Справа № 2-1594/2008
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2008 рік
м. Дніпродзержинськ

Дніпровський районний суд міста Дніпродзержинська
Дніпропетровської області у складі:

головуючого, судді
Воронко І.А.

при секретарі
Горбачовій В.О.

розглянувши у попередньому судовому
засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, «про розірвання шлюбу
та стягнення аліментів»,

суд -

В с т а н о в и в
:

ОСОБА_1 звернулася до суду з
позовом до ОСОБА_2, «про розірвання шлюбу та стягнення аліментів», в якому
просить: розірвати шлюб між нею та відповідачем ОСОБА_2, який вони
зареєстрували у відділі реєстрації актів цивільного стану Тернавського РВК, м.
Кривий Ріг, Дніпропетровської області, актовий запис №27; стягувати з ОСОБА_2,
1975 року народження, уродженця м. Кривий Ріг Дніпропетровської області,
аліменти на її користь на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 40 %
частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи стягувати від дня
пред'явлення позову до суду і до досягнення сином повноліття; допустити негайне
виконання рішення суду у частині стягнення аліментів у межах суми платежу за
один місяць; стягнути з відповідача державне мито, яке підлягає стягненню про
реєстрації розірвання шлюбу в органах реєстрації актів цивільного стану;
стягнути з відповідача на її користь витрати, пов'язані з судовим розглядом
цієї справи.

В обґрунтуванні позовних вимог
зазначає, що: 27 січня 1995 року вона уклала шлюб з ОСОБА_2, який зареєстровано
у відділі реєстрації актів цивільного стану Тернівського РВК, м. Кривий Ріг,
Дніпропетровської області, актовий запис №27.

Від шлюбу сторони мають сина -
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає разом з позивачем по справі і перебуває на
його утриманні.

Починаючи з 2004 року, відповідач почав
зустрічатися з іншою жінкою, внаслідок чого подальше спільне життя і збереження
шлюбу стало суперечити інтересам позивача. У зв'язку з цим на початку серпня
поточного року ОСОБА_1 - позивач по справі остаточно припинила з відповідачем
шлюбні стосунки і перестала вести спільне господарство.

Примирення між сторонами
неможливе, оскільки відповідач виявляє намір одружитися з іншою жінкою.

Спільне майно сторони поділили
добровільно. Чоловік на розірванні шлюбу наполягає та згоден.

По домовленості між сторонами син
залишиться проживати разом з позивачем.

Відповідач по справі ОСОБА_2 до початку попереднього судового засідання
надав заяву з поясненням про визнання пред'явленого позову в повному обсязі та
з проханням розглянути справу в його відсутність. У відповідності до вимог ч.2
ст.158, ст.174 ЦПК України, та приймаючи до уваги, що визнання відповідачем
позову не суперечить закону та не порушає прав, свобод і інтересів інших осіб,
суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача.

Позивач по справі ОСОБА_1  до початку
попереднього судового засідання надав заяву з поясненням про підтримання
пред'явленого позову в повному обсязі та з проханням розглянути справу в його
відсутність. У відповідності до вимог ч.2 ст.158, ст.174 ЦПК України, суд
вважає можливим розглянути справу у відсутності позивача.

Враховуючи визнання відповідачем позову, та підтримання позивачкою своїх
позовних вимог, суд приходить до висновку про можливість ухвалення рішення у
попередньому судовому засіданні на підставі ч.4 ст.130 ЦПК України.

З'ясувавши позиції сторін та вивчивши матеріали справи,  при розгляді справи судом    встановлені наступні обставини і визначені  відповідні
до  них правовідносини:

Відповідно свідоцтва про
укладення шлюбу виданого 27 січня 1995 року Тернівським РВК, м. Кривий
Ріг, Дніпропетровської області,
ОСОБА_2 одружився з ОСОБА_1, про що зроблено актовий запис №27 та прізвище дружини після укладення
шлюбу змінилося на ОСОБА_1.

Згідно до ч.3 ст.105 СК
України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з
подружжя на підставі рішення суду згідно до ст.110 СК України.

Виходячи
з вимог ст.112 СК України, суд після з'ясування фактичних взаємовідношень
подружжя, дійсних причин позову про розірвання шлюбу постановляє рішення про
розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і
збереження їх шлюбу буде суперечити інтересам одного з них.

Таким
чином, оскільки судом встановлено, що фактично сім'я подружжя ОСОБА_1 розпалася
в 2006р., сторони поновлювати свої відношення не бажають, після припинення
шлюбних відносин разом не проживають, сумісного господарства не ведуть та
спільного бюджету не мають, суд приходить до висновку, що сім'я ОСОБА_1 в
розумінні ч.2 ст.3 СК України фактично припинила своє існування і формальне
збереження шлюбу сторін буде суперечити їх інтересам.

На
підставі свідоцтва про народження ОСОБА_3, виданого 13 листопада 1996 року Дніпровським
відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського
управління юстиції Дніпропетровської області, запис №959, батьками неповнолітнього ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 являються ОСОБА_2
та ОСОБА_1.

Відповідно
до  статті 180 СК України, батьки
зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею віку повноліття.

У
відповідності до вимог ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд
враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та
матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших
дітей, непрацездатної дружини, батьків, дітей та інші обставини, що мають
істотне значення.

Судом не
було встановлено призначення інших стягнень аліментів з відповідача по справі
за виконавчим листом, а також факту добровільного надання матеріальної допомоги
своїй неповнолітній дитині.

З увагою
на вищевикладене, а саме на те, що у платника аліментів, тобто у відповідача по
справі який працює є можливість надавати матеріальну допомогу своїй
неповнолітній дитині, матеріальне становище позивача на підставі викладеного
керуючись ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105, 110, ст. 112, ст. 180,ч. 3 ст. 181, 182,
ч. 1 ст. 183, ч. 1 ст. 191 СК України, керуючись ч. 1 ст. 88, п. 1 ч. 1 ст. 367
ЦПК України,

суд -

В и р і ш и в :

Задовольнити у повному обсязі позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
«про розірвання шлюбу та стягнення аліментів».

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 27
січня 1995 року Тернівським РВК, м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області, актовий запис № 27.

При видачі свідоцтва про розірвання шлюбу стягнути з
ОСОБА_2 судовий збір на користь держави в розмірі 17 гривень, ОСОБА_1 від
сплати судового збору звільнити.

Стягнути з ОСОБА_2, 1975 року народження, уродженця м. Кривий Ріг
Дніпропетровської області, який зареєстрований і проживає АДРЕСА_1  аліменти на
користь ОСОБА_1, 1974 року народження, яка зареєстрована та проживає
АДРЕСА_2  на утримання сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 40 % частки з усіх видів його заробітку (доходу), але
не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця,
починаючи стягувати з 01.10.2008 року і до досягнення сином повноліття.

Стягнути
з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір по справі в розмірі 51 гривен.

Стягнути
з ОСОБА_2 витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи
Дніпровським районним у розмірі 30
гривен.

Відповідно до ст. 367 ЦПК України
рішення в частині  стягнення
аліментів  допустити до негайного
виконання, у межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку
до Апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції
шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне
оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з
подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК
України.

Суддя                           Воронко І.А.