Справа №2-1040/08
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И

01 квітня 2008 року Дрогобицький міськрайонний  суд Львівської області

в складі:

головуючого - судді         Хомика А.П.

при секретарі  -                  Кіндратишин Л.Р.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні в місті Дрогобичі цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до Урізької сільської ради Дрогобицького району про
визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом,
-

в с т а н о в и в :

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про визнання права
власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом, посилаючись на
те, що вона ОСОБА_1 (дівоче прізвище ОСОБА_2) проживала в шлюбі зі своїм
чоловіком ОСОБА_3 з 17 жовтня 1946 року до його смерті, яка сталась
ІНФОРМАЦІЯ_1. В 1982 році вони вирішили розпочати будівництво житлового
будинку. Її чоловік звернувся із заявою до правління колгоспу для виділення
земельної ділянки. Рішенням правління колгоспу ім. Лесі Українки від 14.05.1982
року протокол №5 йому було  виділено
земельну ділянку для будівництва житлового будинку на існуючій присадибній
ділянці. Рішенням виконавчого комітету Урізької сільської ради від 13 серпня
1981 року "Про надання погодження на право будівництва житлового будинку і
господарських споруд" її чоловікові також було надано відповідне
погодження, а рішенням Виконавчого комітету Дрогобицької районної ради за №18
від 20 січня 1983 року "Про надання дозволу на будівництво житлового
будинку та видачу будівельного паспорту на забудову" йому було дозволено
будівництво індивідуального житлового будинку та видано свідоцтво на забудову
земельної ділянки за №174/83 року, після чого вони розпочали будівництво.
Зведення будинку завершили в 1999 році. В той час різко погіршився стан
здоров'я чоловіка, він хворів, через це і не звернулися вчасно для прийому
будинку в експлуатацію та виготовлення свідоцтва про право власності на
будинок, а в даний час це зробити неможливо, оскільки ІНФОРМАЦІЯ_1 чоловік
помер. Після смерті чоловіка вона залишилася проживати в будинку і фактично
прийняла спадщину, але не оформила право власності на спадкове майно.

Дрогобицька державна нотаріальна контора, куди вона звернулася, не може
видати їй свідоцтво про право на спадщину за законом, оскільки немає права
власності на будинок, а тому просить суд постановити рішення, яким визнати за
нею - ОСОБА_1 право власності на спадкове майно за законом, після смерті
чоловіка ОСОБА_3, що складається з житлового будинку та господарських споруд за
адресою: АДРЕСА_1.

Представник позивачки - ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав позовні
вимоги, послався на обставини, викладені в позовній заяві, яку просить
задоволити. Доповнив, що інших спадкоємців після смерті ОСОБА_3., які б мали
право на обов'язкову частку у спадковому майні, - немає і він, як син ОСОБА_3.,
не заперечує проти визнання за своєю матір'ю - позивачкою по справі, права
власності на спірний будинок.

Голова Урізької сільської ради - Стефаник В.Й. позовні вимоги визнав та не
заперечив проти задоволення позову, оскільки наявні матеріали справи вказують
на підставність позовних вимог.

Наслідки визнання позову відповідачу роз'яснені.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити
при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК
України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому
ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання
відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює судове рішення
про задоволення позову.

Матеріалами справи встановлено і сторонами не оспорюється, що за чоловіком
позивачки - ОСОБА_3. рахувався житловий будинок АДРЕСА_1. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3.
помер, заповіту на випадок своєї смерті не залишив та не виготовив правовстановлюючих
документів на згадане нерухоме майно.

Разом з тим, судом встановлено, що позивачка, яка є дружиною ОСОБА_3.,
фактично прийняла спадщину після смерті матері, оскільки постійно проживає у
згаданому будинку, інших спадкоємців, які б претендували на обов'язкову частку
у спадковому майні, - немає.

Таким чином, суд приходить до висновку, що після смерті ОСОБА_1 єдиним
спадкоємцем його майна, який прийняв спадщину, зокрема спірного житлового
будинку, по закону І черги є позивачка - ОСОБА_1

Оскільки спадкоємець - позивачка постійно проживала разом із спадкодавцем
на час відкриття спадщини, вона вважається такою, що прийняла спадщину. Разом з
тим, якщо протягом встановлено законом строку спадкоємець не заявила про
відмову від спадщини, то на підставі п. п. 3, 5 ст. 1268 ЦК України спадщина,
незалежно від часу її прийняття, належить спадкоємцеві з часу її відкриття.

З огляду на те, що покійний ОСОБА_3. при житті не отримав свідоцтва про
право власності на житловий будинок АДРЕСА_1, позивачка фактично прийняла
спадщину після його смерті і є його єдиним спадкоємцем, відповідач позовні
вимоги визнає, що не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси
інших осіб, а тому підстав для неприйняття визнання позову відповідачем судом
не встановлено. Звідси позов є підставним та підлягає до задоволення.

Враховуючи вище наведене та керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 130, 174, 209,
212, 214-215 ЦПК України, ст. 346, 1258, 1261, 1268 ЦК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно за законом, після
смерті чоловіка ОСОБА_3, яка сталася ІНФОРМАЦІЯ_1, що складається з житлового
будинку та господарських споруд за адресою: АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду
Львівської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з
дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної
інстанції або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя