У Х В А Л А

І М Е Н Е М    У К Р А Ї Н И

22 жовтня 2008 року

м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

головуючого

Яреми А.Г.,

суддів:

Левченка Є.Ф., Лихути Л.М.,                        Охрімчук Л.І.,  Сеніна Ю.Л., -

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом закритого акціонерного товариства “Страхова компанія “Веско”
до акціонерного товариства “Українська пожежно-страхова компанія”, ОСОБА_1,
третя особа - ОСОБА_2, про відшкодування завданих збитків,

в с т а н о в и л а:

У січні 2006 року закрите акціонерне товариство “Страхова компанія “Веско”
(далі - ЗАТ “Страхова компанія “Веско”) звернулося до суду з позовом до
акціонерного товариства “Українська пожежно-страхова компанія” (далі - АТ
“Українська пожежно-страхова компанія”), ОСОБА_1 про відшкодування завданих
збитків.

Зазначало, що 12 листопада 2005 року між ЗАТ “Страхова компанія “Веско” та
ОСОБА_2 був укладений договір страхування автомобіля «Мазда», номерний знак
НОМЕР_2.

7 березня 2005 року на перехресті вулиць Кутузова та Арсенальної в   м. Києві сталася дорожньо-транспортна
пригода за участю автомобіля, належного ОСОБА_2, та автомобіля «Пежо», номерний
знак                   НОМЕР_1, яким
керував ОСОБА_1

Відповідно до умов договору страхування позивач сплатив страхове
відшкодування ОСОБА_2 у розмірі витрат, понесених ним на ремонт автомобіля, у
сумі 2 808 грн.

Посилаючись на те, що дорожньо-транспортна пригода сталася з вини ОСОБА_1,
автомобіль якого був застрахований у АТ “Українська пожежно-страхова компанія”,
позивач просив стягнути з АТ “Українська пожежно-страхова компанія” 2 298 грн.
виплаченого страхового відшкодування, 200 грн. витрат, понесених на оплату
вартості автотоварознавчої експертизи, 30 грн. 08 коп. судових витрат та
стягнути з ОСОБА_1 510 грн. на відшкодування завданих збитків.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 17 травня 2006 року
позовні вимоги ЗАТ “Страхова компанія “Веско” задоволено: стягнуто з
ОСОБА_1  на користь ЗАТ “Страхова
компанія “Веско” 510 грн. на відшкодування завданих збитків; стягнуто з АТ
“Українська пожежно-страхова компанія” на користь ЗАТ “Страхова компанія
“Веско” 2 298 грн. на відшкодування завданих збитків, 200 грн. витрат,
понесених на оплату вартості автотоварознавчої експертизи, 30 грн. 08 коп.
судових витрат.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від 23 лютого 2007 року рішення
Печерського районного суду м. Києва від 17 травня 2006 року в частині стягнення
з АТ “Українська пожежно-страхова компанія” на користь ЗАТ “Страхова компанія
“Веско” 2 298 грн. на відшкодування завданих збитків, 200 грн. витрат на
проведення експертизи, 30 грн. 08 коп. судових витрат скасовано та ухвалено в
цій частині нове рішення, яким відмовлено в задоволенні позовних вимог ЗАТ
“Страхова компанія “Веско” до АТ “Українська пожежно-страхова компанія”,
стягнуто з ОСОБА_1 на користь ЗАТ “Страхова компанія “Веско” 1 531 грн. 79 коп.
на відшкодування завданих збитків, 200 грн. витрат на проведення експертизи,       30 грн. 08 коп. судових витрат; у решті
- рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення апеляційного суду, а
рішення суду першої інстанції - залишити в силі, посилаючись на неправильне
застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального
права.

Касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції в частині стягнення з АТ
“Українська пожежно-страхова компанія” на користь ЗАТ “Страхова компанія
“Веско” 2 298 грн. на відшкодування завданих збитків, 200 грн. витрат на
проведення експертизи, 30 грн. 08 коп. судових витрат та ухвалюючи в цій
частині нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ЗАТ “Страхова
компанія “Веско” до АТ “Українська пожежно-страхова компанія” і про стягнення з
ОСОБА_1 на користь ЗАТ “Страхова компанія “Веско” 1 531 грн. 79 коп. на
відшкодування завданих збитків, 200 грн. витрат на проведення експертизи, 30
грн. 08 коп. судових витрат, апеляційний суд виходив із того, що до страхової
компанії, яка сплатила страхове відшкодування за майновим страхуванням,
переходить у межах цієї суми право вимоги до особи, відповідальної за заподіяну
шкоду, - ОСОБА_1

Проте погодитися з таким висновком апеляційного суду не можна.

