Справа
№ 2-109
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н
Е М           У К Р А Ї Н И

14
березня 2008 року                                                             смт.Рожнятів

Рожнятівський  районний суд
Івано-Франківської області

в складі:       головуючого
судді                                       Пулика
М.В.,

секретаря                                       Країло
І.І.,

з участю адвокатів                          ОСОБА_1,
ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду смт.Рожнятів цивільну справу за позовом  ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про розподіл спільно
придбаного майна, за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про розподіл
спільного майна подружжя, суд -

встановив:

в
основу позовних вимог позивач ОСОБА_3 зіслався на те, що з 15.07.2004 року він
перебував в зареєстрованому шлюбі з відповідачкою. Їхній шлюб був зареєстрований
в Нижньострутинській сільській раді Рожнятівського району Івано-Франківської
області за актовим записом № 6. В зв'язку з тим, що сімейне життя з
відповідачкою в них не склалося із-за різних поглядів на життя та її негативної
поведінки по відношенню до нього він звернувся до Рожнятівського районного суду
з позовом про розірвання шлюбу,який рішенням
суду від 28.11.2007 року шлюб між ними розірвано. Вони не можуть
досягнути згоди про добровільний поділ спільного майна, і тому він змушений
звернутися за захистом своїх законних прав та інтересів до суду.  В судовому засіданні позивач змінив свої
позовні вимоги та уточнивши їх пояснив, що їхнім спільнопридбаним з
відповідачкою майном вважає  те, яке було
подароване їм на їхньому весіллі його і відповідачки родичами, та гостями, а
також придбане ними в шлюбі,а саме:

1. комплект накидок на диван, вартістю 100 гривень;

2. покривало вартістю 150 гривень;

3. килим набивний розміром 2х1,80
вартістю 170 гривень;

4. ковдра пухова вартістю 100 гривень;

5. набір емальового посуду, вартістю 100 гривень;

6. сервіз кофейний, вартістю 50 гривень;

7. один весільний рушник з однією салфеткою, вартістю 50 гривень;

8. годинник настільний, вартістю 100 гривень;

9. велосипед, вартістю 350 гривень;

10. дві м'які  іграшки у вигляді левів,
загальною вартістю 200 гривень;

11. два набори посуду з нержавійки, загальною
вартістю   600 гривень;

12. накидку на ліжко, вартістю 150 гривень;

13. праску електричну, вартістю 200 гривень;

14. відеомагнітофон ДВД Еленберг вартістю 500 гривень;

15. 500 доларів США;

16. вазу вартістю 20 гривень;

17. електросвітильник вартістю 100 гривень;

18. три криничні кільця загальною вартістю 450 гривень;

19. холодильник “ЛЖ” вартістю 2000 гривень;

20. телевізор кольоровий “ЛЖ”, вартістю 1000 гривень;

21. пилосос “ЛЖ” вартістю 400 гривень;

22. мікрохвильову піч “ЛЖ”, вартістю 500 гривень;

23. покривало вартістю 180 гривень;

24. набір склянок вартістю 100 гривень;

25. годинник вартістю 70 гривень.

Відеомагнітофон ДВД „Еленберг” подарував йому
його брат на день народження. Крім того, в період їхнього шлюбу  він за свої особисті гроші купив електричну
м'ясорубку, вартістю 500 гривень. Також спільнопридбаним з відповідачкою майном
вважає вхідні дерев”яні двері, вартістю 1680 гривень та кутовий диван “Честер”,
вартістю 1800 гривень. Просить присудити йому майно, яке подарували на весіллі
його родичі, зокрема майно, яке перераховано в позиціях 1-15 та  холодильник “ЛЖ”,  виділивши відповідачці одну м'яку іграшку
у вигляді лева та один набір посуду із нержавійки, а також майно, яке
перераховано в позиціях 16-25. Судові витрати по справі просить покласти
на відповідачку.Не заперечує,що дійсно зламав м”ясорубку,якуа належала ОСОБА_5
і відкупив їй нову,електричну м”ясорубку,однак на даний час не погоджується з тим,щоб
м”ясорубка залишалася ОСОБА_5,оскільки куплена ним річ дорожча за зламану.

В своїй зустрічний позовній заяві ОСОБА_4
посилається на те, що всі факти, наведені ОСОБА_3 в його позовній заяві, є
неточними, він в своєї позовній заяві не вказав все майно, яке є їхньою
спільною сумісною власністю, неправильно оцінив його та заявив претензії на
майно, яке їм не належить, тому вона змушена звернутися до суду із зустрічним
позовом. В період їхнього спільного проживання з 15.07.2004 року по червень
місяць 2007 року, коли їхня сім'я фактично розпалася ними було придбано майно,
включаючи і подарунки під час весілля на загальну суму 14065 гривень, а саме.:
комплект накидок на диван, вартістю 100 гривень;  покривало вартістю 150 гривень; килим
набивний розміром 2 х1,80  вартістю 170
гривень; ковдра пухова вартістю 100 гривень; набір емальового посуду, вартістю
100 гривень; сервіз кофейний, вартістю 50 гривень; один весільний рушник з
однією салфеткою, вартістю 50 гривень; годинник настільний, вартістю 100 гривень;
велосипед, вартістю 350 гривень; дві м'які
іграшки у вигляді левів, загальною вартістю 200 гривень; два набори
посуду з нержавійки, загальною  вартістю   600 гривень; накидку на ліжко, вартістю 150
гривень; праску електричну, вартістю 200 гривень; відеомагнітофон ДВД Еленберг
вартістю 500 гривень; вазу вартістю 20 гривень; електросвітильник вартістю 100
гривень; три криничні кільця загальною вартістю 450 гривень; холодильник “ЛЖ”
вартістю 2000 гривень; телевізор кольоровий “ЛЖ”, вартістю 1000 гривень; пилосос
“ЛЖ” вартістю 400 гривень; мікрохвильову піч “ЛЖ”, вартістю 500 гривень;
покривало вартістю 180 гривень; набір склянок вартістю 100 гривень; годинник
вартістю 70 гривень. Всього майна на суму 7640 гривень. Крім того, коли ОСОБА_3
в червні місяці 2007 року розірвав з нею сімейні стосунки і переїжджаючи до
себе додому забрав з собою частину майна, а саме: відеомагнітофон ДВД Еленберг,
праску електричну та гроші в сумі 1300 доларів США, що еквівалентно 6500
гривень. Таким чином, крім вищеперерахованого майна, поділу підлягають гроші в
сумі 13000 доларів США, хоча ОСОБА_3 наполягає на тому, що він забрав тільки
500 доларів США. Все вищеперераховане майно та гроші є їхньою спільною сумісною
власністю і їхні частки в майні, згідно ст.70 СК України, повинні бути рівними.
Також позивач-відповідач безпідставно включив в спільне сумісне майно подружжя,
майно, яке належить її матері ОСОБА_5, яке не підлягає поділу між ними, а саме:
електричну м'ясорубку, вартістю 500 гривень, яку він подарував тещі взамін тої,
яку зламав; вхідні двері дерев'яні, вартістю 1680 гривень та кутовий диван
(м'який куток “Честер”) вартістю 1800 гривень. Просить винести рішення, яким
поділити між ними вищевказане рухоме майно та гроші.

В
судовому засіданні позивач-відповідач ОСОБА_3 зустрічний позов  визнав частково та пояснив суду, що все
вищеперераховане майно дійсно було їм,як подружжю подаровано і придбано під час
проживання у шлюбі, але ні про які 1300 доларів США він нічого не знає, тому що
в день, коли він залишав сім'ю, він взяв з сімейного бюджету тільки 500 доларів
США. Також він наполягає на тому, що
м'який куток “Честер” і вхідні дерев'яні двері були куплені за його
гроші. Електричну м'ясорубку він тещі не подарував, а купив її взамін тої, яку
зламав і вважає її своєю власністю, теща нею тільки користувалася. Оскільки в
дружини залишилася більша частина їхнього спільного та його особистого майна,
то позов ОСОБА_4 вважає  підставним
частково.

Відповідачка-позивачка
ОСОБА_4 в судовому засіданні  свій позов
підтримала та доповнила, що в період подружнього життя ними було придбано та їм
подаровано вищевказане майно, однак пилосос “ЛЖ” вважає своєю особистою
власністю, так як його їй подарував батько. Коли позивач-відповідач залишав сім'ю, то забрав у неї всі спільні 1300 доларів США. А тому
просить при поділі спільно-придбаного майна подружжя врахувати
вищенаведене.

Допитана
в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 дала суду показання про те, що ОСОБА_3
забрав тільки 500 доларів США, і зразу приніс їх до неї у лікарню, так як вона
в той  час знаходилася на лікуванні.

Свідок
ОСОБА_7 дала суду показання про те, що відеомагнітофон ДВД „Еленберг”
позивачу-відповідачу подарував на день народження його брат.

Допитана
в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 дала суду показання про те, що коли позивач-відповідач
покидав сім'ю вона була при цьому присутня і бачила, як він забирав гроші, але
яка сума знаходилася в конверті вона не може сказати, знає тільки зі слів
відповідачки-позивачки та її  матері, що
там знаходилося 1300 доларів США.

Свідок
ОСОБА_5 дала суду показання про те, що вхідні дерев'яні двері та кутовий диван
“Честер” купляла вона за свої гроші. Електричну м'ясорубку позивач-відповідач
їй подарував взамін тої, яку зламав. Також вона ствердила, що знає, що в
конверті було 1300 доларів  США, так як у
доньки від неї секретів не було.

Суд,
оглянувши матеріали справи, вислухавши сторін та свідків, вважає, що позови
ОСОБА_3 та позов ОСОБА_4 підлягають до часткового задоволення виходячи з
наступного.

Випискою
з рішення від 28.11.2007 року  (а.с.4)
підтверджено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбу з 15.07.2004 року
по 28.11.2007 року, і шлюб між ними розірвано.

З
часу одруження і до червня 2007 року сторони проживали в будинку батьків
ОСОБА_4 АДРЕСА_1, після чого ОСОБА_3
залишив сім'ю і перейшов на проживання до своєї
матері в с.Ріпне Рожнятівського району.

В
судовому засіданні сторони визнали, що під час проведення їхнього спільного
весілля їм було подаровано та під час шлюбу придбано   майно,яке зазначено в зустрічній позовній заяві
ОСОБА_4 З вартістю майна зазначеного в цій заяві згідні.

Суд
приходить до висновку, що в спільне майно подружжя не можна віднести електричну
м'ясорубку,оскільки ОСОБА_3не заперечив,що купив м”ясорубку ОСОБА_5 взамін
зламаної,яку сам же і поламав; вхідні двері (дверний блок)  вартістю 1638 гривень,яку також придбала  ОСОБА_5,що підтверджено товарним чеком № 263
від 05.12.2006 року(а.с.30); кутовий диван (м'який куток “Честер”) вартістю
1800 гривень, який також придбала
ОСОБА_5,що підтверджено накладною №53 від 21.08.2004 року.За вказаних
обставин зазначенні цінності слід виключити з переліку майна,яке підлягає
поділу.

В сукупності зібраних доказів суд приходить до
висновку, що в період подружнього життя сторони придбали слідуюче рухоме майно:
комплект накидок на диван, вартістю 100 гривень; покривало вартістю 150
гривень; килим набивний розміром 2х1,80
вартістю 170 гривень; ковдра пухова вартістю 100 гривень; набір
емальового посуду, вартістю 100 гривень; сервіз кофейний, вартістю 50 гривень;
один весільний рушник з однією салфеткою, вартістю 50 гривень; годинник
настільний, вартістю 100 гривень; велосипед, вартістю 350 гривень; дві
м'які  іграшки у вигляді левів, загальною
вартістю 200 гривень; два набори посуду з нержавійки, загальною  вартістю
600 гривень; накидку на ліжко, вартістю 150 гривень; праску електричну,
вартістю 200 гривень; відеомагнітофон ДВД Еленберг вартістю 500 гривень; 500
доларів США, що  еквівалентно 2525
гривень; вазу вартістю 20 гривень; електросвітильник вартістю 100 гривень; три
криничні кільця загальною вартістю 450 гривень; холодильник “ЛЖ” вартістю 2000
гривень; телевізор кольоровий “ЛЖ”, вартістю 1000 гривень; пилосос “ЛЖ”
вартістю 400 гривень; мікрохвильову піч “ЛЖ”, вартістю 500 гривень; покривало
вартістю 180 гривень; набір склянок вартістю 100 гривень; годинник вартістю 70
гривень. Всього сторони придбали рухомого майна та грошей на загальну
суму 10165 грн.

Посилання
ОСОБА_4 на те, що позивач-відповідач забрав з сімейного бюджету 13000 доларів
США  є голослівними і свого підтвердження
в суді не знайшло.

За змістом ст.63 СК  України дружина та чоловік мають рівні права
на володіння, користування і
розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної
власності.Згідно ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об”єктом права
спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є
рівними.Звідси,  доля кожної з сторін
становить   50825 10165:2,однак ОСОБА_4присуджується
більша частина майна ,тому вона повинна
компенсувати  ОСОБА_3,урахуванням
сплечених нею судових витрат,265 гривень за більшу частину присудженого майна.

Питання судових витрат та витрат на
правову допомогу суд вирішує у відповідності до ст.ст.84,88 ЦПК України,з
урахуванням того,що сторони понесли одинакові витрати правову допомогу.

На
підставі ст.ст.  70, 71 СК України та
керуючись ст.ст. 209, 213-215, 218,  223,
294, 296 ЦПК України, суд, -

РІШИВ:

Позови
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 задоволити частково.

Розділити
майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності позивача-відповідача та
відповідачки-позивачки і присудити ОСОБА_3:

1. комплект накидок на диван, вартістю 100 гривень;

2. покривало вартістю 150 гривень;

3. килим набивний розміром 2х1,80
вартістю 170 гривень;

4. ковдра пухова вартістю 100 гривень;

5. набір емальового посуду, вартістю 100 гривень;

6. сервіз кофейний, вартістю 50 гривень;

7. один весільний рушник з однією салфеткою, вартістю 50 гривень;

8. годинник настільний, вартістю 100 гривень;

9. велосипед, вартістю 350 гривень;

10. одну м'яку  іграшку у вигляді лева,
вартістю 100 гривень;

11. набір посуду з нержавійки, вартістю
300 гривень;

12. накидку на ліжко, вартістю 150 гривень;

13. праску електричну, вартістю 200 гривень;

14. відеомагнітофон ДВД Еленберг вартістю 500 гривень;

15. 500 доларів США або 2525 гривень.

а всього рухомого майна на суму 4945 гривень.

ОСОБА_4
присудити:

1. набір посуду з нержавійки вартістю 300 гривень;

2. вазу вартістю 20 гривень;

3. електросвітильник вартістю 100 гривень;

4. три криничні кільця загальною вартістю 450 гривень;

5. одну м'яку  іграшку у вигляді лева,
вартістю 100 гривень;

6. холодильник “ЛЖ” вартістю 2000 гривень;

7. телевізор кольоровий “ЛЖ”, вартістю 1000 гривень;

8. пилосос “ЛЖ” вартістю 400 гривень;

9. мікрохвильову піч “ЛЖ”, вартістю 500 гривень;

10. покривало вартістю 180 гривень;

11. набір склянок вартістю 100 гривень;

12. годинник вартістю 70 гривень.

а всього рухомого майна на суму
5220 гривень

Стягнути
з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 грошову компенсацію в розмірі 265 гривень за більшу
частину присудженого майна.

Рішення  може бути оскаржене в апеляційному порядку до
апеляційного суду Івано-Франківської області через Рожнятівський районний суд
шляхом подачі в 10 - денний строк з дня проголошення рішення заяви про
апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної
скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку передбаченому
ч.4 ст.295 ЦПК України.

Суддя: (підпис)

З оригіналом вірно

Суддя Рожнятівського районного суду                                          М.В.Пулик