У Х В А Л А

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

26 листопада 2008 року

м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Жайворонок Т.Є.,

Луспеника Д.Д.,

Лященко Н.П., -

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1
до ОСОБА_2, підприємства з іноземними інвестиціями у формі товариства з
обмеженою відповідальністю « Телерадіокомпанія «НБМ» (далі - ТОВ «НБМ») про
захист честі і гідності за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 на
рішення апеляційного суду м. Києва від 24 квітня 2008 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2007 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом,
посилаючись на те, що у телевізійній передачі «Велика політика», автором якої є
ОСОБА_2, що вийшла в ефір 11 жовтня 2006 року о 09:30 на телеканалі   «5 канал», було поширено негативну та
недостовірну інформацію про ОСОБА_1 наступного змісту: «Прискорити ухвалення
цього пакету [законів щодо вступу України до Світової організації торгівлі]
ОСОБА_1 особисто просить ОСОБА_4, мовляв, інакше цього року Україна не стане
членом Світової організації торгівлі. Парламент на прохання «лідера нації» не
зважить, обізнані пояснюють: «Під час свого візиту до Білокам'яної ОСОБА_1
пообіцяв ОСОБА_5, що Київ не стане членом міжнародної структури раніше Москви».
Він не перший, але, навіть іноземні лідери відтепер знають - з ним можна мати
справу».  Вважає, що вказана
інформація порочить його честь і гідність з точки зору додержання принципів
людської моралі. Дії, в яких автор статті звинувачує ОСОБА_1, не можна назвати
інакше, ніж зрадою українських національних інтересів, нехтуванням економічними
та політичними вигодами України від вступу до Світової організації торгівлі.
Така поведінка не гідна людини, що вболіває за свою державу, і взагалі,
будь-якої моральної людини.

Просив визнати неправдивими та такими, що порочать честь та гідність
ОСОБА_1 наступні відомості, поширені ОСОБА_2 у передачі «Велика політика» в
ефірі телеканалу «5 канал» 11 жовтня 2006 року: «Під час свого візиту до Білокам'яної
ОСОБА_1 пообіцяв ОСОБА_5, що Київ не стане членом міжнародної структури раніше
Москви». Він не перший, але, навіть іноземні лідери відтепер знають - з ним
можна мати справу»; та зобов'язати ОСОБА_2 оголосити певний текст спростування поширеної ним недостовірної
інформації , а ТОВ «НБМ» надати для оголошення спростування ефірний час на
телеканалі                   «5 канал» о
09:30 у десятиденний строк після набрання рішенням законної сили.

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 15 жовтня 2007 року позов
задоволено.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від 24 квітня 2008 року скасовано
рішення суду першої інстанції, ухвалено нове рішення, яким в задоволенні позову
відмовлено.

ОСОБА_3., що діє в інтересах ОСОБА_1, звернулася до Верховного Суду України
із касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення апеляційного суду м.
Києва від 24 квітня 2008 року, посилаючись на неправильне застосування судами
норм матеріального права та порушення норм процесуального права, і залишити в
силі рішення суду першої інстанції.

Згідно ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного
оскарження судового рішення є неправильне застосування судом норм матеріального
чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 277 ЦК України  фізична особа, особисті немайнові права якої
порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім'ї недостовірної
інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.

При цьому на позивача покладається обов'язок довести факт
поширення відомостей, які його порочать, особою, до якої пред'явлений позов.

В силу принципу безпосередності судового розгляду рішення
може бути обгрунтоване лише тими доказами, які одержані у визначеному законом
порядку і перевірені в тому судовому засіданні, в якому постановлюється
рішення. Мотивувальна частина рішення також повинна містити оцінку всіх
доказів. Визнаючи одні і відхиляючи інші докази, суд має це обгрунтувати.

Судом першої інстанції не було перевірено докази, надані
позивачами та не надано їм належної оцінки.

Апеляційний суд дійшов вірного висновку про те, що
позивачем не було надано суду доказів, які б стверджували поширення
відповідачами недостовірної інформації у певний час та спосіб. Посилання
позивача на запис передачі на CD, наданому в судове засідання є безпідставним,
оскільки запис на диск зроблено не
11 жовтня 2006 року, а 26 жовтня 2007 року і суд не має доказів про його
достовірність.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної
інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні
підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України,
колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу представника представника
ОСОБА_1 - ОСОБА_3 відхилити.

Рішення апеляційного суду м. Києва від 24 квітня 2008
року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

Т.Є. Жайворонок

Д.Д. Луспеник

Н.П. Лященко