Апеляційний суд Запорізької
Справа №22-3204/08
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач: Гончар О.С.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2008 року                                                             м.
Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого судді      Кочеткової
І.В.

суддів                         Гончара
О.С., Бондаря М.С.

при секретарі              Белименко
С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну
скаргуОСОБА_1 на рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької
області від 04 липня 2008 року у справі за позовомОСОБА_2 доОСОБА_1 про
відшкодування матеріальної та моральної шкоди, зустрічним позовомОСОБА_1
доОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2008 року позивачка звернулася до суду із позовом
доОСОБА_1про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Зазначала, що 16.10.2007 року приблизно о 9 годині на
території підприємства „Молочний дім” по вул.Шмідта в м.Мелітополі відповідач
під час руху заднім ходом на автомобілі ЗАЗ -1102 НОМЕР_1, не переконався в
безпеці руху та внаслідок цього скоїв зіткнення з належним їй на праві
приватної власності ВАЗ-21101,НОМЕР_2 внаслідок чого її автомобілю завдано
технічних ушкоджень. Вартість відновлювального ремонту складає 1926 грн., за проведення
дослідження нею сплачено 300 грн., яку вона просить стягнути з відповідача на
її користь. Крім того, вважає, що їй завдано моральну шкоду в сумі 3000 грн.,
яка полягає в тому, що їй тривалий час неприємно керувати пошкодженим
автомобілем, погіршився її стан здоров'я.

В липні 2008 рокуОСОБА_1звернувся до суду із зустрічним
позовом до ОСОБА_2. про відшкодування моральної шкоди.

Зазначав, що ДТП сталося саме з вини ОСОБА_2. Його
автомобілю завдано технічних пошкоджень, але він відремонтував його за власні
кошти. В результаті зіткнення він переніс сильне психічне та душевне
потрясіння, що негативно позначилося на загальному стані його здоров'я. Крім
того, вказує, що ОСОБА_2. намагається стягнути з нього кошти на ремонт
автомобіля, хоча ДТП сталося з її вини. Просив стягнути з відповідача на свою
користь моральну шкоду в сумі 3000 грн.

Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької
області від 04 липня 2008 року позови ОСОБА_2. таОСОБА_1задоволені частково.
Стягнуто зіОСОБА_1на користь ОСОБА_2. матеріальну шкоду в сумі 1113 грн.,
моральну шкоду 1000 грн., витрати 89 грн. 50 коп. Стягнуто з ОСОБА_2. на
користьОСОБА_1моральну шкоду 200 грн. та судові витрати 16 грн.

Із зазначеним рішенням судуОСОБА_1не згоден, в зв'язку з
чим звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення
судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив
рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову
ОСОБА_2., його позовні вимоги задовольнити в повному обсязі .

Вислухавши доповідача, дослідивши обставини справи, колегія суддів вважає,
що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 п.3 ст.307, п.4 ч.1 ст.309 ЦПК України за наслідками
розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд у
випадку невідповідності висновків суду обставинам справи має право змінити
рішення суду першої інстанції.

Встановлено, що 16.10.2007 року приблизно о 09.00 на території підприємства
„Молочний дім” по вул.Шмідта в м.Мелітополі за обопільної вини сторін по
справі, через тотожнє порушення ними Правил дорожнього руху, затверджених
Постановою КМУ №1306 від 10.10.01р., а саме п.10.9 (під час руху транспортного
засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим
учасникам руху) сталася ДТП, внаслідок якої автомобілі сторін було пошкоджено.

Суд правильно визначився з нормою закону, а саме ст. 1188 ЦК України, якою
врегульовано дані правовідносини, адже шкода завдана внаслідок взаємодії декількох
джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах.

Постановами судуОСОБА_1та ОСОБА_2. визнано винними у скоєнні ДТП при
зазначених обставинах, проте звільнено від адміністративної відповідальності за
сплином двомісячного терміну притягнення до відповідальності. Сторонами ці
постанови не оскаржено.

В зв'язку з чим, суд першої інстанції правильно посилався на положення ч.4
ст.61 ЦПК України щодо встановлення обопільної вини сторін в скоєнні ДТП.

Судова колегія також погоджується з висновком суду першої інстанції й щодо
визначення розміру відшкодування матеріальної шкоди завданої автомобілю
ОСОБА_2., який через обопільну вину учасників ДТП складає половину суми
визначеної під час автотоварознавчого дослідження. Проте суд помилково включив
до цієї суми 300 грн. витрат на проведення даного дослідження, які є не
матеріальною шкодою, а у відповідності до ч.3 ст.79 ЦПК України відносяться до
судових витрат.

Крім того, приймаючи рішення про відшкодування сторонами моральної шкоди
суд першої інстанції не прийняв до уваги, що у відповідності до ст. 1193 ЦК
України, якщо груба необережність потерпілого сприяла спричиненню шкоди, то в
залежності від ступеню вини потерпілого (а у випадку вини особи, яка спричинила
шкоду, - також в залежності від ступені її вини) розмір зменшується.

Такими чином, оскільки ДТП, а відтоді й спричинення шкоди, в тому числі й
моральної, сталося за обопільної вини сторін, судова колегія вважає, що її
розмір може бути лише рівнозначний, а відтоді через взаємозалік зустрічних в
цій частині вимог, взаємному відшкодуванню моральна шкода не підлягає.

Отже за таких обставин судова колегія приходить до
переконання про необхідність зміни судового рішення.

На підставі
викладеного, керуючись ст.ст. 307, 309, 314, 316, 317 ЦПК України, колегія
суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргуОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької
області від 04 липня 2008 року у справі скасувати. Ухвалити нове рішення.

ПозовОСОБА_2 доОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути зОСОБА_1 на користьОСОБА_2 963 грн. на
відшкодування матеріальної шкоди. Судові витрати 300 грн. за проведення
експертного дослідження речових доказів, 51 грн. судового збору та 30 грн.
витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. решту позову
залишити без задоволення.

В задоволенні позовуОСОБА_1 доОСОБА_2 відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення,
проте може бути оскаржене шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до
Верховного Суду України протягом двох місяців з дня проголошення.

Головуючий суддя

суддя

суддя

Кочеткова І.В.

Бондар М.С.

Гончар О.С.