УХВАЛА

Іменем   України

14 лютого 2008
року

Колегія суддів
судової палати в цивільних справах апеляційного суду Житомирської області в
складі:

головуючого
- судді              Широкової Л.В.

суддів                                     Франовської
К.С., Худякова A.M.

при секретарі
судового

засідання                                Чичирко В.А.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі апеляційну скаргу
житлово-будівельного кооперативу „Локомотив", подану на рішення
Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 27 листопада
2007 року по цивільній справі за позовом житлово-будівельного кооперативу
„Локомотив" до ОСОБА_1про стягнення заборгованості за надані комунальні
послуги, -

встановила:

У серпні 2007 р.
житлово-будівельний кооператив „Локомотив" (далі - ЖБК „Локомотив"
звернувся до суду з даним позовом, просив стягнути з відповідача заборгованість
за утримання житла та платежі за комунальні послуги в сумі 2728 грн. 24 коп.;
витрати на інформаційно-технічне забезпечення в сумі 30 грн. 00 коп. та
державне мито в сумі 51 грн. 00 коп. Посилався на те, що відповідач є власником
квартири АДРЕСА_1. Дана квартира знаходиться у відомчій належності ЖБК
„Локомотив". Щомісячно ЖБК „Локомотив", згідно встановлених тарифів
проводив нарахування за утримання житла, надання послуг по опаленню. Проте відповідач
не сплачує за надані послуги, внаслідок чого станом на 01.07.2007 р. утворилась
заборгованість у вказаній сумі.

В процесі
розгляду справи позивач збільшив позовні вимоги, просив стягнути з відповідача
на його користь суму боргу за період липень-жовтень 2007 р. на 243 грн. 64 коп.
більше (а.с.39).

Рішенням
Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 27 листопада 2007 р. в задоволенні
позову відмовлено за безпідставністю.

Не погоджуючись
з даним рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення
скасувати, а справу направити на новий розгляд, з підстав порушення судом норм
матеріального та процесуального права.

Позивач вважає,
що суд помилково застосував ст.ст. 256,526,530 ЦК України при встановленні позовної давності, виконання
зобов'язань відповідачем перед ним відносно заборгованості
по комунальним послугам станом на 01.07.2007 р. в три роки та помилився при обчисленні
суми боргу.

Справа № 22ц-301/08                                  Головуючий у суді 1-ї інстанції Коренюк В.П.

Категорія 16                                                                          Суддя-доповідач
Широкова Л.В.

2

.          Перевіривши
законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах

доводів
апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню , виходячи з наступного.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що відповідач не має перед відповідачем заборгованості по
сплаті коштів за квартиру та комунальні послуги станом на
01.07.2007 року. Проте такий висновок суду є передчасним.

Відповідно до
вимог п.5 ч.1 ст. 311 ЦПК України рішення суду підлягає скасуванню з направленням справи на новий розгляд, якщо суд не
розглянув всі вимоги і цей недолік не
міг бути усунений ухваленням додаткового рішення судом першої інстанції.

Як вбачається з матеріалів справи житлово-будівельний кооператив порушив у
суді спір про стягнення з відповідача боргу за утримання
житла та за комунальні послуги в сумі 2728,24 грн. Згідно розрахунку
цей борг утворився з 01.01.2000 року /а.с.23-25/.

Вирішуючи спір про заборгованість відповідача перед позивачем за період з
жовтня 2005 року по жовтень 2007 року, суд першої станції не звернув увагу на
те, що відповідно до ч.3 ст.267 ЦК України позовна
давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленої до винесення ним рішення. В матеріалах справи відсутні
такі заяви.

Таким чином, відмовляючи у позові у повному об'ємі, суд по суті, не вирішив
позовних вимог щодо оплати послуг ОСОБА_1. в
період з 01.01.2000 року по жовтень 2005 рік.

Крім того, позовну давність суд визначив у 2 роки, що не узгоджується з
вимогами ст. 257 ЦК
України.

За таких
обставин судове рішення не може залишатись без зміни, підлягає скасуванню з
направленням справи на новий судовий розгляд.

Керуючись ст. ст. 303-304, 307,
313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну              скаргу     житлово-будівельного     кооперативу     „Локомотив"

задовольнити частково.

Рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 27
листопада 2007 року скасувати, а справу направити на новий розгляд до того ж
суду іншим суддею.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до
Верховного Суду України протягом двох місяців з
дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду.