№ 2 -3674/08
Іменем       України
10  жовтня 2008 р.   Антрацитівський міськрайонний суд Луганської
головуючого - судді Керімова Р.В.
при секретарі Музика Т.О.
розглянув у відкритому
судовому засіданні в залі суду м. Антрацит справу за позовомОСОБА_1 до ОСОБА_2
про визнання права власності, -
Заявник ОСОБА_1 звернувся
до суду із заявою, в якій просить визнати за ним право власності на нерухоме
майно - будівлю магазину продовольчих товарів, що розташоване за АДРЕСА_1
Обґрунтовуючи свої позовні
вимоги, ОСОБА_1 пояснив, що з 16 листопада 1990 року він перебуває в
зареєстрованому шлюбі з відповідачкою ОСОБА_2.. Вони з дружиною мають у
власності нерухоме майно, яке розташоване за аАДРЕСА_1, яке вони придбали за
час шлюбу. За планом на земельній ділянці був гараж, який з часом зруйнувався,
і тому він побудував на місці гаражу за власні кошти, які належали йому
особисто, за згодою з відповідачкою, магазин продовольчих товарів, але
відповідачка не визнає, що магазин є його особистою приватною власністю.
Вважає, що оскільки магазин було побудовано ним самостійно, без допомоги
дружини, з його матеріалів, то він є власником новоствореного нерухомого майна.
Оскільки його право власника оспорюється відповідачкою, він змушений звертатися
до суду з позовом про визнання права власності.
В судовому засіданні
позивач ОСОБА_1 заявлені вимоги підтримує, посилаючись на вищенаведені
обставини, просить задовольнити їх в повному обсязі.
В судовому засіданні
відповідачка ОСОБА_2. позовні вимоги ОСОБА_1 не визнала, посилаючись на те, що
оскільки вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_1, то все майно
належить їм на праві спільної власності. Крім того, пояснила, що дійсно вони з
чоловіком мають у власності майно, яке розташоване за аАДРЕСА_1. Її чоловік
ОСОБА_1 побудував на місті зруйнованого гаражу магазин продовольчих товарів,
самостійно, за власні кошти. Але після завершення будівельних робіт вона
забажала зайнятися підприємницькою діяльністю і запропонувала чоловікові спільно
використовувати зазначений магазин, але він відповів відмовою, через що вони
постійно сваряться. Вважає, що збудований чоловіком магазин продовольчих
товарів належить їм в рівних частках.
дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає  задоволенню з наступних підстав:
В судовому засіданні
встановлено, що з 16 листопада 1990 року сторони перебувають в зареєстрованому
шлюбі. Сторонам на праві власності належить нерухоме майно, яке розташоване за
АДРЕСА_1, яке вони придбали за час перебування у шлюбі. Позивач самостійно, за
власні кошти побудував магазин продовольчих товарів за вказаною адресою на
місці зруйнованого гаражу, без допомоги його дружини ОСОБА_2., на його
земельній ділянці та з його матеріалів.
- із договору купівлі-продажу
жилого будинку від 09.04.1998 року, який було посвідчено приватним нотаріусом
Антрацитівського міського та районного нотаріального округу Александровою Н.Г.
і зареєстрований в реєстрі за № 1130, вбачається, щоОСОБА_1 купив житловий
будинок АДРЕСА_1 з належними до нього господарськими будівлями та спорудами,
який розташований по вул.Чкалова м.Антрацит (а.с.8-9);
реєстраційного посвідчення від 12.04.1998 року, яке видане Антрацитівським БТІ,
та технічного паспорту на жилий будинок від 11.03.1998 року, ОСОБА_1 є
власником будинку з господарськими будівлями та спорудами за АДРЕСА_1,
акту на право власності на земельну ділянку від 04.12.2007 року, який
виданоОСОБА_1, йому передано у приватну власність земельну ділянку площею
0,0643 га, яка розташована на території м.АДРЕСА_1, для обслуговування жилого
будинку та господарських споруд (а.с.15).
- робочий проект реконструкції гаражу під
магазин продовольчих товарів  по
вул.АДРЕСА_1 розроблено з технічними умовами та погоджено із службами міста
-  відповідно до висновку ПП «Зодчий»,
обстеженням реконструйованої будівлі магазину продовольчих товарів, що
розташований за АДРЕСА_1, виявлено, що об'єкт, загальною площею 21,57 м2
збудовано відповідно до робочого проекту «Реконструкція гаражу під магазин
продовольчих товарів по вулАДРЕСА_1» на відведеній земельній ділянці, яка
знаходиться у приватній власності - повністю готовий для введення в
експлуатацію. Грубих порушень та відступів від проектних рішень не виявлено
Згідно з п.3 ч.1 ст.57
Сімейного кодексу України, особистою приватною власністю дружини, чоловіка є
майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування чи за
кошти, які належали їй, йому особисто.
Згідно ч. 1 та 2 ст.375 ЦК
України, власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди,
створювати закриті водойми, здійснювати перебудову, а також дозволяти
будівництво на своїй ділянці іншим особам. Власник земельної ділянки набуває
право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно.
Відповідно до ст.392 ЦК
України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності,
якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати
ним документа, який засвідчує його право власності.
На підставі викладеного та
керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212-215 ЦПК України, Законом України «Про
власність», ст.57 Сімейного кодексу України, ст. ст.375, 392 ЦК України, суд, -
ПозовОСОБА_1 до ОСОБА_2
про визнання права власності -
Визнати за ОСОБА_1 право
власності на нерухоме майно - будівлю магазину продовольчих товарів, загальною
площею 21,57 кв.м., що розташоване за адресою: Луганська область м.АДРЕСА_1.
Рішення може бути
оскаржене  в апеляційному суді Луганської
області шляхом подачі заяви про апеляційне
оскарження  протягом десяти днів з
дня його проголошення через Антрацитівський міськрайонний суд.

Апеляційна скарга на
рішення подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне
оскарження.

Рішення набирає законної
сили після закінчення десятиденного строку на апеляційне оскарження.

Суддя Антрацитівського

міськрайонного суду
Р.В. Керімов