Справа № 2-98
Р І Ш Е Н НЯ

ІМЕНЕМ      УКРАЇНИ

22 квітня 2008 року      Дружківський міський суд      Донецької області    у складі:

головуючого-судді                                              Лебеженко В.О.

при
секретарі
Слободкіній
Т.І.

за
участю позивача                                                       ОСОБА_1

представника відповідача                                             ОСОБА_4 С.В.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду міста Дружківки Донецької області цивільну
справу за позовом  ОСОБА_1 до
Обласного об'єднання капітального будівництва про визнання наказу недійсним,
поновлення на роботі та повернення трудової книжки, -

В С Т А Н О В И В :

06 липня 2007 року ОСОБА_1
звернувся до Дружківського міського суду з позовом до Обласного об'єднання
капітального будівництва (далі ООКБ) про визнання наказу недійсним, поновлення
на роботі та повернення трудової книжки.

В позові він посилається на те, що
написав заяву про прийняття на роботу на посаду начальника відділу капітального
будівництва (далі ВКБ) з 01.02.2007 року. Відповідно до положення Відділу
капітального будівництва, який діяв на той час, призначення керівника ВКБ
здійснювалось на підставі клопотання міського голови генеральним директором
Обласного об'єднання капітального будівництва.
На ім'я відповідача було направлено клопотання міського голови про призначення
його на посаду начальника Відділу капітального будівництва. 01.02.2007 року
начальником ООКБ Оборкіним П.М.  був
підписаний наказ № 3-к про призначення його на дану посаду. З дня прийняття на
роботу він постійно працював на робочому місці і виконував свої обов'язки. Про  своє звільнення з 06.02.2007 року він узнав
випадково з ухвали Господарського суду від 11.04.2007 року. З наказом про
звільнення від 06.02.2007 року № 6 він не був ознайомлений. Вважає своє
звільнення незаконним оскільки прогулів не здійснював і приступив до роботи
своєчасно.

Просить суд визнати наказ
генерального директора ООКБ № 6 від
06.02.2007 року недійсним, поновити його на посаді начальника відділу
капітального будівництва Дружківської міської ради з 01.02.2007 року по
21.03.2007 року, повернути йому трудову книжку.

Рішенням Дружківського міського
суду від 11.10.2007 року позивачу у задоволенні позовних вимог було відмовлено.

Ухвалою Апеляційного суду Донецької
області від 17 грудня 2007 року рішення Дружківського міського суду від
11.10.2007 року було скасовано, справа була направлена на новий розгляд до суду
першої інстанції.              18.01.2008
року справа повернулася до Дружківського міського суду.

У судовому засіданні позивач
ОСОБА_1 свої позовні вимоги підтримав у повному обсязі та пояснив, що
31.01.2007 року йому голова Дружківської міської ради Гнатенко В.С.
запропонував посаду начальника ВКБ
Дружківської міськради. Він написав заяву  та
01.02.2007 року  повіз усі
документи в ООКБ м. Донецьк. В ООКБ прийняти його не змогли, тому що
начальник  убив у відрядження до міста
Київ. Крім того з'ясувалось, що не  має
заяви від попереднього начальника ВКБ Романовського про його звільнення.

Він повернувся до м.
Дружківка знайшов Романовського, взяв у нього заяву про звільнення і 02.02.2007
року  знову поїхав у м. Донецьк і
повіз  пакет своїх документів, автобіографію.
Віддав усі документи начальнику відділу кадрів Кабановій. 05.02.2007 року  він знову приїхав у м. Донецьк в ООКБ, але
йому сказали, що наказ не підписаний, тому що немає  начальника. 06.02.2007 року він знаходився у
приміщенні Дружківської міськради та
знайомився там  зі справами.
Ввечері о 17 год. зателефонувала Кабанова і сказала, що наказ підписаний.
07.02.2007 року факсом був переданий наказ. Він з ранку  поїхав у м.Донецьк по справах, а потім
працівники виконкому - ОСОБА_2, ОСОБА_3 і він
пішли до приміщення ВКБ, де була ОСОБА_4 і ОСОБА_5 зачитали наказ про
його призначення на посаду начальника ВКБ Дружківської міськради.  Він весь час працював начальником ВКБ, про
наказ о його звільнені узнав лише з рішення Господарського суду від 11.04.2007
року. Вважає своє звільнення незаконним, просить відмінити наказ № 6 від
06.02.2007 року, поновити його на посаді з 01.02.2007 року по 21.03.2007 року
та повернути його трудову книжку.

Також просить поновити строк для
звернення  до суду, оскільки він дізнався
про порушення свого трудового права лише 11 квітня 2007 року. Він звернувся до
суду в травні з позовною заявою, але його позовна заява була залишена без руху
для усунення недоліків та повернута йому. Після того, як він виправив недоліки
і належним чином підготував позовну заяву він знову звернувся до суду  06.07.2007 року. Вважає пропуск строку з
поважних причин і просить поновити йому строк для звернення до суду.

Представник відповідача Мілько С.В.
з'явилась у судове засідання позовні вимоги не визнала, та пояснила, що дійсно
01.02.2007 року позивач звернувся в ООКБ с заявою, в якій просив прийняти його
на посаду начальника ВКБ Дружківської міської ради. Заява була узгоджена з
Дружківським міським головою Гнатенко
В.С.

ОСОБА_1 було запропоновано для укладення
трудового договору надати трудову книжку, документ, що посвідчує особу, та
документ про освіту. Для допуску к роботі його необхідно було проінструктувати
з техніки безпеки, виробничої санітарії, гігієни праці і протипожежної охорони,
ознайомити з правилами внутрішнього трудового розпорядку та колективним
договором та оформити у відділі кадрів особову картку працівника. ОСОБА_1  пообіцяв, що виконає всі вимоги, але просив,
щоб наказ був виданий 01.02.2007 року. 01.02.2007 року було видано наказ генерального
директора ООКБ № 3 про його призначення на посаду начальника відділу
капітального будівництва Дружківської міської ради.

Але ОСОБА_1 не виконав вимоги, не
надав необхідні документі, не приступив до виконання своїх обов'язків.  06.02.2007 року вона в ООКБ                  м. Донецьк подала доповідну
записку, про те що ОСОБА_1 не виходив на робоче місце та не приступив до
роботи.  На підставі цього  адміністрація підприємства видала наказ № 6
від 06.02.2007 року про відміну наказу № 3 від 01.02.2007 року. Вважає, що з
ОСОБА_1 не було укладено трудового договору, а наказ № 6 від 06.02.2007 року
було видано на законних підставах.

06.02.2007 року  ОСОБА_1
в присутності ОСОБА_6  був
ознайомлений з вказаним наказом, але він від підпису відмовився, та порвав
наказ, про що було складено акт. Трудову книжку
позивачу також неможливо повернути, так як він її  в ООКБ не надавав. Крім того вона
вважає, що позивач пропустив тримісячний строк для звернення за захистом своїх
прав без поважних причин.

Залучений до участі у справі в
якості третьої особи Оборкін П.М. в судове засідання не з'явився. Про час та
місце розгляду справи був повідомлений належним чином: телеграмою, яка була
вручена йому особисто. Оборкін П.М. до суду надав заяву, в якій просить суд  судове засідання перенести, у зв'язку з тим,
що він знаходиться за межами Донецької області. Причину відсутності в Донецькій
області Оборкін П.М. не зазначив.

Суд заслухавши думку сторін,
ухвалив слухати справи за відсутністю третьої особи.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1
підлягають задоволенню з наступних підстав.

Розглядаючи позовні вимоги
ОСОБА_1 в частині поновлення його на посаді начальника відділу капітального
будівництва Дружківської міської ради з 01.02.2007 року по 21.03.2007 року, суд
виходить з наступного.

Згідно преамбули Кодексу
Законів про працю №322-VII від 10 грудня 1971 року (з подальшими змінами та
доповненнями) цей кодекс визначає правові засади і гарантії здійснення
громадянами України права розпоряджатися своїми здібностями до продуктивної і
творчої праці.

Згідно ст.21 КЗпП України трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи,
організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник
зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням
внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи,
організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується
виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні
для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним
договором і угодою сторін.

Як вбачається з матеріалів
справи ОСОБА_1 звернувся до Обласного об'єднання капітального будівництва с
заявою про прийняття його на посаду начальника міського відділу будівництва з
01.02.2007 року  (а.с.18).

01.02.2007 року ОСОБА_1 було
призначено на посаду начальника Відділу капітального будівництва Дружківської
міської ради, що підтверджується наказом генерального директора ООКБ № 3-к від
01.02.2007 року (а.с.34).

Сторони не заперечують той
факт, що відповідно до положення Відділу капітального будівництва, який діяв на
той час, право призначати начальника ВКБ Дружківської міської ради мав
генеральний директор ООКБ. Тому суд вважає, що позивача було прийнято на роботу
з додержанням вимог трудового законодавства.

