Справа № 2-152/2008
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ          УКРАЇНИ

23
липня  2008  року                 Світловодський міськрайонний
суд Кіровоградської області, в складі головуючого - судді Волошиної Н.Л., при
секретарі Доненко Н.О.,  розглянувши у
відкритому судовому засіданні  в м.
Світловодську цивільну  справу за
позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2,  неповнолітнього ОСОБА_3 про  виселення та скасування реєстрації місця
проживання, треті особи  без самостійних
вимог - Подорожненська сільська рада, орган опіки та піклування Світловодської
районної державної адміністрації,  та за
зустрічним позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_1,ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання договору купівлі - продажу
недійсним, визнання права власності,
третя особа  без самостійних вимог
- ОСОБА_6, -

Встановив:

ОСОБА_1звернулась
до суду з позовом до ОСОБА_2 та просить виселити  та виписати її з будинкуАДРЕСА_1

20
лютого 2008 року ОСОБА_1свої вимоги доповнила, звернула їх також до
неповнолітнього сина ОСОБА_2. ОСОБА_3та просить суд визнати відповідачів
такими, що втратили право користування житлом за адресою АДРЕСА_1

11 липня
2008 року позивач ОСОБА_1заявлені раніше позовні вимоги доповнила, просить
відповідачів  ОСОБА_2 та неповнолітнього
ОСОБА_3виселити з  будинку АДРЕСА_1без
надання другого житла та скасувати реєстрацію їх місця проживання за вказаною
адресою.

Ухвалою
Світловодського міськрайонного суду від 23 липня 2008 року провадження у справі
в частині позовних вимог  ОСОБА_1до  ОСОБА_2 та неповнолітнього ОСОБА_3про
визнання їх такими, що втратили право користування житловим приміщенням  закрите з підстав ч. 3 ст. 174, п. 3 ст.
205  ЦПК України.

В
судовому засіданні позивач свої вимоги підтримала, просить відповідачів  ОСОБА_2 та неповнолітнього ОСОБА_3виселити
з  будинку АДРЕСА_1без надання другого
житла та скасувати реєстрацію їх місця проживання за вказаною адресою.
Посилалась на те, що на підставі договору купівлі - продажу від 24 листопада
2001 року вона є власником житлового будинку АДРЕСА_1 Право користування даним
будинком вона надала своєму братові ОСОБА_4, який з власної волі дозволив
мешкати разом з ним  ОСОБА_2., з якою
намагався створити сім”ю та її неповнолітньому синові. На прохання ОСОБА_2 09
березня 2005 року  вона надала письмовий
дозвіл на реєстрацію останньої у належному їй будинку, однак ОСОБА_2 тоді не
зареєструвалась. Натомість у 2006 році, після погіршення сімейних стосунків з
ОСОБА_4, ОСОБА_2 безпідставно скористалась раніше наданим дозволом, дія якого
на думку ОСОБА_1скінчилась,  та
зареєструвалась у належному ОСОБА_1будинку разом з неповнолітнім сином без
відповідної  на те згоди власника. За
таких обставин позивач вважає, що ОСОБА_2 та її син у передбаченому законом
порядку права користування житловим будинком АДРЕСА_1 не набули, а відтак
підлягають виселенню без надання іншого житлового приміщення , а їх незаконна
реєстрація місця проживання підлягає скасуванню.

Відповідач
ОСОБА_2 звернулась до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_1 та просила договір
купівлі - продажу будинку АДРЕСА_1визнати недійсним, як такий, що укладений
внаслідок обману, визнати за нею право власності на половину цього будинку і
всіх будівель на присадибній ділянці, а також розділити будинок в натурі  порівну між нею та ОСОБА_4

30
жовтня 2007 року ОСОБА_2 зустрічні позовні вимоги уточнила, звернула їх до  ОСОБА_1 ОСОБА_4, ОСОБА_5. та , змінивши
підставу позову, просить  договір купівлі
- продажу будинку АДРЕСА_1визнати недійсним як такий, що укладений поза око без
наміру породити правові наслідки між сторонами договору, визнати  за нею право власності на 1/ 2 частину  будинку АДРЕСА_1

03 липня
2008 року ОСОБА_2 заявлені раніше зустрічні позовні вимоги уточнила та
доповнила, просить визнати договір купівлі - продажу будинку АДРЕСА_1 удаваним,
таким, що укладений без наміру породити правові наслідки між цими особами  та визнати його недійсним; визнати, що за
договором  купівлі - продажу будинку
АДРЕСА_1  від 24 листопада 2001 року  покупцями є ОСОБА_4 та ОСОБА_2  в рівних частках, визнати за нею право
власності на 1/ 2 частину  будинку
АДРЕСА_1

Ухвалою
Світловодського міськрайонного суду від 12 травня 2008 року зустрічні позовні
вимоги  ОСОБА_2 в частині розподілу
будинку в натурі були залишені без розгляду з підстав п. 5 ч. 1 ст. 207 ЦПК
України.

Відповідач
ОСОБА_2 , яка з підстав ч. 2 ст. 39 ЦПК України також  є законним представником неповнолітнього
ОСОБА_3, в судовому засіданні з позовними вимогами ОСОБА_1не погодилась,
зустрічні позовні вимоги підтримала, обґрунтовуючи їх тим, що у 2001 році вона
з ОСОБА_4 проживали однією сім”єю без реєстрації шлюбу та вирішили спільно
придбати будинок для сумісного проживання. В серпні 2001 року вони домовились з
сім”єю ОСОБА_5 щодо продажу їм будинкуАДРЕСА_1 за 700 доларів США та вона
передала їм в рахунок плати за будинок належні їй 300 доларів США та 2000 грн.,
що складало домовлену суму.  Оскільки на
той час вони з ОСОБА_4  вели спільне
господарство, то вона  вважала сплачені
гроші  з сімейного бюджету. У неї не було
паспорта , а відтак ОСОБА_4 мав оформити будинок на себе, щоб  потім переоформити на обох. Проте згодом вона
дізналась, щоОСОБА_4 оформив будинок на сестру ОСОБА_1. , але оскільки у них з
ОСОБА_4   були добрі відносини, вона
проживала в будинку як господарка, то питання щодо переоформлення будинку на
себе вона не порушувала. У 2006 році вона отримала паспорт та  прописалась в будинку на підставі письмового
дозволу ОСОБА_1.  На теперішній час у неї
погіршились відносини з ОСОБА_4 .  і ,
оскільки ОСОБА_1порушила питання щодо виселення її з будинку,  вона змушена захищати свої права власності на
будинок.

ОСОБА_1зустрічні
позовні вимоги не визнала, вказує, що спірний будинок вона придбала у
встановленому законом порядку  за власні
кошти у сумі 700 доларів США  та  надала дозвіл користування ним своєму братові
ОСОБА_4. Домовленості щодо будинку з попередніми власниками вів на її прохання
брат, а договір купівлі - продажу вона укладала особисто в присутності
нотаріуса.

Відповідач
за зустрічним позовом ОСОБА_4 в судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_2 не
визнав, посилався  на те, що про купівлю
хати вони домовлялися разом з ОСОБА_2., з якою проживали як сім”я, однак гроші
в сумі 700 доларів США на хату дала його сестра ОСОБА_1.  і договір купівлі - продажу був оформлений на
неї.

Відповідач
за зустрічним позовом ОСОБА_5 в судовому засіданні з  заявленими вимогами не згодився, пояснив
суду, що він мав намір продати належний йому будинокАДРЕСА_1. В кінці серпня
2001 року про купівлю хати до них прийшли домовлятисяОСОБА_4 та ОСОБА_2,  домовились за ціну -  700 доларів США, про  отримання яких він написав їм розписку. При
укладанні договору в нотаріальній конторі від його імені діяла дружина ОСОБА_5
яка  потім розповіла йому, що хату
оформили на ОСОБА_1., бо гроші  на хату
були її.

Третя
особа ОСОБА_5  в судовому засіданні
пояснила суду, що домовленості щодо продажу належного її чоловікові будинку
вели з нимиОСОБА_4 та ОСОБА_2 . Вони ж і приносили за хату гроші. При
оформленні угоди купівлі - продажу у нотаріуса покупцем виступала ОСОБА_1.,
однак причини цього її не цікавили.

Представники
третьої особи Подорожненської сільської ради Світловодського району в судовому
засіданні пояснили суду, що документи на здійснення реєстрації ОСОБА_2 у
будинкуАДРЕСА_1 оформлялись на підставі письмового дозволу власника ОСОБА_1

Представник  органу опіки та піклування Світловодської
районної державної адміністрації в судовому засіданні просила суд при винесенні
рішення врахувати інтереси неповнолітньої дитини та не позбавляти її житла.

Вислухавши
пояснення сторін, їх представників,
третіх осіб, свідчення свідків, дослідивши письмові матеріали справи,
суд прийшов до наступних висновків.

24
листопада 2001 року ОСОБА_5 , діючи від імені ОСОБА_5 ( продавець)   та ОСОБА_1( покупець) уклали договір купівлі
- продажу, за яким продавець продав, а покупець купила житловий будинок
АДРЕСА_1 При укладанні договору продавець свідчив, що відчужуваний будинок на
момент укладання договору ніяким способом нікому іншому не відчужений, прав
третіх осіб на нього немає. Згідно п. 3 договору, гроші за продаж продавець
одержав повністю при підписанні договору.   Даний договір був посвідчений  державним нотаріусом Світловодської районної
державної нотаріальної контори, що відповідає вимогам ст. 227 ЦК УРСР в
редакції 1963 року. (а.с. 6)

Доводи
позивача по зустрічному позову щодо недійсності даної угоди не знайшли свого
належного обґрунтування в ході судового розгляду в зв”язку з наступним.

Згідно
ст. 58 ЦК УРСР в редакції 1963 року, яким слід керуватися при вирішені спору в
частині зустрічних позовних вимог, недійсною є угода, укладена лише про людське
око, без наміру створити юридичні наслідки ( мнима угода).  Якщо угода укладена з метою приховати іншу
угоду ( удавана угода), то застосовуються правила, що регулюють ту угоду, яку
сторони дійсно мали на увазі.

