Справа №
першій інстанції суддя   Шкуліпа В.І.
суддя-доповідач    Моісеєнко Т.І
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2008
року колегія суддів судової палаті у цивільних справах Апеляційного суду
Автономної Республіки Крим у м. Феодосії у складі:

Головуючого,
судді:   Моісеєнко Т.І.

суддів:   Полянської В.О. Іщенка В.І.

при
секретарі:   Брежнєвій O.K.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою   ОСОБА_1, зацікавлені особи Управління
соціального захисту населення, Медико-соціальна експертна комісія м.Керчі про
встановлення юридичного факту одержання поранення в період Великої Вітчизняної
війни , за апеляційною скаргою ОСОБА_1. на рішення Керченського міського   суду Автономної Республіки Крим   від 08 листопада 2007 року, -

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2007
року ОСОБА_1. звернувся до суду із заявою про встановлення юридичного факту
одержання ним поранення в роки Великої Вітчизняної війни.

Вимоги
мотивовані тим, що під час Великої Вітчизняної Війни він мешкав у Полтавській
області. У 1941 році у віці 11 років, знаходячись у зоні бойових дій, при
мінометному обстрілі одержав осколкові поранення голови, тіла, правої ноги, був
контужений. Медичну допомогу йому надали в медичній санітарній частині
військової частини, що відступала від німців. Будь-яких документів, які
підтверджують факт одержання ним поранення в роки Великої Вітчизняної Війни,
йому не видавалося, вказане поранення ніде не було зареєстровано.

На цей
час він є учасником бойових дій, інвалідом 2 групи від загального захворювання.

Просив
встановити юридичний факт одержання ним поранення в період Великої Вітчизняної
війни для можливості отримання ним статусу інваліда війни.

Рішенням
Керченського міського суду від 08.11.2007 року у задоволенні заяви ОСОБА_1. про
встановлення юридичного факту одержання поранення в період Великої Вітчизняної
війни було відмовлено.

Суд
дійшов висновку про те, що заявником не надано доказів, які підтверджують факт
одержання ним поранення в роки війни.

Не
погодившись з рішенням суду, ОСОБА_1. подав апеляційну скаргу, в який йдеться
про скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення по
справі про задоволення його вимог.

Дослідивши
матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга
задоволенню не підлягає.

З
матеріалів справи вбачається, що заявником ОСОБА_1. не надано ніяких доказів,
які підтверджують факт отримання ним поранення під час Великої Вітчизняної
війни. Як вбачається зі звернення до суду та матеріалів справи, заявнику не відомо
номеру військової частини, медичні фахівці якої надавали йому допомогу після
поранення. Сам по собі факт отримання поранення у 1941 році ніде не
зареєстрований.

З
наданого суду акту судово-медичного обстеження №181 від 14.03.2006 року
вбачається, що у ОСОБА_1. виявлені зміцнілі фляки політичної області голови,
м'яких тканин обличчя передньої черевної стінки, правої гомілки. Експерт не
виключає, що дані фляки утворились на місці поранень, отриманих ОСОБА_1. у
період Великої Вітчизняної війни, однак зазначений висновок зроблений зі слів
заявника і не може бути визнаний як безсуперечний доказ, який підтверджує факт
отримання поранення в роки війни, під час бойових дій.

Письмові
пояснення ОСОБА_2. також не можуть бути визнані судом, як доказ отримання
ОСОБА_1. поранення в роки Великої Вітчизняної війни, а саме у 1941
році.(а.с.17)

Відповідно
до ч.1 ст.64 ЦПК України письмовими доказами є будь-які документи, акти,
довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що
містять відомості про обставини, які мають значення для справи. Письмове
звернення до суду будь-якої особи до письмових доказів не відноситься.

З
матеріалів справи не вбачається, що ОСОБА_1. раніше звертався з заявою про
встановлення факту отримання поранення під час Великої Вітчизняної війни, котра
закінчилася у 1945 році. Тривалий час, який минув після війни, а також
відсутність безсуперечних доказів, які підтверджують отримання поранення саме в
роки війни, перешкоджає суду встановити факт такого поранення, на якому наполягає
заявник.

Колегія
суддів вважає, що рішення суду постановлено з дотриманням вимог матеріального і
процесуального права, підстав для його скасування і задоволення апеляційної
скарги ОСОБА_1. не вбачається.

На
підставі наведеного, керуючись статтею 303, 308 Цивільного процесуального
кодексу України, колегія суддів судової палати по цивільних справах, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення
Керченського міського суду Автономної Республіки Крим від 08 листопада 2007
року-залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту
її проголошення, може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом
двох місяців з дня набрання законної сили до суду касаційної інстанції.