Справа № 22 Ц- 63/2008 р.              Суддя 1-ї інстанції:
Категорія-23                                     Суддя-доповідач
апеляційного суду: Галущенко О. І.
РІШЕННЯ

Іменем України

2008 р.,  січня
місяця,  23 дня,      Судова
колегія   судової палати в цивільних

справах Апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючого:
Галущенка О.І.

суддів:                                  ШолохЗЛ.

Колосовського СЮ.

при секретарі -
Фірсовій Т.В.

за участю

співвідповідачів
- ОСОБА_1,  ОСОБА_2,
ОСОБА_3

представника

відповідача -        ОСОБА_4

розглянувши у
відкритому судовому засіданні у м.
Миколаєві цивільну справу за

апеляційними скаргами

ОСОБА_5 та ОСОБА_1 на
рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 17.10.2007
р.,  у справі за

позовом ОСОБА_5
до   ОСОБА_1,  ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про відшкодування шкоди,

встановила:

12.03.2007 р. ОСОБА_5
звернувся з позовом до ОСОБА_1,  ОСОБА_2
та ОСОБА_3 про відшкодування шкоди,
завданої  внаслідок дії джерела
підвищеної небезпеки.

Позивач
зазначав,  що він являється власником
мікроавтобуса «Форд- Транзит» 2.5
DI,  який використовував для перевезення пасажирів на маршруті
«Ринок-лікарня» м.  Вознесенська згідно з
ліцензією на право перевезення пасажирів від 17.03.2004 р.

На
даному транспортному засобі він доручив працювати водієві ОСОБА_6

30.11.2006 р,  ОСОБА_2,
який керував автомобілем КАМАЗ-55112,  що належить на праві власності ОСОБА_1 порушив п.12.3
Правил дорожнього руху,  рухаючись по
вул.  Лісовій м.  Вознесенська та допустив зіткнення з належним
йому автомобілем «Форд- Транзит» 2.5 DI,  який зазнав механічних ушкоджень.

Пошкодженням
автомобіля йому завдано матеріальної шкоди у розмірі 62957 грн. 09 коп..

Крім
того,  внаслідок пошкодження автомобіля
та його простою він втратив доходи,  які
мав би отримати за цей час від діяльності з перевезення пасажирів,  у розмірі 44888 грн. 40
коп.

Посилаючись
на ці обставини,  позивач просив про
відшкодування зазначених сум як з власника автомобіля КАМАЗ- 55112 так і з
осіб,  які мали право керування цим
транспортним засобом.

2

Він
також вимагав відшкодування з власника транспортного засобу понесених судових
витрат.

Рішенням
Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 17.10.2007 р. постановлено
про часткове задоволення позовних вимог.

Зазначеним
рішенням стягнуто на користь позивача з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 по 31 478 грн. 54 коп.
матеріальної шкоди,  а також по 22444 грн. 20 коп.3 кожного
збитків в рахунок відшкодування неотриманих доходів.

Крім
того,  за рахунок ОСОБА_1,  позивачу відшкодовані судові витрати.

В
апеляційній скарзі позивач ставить питання про зміну рішення та задоволення
його вимог про відшкодування шкоди лише за рахунок власника автомобіля
КАМАЗ-55112,  посилаючись на порушення
судом норм матеріального та процесуального права.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставиться питання про скасування рішення в частині
його відповідальності за завдану шкоду та покладення її на особу,  що керувала автомобілем КАМАЗ-55112 за довіренністю.

Крім
того,  він вважав не доведеним розмір
неотриманих доходів,  які мають бути
відшкодовані потерпілому.

Перевіряючи
законність та обгрунтованність оскаржуваного рішення в межах оскарження,  визначених
ст.  303 ЦПК України,  судова колегія вважає,  що апеляційні скарги підлягають задоволенню
частково,  виходячи з таких підстав.

Вирішуючи
спір суд виходив з того,  що
відповідальність за шкоду завдану пошкодженням автомобіля потерпілого дією
іншого транспортного засобу,  має нести
як сам власник цього джерела підвищеної небезпеки так і особа,  яка керувала цим автомобілем за дорученням.

Крім
того,  суд вважав,  що розмір відшкодування шкоди не залежить від
дійсної вартості автомобіля до його пошкодження і може значно перевищувати її.

Але з
такими висновками суду погодитись неможливо,
оскільки вони суперечать вимогам закону та не відповідають дійсним
обставинам справи.

Встановлене,  відповідно до приписів п.п.3,  4
ст.
309 ЦПК України,  є підставою для
скасування рішення в частині вирішення питання про цивільно-правову
відповідальність ОСОБА_1 та ОСОБА_2 і ухвалення в цій частині нового рішення.

Ухвалюючи
нове рішення,  судова колегія виходить з
таких вимог закону та установлених фактів.

