послуги за 2008 рік не вбачається.

Оскільки
як вбачається з Законів України  про
державні бюджети України  на 2005-2008
роки передбачено  порядок та механізм
/джерело/ фінансування  встановлених
законодавством України пільг на комунальні послуги окремим категоріям  працівників/до яких відноситься  позивач/-зокрема передбачено що надання
вказаних пільг здійснюється за рахунок і в межах бюджетних асигнувань на утримання
цих бюджетних установ,позовні вимогиОСОБА_1 до відповідача Першотравенського
МЖКП  про надання таких пільг,та
стягнення  з відповідача половини
сплачених ним комунальних послуг за період з 2005 року по день постановлення
рішення суду не підлягають задоволенню,як безпідставні,оскільки вказані вимоги
можуть бути ним заявлені до  належних
бюджетних  установ/Першотравенське МВ
УМВС України чи УМВС України в Дніпропетровській області/,за рахунок яких, і в
межах бюджетних асигнувань на утримання яких,
передбачено надання пільг,на які претендує позивач.

Спір з
цього приводу до вказаних органів може вирішуватися в порядку  адміністративного судочинства,як з суб»ектами
владних повноважень,а не в порядку цивільно-процесуального судочинства,судом не  могли бути
залучені  вказані установи
належними відповідачами чи третіми особами ,оскільки згідно ч.3 ст.21 КАС
України не допускається  об»єднання в
одне провадження кількох вимог ,які належить розглядати в порядку різного
судочинства.

Аналізуючи  положення ст..22 Закону України «Про міліцію»
та вищевказані закони України «Про державні бюджети України на 2005-2008 роки
,якими визначено порядок та
механізм/джерело/фінансування встановлених законом пільг для окремих
категорій працівників/в тому числі позивачу/,які не визнані
неконституційними,тобто  в даному випадку
на період виникнення спірних правовідносин,які є предметом спору в цій
справі,були наявні нормативно-правові акти,які мають однакову юридичну силу,але
по різному встановлювали порядок та механізм фінансування  пільг.

Отже
для вирішення цього спору слід визначитися який з цих законів є пріоритетним та
підлягає застосуванню у виниклих правовідносинах.

Згідно
зі ст.. 75 Конституції України Верховна Рада є єдиним органом законодавчої
влади в Україні.

Конституція
України не встановлює пріоритету застосування того чи іншого закону,в тому
числі залежно від предмета правового регулювання.Немає також закону
України,який би регулював питання подолання колізії норм законів,що мають
однакову юридичну силу.

Водночас
Конституційний суд України в пункті 3 мотивувальної частини рішення від 03
жовтня 1997 року № 4-зп у справі про набуття чинності Конституцією України
зазначив:»Конкретна  сфера суспільних
відносин не може бути водночас врегульована однопредметними нормативними
правовими актами однакової сили,які за змістом суперечать один одному.Звичайною
є практика,коли наступний у часі акт містить пряме застереження щодо повного
або часткового скасування попереднього.Загальновизнаним є те,що з прийняттям
нового акта,якщо інше не передбачено самим цим актом,автоматично скасовується
однопредметний акт,який діяв у часі раніше».

За
змістом частини третьої статті 150 Конституції України рішення Конституційного
Суду України є обов»язковими до виконання на території України.

Отже,за
наявності декількох законів,норми яких по-різному регулюють конкретну сферу
суспільних відносин,під час  вирішення
спорів у цих відносинах суди повинні застосовувати положення закону з
урахуванням дії закону в часі за принципом пріоритету тієї норми,яка прийнята
пізніше.

Виходячи
з наведених  положень Конституції України
та рішення Конституційного Суду України,а також враховуючи,що вищезазначеними
статтями законів України Про державний бюджет України на 2005-2008 роки
фактично змінено положення ст..22 Закону України  «Про міліцію» ,який діяв у часі раніше,в
частині порядку надання та механізму фінансування вказаних пільг окремим
категоріям працівників,пріоритетними в даному випадку є положення вказаних
статей Законів України Про державний бюджет України на 2005-2008 роки.

З
врахуванням викладеного суд вважає,що в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 слід
відмовити у повному обсязі.

На
підставі викладеного,керуючись ст..ст. 10,11,60,209,212,214,215,218 ЦПК
України,

-ст..ст.256,257,267
ЦК України,

-ч.2 ст.73
Закону України «Про державний бюджет України
на 2005 рік»;

- ч.2
ст.75 Закону України «Про державний бюджет України на 2006 рік»;

-ч.2
ст.69 Закону України «Про державний бюджет Україн и на 2007 рік»;

-ч.2
ст.65 Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення
змін до деяких законодавчих актів України»суд,

ВИРІШИВ:

В
задоволенні позову ОСОБА_1  до
Першотравенського міського житлово-комунального підприємства про відновлення
прав щодо пільг оплати за комунальні послуги та стягнення переплачених сум
відмовити.

Рішення
суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження.

Заяву
про апеляційне оскарження рішення суду в апеляційний суд Дніпропетровської
області може бути подано через Першотравенський міський суд протягом десяти
днів з дня проголошення рішення.

Апеляційна
скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Дніпропетровської області
через Першотравенський міський суд протягом двадцяти днів після подання заяви
про апеляційне оскарження.

Апеляційна
скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне
оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про
апеляційне оскарження.

Суддя:
/Г.М.Бондарьова/