Справа № 2-2336/2008р
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня
2008 року Красноармійський міськрайонний суд Донецької області в
складі  головуючого судді -  Стоілової Т.В..

при
секретарі  Коваленко О.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №
6 м.Красноармійську справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визнання  дійсним договору купівлі -
продажу та  визнання права власності ,-

В С Т А Н О В И В:

29.05.2008р.
позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання  дійсним договору купівлі - продажу та  визнання права власності.

В обґрунтування позову зазначив, що він є
власником домоволодіння, що знаходиться на земельній ділянці Красноармійської
міської Ради площею 358кв.м. за адресою: АДРЕСА_1, що складається житлового
будинку(коридор, кухня, ванна, три жилі кімнати, передпокій), погрібу під
частиною будівлі, сараю, прибудови, гаражу, сараю, убиральні, літнього душу,
ганку, трубопровіду, огорожі загальною площею приміщень 52,3кв.м., житловою -
24,9кв.м., допоміжною площею - 27,4кв.м., вартістю 86621грн., відповідно до
договору купівлі-продажу, посвідченого Українською товарною біржею 07.03.1998р.
за реєстром 7814, зареєстрованого у Красноармійськму БТІ 13.03.1998р. за
реєстром 9326. Раніше будинок належав відповідачці ОСОБА_2 та її матері
ОСОБА_3, яка вже померла.

Позивач
зареєструвався у вказаному будинку, мешкає в ньому на теперішній час, перевіз
туди свої речі, провів газопровід, побудував деякі споруди, а саме гараж,
сарай, літній душ, огорожу, вважає, що є власником будинку. Але при зверненні в
БТІ під час будівництва газопроводу йому стало відомо, що цей договір є
недійсним, оскільки він не посвідчений нотаріально, а тому позивач  просить суд визнати дійсним договір
купівлі-продажу будинку, посвідчений товарною біржею, укладений між ним та
ОСОБА_2 та визнати  за  ним право власності  на зазначений будинок.

В
судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримав  повністю, просив суд його задовольнити.

Відповідачка
ОСОБА_2 в судовому засіданні визнала позов.

Представник
третьої особи Української товарної біржі в судове засідання не з'явився, про
дату та час слухання справи повідомлений належним чином(л.с.20)..

Суд
заслухав пояснення сторін, дослідив матеріали справи та дійшов висновку, що
позовні вимоги слід задовольнити з таких
підстав.

Судом  встановлено,
що  07.03.1998р. гр..ОСОБА_1 з
однієї сторони та ОСОБА_2 і ОСОБА_3 - з іншої уклали  договір купівлі-продажу житлового будинку, на
земельній ділянці площею 358кв.м. за адресою: АДРЕСА_1, який посвідчено
Українською товарною біржею 07.03.1998р. за реєстром 7814(л.с.12, 13).

Вказана
домобудівля складається з житлового будинку(коридор, кухня, ванна, три жилі
кімнати, передпокій), погребу під частиною будівлі, сараю, прибудови, гаражу,
сараю, убиральні, літнього душу, ганку, трубопроводу, огорожі загальною площею
приміщень 52,3кв.м., житловою - 24,9кв.м., допоміжною площею - 27,4кв.м.,
вартістю 86621грн.(л.с.7-10).

Позивач
ОСОБА_1 зареєструвався у вказаному будинку разом зі своєю сім'єю(л.с.18),
мешкає в ньому на теперішній час, побудував деякі споруди, а саме гараж, сарай,
літній душ, огорожу, провів газопровід(л.с.15-17).

Із
пояснень сторін вбачається, що позивач повністю сплатив вартість будинку при
укладенні договору купівлі-продажу і відповідачка не заперечує, щоб за ним було
визнане право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та
побутовими спорудами за вказаною адресою.

Відповідно
до ст.224 ЦК України (в редакції 1963р.) за договором купівлі-продажу продавець
зобов'язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов'язується
прийняти  майно і сплатити за нього певну
грошову суму.

Статтею 227 ЦК України (в редакції 1963р.), що
діяла на час виникнення правовідносин передбачено, що договір купівлі-продажу
жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з
сторін є громадянин.

Положення
цієї статті відповідає вимогам статті 657 ЦК України(в редакції 2001р.), що діє
на цей час.

Судом  встановлено,
що  сторонами було укладено
письмовий правочин, який  не було
посвідчено нотаріально, як того вимагає
закон. Умови цього правочину позивач ОСОБА_1 виконав повністю, сплативши
гроші за будинок в сумі 4918грн., але нотаріально договір  купівлі-продажу не було посвідчено.

Враховуючи
вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими  і
їх  слід  задовольнити,
визнати  договір  купівлі-продажу  будинку АДРЕСА_1, посвідчений Українською
товарною біржею 07.03.1998р. за реєстром 7814, дійсним  та
визнати  за  ним право власності  на зазначений будинок .

Також
суд вважає, що судові витрати: державне мито та витрати за
інформаційно-технічне забезпечення, за проханням позивача, залишити на ньому.

Керуючись
ст.ст. 203 ч. 4, 392, 657 ЦК України, ст.227 ЦК України (в редакції 1963р.),
ст. 10, 11, 212, 213, 214, 215, 218  ЦПК
України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2
задовольнити.

Визнати дійсним договір
купівлі-продажу домоволодіння, що знаходиться на земельній ділянці площею
358кв.м. за адресою: АДРЕСА_1, посвідченого Українською товарною біржею
07.03.1998р. за реєстром 7814, укладений між ОСОБА_1 з однієї сторони та
ОСОБА_2 і ОСОБА_3  дійсним.

Визнати
за ОСОБА_1 право власності на будинок АДРЕСА_1, що складається житлового
будинку(коридор, кухня, ванна, три жилі кімнати, передпокій), погребу під
частиною будівлі, сараю, прибудови, гаражу, сараю, убиральні, літнього душу,
ганку, трубопроводу, огорожі загальною площею приміщень 52,3кв.м., житловою -
24,9кв.м., допоміжною площею - 27,4кв.м., вартістю 86621грн.

Судові
витрати: державне мито та витрати за інформаційно-технічне забезпечення
залишити за позивачем.

Рішення може
бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області
через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення
рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів
апеляційної скарги, або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Суддя: