Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И

17 жовтня 2008 року
Володарський
районний суд Донецької області у складі:

судді                                                   Доценко С.І.

секретаря                                           Болбат Н.І.

за участю осіб, які приймали участь у справі:

позивачки                                         ОСОБА_1

представника позивача                   ОСОБА_2

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Володарське цивільну справу за
позовом:

ОСОБА_1 до

ОСОБА_3

про розподіл спільного сумісного
майна, визнання  -

за нею права власності на ѕ
частини  домоволодіння,

припинення  права відповідача на частку у спільному  майні,

в с т а н о в и в :

Позивачка
ОСОБА_1 звернулась до суду з наявним позовом, в якому з урахуванням
уточнених  позовних вимог, прийнятих
судом, просить суд про розподіл в натурі
житлового будинку за АДРЕСА_1, який був придбаний  нею і відповідачем під час їх сумісного
проживання однією сім"єю, без реєстрації шлюбу, визнати за нею право
власності на ѕ частини спірної домобудівлі
і припинити на її користь право власності ОСОБА_3 на ј частину будинку,
вартість якої внесена позивачкою на депозитний рахунок  суду.

У судовому
засіданні позивачка і її представник
підтримали  позовні вимоги,
обґрунтовуючи їх тим, що будинок  був
придбаний  на підставі договору
купівлі-продажу 10.12.2002 року  під час
їх сумісного проживання однією сім'єю за сумісні кошти, а тому являється їх
сумісною власністю. Враховуючи, що в теперішній час вони разом не проживають,
тому що  відповідач зловживав спиртними
напоями, не працював, не приймав заходів щодо утримання родини, вона бажає  розділити сумісне майно в натурі. На
визначення порядку проживання не згодна, тому що сумісне проживання вважає
неможливим  тому, що в теперішній
час  відповідач став приводити в будинок
своїх друзів, подруг, веде аморальний спосіб життя, і вона з двома дітьми і
племінником  відповідача, який
знаходиться у неї на піклуванні, вимушена була
піти проживати до своїх батьків. Крім того позивачка просить збільшити
її долю в сумісній власності  при
розподілі  до ѕ, тому що з нею проживає
двоє малолітніх дітей ОСОБА_3  і
племінник  відповідача опікуном якого
вона являється. Також, враховуючи що на депозитний рахунок суду нею внесено
вартість ј частини  будинку 20374
гривень, просить припинити на її користь право власності  ОСОБА_3 на
будинок .

Відповідач в
судовому засіданні  визнав позов
частково, а саме, що  спірний будинок є
дійсно сумісною власністю сторін, який було придбано  під час
їх проживання однією сім'єю. Не заперечує проти визнання за позивачкою
права власності на Ѕ частину будинку. В подальшому в своїх письмових  запереченнях на позов заперечував проти
збільшення її долі і проти позбавлення його права власності на будинок  , мотивуючи тим, що іншого житла в нього
немає і вважає можливим сумісне
користування будинком.

На підставі
викладеного, дослідивши наявні в справі докази, суд вважає, що позов підлягає
частковому задоволенню з слідуючих підстав.

Спірний будинок
з господарськими будівлями був придбаний на підставі договору купівлі -
продажу  10.12.2002 року  і оформлений на ім'я ОСОБА_3.

Сторонами не
оспорюється  що він був  придбаний під час їх сумісного проживання
однією сім'єю, ні яких договорів між ними щодо даного будинку  не укладалось, а тому згідно ст. 74  СК України , належить їм на праві  спільної сумісної власності і  на нього поширюються положення  глави 8 СК України” Право спільної сумісної
власності подружжя”.

Відповідно  до статті 70 СК України, яка поширюється і
на  відносини  жінки та чоловіка які не перебувають у шлюбі,
але проживають сім'єю, частки майна
жінки і чоловіка  визнаються
рівними, але  за рішенням суду  частка майна
може бути збільшена  на користь
тієї сторони з ким проживають діти, за умови, що розмір аліментів, який вони
одержують, недостатній для забезпечення
їхнього фізичного, духовного розвитку чи лікування.

Судом
встановлено, що згідно довідки про склад сім'ї
з позивачкою проживають двоє її дітей: ОСОБА_4  ІНФОРМАЦІЯ_1
і ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2, а також
неповнолітній  ОСОБА_6
ІНФОРМАЦІЯ_3, піклування над яким
покладено на позивачку згідно рішення виконавчого  комітету Зорянської  сільської ради.

Згідно свідоцтв
про народження  ОСОБА_3  вказаний батьком лише  ОСОБА_4.

Відповідно до
наданого  відділом виконавчої служби
Володарського районного управління юстиції
розрахунку заборгованості за аліментами встановлено, що  з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 на
утримання  дочки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1
стягуються аліменти в розмірі ј частини його доходу,  аліменти сплачуються не регулярно і на
01.10.2008 року заборгованість по аліментах складає 697, 40 гривень.

