УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20
лютого 2008 року                                                                        м.
Івано-Франківськ

Колегія суддів
судової палати в цивільних справах по розгляду касаційних скарг Апеляційного
суду Івано-Франківської області в складі суддів:

Меленко
О.Є., Вакарук В.М., Бідочко Н.П розглянувши у попередньому судовому засіданні в
м. Івано-Франківську цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на дії старшого
державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої
служби Закарпатської області ОСОБА_2, начальника відділу примусового виконання
рішень Державної виконавчої служби Закарпатської області ОСОБА_3 та відділу
примусового виконання рішень Державної виконавчої служби Закарпатської області,
за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Апеляційного суду Закарпатської області
від 31 жовтня 2006 року,-

встановила:

ОСОБА_1
звернулася з касаційною скаргою на ухвалу Апеляційного суду Закарпатської
області від 31 жовтня 2006 року, якою залишено без змін ухвалу Ужгородського
міськрайонного суду від 22 серепня 2006 року. Зазначеною ухвалою відмовлено
ОСОБА_1 у визнанні неправомірними дій старшого державного виконавця відділу
примусового виконання рішень Державної виконавчої служби Закарпатської області
ОСОБА_2, начальника відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої
служби Закарпатської області ОСОБА_3 та відділу примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби Закарпатської області по закінченню виконавчого
провадження.

В
обгрунтування касаційної скарги ОСОБА_1 посилається на порушення норм
процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, у
зв"язку з чим просить оскаржувану ухвалу скасувати, а справу повернути на
новий розгляд.

Справа №
33-ц-296кс/08р.                      Головуючий
у 1 інстанції Бедьо В.І.

Категорія
43                                                    Доповідач
Меленко О.Є.

Колегія
суддів дійшла висновку, що підстави для перегляду судового рішення відсутні,
виходячи з наступного.

Відмовляючи
у задоволенні скарги ОСОБА_1 суд першої інстанції виходив з того, що ліквідація
боржника- Ужгородського райвідділу ДВС відбулася в межах 6-ти місячного строку,
визначеного ст. 25 Закону України „Про виконавче провадження" для
виконання судового рішення, а постанова від 17.05.2006 року про закінчення
виконавчого провадження внаслідок ліквідації юридичної особи є правомірною,
оскільки не суперечить ст. 37 Закону України „Про виконавче провадження".

Апеляційний
суд обгрунтовано погодився з таким висновком суду першої інстанції та залишив
його ухвалу без змін. З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 особисто
давала пояснення в суді Апеляційної інстанції, заявлені нею клопотання були
вирішені в порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України.

Відповідно
до ч.2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне
застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального
права.

Згідно
ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду, чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими.

Встановлено
і це вбачається із матеріалів справи, що судове рішення ухвалено з додержанням
судами норм матеріального та процесуального права, а також відсутні передбачені
ч.1 ст. 338 ЦПК України підстави для обов"язкового його скасування.

Наведені у
касаційній скарзі доводи висновок судів не спростовують.

Керуючись
ст.ст. 332, 336 ЦПК України, колегія суддів судової палати в цивільних справах
по розгляду касаційних скарг Апеляційного суду Івано-Франківської області,-

ухвалила:

Касаційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу
Апеляційного суду Закарпатської області від 31 жовтня 2006 року залишити без
зміни.

Ухвала
оскарженню не підлягає.