Згідно з
вимогами  ст.   ст.
1166,  1187,  1188 ЦК України,  власник транспортного засобу має відповідати
за шкоду,  завдану внаслідок дії цього
джерела підвищеної небезпеки,  якщо не
доведе,  що шкода є наслідком
непереборної сили,  або умислу
потерпілого.

Власником
транспортного засобу вважається особа,
яка на відповідній правовій підставі володіє ним.

З
матеріалів справи вбачається,  що 30.11.2006 р,  ОСОБА_2,
який керував за дорученням автомобілем КАМАЗ-55112,
що належить на праві власності ОСОБА_1,  порушив п.12.3 Правил дорожнього руху,  рухаючись по вул.  Лісовій м.
Вознесенська та допустив зіткнення з належним позивачу автомобілем
«Форд- Транзит» 2.5 DI,  який зазнав
механічних ушкоджень.

Вина
ОСОБА_2 в порушенні ПДР,  яке знаходяться
в безпосередньому причинному зв'язку з пошкодженням автомобіля потерпілого

3

підтверджується
його поясненнями в судовому засіданні,
матеріалами справи про адміністративне правопорушення та постановою
судді Вознесенського міськрайонного суду від 03.01.2007 р.

Відповідно
до положень ч. 1  ст.
1187 та ч. 1  ст.  1188 ЦК України,  він є особою яка на відповідній правовій
основі керувала автомобілем,  а тому має
відповідати за шкоду завдану цим джерелом підвищеної небезпеки.

В той же
час,  правових підстав для покладення
відповідальності за шкоду на ОСОБА_1,
який передав автомобіль за нотаріально посвідченим доручення ОСОБА_2,  не вбачається.

Пошкодженням
автомобіля позивачу завдано матеріальної шкоди у розмірі 23892 грн.20
коп.,  що дорівнює вартості його
відновлювального ремонту з урахуванням експлуатаційного зносу складових(
деталей)

Вартість
відновлювального ремонту автомобіля без урахуванням експлуатаційного зносу
складових( деталей) складає 62957
грн. 09 коп. ,
що значно перевищує дійсну вартість автомобіля до його
пошкодження,  яка дорівнювала 41018 грн. 62 коп.

Встановлені
обставини підтверджуються висновками судової товарознавчої експертизи від 29.05.2007 p.,
яка проведена у відповідності до вимог закону і є,  на думку колегії судців,  достовірним доказом.

Оскільки
позивач не ставив питання про передачу пошкодженого автомобіля особі,  яка має відшкодувати шкоду у повному
обсязі,  то судова колегія приходить до
висновку про відшкодування шкоди у розмірі 23892 грн.20 коп.,  що
дорівнює вартості відновлювального ремонту «Форд- Транзит» 2.5 DI з
урахуванням експлуатаційного зносу складових( деталей).

Оскільки
в іншому випадку,  відповідно по положень
п. 8.2 Методики
товарознавчої експертизи і оцінки дорожніх транспортних засобів (затв. наказом
М. Ю. України від 24.11.2003
р. №
142/5/2092,  в ред.. наказу № 137/5/2732 від 08.12.2004 p.),
вартість матеріального збитку визначається такою,  що дорівнює ринковій вартості на момент
пошкодження,  а пошкоджений та не
відновлений автомобіль має бути передано особі,
що відшкодувала завдану шкоду.

Визначаючи
розмір відшкодування неотриманих доходів судова колегія виходить з того,  що позивач здійснює перевезення пасажирів
декількома транспортними засобами та здійснює іншу підприємницьку
діяльність,  що характеризується значними
обсягами доходів ( а. с- 118-119).

Зазначені
обставини,  не позбавляли його можливості
мінімізувати наслідки пошкодження автомобіля та його простою,  що на думку судової колегії,  є підставою для відшкодування йому в рахунок
неотриманих доходів 4000
грн.

В іншій частині
вимог позивачу має бути відмовлено.

Керуючись  ст.
ст.  303,
307,  309,  316   ЦПК
України,  судова колегія

вирішила:

Апеляційні
скарги ОСОБА_5 та ОСОБА_1 - задовольнити
частково.

Рішення
Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 17.10.2007 р. частині
вирішення питання про цивільно-правову відповідальність ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - скасувати і
постановити в цій частині нове рішення.

Позовні вимоги
ОСОБА_5 задовольнити
частково.

Стягнути
на його користь з ОСОБА_2 23892
грн.20 коп в рахунок відшкодування шкоди,
завданої пошкодженням автомобіля,
4000 грн. в
рахунок відшкодування неотриманих доходів та в рахунок відшкодування судових
витрат 730 грн.

4

В решті позовних
вимог відмовити.

В іншій частині
рішення місцевого суду залишити без зміни.

Рішення
апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення,  але з цього часу,  на протязі двох місяців,  може бути оскаржене у касаційному порядку
безпосередньо до Верховного Суду України.