Справа
№ 2-1122/2008 рік.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

28 листопада 2008 року.

Новоукраїнський районний суд
Кіровоградської області у складі

головуючого - судді Карпенко О.Л.

при секретарі - Пономаренко Р.В.

розглянув у попередньому судовому
засіданні в залі судових засідань в м. Новоукраїнка справу за позовом ОСОБА_1,
ОСОБА_2 до Новоукраїнської міської ради про визнання права власності на майно,
-

ВСТАНОВИВ
:

Позивачі звернулася з позовом до
відповідача про визнання права власності на самочинно збудований ними за
адресою АДРЕСА_1, гараж. Позовні вимоги обгрунтовано тим, що вони є власниками
домоволодіння розташованого за вказаною вище адресою. За час проживання в цьому
доволодінні вона самочинно збудували гараж. Обстеження будівництва, яке було
проведене архітектурно-планувальним бюро, не виявлено порушень будівельних норм
і правил. В обгрунтування своїх позовних вимог позивачі посилається на ст.ст.
328, 376, 392 ЦК України.

В попередньому судовому засіданні
позивачі підтримали свої позовні вимоги повністю і пояснили, що будівництво
вони вели власними силами з придбаних будівельних матеріалів.

Відповідач, який своєчасно і належним
чином повідомлений про час і місце розгляду справи, свого представника в
попереднє судове засідання не направив, але подав письмову заяву в якій просить
суд розглянути справу без представника відповідача, позов визнав.

Керуючись ст. 130 ч. 4 ЦПК України суд
дійшов висновку про можливість ухвалення рішення в попередньому судовому
засіданні так, як визнання позову відповідачем не суперечить закону та не
порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб.

Заслухавши в попередньому судовому
засіданні пояснення позивачів, дослідивши письмові докази по справі, суд
встановив слідуючі обставини справи і визначив відповідні до них
правовідносини.

Позивачі перебувають у шлюбі з 11
вересня 1971 року, що підтверджується відомостями свідоцтва про одруження
НОМЕР_1 (а.с. 23).

Згідно відомостей свідоцтва НОМЕР_2на право
особистої власності на житловий будинок (а.с. 9) позивачам належить на праві
власності житловий будинок з належними до нього будівлями та спорудами за
адресою АДРЕСА_1. В цьому доволодінні позивачі проживають з 1974 року.

Позивачі, без розробки проекту
будівництва та без отримання дозволу на проведення будівництва, збудували
власними силами в 1998 році за вказаною адресою капітальне одноповерхове
приміщення гаражу площею 17,9 м. кв. Ця обставина підтверджується актом огляду
складеним архітектором архітектурно-планувального бюро від 04 листопада 2008
року (а.с. 13), даними технічного паспорта на житловий будинок (а.с. 10, 11),
зведеним актом вартості будівель складеним БТІ (а.с. 12) згідно останього вартість
гаража за адресою АДРЕСА_1, стстаном на 20 жовтня 2008 року становить 11981
грн.

Ст. 376 ч. 1 ЦК України встановлено,
що житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються
самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній
ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи
належно затвердженого проекту, або з істотним порушенням будівельних норм і
правил.

Таким чином, збудований позивачами
гараж є самочинним будівництвом.

За загальним правилом
встановленим ст. 376 ч. 2 ЦК України особа, яка здійснила самочинне будівництво
нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Однак, ч. 5 цієї ж
статті ЦК України передбачено, що на вимогу власника (користувача) земельної
ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке
самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Як вбачається з акта огляду складеного
архітектором архітектурно-планувального бюро від 04 листопада 2008 року (а.с.
13), при проведенні будівництва гаража грубих порушень правил і норм допущено
не бул. Суд не встановив фактів, які б свідчили про те, що самочинне
будівництво здійснене позивачами порушує права інших осіб. Тому, за позивачами,
які являються користувачами земельної ділянки на якій здійснено самочинне
будівництво, належить визнати право власності на самочинно збудований
гараж.

Згідно ст. 22 КпШС України (який діяв
на час виникнення правовідносин) майно, набуте подружжям в період шлюбу,
являється їх спільною сумісною власністю, а тому гараж побудований позивачами
за адресою АДРЕСА_1, належить їм на праві спільної сумісної власності. Підстави
для визнання його особистою власністю одного з подружжя відсутні.

З урахуванням встановлених судом
обставин справи та визначених відповідно до них правовідносин, суд дійшов
висновку про те, що позов обгрунтований і підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 16 ч. 2 п. 1), ст.ст.
328, 376 ч. 1, 5 ЦК України, ст. 22 КпШС України, ст. 130 ч. 4, ст.ст. 209, 213
- 215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ
:

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ОСОБА_2 право
спільної сумісної власності на одноповерховий гараж самочинно побудований за
адресою  АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Кіровоградської області через Новоукраїнський районний суд
шляхом подачі протягом десяти днів з дня проголошення рішення заяви про
апеляційне оскарження та подачі апеляційної скарги протягом наступних двадцяти
днів після подання заяви.

Рішення суду набуває законної сили
після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про
апеляційне оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне
оскарження, але апеляційна скарга не була подана у встановлений строк, рішення
суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після
розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий
:                                                                   О.
Л. Карпенко