Апеляційний суд міста Севастополя
Справа №
22ц-1284/2008р.                       Головуючий в першій
Категорія  51                                  Доповідач в
апеляційній                                              Доповідач у
інстанції  Клочко В.П.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И

23 жовтня 2008 року колегія
суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду міста Севастополя в
складі:

головуючого            - Клочка В.П.,

суддів                 - Колбіної Т.П., Водяхіної
Л.М.,

при
секретарі          - Шевченко О.В.,

за участю
представника

позивача               - ОСОБА_1,

відповідача            - ОСОБА_2,

розглянувши
в відкритому судовому засіданні в місті Севастополі цивільну справу за позовом
Державного підприємства “Придніпровська залізниця” до ОСОБА_2 про стягнення
зайво отриманих коштів, за апеляційною скаргою Державного підприємства
“Придніпровська залізниця” на рішення місцевого суду Ленінського району м.
Севастополя від                   15
лютого 2008 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

В
серпні 2007 року Державне підприємство “Придніпровська залізниця” (далі ДП
„Придніпровська залізниця”) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 та,
вточнивши вимоги, просило стягнути з відповідача 429, 63 грн. як такі, що
сплачені останній зайво.

Вимоги
позову мотивовані тим, що сума позову складається з податку та обов'язкових
платежів, які були сплачені позивачем за відповідача до бюджету при виконанні
рішення суду від 13.12.2005р. по справі про стягнення заборгованості по
заробітній платі.

Рішенням
місцевого суду Ленінського району м. Севастополя від 15 лютого 2008 року в
задоволенні позову відмовлено.

26 лютого
2008 року Державним підприємством “Придніпровська залізниця” подана заява про апеляційне оскарження зазначеного
рішення суду, а 11.03.2008р. - апеляційна скарга, в якій ставиться питання про
скасування рішення суду через порушення норм матеріального та процесуального
права.

Судова
колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з
наступного.

Як
встановлено судом першої інстанції, рішенням місцевого суду Ленінського району
м. Севастополя від 13.12.2005р. з позивача на користь відповідача стягнуто
заробітну плату та моральну шкоду загальним розміром 2 683, 23 грн.

Зазначене
рішення суду виконано в повному об'ємі.

Ухвалюючи
рішення про відмову в задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того,
що позивач здійснив спірну виплату відповідачу добровільно, а факт сплачення
позивачем за відповідача податків та обов'язкових платежів не підтверджено
належними доказами.

З
такими висновками суду колегія суддів погодитися не може.

Відповідно
до ч.1 ст.1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його за рахунок
іншої особи без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно)
зобов'язана повернути це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли
підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Згідно
до п.1 ч.1 ст.1215 ЦК України, не підлягає поверненню безпідставно набуті
зокрема заробітна плата та платежі, що прирівнюються до неї, надані фізичній
особі, як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною
особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і
недобросовісності з боку набувача.

Як
вбачається з матеріалів справи, 25.04.2007р.                   ДП „Придніпровська
залізниця” на користь ОСОБА_2 здійснило виплату за рішенням суду від
13.12.2005р., з якої ОСОБА_2 отримано на руки 2 209, 94 грн., а залишок
відраховано на сплату податку та обов'язкових платежів (а.с. 11, 26, 110, 111,
113, 114, 118-122).

13
червня 2007 року на адресу ОСОБА_2 позивачем в справі було спрямовано 21, 83
грн. як таку, що помилково утримано на членські профспілкові внески (а.с.
)

17
липня 2007 року постановою державної виконавчої служби Дніпропетровського
міського управління юстиції відкрито виконавче провадження з виконання
виконавчого листа №2-128/05, виданого 04.06.2007р. на ім'я ОСОБА_2 місцевим
судом Ленінського району м. Севастополя про стягнення у певний строк з ДП
„Придніпровська залізниця” на її користь 451, 46 грн.          (а.с. 19).

Відповідно
до ч.1 ст.6 Закону України „Про виконавче провадження” вимоги державного
виконавця щодо виконання зокрема виконавчих листів, які видані судами є
обов'язковими для усіх органів, організацій, посадових осіб, громадян та
юридичних осіб на території України.

24
липня 2007 року у виконання наведеної постанови               ДП „Придніпровська залізниця”
перераховано 451, 46 грн.
(а.с. 24-24а).

Таким
чином, висновок суду першої інстанції щодо добровільного здійснення позивачем
виплати в розмірі              451, 46
грн. спростовується, оскільки останній виконував вимоги виконавчої служби у встановлений
строк в примусовому порядку.

Відповідно
до Законів України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування”,
„Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування в зв'язку з тимчасовою
втратою працездатності та витратами зумовленими народженням та похованням”,
„Про податок з доходів фізичних осіб”, Інструкції про безготівкові розрахунки в
Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління Національного
банку України за №22 від 21.01.2004р., до банку від платника приймається
платіжне доручення на перерахування заробітної плати на рахунки працівників
підприємств, що відкриті в банках лише за умови одночасного подання платником
платіжних доручень на перерахування платежів, утриманих з заробітної плати
працівників та нарахованих на фонд оплати праці податків до бюджету та
зборів/страхових внесків до державних цільових фондів або документального
підтвердження їх сплати раніше.

З
матеріалів справи видно, що 13.04.2007р. позивачем на ім'я ОСОБА_2 через
банківську установу здійснено перерахування грошових коштів в розмірі 2 209, 94
грн.              (а.с. 110). Дана
перерахована грошова сума сталася остаточною після утримання з неї та
перерахування відповідних податку та внесків за відповідача.

Фактичне
прийняття банком від позивача зазначеного платіжного доручення свідчить про
визнання банком факту сплати позивачем вказаного податку та внесків до бюджету
та державних цільових фондів.

За таких
обставин, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а
рішення суду - скасуванню з ухваленням нового рішення, яким позов слід
задовольнити.

Керуючись
ч.1 ст. 1212, п.1 ч.1 ст.1215 ЦК України, ст.303, п.2 ч.1 ст.307, п.п. 3, 4 ч.1
ст.309 ЦПК України, судова колегія, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну
скаргу Державного підприємства “Придніпровська залізниця” задовольнити.

Рішення
місцевого суду Ленінського району м. Севастополя від 15 лютого 2008 року
скасувати.

Позов
задовольнити.

Стягнути
з ОСОБА_2 на користь Державного підприємства “Придніпровська залізниця” 429, 63
грн., як суму необґрунтованого збагачення; 51 грн., як суму судового збору та
30 грн., як суму витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи,
а загальну суму в розмірі 510, 63 грн.

Рішення
набирає чинності з моменту його проголошення та може бути оскаржене в
касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців.

Головуючий:               /підпис/           В.П. Клочко

Судді:                    /підпис/           Т.П. Колбіна

/підпис/           Л.М. Водяхіна

Копія
вірна:

Суддя
Апеляційного суду

міста
Севастополя
В.П. Клочко