Апеляційний суд міста Севастополя
Справа 22ц-1357/08р.                     Головуючий у першій
інстанції Бухарєва Т.І.
27                             Доповідач
інстанції Сундуков В.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М    У К
Р А Ї Н И

27 листопада
2008 року колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду
міста  Севастополя в складі:

головуючого   -
Клочка В.П.,

суддів        -
Сундукова В.М., Зотова В.С.,

при
секретарі -  Маслові О.О.,

за участю
представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 та представника відповідача ОСОБА_3 -
ОСОБА_4,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.Севастополі апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу
Балаклавського районного суду м.Севастополя від 12 грудня 2007р. по цивільній
справі за позовомОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики, -

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2007р. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики в сумі 59996,62 грн.

Ухвалою Балаклавського районного суду м.Севастополя від
12.12.2007р., за заявою позивача ОСОБА_1 застосовані міри забезпечення його
позову до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики. Постановлено в цілях
забезпечення позову до ухвалення рішення по справі накласти арешт на
транспортні засоби, що належать ОСОБА_3., а саме: автомобіль марки
"Шевролет", держномер НОМЕР_1; автомобіль марки "Ніссан",
держномер НОМЕР_2.

В апеляційній скарзі
відповідач ОСОБА_3 просить ухвалу суду скасувати та відмовити позивачу в
застосовані мір забезпечення його позову, мотивуючи свої вимоги тим, що судом
порушені норми процесуального права. Вважає, що застосовані судом міри
забезпечення позову не співрозмірні позовним вимогам ОСОБА_1, та вартість
майна, на яке накладено арешт значно перевищує розмір позовних вимог позивача.

Судова колегія,
заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення представників сторін,
дослідивши матеріали справи, та обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає,
що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Відповідно до ч.1,
п.3 ч.2 ст.151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі,
може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на
будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може
утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно з п.1 ч.1
ст.152 ЦПК України накладення арешту на майно є одним з способів забезпечення
позову.

З матеріалів справи
вбачається, що позовні вимоги ОСОБА_1 зводяться до стягнення з відповідача
грошових коштів за договором позики в розмірі 57957,87 грн., суми відсотків за
прострочення боргових зобов'язань в розмірі 2398,75 грн., а всього - 59996,62
грн. (арк. справи 1-2).

Таким чином даний
позов носить майновий характер, між сторонами дійсно виник спір, пов'язаний з
зобов'язаннями, що випливають з договору позики грошових коштів.

Суд першої інстанції
в цілях забезпечення вказаного позову, наклав арешт на рухоме майно  - автомашини, що належать на праві власності
відповідачу, до розгляду по суті справи, при цьому вимог ст.ст.151,152 ЦПК
України, які регулюють питання про забезпечення позову суд не порушив, у
зв'язку з чим підстав для скасування ухвали колегія не вбачає.

Відповідно до ч.3
ст.152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із
заявленими позивачем вимогами, а тому судова колегія вважає, що ухвала суду
першої інстанції постановлена з урахуванням співмірності позовних вимог
позивача з мірами забезпечення позову та безпосереднього зв'язку заяви ОСОБА_1
про забезпечення позову з предметом та підставами його позову.

Доводи ОСОБА_3 про
те, що вартість автомашини марки "Ніссан" становить 89501 грн. не
можуть бути взяті до уваги, оскільки судом експертиза не призначалась.

За таких обставин
суд першої інстанції правильно дійшов висновку про те, що невжиття заходів
забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення
суду, при цьому вимог ст.ст.151-153 ЦПК України, які регулюють підстави, засоби
та розгляд заяви про забезпечення позову, судом не порушено.

Доводи апеляційної
скарги висновків суду не спростовують і не дають підстав для висновку про
неправильне застосування судом першої інстанції норм процесуального права, а
тому на підставі  п.1 ч.1 ст.312 ЦПК
України апеляційна скарга підлягає відхиленню, а ухвала суду, - залишенню без
змін.

Керуючись
ст.ст.303,307,312,314,315,319, ЦПК України, судова колегія, -

У Х В А Л И
Л А :

Апеляційну скаргу
ОСОБА_3 відхилити.

Ухвалу
Балаклавського районного суду м.Севастополя від 12 грудня 2007р. залишити без
зміни.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:                           В.П.Клочко

Судді:                                В.М.Сундуков

В.С.Зотов