Справа  2-294     -
2008  рік (справа  2-2164-
РІШЕННЯ

Іменем                                                           України

25.04.2008 року Алуштинський  міський суд Автономної Республіки Крим у складі:

головуючого судді Хотянової В.В.

при секретарі  Баєвої Т.В.

за участю позивача ОСОБА_1,

представника
позивача  ОСОБА_3

відповідача ОСОБА_2

представника органу опіки та піклування  виконавчого комітету Алуштинської

міської ради Хандус Марини
Сергіївни,

прокурора Шевцової Оксани Павлівни

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м.Алушті цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця
проживання  дитини, третя особа  орган опіки і піклування виконавчого комітету
Алуштинської міської ради, за зустрічним позовом  ОСОБА_2 до ОСОБА_1, 3-я особа відділ опіки та
піклування  виконавчого комітету Алуштинської міської
ради  про визначення місця проживання
дитини та визначення  способу  участі батька у виховані дитини,

встановив :

05.10.2007 року
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визначення місця проживання дитини.
Позовні вимоги мотивовані тим, що в 2000 році позивач уклав шлюб з ОСОБА_2, який був зареєстрований у
відділі реєстрації актів цивільного стану Алуштинського міського управління
юстиції. 16 .11.2005 року шлюб
розірвали,  від шлюбу мають сина -
ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, який після
розірвання шлюбу залишився проживати разом з ним.

11.04.2006 року відповідачка написала заяву, яка  завірена нотаріусом , та

дала згоду на те , щоб хлопчик проживав разом з
батьком та не заперечувала, щоб дитина була внесена до складу сім*ї ОСОБА_1 для
отримання житла та

проживала
разом з ним. Два роки хлопчик проживав разом з позивачем, відповідачка матеріально сина не підтримувала, інколи забирала сина на день, а ввечері приводила
назад. Хлопчик не хоче проживати разом з матір*ю, ОСОБА_2 проживає  з другим чоловіком, її житлові умови не
позволяють  проживати всім разом, у
хлопчика немає своєї кімнати, своєї кроватки, в тому приміщенні де мешкає ОСОБА_2

15.09.2007  року ОСОБА_2 забрала сина ,
хотіла відправити його в Росію

до своєї матері,
чинить перешкоди у спілкуванні з дитиною та у її вихованні.

Хлопчик бажає проживати разом з позивачем,  який добросовістно ставиться до виконання
своїх батьківських обов*язків, має роботу, самостійний дохід і постійне  місце проживання. Колишня дружина  не
може забезпечити хлопчика відповідним
вихованням, не має можливості матеріально утримувати дитину, так  як проживає з іншим чоловіком , на її
утриманні знаходиться доросла дівчинка.

В судовому
засіданні позивач, представник позивача позов підтримали, пояснили, що ОСОБА_2
не має упорядкованого житла, прожтиває в гаражі з іншим чоловіком, тому не може
належним чином займатися вихованням

неповнонолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Хлопчик  довгий час проживав
з батьком, який забезпечений житлом, проживають у двокімнатній квартирі АДРЕСА_1,що належить позивачу та його двом  синам  на
праві приватної власності.  Малолітня
дитина звикла до батька, який з  відповідальністю ставиться до виконання своїх
батьківських обов*язків.

З зустрічним позовом ОСОБА_2 не згодні.

ОСОБА_2 позов ОСОБА_1 не визнала, пред*явила зустрічний позов, просить визначити місце проживання малолітнього сина
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 у народження з нею та визначити способи участі  батька у вихованні дитини, встановити
періодичні побачення та спілкування: кожну суботу з 9 годин до 17 годин, так як ОСОБА_1 негативно впливає на психіку  хлопчика, після кожної зустрічі з батьком хлопчик стає агресивним, заляканим, всього боїться, в очах
видно страх.

Зустрічний позов
мотивований  тим, що між сторонами склались
неприязні стосунки, шлюб сторони розірвали, з
лютого місяця 2007 року, коли ОСОБА_2 стала проживати з другим
чоловіком,  ОСОБА_1 став  перешкоджати її спілкуватися з дитиною та брати участь у його вихованні, перешкоджає
нормальному розвитку дитини . ОСОБА_2 дійсно написала заяву, що завірена
нотаріально,  та не заперечувала, щоб син
проживав з батьком, так як на той час вирішувалось питання про  надання житла ОСОБА_1  11.04.2006 року ОСОБА_2 написала таку заяву, тому ОСОБА_1 отримав двокімнатну квартиру в
тому числі і на сина, приватизував
її. ОСОБА_2 залишилась проживати в АДРЕСА_2, ОСОБА_1 також приватизував
свою частку квартири , а пізніше подарував
її другій особі .

