Справа №2-183/2008
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2008 року                  Рожищенський  районний суд Волинської області

в
складі:

головуючого-                                   судді  Кирилюк В.Ф.

при секретарі-
Черевиковій Т.В.

з участю представника позивача-   Ковальової
Л.Г.

відповідачів-                                     ОСОБА_1,
ОСОБА_2

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Рожище цивільну справу за позовом Рожищенської міської ради до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про
виселення з жилого приміщення без надання іншого жилого приміщення, -

ВСТАНОВИВ:

Рожищенська міська рада звернулась в суд з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2
про виселення з гуртожитку без надання іншого жилого приміщення.

В
обґрунтування своїх вимог вказує, що відповідачі проживають в блоці АДРЕСА_1,
який згідно постанови господарського суду Волинської області від 20.03.2006
року визнаний об»єктом комунального житлового фонду Рожищенської міської ради
та 09.01.2007 року переданий в комунальну власність. 24.12.2001 року
відповідачу ОСОБА_1 та членам його сім»ї
виданий ордер №23 на квартиру АДРЕСА_2.

Покликаючись на те, що відповідач ОСОБА_1, його дочки ОСОБА_2 та  неповнолітня ОСОБА_3 продовжують проживати в
гуртожитку, будучи забезпеченими нормою жилої площі, просить виселити останніх
з блоку АДРЕСА_1 без надання іншого жилого приміщення.

В
судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримала з підстав,
зазначених в позовній заяві і просить задовольнити їх.

Відповідачі проти позову заперечили. ОСОБА_1 суду пояснив, що житло

2

в гуртожитку отримав на підставі спільного рішення
адміністрації та профспілкового комітету в зв»язку з роботою на заводі
«Рожищеферммаш», на якому працював з 1987 року по 2001 рік. Звільнений за
угодою сторін. З 1980 по 1999 роки на заводі працювала його дружина ОСОБА_4,
яка звільнена в зв»язку із скороченням чисельності працівників. Шлюб між ними
розірваний 05.09.2006 року. З 2003 року колишня дружина проживає в наданій
квартирі. Він та діти залишились проживати в гуртожитку. На даний час дочка
ОСОБА_2 одружена, її сім»я потребує житла. Квартира АДРЕСА_2 надана йому
спілкою воїнів-інтернаціоналістів як ветерану війни. Покликаючись на те, що за
таких обставин мають право на проживання в гуртожитку, відповідачі просять в
позові відмовити.

Заслухавши
пояснення сторін, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд
приходить до висновку, що позов до задоволення не підлягає.

Згідно
ст.132 ч.2,3 ЖК України працівників підприємств, установ, організацій, які
поселилися в гуртожитку в зв»язку з роботою, може бути виселено без надання
іншого жилого приміщення в разі звільнення за власним бажанням без поважних
причин, за порушення трудової дисципліни або вчинення злочину.

Осіб, які
припинили роботу з інших підстав, ніж ті, що зазначені в частині другій цієї
статті, а також осіб, перелічених у ст.125 цього Кодексу, може бути виселено
лише з наданням їм іншого жилого приміщення.

Відповідно
до ст.125 ЖК України без надання іншого жилого приміщення не може бути виселено
зокрема, учасників Великої Вітчизняної війни та осіб, які пропрацювали на підприємстві,
в установі, організації, що надали їм службове жиле приміщення, не менш як
десять років.

З
матеріалів справи, пояснень сторін судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1
отримав житло в гуртожитку по АДРЕСА_1 на підставі спільного рішення адміністрації
та профспілкового комітету в зв»язку з роботою на заводі «Рожищеферммаш», на
якому працював з 14 грудня 1987 року по 26 лютого 2001 року. Звільнений за
угодою сторін. З  16 липня 1980 року  по 25 січня 1999 року на заводі працювала
дружина відповідача ОСОБА_4, яка звільнена в зв»язку із скороченням чисельності
працівників.

В 2001
році відповідачу ОСОБА_1 як ветерану війни в Афганістані- учаснику бойових, які
згідно Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»
віднесені до учасників Великої Вітчизняної війни, спілкою
воїнів-інтернаціоналістів надана трьохкімнатна квартира АДРЕСА_2. Згідно ордера
№23 від 24.12.2001 року наймачем наданої квартири вказаний ОСОБА_1, як члени
його сім»ї зазначені

дружина ОСОБА_4 та дочки ОСОБА_2, ОСОБА_3

3

З
21.10.2003 року ОСОБА_4 зареєстрована та проживає в наданій квартирі.

Згідно
рішення Рожищенського районного суду від 05.09.2006 року шлюб між ОСОБА_1 та
ОСОБА_4 розірваний.

Відповідачі та неповнолітня ОСОБА_3 проживають та зареєстровані в
гуртожитку.

З пояснень
сторін судом встановлено також, що при наданні відповідачу квартири спілкою
воїнів-інтернаціоналістів ні попереднім власником гуртожитку  по АДРЕСА_1, ні міською радою при видачі ордера
на квартиру АДРЕСА_2 від відповідачів не відбиралось письмове зобов»язання про
переселення в надану квартиру.

На основі
встановлених обставин  суд приходить до
висновку про відсутність підстав для виселення відповідачів  з гуртожитку
по АДРЕСА_1 без надання іншого жилого приміщення, тому в позові слід
відмовити.

На
підставі ст.ст. 125,132 ЖК України, керуючись ст.ст. 10,
60,  209, 214, 215, 218  ЦПК
України, суд,-

ВИРІШИВ:

В позові Рожищенської міської ради до
ОСОБА_1, ОСОБА_2 про виселення з жилого приміщення без надання іншого жилого
приміщення відмовити.

Рішення може бути оскаржене
до апеляційного суду Волинської області через Рожищенський районний суд шляхом
подання заяви  про апеляційне
оскарження  протягом десяти днів з дня
проголошення рішення та апеляційної скарги протягом  двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Рішення суду набирає
законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження,
якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про
апеляційне оскарження, але апеляційна                                      скарга не
була подана у строк встановлений ст.294 ЦПК України, рішення суду набирає
законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної
скарги  рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після  розгляду
справи апеляційним судом.

СУДДЯ:       /підпис/
В.Ф.Кирилюк

Оригіналу відповідає.

Суддя Рожищенського

районного суду
В.Ф.Кирилюк