Судом встановлено, що 12 листопада 2004 року між ЗАТ “Страхова компанія
“Веско” та ОСОБА_2 був укладений договір страхування автомобіля «Мазда»,
номерний знак НОМЕР_2., відповідно до умов якого ЗАТ “Страхова компанія “Веско”
зобов'язалося відшкодувати ОСОБА_2 будь-яке пошкодження або знищення
автомобіля, його окремих складових частин чи додаткового обладнання внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди.

7 березня 2005 року на перехресті вулиць Кутузова й Арсенальної в                м. Києві сталася
дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля, належного ОСОБА_2, та
автомобіля «Пежо», номерний знак
НОМЕР_1, яким керував ОСОБА_1

Відповідно до постанови Солом'янського районного суду м. Києва від 2005
року винним у порушенні п. 13.1 Правил дорожнього руху було визнано ОСОБА_1

Згідно з умовами договору страхування позивач сплатив страхове
відшкодування ОСОБА_2 у розмірі витрат, понесених ним на ремонт автомобіля, у
сумі 2 808 грн.

15 червня 2004 року між АТ “Українська пожежно-страхова компанія” та ОСОБА_1
був укладений договір обов'язкового страхування цивільної відповідальності
власників транспортних засобів, відповідно до якого АТ “Українська
пожежно-страхова компанія” зобов'язалося відшкодувати збитки третій особі, які
можуть бути нанесені з вини страхувальника, внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди.

Статтями 993 ЦК України та 27 Закону України “Про страхування” передбачено,
що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового
страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке
страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи,
відповідальної за завдані збитки.

Встановивши, що винним у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди є ОСОБА_1,
що 15 червня 2004 року між АТ “Українська пожежно-страхова компанія” та ОСОБА_1
був укладений договір обов'язкового страхування цивільної відповідальності
власників транспортних засобів, відповідно до якого АТ “Українська
пожежно-страхова компанія” зобов'язалося відшкодувати збитки третій особі, які
можуть бути нанесені з вини страхувальника, внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що
відшкодувати завдані збитки третій особі повинно АТ “Українська
пожежно-страхова компанія”.

При встановленні зазначених фактів судом першої інстанції не було порушено
норм процесуального права, рішення суду відповідає вимогам матеріального права
та встановленим обставинам справи й скасоване апеляційним судом помилково.

За таких обставин рішення апеляційного суду в частині відмови в задоволенні
позовних вимог ЗАТ “Страхова компанія “Веско” до АТ “Українська
пожежно-страхова компанія” та стягнення з ОСОБА_1 на користь ЗАТ “Страхова
компанія “Веско” 1 531 грн. 79 коп. на відшкодування завданих збитків, 200 грн.
витрат на проведення експертизи, 30 грн. 08 коп. судових витрат підлягає
скасуванню із залишенням у силі в цій частині рішення суду першої інстанції з
підстав, передбачених ст. 339 ЦПК України. У решті - рішення суду відповідає
встановленим обставинам справи та вимогам закону.

Керуючись п. 3 ч. 1 ст. 336, ст. 339 ЦПК України, колегія суддів Судової
палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення апеляційного суду м. Києва від 23 лютого 2007 року в частині
відмови в задоволенні позовних вимог ЗАТ “Страхова компанія “Веско” до АТ
“Українська пожежно-страхова компанія” та стягнення з ОСОБА_1 на користь ЗАТ
“Страхова компанія “Веско”
1 531 грн. 79 коп. на відшкодування завданих збитків, 200 грн. витрат на
проведення експертизи, 30 грн. 08 коп. судових витрат скасувати, а рішення
Печерського районного суду м. Києва від 17 травня 2006 року в цій частині
залишити в силі.

У решті - рішення апеляційного суду м. Києва від 23 лютого 2007 року
залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий

А.Г. Ярема

Судді:

Є.Ф. Левченко

Л.М. Лихута

Л.І. Охрімчук

Ю.Л. Сенін