В судовому
засіданні ОСОБА_2 свій позов підтримала, проти позову ОСОБА_1а заперечувала,
вказуючи на те, що вона може займатися вихованням малолітнього сина,  працює в лікарні,має самостійний дохід та
постійне місце проживання. В теперішній час
проживає з іншим чоловіком , який працює лікарем, не заперечує, щоб син
проживав разом з ними, до хлопчика добре відноситься. Так як на АДРЕСА_2,  де вона
зареєстрована необхідно зробити ремонт, то вона з чоловіком та хлопчиком
тимчасово проживають в м.Алушта, по вул.Лісна, де є всі ібхідні умови для проживання та виховання сина, правовстановчі
документи на будинок знаходяться в
виконавчому комітеті  в процесі
оформлення.

Просить встановити та визначити способи
участі ОСОБА_1 у вихованні дитини,
встановити побачення кожну суботу , так як ОСОБА_1 негативно впливає на
поведінку малолітнього сина,  хлопчику в
такому віці потрібна материнська ласка та любов, чого не може дати йому батько,
крім того , коли хлопчик проживає з ним, то чинить всякого роду перешкоди її у
спілкуванні з дитиною та у його
вихованні,  самовільно викрадає сина від
неї, переховує його. Між нею та
ОСОБА_1 склались неприязні відносини, під час проживання однією сім*єю він зловживав спиртними напоями, в сім*ї
виникали скандали, сварки,  в 2004 році ОСОБА_1
звертався   до психіатричної
лікарні для лікування.

В судовому засіданні
прокурор Шевцова О.П., яка вступила в прооцес на підставі ст. 45, 46 ЦПК України
просить визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1 з батьком ОСОБА_1 Р.І., який
має упорядковане житло по АДРЕСА_1, де він та син зареєстровані та довгий час проживали разом.

В судовому засіданні
представник  відділу опіки та піклування
виконавчого комітету Алуштинської міської ради  підтримала письмовий висновок від 27.12.2007
року щодо розв*язання спору на підставі відомостей, одержаних
у результаті стеження умов проживання
дитини, батьків, ОСОБА_6, з котрим проживає маги хлопчика, , а також на підставі інших документів , наданих
вихователями дитячого садочку, де знаходиться хлопчик та просить визначити
місце проживання малолітньої дитини з матір,ю, виходячи виключно із інтересів
дитини, враховуючи малолітній вік дитини. Посилаючись на виомги ст.162
Сімейного кодексу України рекомендує визначити систематичні побачення ОСОБА_1 з
сином - кожну неділю пятницям з 16 годин до 19 годин, кожну суботу з 9 до 19 годин,
або по домовленності батьків.

Суд,  заслухавши пояснення  сторін, їх представників, пояснення свідків ,
переввіривши матеріали справи, прийшов до наступного.

Судом встановлені  такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судовим розглядом встановлено, що з 2000 року  ОСОБА_1 та ОСОБА_2 знаходились
у шлюбі, проживали разом до 16.11.2005 року. Від шлюбу мають сина ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1. Сторони проживали та були зареєстровані  в АДРЕСА_1, 30.08.2001 року квартиру приватизували  в
рівних частках.  Після розірвання шлюбу
ОСОБА_2 змушена була проживати  в іншому місці,  хлопчик
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 проживав то з матір*ю, то з батьком, кожен
із батьків піклувався та піклується про
хлопчика, займаються його вихованням, утримують матеріально, з повною відповідальністю ставляться до
виконання своїх батьківських обов*язків.

ОСОБА_1 з 1992 року стояв на
квартирному обліку для отримання упорядкованого
житла, але так як  з ОСОБА_2 шлюб
розірвав, то квартиру отримав на себе та двох неповнолітніх дітей. Перед
отриманням квартири,11.04.2006 року ОСОБА_2 за проханням ОСОБА_1 написала
заяву, яку завірила нотаріально та дала свою
згоду, щоб неповнолітній ОСОБА_4 проживав разом з батьком і був занесений в склад сім*ї ОСОБА_1 для отримання
житла.Сам ОСОБА_1 підтвердив в судовому засіданні, що заяву писала ОСОБА_2, щоб
він міг отримати житло і
на сина ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_1. Тому на підставі
цієї заяви   хлопчик був внесений  до складу сім*ї ОСОБА_1  та 13.04.2007 року ОСОБА_1 отримав на склад
сім*ї три чоловіки двокімнатну квартиру АДРЕСА_1, куди переселився з синами, в
тому  числі забрав і ОСОБА_4, якого зареєстрував за
зазначеною адресою.30.11.2007 року
ОСОБА_1 приватизував зазначену квартиру разом з синами ОСОБА_5 та ОСОБА_4 в рівних частинах. До цього часу
ОСОБА_2 не могла проживати разом з ОСОБА_1 та робити ремонт в квартирі
АДРЕСА_1.

Як видно із  акту обстеження житлових умов (а.с.92), умови
проживання в квартирі по АДРЕСА_1 є
незадовільними, тому ОСОБА_2 мешкає по АДРЕСА_3, де проживає з другим
чоловіком, ОСОБА_6, який не заперечує, щоб неповнолітній син
ОСОБА_1  Шукрі проживав разом з ним, про що написав письмову заяву, завірену належним
чином. Зазначене житло, по вул.Лісна , 1 м.Алушти для проживання та
виховання малолітньої дитини пригодне, знаходиться в задовільному стані,  що підтвєрджується
висновками органу опіки та піклування (а.с.108), правовстановчі документи
знаходяться у виконавчому комітеті у стадії оформлення, що підтвєрджується
заявою ОСОБА_6 та відповідним рішенням Алуштинської міської ради
(а.с.109-112), тому доводи ОСОБА_1а про те, що ОСОБА_2 порушує житлові права хлопчика суд до уваги не приймає, при
вирішенні питання про місце проживання дитини. Крім того  хлопчик є власником 1/3 частини квартири  96, що роззташована
в будинку 11 по вул.Б.Хмельницького міста Алушти.

Із матеріалів справи видно, що
батьки малолітнього  ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1 працюють, мають самостійний дохід,
постійне місце проживання.
Спиртними напоями не зловживають,
характеризуються позитивно, добре відносяться до сина, кожен із них  добросовістно займається вихованням
сина.ОСОБА_1 працює приватним підпріємцем, проживає в квартирі з неповнолітнім
сином та старшим сином, який допомогає
виховувати ОСОБА_4. ОСОБА_2 працює у жіночій
консультації  центральної міської лікарні
м.Алушти, проживає разом з ОСОБА_6, який
працює лікарем,  ОСОБА_2 заочно
навчається в Луганському педагогічному університеті.

В судовому
засіданні були допитані свідки, сусіди, вихователька дитячого садочку та інші, які викликались за клопотанням як
позивача так і відповідача , і всі
вони  підтвердили, що  батько та мати неповнолітнього  ОСОБА_4 характеризуються позитивно, батько та
мати люблять сина, займаються його вихаванням , водять в садочок, забирають,
але проживають окремо, тому хлопчик проживає то з батьком , то з матір,ю.

Керуючись вимогами
ст.19 Сімейного Кодексу України орган опіки та піклування виконавчого комітету Алуштинської міської ради  направив до суду письмовий висновок від 27.12.07 року, за № 562  щодо розв*язання  спору
в якому рекомендує, на
підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини,
батьків, ОСОБА_6, з котрим проживає мати хлопчика, також на підставі інших
документів , наданих вихователями дитячого садочку, де знаходиться
хлопчик  , визначити місце
проживання  малолітньої дитини ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1 з матір*ю, виходячи виключно із інтересів дитини , враховуючи  малолітній вік дитини, котрій на день
розгляду справи виповнилось тільки пять років.

Згідно
вимог ст.161 СК України  при вирішені
спору щодо місця проживання дитини суд бере
до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов*язків, особисту прихиліність дитини до кожного з
них, вік дитини, стан її здоров*я та інші обставини, що мають істотне
значення.

Виходячи
з наведеного,  враховуючи малолітній вік
дитини, максимально враховуючи інтереси
хлопчика, якому  виповнилось п,ять
років,  ставлення батьків до дитини, суд вважає, що місце проживання ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м.Алушти,
зареєстрованного в АДРЕСА_1 необхідно визначити з матір*ю, ОСОБА_2, яка
зареєстрована в АДРЕСА_2, мешкає в АДРЕСА_3.

Вимоги ОСОБА_2 про
визначення способу участі ОСОБА_1 у вихованні
дитини та спілкуванні з нею  суд
відхиляє, так як в судовому засіданні не встановлено, що відносно
ОСОБА_1а приймалось яке -нибудь рішення
органом опіки та піклування  щодо
встановлення способу участі у виховані та спілкуванні дитини з
батьком і від виконання цього рішення він ухилявся.

Суд не приймає до
уваги письмові пояснення малолітньої дитини
щодо місця  її проживання  від 24.12.07 року , які були отриманні працівником міліції Аксеітовим Ш.на підставі ст.97
КПК України, так як місце проживання дитини, яка не досягла десяти років,
визначається за згодою батьків або судом, тільки дитина, яка досягла 10 років
може визначати  своє місце проживання за спільною згодою з батьками, з 14 років
дитина має право самостійно визначити своє місце проживання з родним із
батьків.

На підставі викладенного, керуючись ст.ст.
19, 150, 161, 157-159 Сімейного )дексу України,  ст.ст.10, 11, 57, 212, 213, 218 ЦПК України,
суд

Вирішив :

В задоволенні позову про визначення місця проживання дитини ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1 з ОСОБА_1 -відмовити.

Визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м.Алушти, зареєстрованного за адресою:
АДРЕСА_1 з матір*ю ОСОБА_2, зареєстрованною
за адресою АДРЕСА_2.

В задоволенні позову ОСОБА_2 про визначення способу участі ОСОБА_1 у
вихованні дитини та спілкуванні з нею  -
відмовити.

Рішення може бути
оскаржене в апеляційному порядку
через  Алуштинський міський суд , шляхом подачі в 10 - денний строк з
дня проголошення рішення заяви ро апеляційне оскарження і поданням після
цього протягом 20 днів апеляційної скарги,
з  подачею її копії до Апеляційного суду
АРК М.Симферополь або в порядку .4 ст. 2 95 ЦПК України.

Суддя