Згідно наказу генерального
директора Обласного об'єднання капітального будівництва №6 від 06.02.2007 року
„Про відміну наказів від 11.01.2007 року №1-к „Про особовий склад” та від
01.02.2007 року №3-к „Про особовий склад” наказ № 3-к від 01.02.2007 року  про прийняття на посаду начальника ВКБ
Дружківської міськради було відмінено, оскільки            ОСОБА_1 до дати призначення на
посаду не надав  в ООКБ всі необхідні
документи та трудову книжку, не приступив до виконання своїх обов'язків  (а.с.6).

Згідно листа міського голови №
16-36/2 від 13.09.2007 року
ОСОБА_1 з 01.02.2007 року був призначений  на посаду начальника відділу капітального
будівництва Дружківської міської ради, що ОСОБА_3 О.О. визначив місце роботи
ОСОБА_1 в приміщенні управління житлового та комунального господарства  Дружківської міської ради, що з 01.02.2007 року
по 07.02.2007 року ОСОБА_1 знаходився на робочому місці та виконував свої
обов'язки (а.с.64).

Відповідно до вимог Кодексу Законів
про працю України, власник має можливість за своєю ініціативою звільнити
працівника на підставі ст.41 п.1 КЗпП України, коли трудовий договір може бути
розірвано з ініціативи власника за умовою грубого порушення трудових обов'язків
керівником підприємства або з інших підстав передбачених законом.

При звільненні працівника власник
повинен дотримуватися процедури звільнення з власної ініціативи. Скасування
наказу про прийняття працівника на посаду, закон не передбачає.

Враховуючи наведене, суд вважає, що
наказ генерального директора Обласного об'єднання капітального будівництва №6
від 06.02.2007 року „Про відміну наказів від 11.01.2007 року №1-к „Про особовий
склад” та від 01.02.2007 року №3-к „Про особовий склад” не відповідає вимогам
трудового законодавства, тому є недійсним, а позовні вимоги ОСОБА_1 в частині
скасування відповідного наказу та поновлення його на роботі підлягають
задоволенню.

Розглядаючи позовні вимоги
ОСОБА_1 в частині повернення йому трудової книжки, суд виходить з наступного.

Стаття 24 КЗпП України
передбачає обов'язок громадянина при укладенні трудового договору подати
паспорт або інший документ, що посвідчує особу, трудову книжку, а у випадках
передбачених законодавством, - також документ про освіту (спеціальність,
кваліфікацію), про стан здоров'я та інші документи.

Згідно ст. 48 КЗпП України трудова книжка є основним документом про трудову
діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які
працюють на підприємстві, в установі, організації або у фізичної особи понад
п'ять днів. Порядок ведення трудових книжок визначається Кабінетом Міністрів
України.

Відповідно до п.п.2,3,4
Постанови Кабінету Міністрів України „Про трудові книжки працівників” №301 від
27.04.1993 року (із змінами внесеними згідно з Постановою Кабінету Міністрів
України №514 від 16.05.2001 року) при влаштуванні на роботу працівники
зобов'язанні подавати трудову книжку, оформлену в установленому порядку. Без
трудової книжки приймаються на роботу тільки ті особи, які працевлаштовуються
вперше.

Трудові
книжки зберігаються на підприємствах, в
установах і організаціях як документи суворої звітності, а при
звільненні

працівника трудова книжка видається йому під  розписку
в  журналі

обліку. Відповідальність за організацію ведення обліку,
зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства,
установи, організації.

За  порушення
встановленого   порядку    ведення,
обліку, зберігання  і  видачі
трудових  книжок  посадові
особи    несуть дисциплінарну, а в
передбачених законом випадках іншу відповідальність.

Суд не може погодитись з
доводами  представника відповідача про
те, що ОСОБА_1 не надавав в ООКБ трудову книжку, оскільки наказ про його
призначення був виданий генеральним директором підприємства           Оборкіним П.М., який на той період
часу мав законні підстави приймати позивача на вказану посаду, що сторони не
заперечують, встановлено, що позивача прийнято на роботу з додержанням вимог
трудового законодавства, прийняття працівника на роботу без трудової книжки в
даному випадку законом не передбачено.

Даних про те, що відповідна
посадова особа ООКБ за порушення встановленого порядку прийому на роботу,
ведення, обліку, зберігання і видачі трудових книжок була притягнута до
дисциплінарної відповідальності суд не має.

Відповідно до ч.1 ст.47 КЗпП
України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення
видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним
розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

Враховуючи зазначене, суд
вважає, що представник відповідача в судовому засіданні не довів того факту, що
позивач не надавав трудову книжку до відділу кадрів ООКБ, тому позовні вимоги
щодо повернення трудової книжки ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 60
ЦПК України сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.

