Головуючий у 1-й інстанції: Непорада М.П.                       Справа №22ц-577/2008 р.
Сегеда C.M.                                                         Категорія:
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

05 лютого 2008 року                                                                                                  м.
Одеса

Колегія суддів
судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого               Сегеди С.М.,

суддів:             Виноградової Л.Є.,

Гайворонського С.П.,

при секретарі      Шкрабак В.О.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1на
рішення Київського районного суду м. Одеси від 13 липня 2007 року, у цивільній
справі за позовом ОСОБА_2до ОСОБА_1про захист честі, гідності, ділової
репутації, спростування недостовірних відомостей та стягнення моральної шкоди,

встановила:

08 вересня 2006
року ОСОБА_3. звернувся із позовом до ОСОБА_1., в якому просив ухвалити
рішення, яким зобов'язати голову координаційної ради громадської організації по
охороні громадського порядку "Сердючна служба козацької громадської
безпеки" ОСОБА_1. направити письмові вибачення до Одеської міської ради на
ім'я позивача, який працює начальником відділу контролю департаменту
організаційно-кадрового і документального забезпечення Одеської міської ради.
Також просив стягнути з ОСОБА_1. на його користь в рахунок відшкодування
моральної шкоди 10000 грн., понесені ним судові витрати по оплаті судового
збору в розмірі 25,50 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи в розмірі 15 грн.

Свої вимоги
позивач мотивував тим, що 26 червня 2006 року до виконавчого комітету Одеської
міської ради на ім'я міського голови надійшов лист від виконуючого обов'язки
начальника Головного управління МВС України в Одеській області Керницького Б.А.
В листі було вказано про те, що до зазначеного Головного управління надійшла
заява голови координаційної ради громадської організації по охороні
громадського порядку "Сердючна служба козацької громадської безпеки"
ОСОБА_1., в якій він вказує на факт вимагання ОСОБА_2. хабара за видачу
посвідчень членам цієї громадської організації.

У вищезазначеній
заяві, яка була направлена ОСОБА_1. на ім'я представника Міністра МВС України
ГУМВС України в Одеській області С.М. Мельника, було вказано: "ОСОБА_2.
повідомив, що Одеська міська рада взагалі не буде видавати ніяких офіційних
посвідчень членів громадського формування. Але особисто для нас він готовий
надати необхідну допомогу для отримання офіційних посвідчень членів
громадського формування і це буде нам коштувати 500 доларів і що для нас ця
сума невелика".

Оскільки голова
координаційної ради громадського формування ОСОБА_1. надав до правоохоронних
органів завідомо невірні дані про скоєння позивачем злочинного діяння, яке
передбачене ч. 2 ст. 368 Кримінального Кодексу України, чим принижує та
ганьбить ділову репутацію позивача в очах громадськості та його колег, ОСОБА_3.
просив його позов задовольнити у повному обсязі.

2.

В обгрунтування
своїх вимог пояснив, що приниження ділової репутації та розповсюдження
недостовірної інформації стосовно нього, як посадової особи Одеської міської
ради, кидає тінь на його професійну діяльність та репутацію, підриває авторитет
працівника серед його минулих та теперішніх співпрацівників. Подібна заява
отримана також СБУ в Одеській області, де позивач в минулому займав керівні
посади, проводив навчання з молодими спеціалістами, які знають його як
принципову людину. За період служби позивач був нагороджений орденом
"Червоної зірки" та 10 медалями. Після дворічної служби в
Афганістані, де ним отримана контузія, він є ветераном бойових дій, а тому
надмірне хвилювання шкодить його здоров'ю. За півтора місяці, поки працівниками
Приморського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області велась перевірка заяви, за
результатами якої прийнято рішення про відмову в порушенні кримінальної справи
на підставі ст. 6 п. 2 КПК України за відсутності в діях позивача складу
злочину, фізичний і моральний стан позивача значно погіршився.

Відповідач позовні вимоги не визнав.

Рішенням
Київського районного суду м. Одеси від 13 липня 2007 року позовні вимоги
ОСОБА_3. були задоволені частково та було забов'язано голову координаційної
ради громадської організації по охороні громадського порядку "Сердюча
служба козацької громадської безпеки ОСОБА_1. направити листа до Одеської
міської ради на ім'я ОСОБА_2, в якому спростувати відомості про вимагання
ОСОБА_2, від ОСОБА_1. хабара за видачу посвідчень.

Стягнуто з
ОСОБА_1. на користь ОСОБА_2. судові витрати на суму 40 грн. 50 коп., в задоволені
позовних вимог про стягнення моральної шкоди було відмовлено через
недоведеність цих вимог.

