АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-320/08                                                           Головуючий
Суддя-доповідач:
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2008 року                                                                                            м.
Запоріжжя

Колегія
суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у
складі:

Головуючого:                  Боєвої В.В.

Суддів:                              Бабак A.M., Полякова О.З.

При
секретарі:                  Винник І.С.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою
Закритого акціонерного товариства «Український мобільний зв'язок» в особі
Запорізької філії ЗAT «УМЗ» - в особі представника Горбатюк Олени Євгеніївни
на заочне рішення Ленінського районного суду міста Запоріжжя від 15 листопада
2007 року по справі за позовом Закритого акціонерного товариства «Український
мобільний зв'язок» в особі Запорізької філії ЗАТ «УМЗ» до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за послуги мобільного зв'язку,

ВСТАНОВИЛА:

В липні 2007 року Закрите
акціонерне товариство «Український мобільний зв'язок» в особі Запорізької філії
ЗАТ «УМЗ» звернулося до суду із позовом про стягнення заборгованості за послуги
мобільного зв'язку.

В
обґрунтування позовних вимог, позивач зазначав, що 21.10.2005 року ЗАТ «УМЗ»
уклало з відповідачем договір №
2507746 на надання послуг мобільного телефонного зв'язку, а також
Додаткову угоду до договору.

Для
використання телефону відповідачу було надано телефонний номер, а також
особовий рахунок НОМЕР_1,
за яким проводились розрахунки за надані послуги мобільного зв'язку.

За
змістом п.3.1. Договору рахунки за надані послуги абонент зобов'язаний оплатити
в термін до п'ятнадцятого числа місяця наступного за розрахунковим.

Однак
виставлені відповідачу рахунки за період з 01.11.2006 року по 25.02.2007
року відповідачем не сплачені по теперішній час.

25.02.2007 року договір з відповідачем було розірвано автоматично.

Посилаючись
на зазначені обставини, позивач просив суд стягнути з відповідача 818  грн.  47 коп. - всю суму
заборгованості, а саме: 84
грн.
59 коп. - основний борг, 700  грн.  80 коп. -договірна
санкція за договором, 3  грн.  15 коп. - розмір пені з 16.02.2007 року по 25.07.2007 року, 33  грн.  08 коп. - сума несплачених
зборів до ПФУ), а також 51
грн.
- витрати
по сплаті державного мита, 30
грн.
- витрати
з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи, а разом 899  грн.  47 коп.

2

Заочним рішенням Ленінського районного суду міст Запоріжжя під 15 листопада 2007 року

позовні
вимоги Закритою акціонерного товариства «Український мобільний зв'язок її особі
Запорізької філії ЗАТ «УМЗ» задоволено час і копо.

Стягнуто
з ОСОБА_1 на
користь ЗАТ «Український мобільний зв'язок заборгованість за надані послуги
зв'язку за період з 01. 11.2006 року по 25.02.2007 року в сумі 84  грн.  59
коп., 33  грн.  08
коп. - суму
несплачених зборів до Пенсійного Фонду України, а всього 117 гри. 67 кон, , и також витрати по
оплаті державного мита в сумі 51
гри. і 30  грн.  -
витрати на Інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, а всього
стягнуто 198  грн.  67
коп.

В решті позовних
вимог відмовлено.

В
апеляційній скарзі ЗАТ «УМЗ» в особі Запорізької філії ЗАТ «УМЗ» - в особі
представника Горбатюк О.Є., посилаючись на порушення судом норм матеріального
та процесуального права при ухваленні рішення, просить скасувати вказане
рішення в частині відмови в стягненні договірної санкції та пені за невиконання
грошових зобов'язань, та ухвалити в цій частині нове рішення, яким стягнути з
відповідача 700  грн.  80
коп. - суму
договірної санкції та пеню за невиконання грошових зобов'язань в розмірі 2  грн.  21
коп.

Дослідивши
обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з
п. 3 та п.4 ч.1 ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення суду є
невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення або неправильне
застосування норм матеріального чи

процесуального
права.

Суд
першої інстанції, ухваливши заочне рішенням і задовольнивши позов частково,
невірно застосував відповідні норми матеріального права, що потягло за собою
невідповідність висновків суду обставинам справи.

Так, суд
першої інстанції виходив з того, що є безпідставним посилання позивача на п. 1.1 та 1.2 Додаткової угоди
про зобов*язання
відповідача сплатити договірну санкцію за час, коли договір було розірвано.

Проте,
статтею 204 ЦК
України передбачено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не
встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Як
вбачається з матеріалів справи, 21
жовтня 2005 року між
ЗАТ „УМЗ" та відповідачем було укладено Договір № 2507746 про надання
послуг мобільного зв'язку та Додаткову угоду до нього про надання послуг
мобільного зв*язку (а.с. 5-6),
згідно з якими на абонента (тобто, ОСОБА_1 ) покладено певні грошові
зобов*язанння у вигляді сплати договорної санкції та пені у разі порушення умов
Договору та Додаткової угоди до нього. Таким чином, правочин, укладений між
сторонами с. правомірним, даний правочин є зобов*язанням, а правові наслідки
порушення зобов*язання встановлено статтями 549-551, 611, 623-624 ЦК України .

Відповідно
до ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності
таких умов і вимог - відповідно
до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

В
частині 1 статті 624 ЦК України
зазначено: якщо за порушення зобов*язання встановлено неустойку, то вона
підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків.

Враховуючи
вищевикладене, судова колегія вважає, що в частині відмови в задоволенні позову
щодо стягнення договірної санкції і пені висновки суду першої інстанції не
відповідають обставинам справи та вимогам матеріального права, тому рішення
суду першої інстанції на підставі п.3 та п.4 ч.1 ст. 309 ЦПК підлягає
скасуванню в цій частині з ухваленням нового рішення про задоволення позовних
вимог про стягнення договірної санкції і пені.

Керуючись
ст. ст. 307, 309, 314,
316 ЦПК України, колегія суддів

3

ВИРІШИЛА:

Апеляційну
скаргу Закритого акціонерного товариства "Український мобільний
зв'язок" в особі Запорізької філії "Український мобільний
зв'язок" - в особі
представника Горбатюк Олени Євгенівни -
задовольнити.

Заочне
рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 15 листопада 2007 року по
цій справі в частині відмови в задоволенні позову щодо стягнення договірної
санкції і пені скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення наступного
змісту:

Стягнути
з ОСОБА_1 на користь Закритого акціонерного товариства "Український
мобільний зв'язок" (на р/р №26008526
в АППБ "Аваль" м. Київ, МФО
300335, код 14333937) договірну санкцію у сумі 700  грн.  80
коп. та пеню за невиконання грошового зобов*язання в розмірі 2  грн.  21 коп.

В іншій частині
рішення залишити без змін.

Рішення
набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржено в
касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців.