Справа № 2-2538/08
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

28
жовтня 2008 р. Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської
області у складі   судді:                   Іванова С.М.

при секретарі:     Веременко Є.Ю.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо
предмета спору - ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся  до суду із позовом
до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо
предмета спору - ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, та просить суд постановити рішення яким стягнути
з ОСОБА_2 на користь позивача матеріальну шкоду у розмірі 11 037, 98 грн.,
моральну шкоду 10 000 грн., а  також
витрати пов'язані з оплатою висновку спеціаліста товарознавця в сумі 568,18
грн., оплатою судового збору у розмірі 210 грн. 38 коп., витрати на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 30 грн.

У судовому засіданні позивач
уточнив позовні вимоги, просить суд постановити рішення яким стягнути з ОСОБА_2
на користь позивача матеріальну шкоду у розмірі 11 037, 98 грн., моральну шкоду
10 000 грн., а  також витрати пов'язані з
оплатою висновку спеціаліста товарознавця в сумі 568,18 грн., оплатою судового
збору у розмірі 210 грн. 38 коп., витрати на інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи у сумі 30 грн. Відносно ОСОБА_3 від позовних вимог відмовився,
та суду пояснив, що 15.07.2008 року о 14 годині   00 хвилин ОСОБА_2 керуючи автомобілем марки
ГАЗ 330210 реєстраційний НОМЕР_1 по довіреності від 23.06.2008 року від ОСОБА_3
по вул. Кимівській в м. Кривому Розі
Кривому Розі при зміні напрямку руху, виконуючи поворот ліворуч, не вибрав відповідне
крайнє положення на проїзній частині та скоїв зіткнення з автомобілем марки ВАЗ
2106 реєстраційний НОМЕР_2 який рухався в попутному напрямку прямо під
керуванням позивача. Автомобілем марки ВАЗ 21063 реєстраційний НОМЕР_2               31.03.2008 року позивач керує згідно довіреності отриманої
від   ОСОБА_4 і з того часу
позивач уповноважений керувати та розпоряджатися вказаним транспортним засобом. Автомобіль належить позивачу, так як кошти
за автомобіль останній віддав в повному обсязі ОСОБА_4, та розрахувався
за придбаний автомобіль повністю, але не переоформив автомобіль в зв'язку з тим
що в нього були відсутні кошти на оформлення автомобіля. Зіткнення сталося
внаслідок недотримання відповідачем ОСОБА_2. Правил дорожнього руху.  Працівники
ДАІ, які прибули до місця пригоди провели відповідні заміри та встановили,
що саме водій ОСОБА_2 порушив Правила дорожнього руху, що призвело до наїзду на
автомобіль позивача і його пошкодження. Відносно ОСОБА_2 був складений
адміністративний протокол за порушення Правил дорожнього руху. 30 липня 2008
року постановою Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу ОСОБА_2 був
визнаний винним в скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124
КУпАП України (порушення ПДР, що спричинило пошкодження транспортних засобів) і
його притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді
адміністративного штрафу у сумі 68 грн. ОСОБА_2
після ДТП відмовився відшкодувати позивачу заподіяні збитки посилаючись на те,
що у нього не має коштів. Позивач неодноразово звертався до нього з питанням
про відшкодування збитків однак збитки позивачу так і не відшкодовано. У
результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобілю марки ВАЗ 21063
реєстраційний НОМЕР_2 завдані технічні пошкодження. Тому позивач був вимушений
звертатись до оцінювача з метою встановлення заподіяних йому збитків від
пошкодження автомобіля та нести інші матеріальні збитки. Довідкою ДАІ
підтверджено, що  автомобіль позивача мав
механічні пошкодження. Відповідно до
висновку спеціаліста автотоварознавця Рейнюк О.В. №306 від 01.09.2008 року вартість ремонту автомобіля
позивача становить 12782,35 грн. Крім цього, за проведення
автотоварознавчого дослідження спеціаліста позивач сплатив Рейнюк О.В. кошти у
сумі 550 грн., та на виклик телеграмою ОСОБА_2 для присутності при проведенні
експертизи витратив 18 грн. 18 коп., що підтверджено
квитанціями і вважає, що ці кошти у розмірі 568 грн. 18 коп. повинен відшкодувати
відповідач. Діями відповідача, окрім заподіяння позивачу матеріальних збитків,
була заподіяна і моральна шкода. Моральна
шкода відобразилась в стресовому становищі, моральних, психічних
переживаннях позивача з приводу пошкодження автомобіля. Це було також пов'язане
з вишукуванням додаткового часу та додаткових фізичних зусиль для звернень як
до ДАІ так і до самого
Рейнюк О.В., до експерта, так і до суду. Крім цього, позивач також
переживав від того, що відповідач категорично відмовився
відшкодувати очевидні матеріальні збитки. Позивач тривалий час не міг користуватись своїм автомобілем, порушився його
постійний спосіб життя. Усі негативні моральні, психічні переживання,
емоції, діями відповідача погіршили душевне
та соціальне  благополуччя позивача,
порушили нормальні ділові та життєві зв'язки і вимагали від позивача
додаткових зусиль для організації свого життя, а також додаткових витрат. Крім
того внаслідок ДТП позивач отримав тілесні ушкодження у вигляді садна лобної
частини голови зліва, звертався за допомогою до лікарні. Усе перераховане є
незаперечним доказом, як вважає позивач, для стягнення з відповідача на його
користь моральної (немайнової) шкоди в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю,
згоден на відшкодування моральної та матеріальної шкоди, заподіяної ОСОБА_1
внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, оскільки як зазначив останій є винним
у її заподіянні.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з'явився, про час та місце
розгляду справи був повідомлений належним чином.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_4 у
судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її
відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечила. За таких обставин
суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності третьої особи.

