УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2008 року                                                                   м.
Івано-Франківськ

Колегія
суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Івано-Франківської
області в складі:

головуючого:            Проскурніцького П.І.

суддів:                                                                 Беркій
О.Ю., Матківського Р.Й.,

секретаря:           Сем"янчук С. Й.,

з участю                                                              сторін:
позивачки ОСОБА_1.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5про відшкодування майнової та матеріальної шкоди, за
апеляційною скаргою ОСОБА_1. на рішення Коломийського міськрайонного суду від 07 грудня 2007 року, -

ВСТАНОВИЛА:

В жовтні
2007 року ОСОБА_1., звернулась з позовом до ОСОБА_5., ОСОБА_2., ОСОБА_4.,
ОСОБА_5. про відшкодування майнової та моральної шкоди посилаючись на те, що їй
на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1 а відповідачам,
квартира №2 в цьомуж
будинку.

Рішенням
Коломийського міськрайонного суду від 14
червня 2004 року
встановлено порядок користування земельною ділянкою.

Відповідачі
по справі, без її згоди, 15
грудня 2006 року
зрізали дві берези на земельній ділянці що перебувала в спільному користуванні.

Просила
стягнути на її користь 1720
гривень майнової та 2000
гривень майнової шкоди.

Рішенням
Коломийського міськрайонного суду від 07
грудня 2007 року в
позові відмовлено.

Не погоджуючись
із рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1., подала апеляційну

Справа № 22-Ц-248/2008
рік.                           Головуючий
у 1 інстанції:
Кавацюк М. Ф.

Категорія
23                                                        Доповідач:
Проскурніцький П.І.

2

скаргу в якій
посилається на те, що судом першої інстанції допущено порушення норм
матеріального і процесуального права, висновки суду не відповідають фактичним
обставинам справи.

Суд
першої інстанції не врахував того, що згоди на вирубку дерев вона не давала,
ордер на знесення зелених насаджень, який виписувався на прізвище її чоловіка,
втратив чинність а на підставі ордеру виданого 23 березня 2006
року на ім"я відповідача ОСОБА_4, дерева слід було зрубати до 30 квітня 2006 року і посадити
два нові дерева. Відповідачі зазначених вимог не дотримались а суд ухвалив рішення
з порушенням вимог ст. 89 ЗК України.

Просить
рішення суду першої інстанції скасувати і ухвалити нове про задоволення позову.

Колегія
суддів, вислухавши доповідача, позивачку, перевіривши матеріали справи,
приходить до висновку що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з
наступних підстав.

Судом
першої інстанції на підставі зібраних і досліджених в судовому засіданні
доказів встановлено що відповідачі, відповідно до виданого ордеру на знесення
зелених насаджень від 23
березня 2006 року,
згідно рішення комісії по перевірці стану зелених насаджень в місті Коломия,
власними силами знесли дві суховерхих з пораженою серцевиною берези, одна з
яких, згідно акту від 11
березня 2002 року,
руйнувала фундамент будинку а друга була похилена на дорогу. Відповідачі діяли
правомірно. Дерева знаходились на земельній ділянці що знаходилась в спільному
користуванні, про те доводи позивачки щодо порушення вимог ст. 89 ЗК України не
заслуговують на увагу оскільки зазначений закон регулює відносини з приводу
користування земельною ділянкою.

Майнових
прав у позивачки на дерева, на підставі спільного користування земельною
ділянкою, не виникло а також відсутність її згоди та час знесення дерев, не
породив у неї суб"єктивного права на відшкодування майнової шкоди.

Розглянувши
справу в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку
що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і
процесуального права а тому підстав для її задоволення не знаходить.

На
підставі викладеного, керуючись ст. ст. 307;
308; 314; 315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1відхилити.

3

Рішення
Коломийського міськрайонного суду від 07
грудня 2007 року,
залишити без зміни.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення однак може бути оскаржена в
касаційному порядку, безпосередньо до Верховного Суду України на протязі двох
місяців.