На підставі
цього суд вважає, що розмір аліментів, які одержує  позивачка на утримання  дитини , батьком якої являється
відповідач  є недостатнім  для забезпечення її  фізичного, духовного  розвитку , а тому підлягають частковому задоволенню
вимоги позивачки щодо збільшення її частки
на спірну домобудівлю, а тому за нею слід визнати право власності на 3/5
частини спірного будинку і господарських будівель, залишивши  за відповідачем право власності на 2/5
частини спірного домоволодіння.

При збільшенні
частки позивачки, суд не враховує наявність у позивачки  ще однієї дочки, яка за словами  позивачки є
також дочкою ОСОБА_3  і  неповнолітнього ОСОБА_6, щодо якого вона є
піклувальником, тому що в свідоцтві про народження дитини  ОСОБА_3 не значиться батьком дитини, а  щодо ОСОБА_6 у ОСОБА_3 не має ніяких прямих
обов'язків.

На думку суду не
підлягають задоволенню вимоги  позивачки
щодо розподілу житлового будинку   в
натурі , тому що  згідно висновку  судової технічно-будівельної експертизи  виділення частин в натурі не можливе
даже  по Ѕ частини, тому що площа  будинку , яка підлягає розподілу складає 54,3
квадратних метра, а згідно  будівельним
санітарним  нормам  мінімальна площа  однокімнатної квартири повинна  дорівнювати не менше 30 квадратних метрів.

Також не
підлягають задоволенню вимоги позивачки щодо
припинення  права  ОСОБА_3 на його частку  у спільному будинку, тому що  частка
його  у сумісній власності
складає  2/5 частини будинку, що не може вважатися
незначною та і у  суду не має  доказів на підтвердження того, що в нього є
інше житло, а тому  таке   припинення
його права власності завдасть
інтересам  відповідача   істотну шкоду.

Окрім
того позивачкою не представлені докази про неможливість  сумісного користування  будинком.

А тому в решті
позову слід відмовити.

Судові витрати
по справі складаються із судового збору( 1% від ціни  будинку - 81495грн)  815 гривень, витрат на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи 30 гривень, витрат на проведення будівельно-технічної
експертизи 451.20 гривень, витрат на
юридичну допомогу позивачки -500 гривень.

Відповідно до
квитанцій позивачкою при зверненні до суду сплачено  116.4 гривень судового збору, 30 гривень - за
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи,  451.20 гривень - за проведення експертизи,
500 гривень -  за  юридичні послуги.

Судові
витрати підлягають розподілу згідно ст.88 ЦПК України відповідно до задоволених
вимог. Враховуючи, що судом  позовні
вимоги задоволені на 60 %  від заявлених,
суд розподіляє між сторонами судові витрати слідуючим чином:

На
відповідача слід покласти 60%  судових
витрат, у зв'язку з чим стягнути з нього 489 гривень  судового збору, 18 гривень - за
інформаційно-технічне забезпечення розгляду
справи ( на користь  позивачки),
271 гривень - на користь позивачки за проведення судової будівельно-технічної
експертизи, 300 гривень - на користь позивачки понесених нею витрат на юридичну
допомогу.

Витрати , що підлягають стягненню з позивачки
складаються з  судового збору, з
урахуванням  сплачених при зверненні до
суду 116,40 гривень - 207, 60 гривень, але ж враховуючи, що на утриманні  позивачки знаходяться  троє неповнолітніх дітей і вона перебуває в
декретній відпустці ,враховуючи її матеріальне становище, суд вважає за можливе
на підставі ст.82 ЦПК України звільнити її від сплати  решти
судового збору.

Керуючись ст.ст.
82,88,209, 212-215 ЦПК України, ст.ст.70, 74 СК України, ст.365 ЦК України,
суд, -

в и р і ш и в :

Визнати за
ОСОБА_1 право власності на 3/5 частини домоволодіння АДРЕСА_1.

В решті позову
відмовити.

Стягнути з
ОСОБА_3 489 (чотириста вісімдесят дев'ять) гривень судового збору.

Стягнути з
ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1   18 гривень
сплачених нею витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної
справи в суді, , 271(двісті сімдесят одну) гривню -  за проведення судової будівельно-технічної
експертизи, 300 (триста) гривень - витрат, понесених нею на юридичну  допомогу, а всього 589 (п'ятисот вісімдесят
дев'ять) гривень.

Звільнити
ОСОБА_1 від сплати решти судового збору.

Заява про
апеляційне оскарження або апеляційна скарга може бути подана через Володарський
районний суд до Апеляційного суду Донецької області м. Маріуполі, протягом 10
днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга
може бути подана через Володарський районний суд до Апеляційного суду Донецької
області м. Маріуполя протягом 20 днів з дня подачі заяви про апеляційне
оскарження.

Суддя                                                            С.І.
Доценко