Ухвалою Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 28 жовтня 2008 року
було закрито провадження по даній справі в частині позовних вимог до ОСОБА_3

Заслухавши пояснення позивача,
відповідача, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані сторонами
докази, суд прийшов до наступного.

Судом встановлені такі факти та
відповідні їм правовідносини.

15.07.2008 року о 14 годині 00
хвилин ОСОБА_2 керуючи автомобілем марки                  ГАЗ 330210 реєстраційний НОМЕР_1
по довіреності від 23.06.2008 року від                                ОСОБА_3 по вул.
Кимівській в м. Кривому Розі Кривому Розі
при зміні напрямку руху, виконуючи поворот ліворуч, не вибрав відповідне
крайнє положення на проїзній частині та скоїв зіткнення з автомобілем марки ВАЗ
2106 реєстраційний НОМЕР_2 який рухався в попутному напрямку прямо під
керуванням позивача.

Автомобілем марки ВАЗ 21063
реєстраційний НОМЕР_2 31.03.2008 року
позивач керує згідно довіреності отриманої від ОСОБА_4 і з того часу
позивач уповноважений керувати та розпоряджатися вказаним транспортним засобом.

30 липня 2008 року постановою
Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу ОСОБА_2 був визнаний винним в
скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП України
(порушення ПДР, що спричинило пошкодження транспортних засобів) і його
притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді адміністративного
штрафу у сумі 68 грн.

У результаті дорожньо-транспортної
пригоди автомобілю марки ВАЗ 21063 реєстраційний НОМЕР_2 завдані технічні
пошкодження.

Довідкою ДАІ підтверджено, що  автомобіль позивача мав механічні
пошкодження. Відповідно до висновку
спеціаліста автотоварознавця Рейнюк О.В. №306 від 01.09.2008 року вартість ремонту автомобіля
позивача становить 12782,35 грн.

Крім цього, за проведення
автотоварознавчого дослідження спеціаліста позивач сплатив Рейнюк О.В. кошти у
сумі 550 грн., та на виклик телеграмою ОСОБА_2 для присутності при проведенні
експертизи витратив 18 грн. 18 коп., що підтверджено
квитанціями.

Приписами ч. 4 ст. 61 ЦПК України визначено, що постанова суду у справі про
адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про
цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно, якої ухвалено вирок або
постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю в тому числі майну фізичної чи юридичної
особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частиною 2 ст. 1187 ЦК України визначено, що шкода, завдана джерелом
підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій
підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо)
володіє транспортним засобом механізмом, іншим об'єктом використання,
зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до п. 1
ч. 1 ст. 1188 ЦК України відшкодування шкоди, завданої внаслідок взаємодії
кількох джерел підвищеної небезпеки відшкодовується на загальних підставах, а
саме:  шкода, завдана одній особі з вини
іншої особи, відшкодовується винною особою.