В апеляційній
скарзі ОСОБА_1. ставить питання про скасування судового рішення і ухвалення
нового, яким відмовити ОСОБА_2. в задоволені його позовних вимог у повному
обсязі.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Згідно ст. 213
ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є
рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу
згідно із законом.

Ухвалюючи судове
рішення про задоволення позовних вимог, суд виходив із того, що відомості, які
відповідач ОСОБА_2. розповсюдив в заяві на ім'я представника Міністра МВС
України ГУМВС України в Одеській області Мельника С.М., відносно
вимагання відповідачем ОСОБА_1. хабара від позивача ОСОБА_2., не відповідають
дійсності, а тому факт про розповсюдження недостовірних відомостей
встановлений.

Проте з таким
висновком суду погодитись не можна, оскільки, оцінюючи ці факти, суд дійшов
неправильного висновку, що в даному випадку мало місце розповсюдження
недостовірних відомостей, так як за змістом ст. 277 ЦПК України та роз'яснень,
які містяться у п. З постанови Пленуму Верховного Суду України від 28 вересня
1990 року № 7 Про застосування судами законодавства, що регулює захист честі,
гідності і ділової репутації громадян та організацій", звернення
громадянина до правоохоронних органів про захист своїх прав від неправомірних
дій інших осіб не може вважатись розповсюдженням недостовірної інформації.

Матеріали справи
не містять доказів того, що відповідач ОСОБА_1. мав на меті розповсюдити
недостовірну інформацію, яка принижує честь, гідність і ділову репутацію
позивача ОСОБА_2. в очах громадськості, колег або інших осіб.

Звернення до
представника Міністра МВС України ГУМВС України в Одеській області Мельника
С.М. не може вважатись розповсюдженням недостовірної інформації, оскільки
зазначена посадова особа керує тим правоохоронним органом, який уповноважений
перевіряти і відповідно реагувати на заяви громадян про вчинення відносно них
протиправних дій.

З матеріалів
справи вбачається, що метою звернення ОСОБА_1. до посадової особи зазначеного
правоохоронного органу була саме перевірка та відповідне реагування на
протиправні дії відносно нього.

Сторонами не
заперечується, що відповідач ОСОБА_1., окрім правоохоронних органів, більш
ніяким чином не розповсюджував подібних відомостей.

3.

Зобов'язавши
відповідача ОСОБА_1. направити листа до Одеської міської ради на ім'я ОСОБА_2.,
в якому спростувати відомості про вимагання ОСОБА_2. від ОСОБА_1. хабара за
видачу посвідчень, суд не врахував, що ОСОБА_1. не розповсюджував зазначених
відомостей Одеській міській раді, а тому не повинен їх спростовувати.

З огляду на
викладене, у суду не було достатніх підстав для задоволення позову, а тому
ухвалене судове рішення не може вважатись законним і обгрунтованим.

Крім того,
судова колегія зазначає, що при зверненні до суду з позовом про відшкодування
моральної шкоди у сумі 10000 грн., у відповідності з ч. З п. ж) ст. 1 Декрету
Кабінету Міністрів України "Про судовий збір" ОСОБА_2. повинен був
сплатити судовий збір у розмірі 500 грн.

Оскільки ним
було сплачено 8,50 грн., а суд першої інстанції на зазначені недоліки позовної
заяви уваги не звернув, судова колегія вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_2.,
на користь державного бюджету судовий збір у розмірі 491,50 грн.

Зважаючи на те,
що у справі не вимагається збирання або додаткової перевірки доказів, обставини
справи встановлені судом повно і правильно, але допущено помилку в застосуванні
норм матеріального і процесуального права, судове рішення підлягає скасуванню з
ухваленням нового про відмову позивачу у задоволенні позовних вимог та
стягнення з нього судового збору у повному обсязі.

Керуючись ч.ч.1,
5 ст. 88, п.2 ч.1 ст. 307; п.4 ч.1 ст. 309; ст.ст. 313, 314, 316; 317; 319 ЦПК
України, колегія суддів

вирішила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1задовольнити.

Рішення
Київського районного суду м. Одеси від 13 липня 2007 року скасувати.

Ухвалити нове
рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2до ОСОБА_1про
захист честі, гідності, ділової репутації, спростування недостовірних
відомостей та стягнення моральної шкоди.

Стягнути з
ОСОБА_2на користь державного бюджету судовий збір у розмірі 491,50 грн.
(чотириста дев'яносто одну гривню п'ятдесят копійок).

Рішення
апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути
оскаржене в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох
місяців з дня набрання законної сили.