РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

13 жовтня 2008
року                                                                                 м.
Хмельницький

Колегія суддів
судової палати з цивільних справ

апеляційного
суду Хмельницької області

в складі:    головуючого судді Самчука П.П.

суддів Варвус Ю.Д.,
Пастощука М.М.

при секретарі Мороз А.В.

з участю:   ОСОБА_1., ОСОБА_2 ОСОБА_3

адвоката - ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну
справу № 22ц-1870 за апеляційною скаргоюОСОБА_1 на рішення Дунаєвецького
районного суду Хмельницької області від 29 серпня 2008 року по справі за
позовомОСОБА_2 доОСОБА_1 про визнання права власності на частину квартири.

Перевіривши
матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів

в с т а н о в и
л а :

ОСОБА_2. 21
квітня 2008 року звернулась в суд з позовом до ОСОБА_1., вказавши, що в 2001
році вступила в фактичні шлюбні відносини з відповідачем, а 05 липня 2002 року
зареєстрували шлюб. В період шлюбу за спільні кошти придбали трикімнатну
квартиру АДРЕСА_1 яка була незавершена будівництвом.

За час
подружнього життя за спільні кошти були виконані будівельні роботи, влаштовано
сантехніку і електротехніку, встановлено вікна, двері та інше, на що потрачено
багато грошей. 20 березня 2007 року на ім'я відповідача було видано свідоцтво
про право власності на вказану квартиру. В даний час ОСОБА_1. подав позов про
розірвання шлюбу та порушує її право на цю квартиру, не дозволяє прописатися в
ній та жити, хоча їй, як дружині, належить половина квартири.

В зв'язку з цим
просила визнати частково недійсним свідоцтво про право власності на нерухоме
майно, видане виконкомом Дунаєвецької міської ради від 20.03.2007 року на ім'я
ОСОБА_1., та визнати за нею право власності на Ѕ  квартири АДРЕСА_1

Рішенням
Дунаєвецького районного суду від 29 серпня 2008 року позов задоволено і визнано
частково недійсним свідоцтво про право власності на нерухоме майно, видане
виконавчим комітетом Дунаєвецької міської ради 20.03. 2007 року на ім'я
ОСОБА_1. та

визнано за ОСОБА_2. право власності
на Ѕ квартир АДРЕСА_1, а на іншу Ѕ цієї квартири право власності визнано за
ОСОБА_1 Стягнуто з ОСОБА_1. на користь ОСОБА_2. 230 грн. судових витрат.

Головуючий у 1-й інстанції - Маринчак О.М.                                                  Справа № 22ц-1870

Доповідач - Самчук П.П.                                                                                     Категорія № 2, 5

В апеляційній
скарзі ОСОБА_1. рішення суду вважає неправильним, просить скасувати і ухвалити
нове рішення, пославшись, що суд дав неправильну оцінку фактичним обставинам
справи.

Апеляційний суд
вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду - скасуванню
з ухваленням нового рішення із-за невідповідності висновків суду обставинам
справи.

З матеріалів
справи вбачається, що 15 лютого 2002 року між ТОВ „Будінвест-М” і ОСОБА_1 було
укладено договір на дольову участь в будівництві 3-кімнатної квартири АДРЕСА_1,
загальна вартість якої орієнтовно складала 19500 грн. (а.с.9) та оплачена
ОСОБА_1 15 лютого 2002 року 12000 грн. і 28 лютого 2002 року ще 7500 грн., що
об'єктивно підтверджено ксерокопіями квитанцій (а.с.11), тобто, на час
укладення договору ним була оплачена повна вартість квартири. Також в
мотивувальній частині рішення суду визнано, що відповідач фактично придбав
зазначену квартиру за 19500 грн. Проте будинок і квартира не були закінчені
будівництвом.

ОСОБА_1. визнав,
що в квітні 2002 року вступив у фактичний шлюб з ОСОБА_2 а позивачкою не надано
будь-яких об'єктивних доказів про те, що в 2001 році без зазначення навіть
місяця, як вказано в позовній заяві, вона вступила в фактичний шлюб з  ОСОБА_1, тому суд находить необхідним
погодитись з тим, що сторони в квітні
2002 року почали спільне життя у фактичному шлюбі, але до цієї дати
ОСОБА_1. ще в лютому 2002 році оплатив вказану в договорі  вартість квартири. В зв'язку з цим висновок
суду про те, що сторонами за час шлюбу була придбана вказана трикімнатна
квартира, є помилковим.