Враховуючи, що постановою Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу
Дніпропетровської області  від 30.07.2008
р. (справа № 3-2576/08) встановлено факт ДТП та визначено винну особу, якою є
відповідач по справі ОСОБА_2, суд вважає, що підлягає задоволенню в повному
обсязі матеріальна шкода завдана позивачу ОСОБА_1. яка згідно висновку
спеціаліста № 306 від 01 вересня 2008 року складає в загальній сумі 11 037,98
грн.

Вимоги щодо стягнення додаткових витрат в загальній сумі 568,18 грн.
підлягають задоволенню та стягненню з відповідача ОСОБА_2, тому що вони
підтверджені матеріалами справи. Додаткові витрати складаються з:

-     оплати
проведення експертної оцінки пошкодження автомобіля в сумі 550 грн.;

-     відправлення
телеграми відповідачу в сумі 18 грн. 18коп..

Вирішуючи питання щодо відшкодування ОСОБА_2. моральної шкоди суд виходить
з наступного.

Приписами ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або
юридичній особі неправомірними рішеннями діями чи бездіяльністю відшкодовується
особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених
частиною 2 цією статті.

Визначаючи розмір моральної шкоди суд виходить з приписів ст. 23 ЦК України
відповідно до якої розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається
судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних
страждань тощо. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги
розумності і справедливості. Виходячи з принципів розумності і справедливості
та з урахуванням тих душевних страждань, яких зазнав позивач у зв'язку із
пошкодженням його майна (автомобіля), а саме неможливості користуватися
транспортним засобом та необхідністю витрачання свого вільного часу  на вирішення питань пов'язаних з оформленням
необхідних документів дорожньо-транспортної пригоди, наданні пояснень,
проведення експертиз, тощо, а також визнання відповідачем суми моральної шкоди,
завданої позивачу суд вважає, що сума морального відшкодування ОСОБА_1 підлягає
стягненню з відповідача ОСОБА_2 та складає 10 000 грн. При цьому суд враховує,
що відповідно до ч. 4 ст. 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується
незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з
розміром цього відшкодування.

Встановленим обставинам відповідають правовідносини із обов'язку по  відшкодуванню матеріальної та моральної
шкоди, заподіяної джерелом підвищеної небезпеки особою, яка на відповідній
правовій підставі володіє транспортним засобом.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у
разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову
суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд
постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і
продовжує судовий розгляд.

З урахуванням вищевикладеного та враховуючи, що визнання
відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси
інших осіб суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 15, 16, 22, 23, 1166, 1167, 1187, 1188  ЦК України, ст.ст. 3, 88, 174, 212-215 ЦПК
України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог щодо предмета спору - ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду у розмірі 11 037
(одинадцять тисяч тридцять сім) грн. 98 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 10 000
(десять тисяч) грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати пов'язані зі сплатою судового
збору у сумі 210 (двісті десять) грн. 38 коп., витрати на інформаційно -
технічне забезпечення розгляду справи у сумі 30 (тридцяти) грн., витрати
пов'язані з оплатою послуг спеціаліста - автотоварознавця у сумі 550 (п'ятсот
п'ятдесят) грн., витрати пов'язані з викликом відповідача для проведення
автотоварознавчої експертизи у сумі 18 (вісімнадцять) грн. 18 коп.

Заяву про апеляційне оскарження рішення може бути подано протягом 10 днів з
дня його проголошення.

Апеляційну скаргу на рішення може бути подано апеляційному суду
Дніпропетровської області через Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу
протягом  20 днів після подання заяви про
апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу може бути подано без попереднього подання заяви про
апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання
заяви про апеляційне оскарження.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про
апеляційне оскарження було подано, після закінчення строку на подачу
апеляційної скарги, якщо було подано
апеляційну скаргу, після розгляду скарги апеляційним судом.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає,
до  апеляційного суду Дніпропетровської
області

Суддя (підпис)

з оригіналом вірно

Суддя                                                                                                                            С. М. Іванов

Рішення набирає законної сили 10 листопада 2008 року.

Суддя                                                                                                                            С. М. Іванов