УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2008 року                                                                                       м. Одеса

Судова колегія судової палати в цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого                                      Гайворонського С.П.

суддів                                                Виноградова Л.Є.

Сегеди С.М.

при секретарі     Карпенко С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом державного підприємства Міністерства Оборони України
„Одеський завод будівельних матеріалів" до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості та зустрічному позову ОСОБА_1, ОСОБА_2 до державного підприємства Міністерства Оборони України „Одеський завод будівельних матеріалів" (далі ДП МОУ „Одеський завод
будівельних матеріалів") про стягнення моральної шкоди за
апеляційною скаргою ОСОБА_1, ОСОБА_2 на рішення Приморського
районного суду м. Одеси від 13 листопада 2007 року,

встановила :

ДП МОУ „Одеський завод будівельних матеріалів" звернулося до суду з
позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за користування
житлом, отримані комунальні послуги за
період з жовтня 2003 року по жовтень 2006 року.

В обґрунтування своїх позовних вимог ДП МОУ „Одеський завод будівельних матеріалів" послалось на те, що відповідачі, котрі
мешкають в квартирі АДРЕСА_1 і які

Головуючий у першій інстанції: Шенцева О.П.              Справа
№ 22ц - 606/2008р.

Доповідач: Гайворонський С.П.                                   Категорія: ЦП 31

2

користуються комунальними послугами щодо теплопостачання, водопостачання, електроенергії, утримання будинку, прибудовою території,
добровільно не сплачують грошову заборгованість за вищевказані надані
комунальні та інші послуги.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду із зустрічним позовом до ДП МОУ „Одеський завод будівельних матеріалів" про
стягнення моральної шкоди у розмірі 5.000 грн.

В обґрунтування своїх позовних вимог ОСОБА_1 та ОСОБА_2 послались на те, що
в результаті протиправних дій ДП МОУ „Одеський завод будівельних
матеріалів" позивачам була завдана моральна шкода.

У судовому засіданні суду першої
інстанції:

·
представник ДП МОУ „Одеський завод
будівельних матеріалів" позов підтримав і просив стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ДП МОУ „Одеський завод будівельних матеріалів" грошову суму заборгованості
у розмірі 2.239 грн, 98 коп.

·
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 позов ДП МОУ
„Одеський завод будівельних матеріалів" не визнали, свої
позовні вимоги до ДП МОУ „Одеський завод будівельних матеріалів" про стягнення моральної шкоди підтримали, пояснивши що
внаслідок порушення ДП МОУ „Одеський завод
будівельних матеріалів" прав ОСОБА_1 та ОСОБА_2, пов'язаних з наданням неякісних комунальних послуг, останнім
завдана моральна шкода.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 13 листопада 2007 року
позов ДП МОУ „Одеський завод будівельних
матеріалів" задоволений у повному обсязі.

Суд першої інстанції стягнув з ОСОБА_1, ОСОБА_2 солідарно на користь ДП МОУ „Одеський завод будівельних матеріалів" суму
заборгованості у розмірі 2.239 грн. 98 коп. та суму державного мита у
розмірі 51 грн.

У позові ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ДП МОУ „Одеський завод будівельних матеріалів" про стягнення моральної шкоди районний
суд відмовив.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, ОСОБА_2 просять рішення суду
скасувати та, справу направити на новий розгляд,
посилаючись на те, що районним судом були порушені норми
матеріального та процесуального права.

При цьому вказується, що рішення Приморського районного суду м. Одеси по цивільній справі за позовом ДП МОУ „Одеський завод
будівельних матеріалів" до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості та зустрічному позову ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ДП МОУ „Одеський завод будівельних матеріалів" про
зобов'язання провести ремонтні роботи та
стягнення моральної шкоди було ухвалене 09 листопада 2007 року, однак
проголошене 13 листопада 2007 року.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, що
з явилися, перевіривши матеріали справи і
обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає за необхідне її відхилити.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням
вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що районний суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами
докази, правильно визначив юридичну природу спірних
правовідносин і закон, який їх регулює.