Суд вважає недоведеним той факт, що
06 лютого 2007 року               ОСОБА_1
був ознайомлений з наказом генерального директора ООКБ №6 від 06.02.2007 року,
так як відповідний  акт був складений та
підписаний лише Мілько С.В., яка працювала у ВКБ Дружківської міської ради та
особою на прізвище ОСОБА_6, якій ніякого відношення до цієї організації не мав
(а.с.21-22).

Позивач категорично заперечує про
те, що він був ознайомлений з цим наказом та відмовився його підписати. Вважає,
що доповідна записка              Мілько
С.В. від 06.02.2007 року, наказ генерального директора Обласного об'єднання
капітального будівництва №6 від 06.02.2007 року
були складені набагато пізніше.

Звертає увагу суду й той факт, що
доповідна записка від 06.02.2006 року на ім'я генерального директора ООКБ
Оборкіна П.М. про застосування заходів відносно ОСОБА_1 та акт про відмову
ОСОБА_1  ознайомитись з наказом
генерального директора Обласного об'єднання капітального будівництва №6 від 06.02.2007
року складені в один день, одною особою
Мілько С.В., що викликає сумнів у достовірності даного акту. Більш того,
дана доповідна записка Мілько С.В. від 06.02.2006 року не була зареєстрована у
книзі вихідної пошти ВКБ Дружківської міської ради (а.с.47-48).

Тому суд критично ставиться до
даного акту і не може погодитись з позицією представника відповідача про те, що
позивачем пропущений строк для звернення за захистом своїх прав, оскільки
стаття 233 КЗпП України встановлює тримісячний строк для звернення з заявою про
вирішення трудового спору безпосередньо до суду з дня, коли працівник дізнався
або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення
- в місячний  строк з дня вручення копії
наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.

В матеріалах справи є супровідний
лист генерального директора ООКБ Оборкіна П.М. №04-32 від 06.02.2007 року  адресований в.о. начальника ВКБ Дружківської
міськради Мілько С.В.  про направлення
для ознайомлення наказу № 6 від 06.02.2007 року (а.с.23). Однак вхідного штампу
ВКБ Дружківської міськради з датою отримання даний лист не містить, що
унеможливлює встановити дату його отримання.

Жодних даних про те, що ОСОБА_1 був
ознайомлений з наказом генерального директора Обласного об'єднання капітального
будівництва №6 від 06.02.2007 року та йому була вручена копія наказу, окрім
акту від 06.02.2007 року до якого суд відноситься критично, а також про те що
ОСОБА_1 була видана трудова книжка - в справі не має.

Пояснення позивача про те що
з відповідним наказом не ознайомили також підтверджується долученими до
матеріалів справи копіями табелів відпрацьованого часу за лютий, березень 2007
року, згідно яких                ОСОБА_1
весь цей час працював на посаді начальника ВКБ Дружківської міської ради
(а.с.7-8).

Враховуючи викладене, суд вважає,
що позивачем встановлений статтею 233 КЗпП України строк для звернення до суду
пропущений з поважних причин, тому на підставі ст.234 КЗпП України підлягає
поновленню.

Керуючись  ст.ст. 10, 11, 60, 61, 88, 131, 209, 212-215
ЦПК  України,  ст.ст. 24,221,232, 233,234,235 КЗпП України
суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Обласного
об'єднання капітального будівництва - задовольнити повністю.

Визнати наказ генерального
директора Обласного об'єднання капітального будівництва від 06.02.2007 року №6
„Про відміну наказів від 11.01.2007 року №1-к „Про особовий склад” та від
01.02.2007 року №3-к „Про особовий склад” - недійсним.

Поновити ОСОБА_1 на посаді
начальника відділу капітального будівництва Дружківської міської ради на період
з 01 лютого 2007 року по 21 березня 2007 року.

Зобов'язати Обласне об'єднання
капітального будівництва повернути
ОСОБА_1 належну йому трудову книжку.

Стягнути з Обласного об'єднання
капітального будівництва витрати на інформаційне забезпечення розгляду справи
на користь Управління державного казначейства у м. Донецьк у сумі 30 (тридцять)
гривень.

Рішення суду набирає законної сили:
через 10 днів з дня проголошення рішення, якщо продовж цього строку не подана
заява про апеляційне оскарження, або апеляційна скарга; або через 20 днів після
подання такої заяви, якщо не була подана апеляційна скарга; або після розгляду
апеляційним судом у разі подання
апеляційної скарги.

На  рішення може бути подана апеляційна скарга до
Апеляційного суду Донецької області через Дружківський міський суд протягом 10
днів після проголошення рішення, або 20 днів після подання заяви про апеляційне
оскарження.

Суддя: