УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2008р.                                                                                  м.
Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати              в
цивільних справах Апеляційного суду Івано-

Франківської області в складі:

головуючого                                                 Бойчука
І.В.,

суддів                                                             Мелінишин
Г.П., Горблянського Я.Д.,

секретаря                                                       Семків
З.П.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1до Першої Снятинської
державної нотаріальної контори, ОСОБА_2про визнання незаконними дій нотаріуса
та зобов»язання видати свідоцтво на спадщину за апеляційною скаргою ОСОБА_1на
рішення Снятинського районного суду від 20
листопада 2007 року, -

встановила:

Рішенням
Снятинського районного суду від 20 листопада 2007 року відмовлено ОСОБА_1. у
задоволенні позову до Першої Снятинської державної нотаріальної контори,
ОСОБА_2. про визнання незаконними дій нотаріуса та зобов»язання видати
свідоцтво на спадщину.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1. вказала, що суд однобічно і неповно з»ясував
обставини справи.

Заява
про перегляд заочного рішення подана заднім числом, після спливу строків,
передбачених ст. 228 ЦПК України.

Суд не скасував
заочне рішення від 08.08.2007
року.

Відповідачка
втратила шестимісячний строк для прийняття спадщини.

Просить
скасувати рішення суду, залишивши заяву про перегляд заочного рішення без
задоволення.

В
засіданні апеляційного суду апелянтка підтримала доводи апеляційної скарги з
підстав, наведених у ній.

Справа
№22-ц-202/2008 р.                              Головуючий
у 1 інстанції
Боднарук М. В.

Категорія
44                                                       Доповідач
Бойчук І.В.

2

Представник
Снятинської державної нотаріальної контори та ОСОБА_2. доводів апеляційної
скарги не визнав.

Вислухавши
доповідь судді, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Судом
встановлено, що після смерті ОСОБА_3,
що помер ІНФОРМАЦІЯ_1року
залишилася спадщина, а саме будинок у АДРЕСА_1. На час смерті ОСОБА_3.
перебував у шлюбі з ОСОБА_2. Позивачка є донькою ОСОБА_3., яка у шестимісячний
строк подала заяву про прийняття спадщини в Першу Снятинську державну
нотаріальну контору. ОСОБА_2. подала таку заяву після спливу такого строку,
проте нотаріус видала їм свідоцтва про право власності на 1/2 частину
спадкового будинку кожній.

Зі
змісту ст. 1268 ЦК України
спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття
спадщини вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку,
встановленого ст. 1270 ЦК
не заявив про відмову від неї.

Судом
достовірно встановлено, що батько позивачки до дня смерті проживав у будинку
своєї дружини ОСОБА_2. уАДРЕСА_2, тому їй, як дружині, правомірно було видано
свідоцтво про право власності на 1/2 частину спадкового майна, оскільки вона
фактично прийняла спадщину і від неї не відмовилася.

За таких
обставин колегія суддів вважає, що судом першої інстанції постановлено рішення
з додержанням вимог матеріального і процесуального права, тому підстав для його
скасування з мотивів, наведених у скарзі, не встановлено.

Керуючись ст.
ст. 307, 308, 313-315,
317 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1відхилити, а рішення Снятинського районного суду від 20 листопада 2007 року залишити
без зміни.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена
безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців у касаційному
порядку з часу вступу в законну силу.