Так, суд першої інстанції вірно на підставі ст.ст. 629, 816 ЦК України, Закону України „Про
житлово-комунальні послуги" задовольнив позов ДП МОУ „Одеський завод будівельних матеріалів" до ОСОБА_1, ОСОБА_2
про стягнення заборгованості за користування житлом, отримані комунальні послуги.

Судова колегія погоджується з висновком суду першої
інстанції стосовно відмови у задоволені позову ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 до ДП МОУ „Одеський завод будівельних матеріалів" про
стягнення моральної шкоди, оскільки відсутні підстави та

3

докази з боку ОСОБА_1 та ОСОБА_2 для відшкодування моральної шкоди на користь
останніх по даній цивільній справі.

Так, всупереч, роз'яснень даних у п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року ( з наступними
змінами ) "Про судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової) шкоди", ОСОБА_1, ОСОБА_2 не зазначили
в своїй позовній заяві з яких міркувань вони виходили, визнаючи розмір шкоди, та якими
доказами це підтверджується.

Таким чином, у зв'язку з відсутністю зазначеного вище зі сторони позивачів
по зустрічному позову, суд першої інстанції був
позбавлений можливості з'ясувати наявність самої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного
зв'язку між шкодою і протиправним діянням
заподіювача та вини останнього в її заподіянні, а також інші обставини, що
мають значення для вирішення спору, оскільки згідно зі ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на
які вона посилається щодо подання доказів, їх дослідження та
доведення перед судом їх переконливості.

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не довели своїх вищевказаних позовних вимог, що є їх обов'язком відповідно до засад
змагальності процесу у відповідності із зазначеною
вище статтею ЦПК України, хоча при цьому суд першої інстанції створив сторонам
по даній цивільній справі всі умови для змагальності процесу.

Суд першої інстанції при ухваленні рішення по даній справі врахував
положення ст. 6 Конвенції про захист прав і
основних свобод людини щодо того, що кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов'язків має право на справедливий
судовий розгляд.

Посилання апеляційної скарги на те, що рішення по даній цивільній справі
було ухвалене 09 листопада, а проголошене 13 листопада
2007 року спростовуються матеріалами даної цивільної справи,
носієм інформації судового процесу, журналами судових засідань
по даній цивільній справі.

Також, з зазначених вище матеріалів цієї справи, не вбачається посилання апеляційної скарги на те, що районний суд не розглянув
усі заявлені зустрічні позовні вимоги, оскільки суд першої
інстанції розглядав клопотання ОСОБА_1, ОСОБА_2 про прийняття зустрічних
позовних вимог про проведення ремонтних робіт у вищевказаній квартирі і обґрунтовано відмовив у задоволені зазначеного
клопотання про розгляд вищевказаних зустрічних позовних
вимог на підставі ст.ст. 123, 130 ЦПК України, так як зустрічний позов
приймається до спільного розгляду з первісним позовом до або під час попереднього судового засідання, а ОСОБА_1 та ОСОБА_2
пред'явили вищевказані позовні вимоги на стадії розгляду
справи по суті у судовому засіданні.

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що доводи апеляційної
скарги суттєвими не являються і не дають
підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які
призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 305, п. 1 ч. 1 ст. 307, ст. ст. 308, 313, п.1
ч.1 ст. 314, ст. ст. 315, 317, 319 ЦПК України,
судова колегія судової палати у цивільних справах Апеляційного
суду Одеської області,

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2 -відхилити.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 13
листопада 2007 року по цивільній справі за позовом
державного підприємства Міністерства Оборони України „Одеський завод будівельних матеріалів" до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та зустрічному позову
ОСОБА_1, ОСОБА_2 до державного
підприємства Міністерства

4

Оборони України „Одеський-завод
будівельних матеріалів" про стягнення
моральної шкоди - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту
її проголошення, однак може бути оскаржена шляхом подачі
касаційної скарги протягом двох місяців з дня набрання
законної сили до Верховного Суду України.