Також не є
підтвердженим висновок суду, вказаний в мотивувальній частині рішення, що
сторони протягом 2005 - 2006 року за їх спільні кошти та кошти, дані їх
батьками, без зазначення конкретних сум, завершили будівництво спірної
квартири, оскільки 20 грудня 2006 року ОСОБА_1. дав розписку, що погоджується
на одержання квартири АДРЕСА_1 і в подальшому ніяких претензій до міської ради
не матиме, а будівельно-монтажні і оздоблювальні роботи в квартирі та в місцях
загального користування, а також роботи по благоустрою прилеглої території
закінчить за власні кошти (а.с. 92).

З складеного в
березні 2008 року звіту про оцінку майна видно, що в квартирі відсутні прилади
системи електрообладнання і системи водопостачання та каналізації (а.с. 24),
що  об'єктивно підтверджується, що
квартира не закінчена будівництвом та не є придатною для проживання. Відсутній
Державний акт про прийняття будинку в експлуатацію.

В справі є лише
видаткові накладні „Теплоцентру” за червень 2007 року на ім'я ОСОБА_5 на
загальну суму 9411,47 грн. на комплектуючі для монтажу системи теплопостачання,
який виконував ці роботи в зазначеній квартирі, що з врахуванням інфляційних
процесів, виходячи з вартості квартири в лютому 2002 року, є незначним, а  докази про витрати на виконання інших ремонтних
робіт в квартирі позивачкою не надано і судом не добуто.

В позовній заяві
ОСОБА_2. зазначено, що за час подружнього життя на проведення будівельних робіт
та внутрішнє оздоблення квартири було потрачено багато грошей, але не вказано,
скільки грошей, на виконання яких робіт і чи були їх з відповідачем спільні
грошові кошти і трудові затрати, чи
тільки її кошти та затрати.

В звіті про
оцінку майна не зазначено, які роботи щодо готовності квартири АДРЕСА_1 повинні
були бути виконані, виходячи з проведеної в лютому 2002 року оплати, які роботи
було виконано і їх вартість за час перебування сторін в шлюбі та вартість
квартири в цілому з врахуванням її стану на час припинення шлюбу сторін і чи є
вона придатною для проживання. Як вбачається зі змісту звіту та приведеної в
ньому інформації, було теоретично визначено вартість квартири, придатної для
проживання, проте такою не є спірна квартира.

В зв'язку з цим суд безпідставно зазначив, що
згідно експертної оцінки вартість квартири становить 380418 грн. Крім того,
звіт про оцінку майна не є експертним висновком.

Зазначене в
мотивувальній частині рішення
твердження, що за рахунок спільних затрат сторін квартира істотно
збільшилась у своїй вартості, так як була придбана за 19500 грн., після
завершення будівництва її вартість збільшилась на 46000 грн. і остаточно
вартість становить 380418 грн., суд нічим об'єктивно не обґрунтував.

Враховуючи такі
конкретні обставини справи, суд не мав законних підстав визнавати квартиру
об'єктом права спільної сумісної власності подружжя та визнавати право
власності на Ѕ квартири за ОСОБА_2 тому рішення слід скасувати і в позові
ОСОБА_2. відмовити. Разом з тимОСОБА_2. не позбавляється права на пред'явлення
позову про відшкодування затрат, понесених в період шлюбу на облаштування квартири.

Керуючись ст.ст.
307, 309, 314, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а
:

Апеляційну
скаргуОСОБА_1 задоволити.

Рішення
Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 29 серпня 2008 року
скасувати і ухвалити нове рішення.

ОСОБА_2 відмовити
в позові доОСОБА_1 про визнання частково недійсним свідоцтва  про право власності на нерухоме майно -
квартиру АДРЕСА_1 та  визнання за
ОСОБА_2права власності на Ѕ квартириАДРЕСА_1

Рішення набирає
законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене до
Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання ним законної сили.

Головуючий /підпис/

Судді /підписи/

Копія вірна:  суддя
апеляційного суду

Хмельницької області                                                          П.П.
Самчук