При
цьому  судом встановлено, що   договір
купівлі - продажу будинку АДРЕСА_1
від 24 листопада 2001 року був укладений ОСОБА_1з наміром набуття права
власності на вказане нерухоме майно, з метою в подальшому розпорядження ним за
власним розсудом, в чому, зокрема,  і
полягає реалізація прав власності.  Продавець
за даним договором , в свою чергу, також реалізував свої наміри , оскільки
відчужив належне йому нерухоме майно,  а
відтак  для  кожної зі сторін договору, а саме
продавця  ОСОБА_5 та покупця  ОСОБА_1
настали юридичні наслідки даного договору.  Не можна стверджувати і того, що даний
договір був укладений з метою приховати іншу угоду, оскільки кожна зі сторін
договору в судовому засіданні підтвердила, що діяла з наміром настання тих
юридичних наслідків, які і настали по укладенню договору, а саме відчуження -
набуття права власності на житловий будинок.
Крім того, безпосередньо при укладанні договору сторони договору
підтвердили, що він не носить характеру мнимої та удаваної угоди, про що
зазначено в тексті договору, посвідченому нотаріально. За таких обставин
підстав   для визнання угоди  купівлі - продажу будинку АДРЕСА_1  , укладеної
24 листопада 2001 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_1та посвідченої нотаріально,
з підстав заявлених позивачем по зустрічному позову ,  немає.

Усні  домовленості ОСОБА_4та ОСОБА_2 з ОСОБА_5 щодо
продажу будинку , а також розписку  від
27 серпня 2001 року про отримання коштів не можна визнати договором купівлі -
продажу будинку, оскільки згідно ч. 1 ст. 227 ЦК УРСР, договір купівлі - продажу
жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією із
сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору. (
стаття 47 цього Кодексу). За таких обставин підстав для визнання ОСОБА_2 та
ОСОБА_4 сторонами договору купівлі - продажу будинку , рівно як і визнання за
ОСОБА_2  права власності на Ѕ частину
будинку,  немає.

Вирішуючи
спір в частині  позовних вимог ОСОБА_1суд
встановив наступне. ОСОБА_1є власником
будинкуАДРЕСА_1 09 березня 2005 року вона  надала письмовий дозвіл, засвідчений
секретарем Власівської селищної ради м. Світловодська   на
прописку відповідачки ОСОБА_2 у належному їй будинку. Застереження щодо
стоку дії чи тимчасовості дозволу даний документ не має. (а.с.26)  На підставі вказаного дозволу 06 червня 2006
року  була здійснена реєстрація ОСОБА_2
за вказаним місцем проживання.  ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1 народження,  є сином ОСОБА_2
. З підстав ч. 2 ст. 156 ЖК УРСР  згоди
ОСОБА_1як власника будинку на  його
вселення  за місцем проживання матері не
потрібно.

Таким
чином,  ОСОБА_2 та її неповнолітній син
ОСОБА_2 на законних підставах набули права на проживання у будинку АДРЕСА_1

Підстави
виселення громадян без надання іншого жилого приміщення визначені  ст. ст. 157, 116 ЖК УРСР, з положень
яких  вбачається, що виселення
провадиться, якщо наймач, члени його сім”ї або інші особи, які проживають разом
з ним , систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують
його не за призначенням, або систематичним порушенням правил співжиття роблять
неможливим для інших проживання із ними в одній квартирі чи одному будинку, а
заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними. При цьому
позивач не представила суду доказів, які б свідчили про наявність передбачених
законом підстав для виселення відповідачів по первісному позову.   Та обставина, що особа є власником жилого
приміщення, а отже, має охоронюване законом право володіти, користуватися і
розпоряджатися належним йому майном, сама по собі не може бути підставою для
виселення інших осіб, які там правомірно проживають.

Зважаючи
на викладене суд приходить до
переконання, що позовні вимоги ОСОБА_1
про виселення та скасування реєстрації місця проживання відповідачів
Іщенко є безпідставними та не підлягають задоволенню.

Судові
витрати по справі суд розподіляє у відповідності до положень  ст.. 88 ЦПК України .

На
підставі викладеного та керуючись ст.ст. 47, 58, 227 ЦК УРСР в редакції 1963
року,  ст..ст. 116, 156, 157 ЖК України,
ст. ст. 10, 11, 60, 88, 209,  213-215 ЦПК
України, суд, -

Вирішив:

В
задоволенні позовних  вимог  ОСОБА_1
- відмовити.

В
задоволенні зустрічних позовних  вимог
ОСОБА_2 - відмовити.

Рішення
може бути оскаржене до апеляційного суду Кіровоградської  області.

Заява
про апеляційне оскарження може бути подана
через Світловодський міськрайонний суд
протягом 10 днів з моменту
проголошення рішення. Апеляційна скарга подається  протягом 20 днів після подачі  заяви про апеляційне оскарження, або в
порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя
Н.Л.Волошина.