Апеляційний суд  Кіровоградської  області
Справа № 22-1095 2008  р.                                                             Головуючий у 1-й інстанції - Загреба А.В.
Категорія -  19,20                                                                                              Доповідач -
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2008
року Колегія суддів  судової палати в
цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області в складі :

головуючої судді :  Авраменко Т.М.

суддів: Гайсюка
О.В.,Суровицької Л.В.

при секретарі :Чернезі М.М.

за участю позивачки ОСОБА_1 і її представника
адвоката ОСОБА_7,відповідачів ОСОБА_2,ОСОБА_3 та її представника ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.
Кіровограді цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3  на рішення Новоукраїнського районного суду
Кіровоградської області від 25 березня 2008 року в справі за позовом ОСОБА_1до
ОСОБА_2,ОСОБА_3,Рівнянської сільської ради ОСОБА_4,ОСОБА_5,ОСОБА_6про
скасування рішення Рівнянської сільської ради від 11 січня 2006 року,визнання
недійсними свідоцтва про право власності на будинок, договору
купівлі-продажу,виселення з будинку,відшкодування моральної шкоди та зустрічним
позовом ОСОБА_3 і ОСОБА_2 до ОСОБА_4,ОСОБА_5,ОСОБА_6про визнання договорів
купівлі-продажу дійсними.

Заслухавши
доповідача,пояснення осіб,що прибули в судове засідання,дослідивши матеріали
справи, колегія суддів, -

В С Т А Н О В И Л А :

В лютому 2006 року
ОСОБА_1,ОСОБА_4,ОСОБА_9звернулись в суд із позовом до  ОСОБА_2,ОСОБА_3 про визнання недійсним
договору купівлі-продажу будинку,виселення з будинку та відшкодування моральної
шкоди.

Зазначали,що 15
жовтня 2004 року між ОСОБА_9,ОСОБА_4 та ОСОБА_1 було укладено договір
купівлі-продажу жилого будинку з надвірними будівлями,розташованого  в АДРЕСА_1,що підтверджується письмовою
розпискою.

Оскільки позивачка
ОСОБА_1 постійно хворіла і періодично тривалий час перебувала в лікарнях,то
оформленням документів на будинок повинен був займатись її брат ОСОБА_2

2

В квітні 2005
року,повернувшись з лікарні,ОСОБА_1 дізналась,що ОСОБА_2 оформив право
власності на куплений нею будинок на своє ім*я,чим порушив її права покупця.

Як стало відомо
позивачам ОСОБА_2 не звернувся до нотаріуса для нотаріального посвідчення
договору купівлі-продажу,а оформив право власності на будинок на своє ім*я
шляхом отримання рішення Рівнянської сільської ради №7 від 11 січня 2005 року
та свідоцтва про право власності на спірний будинок.

05 грудня 2005 року
після порушення  адміністративної справи
за позовом ОСОБА_1 про скасування рішення Рівнянської сільської ради №7 від 11
січня 2005 року про право власності  і
накладення арешту на будинок було нотаріально посвідчено договір
купівлі-продажу,відповідно до якого ОСОБА_2 продав спірний будинок  ОСОБА_3

Просили визнати
недійними рішення Рівнянської сільської ради №7 від 11 січня 2005 року про
право власності на спірний будинок на ім*я ОСОБА_2,свідоцтво про право
власності  на будинок на ім*я ОСОБА_2 та
договір купівлі- продажу  від 05 грудня
2005 року реєстровий № 3352,виселити ОСОБА_1з будинку,стягнути на користь
ОСОБА_1 на відшкодування моральної шкоди,заподіяної порушенням її прав,1700
грн.

В травні 2006 року
ОСОБА_3і ОСОБА_2 звернулись в суд із зустрічним позовом до ОСОБА_4 і ОСОБА_9про
визнання дійсним договору купівлі-продажу. Зазначали,що в жовтні 2004 року
ОСОБА_2 купив у відповідачів за 9000 грн. належний їм будинок,проте відповідачі
ухились від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу,тому він оформив
право власності на будинок рішенням сільської ради.

Просили визнати
дійсними договір купівлі-продажу будинку,укладений в простій письмовій формі
між ОСОБА_9 та ОСОБА_2 в жовтні 2004 року, та нотаріально посвідчений 05 грудня
2005 року договір купівлі-продажу між ОСОБА_2 та ОСОБА_3

В зв*язку зі смертю
ОСОБА_9 до участі у справі ухвалою суду від 26 листопада 2007 року було
залучено його правонаступників ОСОБА_5 та ОСОБА_6(а.с.155).

В грудні 2007 року
ОСОБА_4,правонаступники ОСОБА_9 ОСОБА_5 та ОСОБА_6 подали в суд заяву про
відмову від позову (а.с.165-167).

Ухвалою суду від 17
січня 2008 року провадження у справі за позовом ОСОБА_4,ОСОБА_5,ОСОБА_6 до
ОСОБА_2,ОСОБА_3,Рівнянської сільської ради про визнання недійсними  рішення Рівнянської сільської ради №7 від 11
січня 2005 року,свідоцтва про право власності на спірний будинок на ім*я
ОСОБА_2,та договору купівлі- продажу  від
05 грудня 2005 року реєстровий № 3352,виселення ОСОБА_3 з будинку закрито
(а.с.180).

Позивачка ОСОБА_1
доповнила позовні вимоги і  просила також
визнати дійсним договір купівлі-продажу,укладений між нею та ОСОБА_9 і ОСОБА_4
15 жовтня 2004 року і визнати за нею право власності на спірний будинок
(а.с.175-177).

3

Рішенням  Новоукраїнського
районного суду  Кіровоградської
області  від 25 березня 2008 року позовні
вимоги ОСОБА_1 задоволено,а в задоволенні зустрічного позову   відмовлено.

Суд дійшов висновку,що ОСОБА_1 купила у
подружжя ОСОБА_11будинок з надвірними будівлями,умови договору виконала,проте
договір нотаріально не було своєчасно посвідчено,чим скористався відповідач
ОСОБА_2 та незаконно отримав правовстановлюючі документи на спірний будинок
на  своє ім*я в сільській раді і під час
перебування будинку під арештом продав його ОСОБА_3 На відшкодування моральної
шкоди з відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь позивачки ОСОБА_1 стягнуто
500 грн.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_3
просить  скасувати рішення суду першої
інстанції   та ухвалити нове рішення про
відмову в задоволенні позову ОСОБА_1 та задоволення  її зустрічного позову. Зазначає,що суд
неправильно застосував норми матеріального права,не дав належної оцінки доказам
по справі,не врахував,що вона є добросовісним набувачем будинку  і придбала його за 15 000 грн.,які продавець
отримав. За таких обставин витребування у неї будинку та виселення з будинку є
неможливим.

В засіданні апеляційного суду ОСОБА_3 та її представник
ОСОБА_8,ОСОБА_2 підтримали доводи апеляційної скарги,а позивачка ОСОБА_1 і її
представник   просили відхилити
апеляційну скаргу,оскільки рішення суду
відповідає обставинам справи та вимогам закону.

Колегія суддів вважає,що апеляційна скарга підлягає задоволенню
частково,а рішення суду - скасуванню в частині вирішення позовних вимог про
відшкодування моральної шкоди.

Ухвалене судом першої інстанції рішення в частині
позовних вимог стосовно угод купівлі-продажу спірного будинку,визнання
недійсними рішення сільської ради та свідоцтва про право власності є законним і
обгрунтованим, вимоги матеріального і процесуального права при розгляді цих
позовних вимог додержано,а доводи апеляційної скарги не є істотними.

Як  встановлено судом і підтверджується
письмовими доказами - розпискою (а.с.10) та її оригіналом,поясненнями
сторін  ОСОБА_1,ОСОБА_4,свідка
ОСОБА_10,яка засвідчувала підписи на розписці (а.с.137-138),між подружжям
ОСОБА_11та ОСОБА_1  було укладено в
простій письмовій формі договір купівлі-продажу,відповідно до якого ОСОБА_1
купила належний подружжю ОСОБА_11будинок,що знаходиться в АДРЕСА_1,  за 9000 грн.,які отримала ОСОБА_4.

Доводи апеляційної скарги такого висновку
суду не спростовують. Пояснення відповідача ОСОБА_2 про те,що гроші за будинок
сплачував він,ніякими доказами не підтверджуються.

Правильно судом вирішено спір щодо скасування
рішення Рівнянської сільської ради №7 від 11 січня 2005 року про право
власності ОСОБА_2 на спірний будинок та

4

визнання
недійсним  виданого на підставі цього
рішення свідоцтва про право власності  на
будинок на ім*я ОСОБА_2 До компетенції сільської ради відноситься питання
прийняття рішення щодо права власності на будинок в разі його первинної
реєстрації .В даному випадку право власності на цей будинок було зареєстровано
за ОСОБА_9 (а.с.6) і зміна власника будинку могла бути проведена лише внаслідок
цивільно-правових угод,посвідчення яких відноситься до компетенції органів
нотаріату,або внаслідок спадкування,а не шляхом прийняття рішення виконкому.

Обставини справи свідчать про те,що спірний
будинок вибув з власності ОСОБА_9,позивачки ОСОБА_1  не з їх волі,а шляхом незаконного прийняття
рішення виконкому про право власності ОСОБА_2 на будинок.

Враховуючи ці обставини,а також те ,що на час
нотаріального посвідчення 05 грудня 2005 року договору купівлі-продажу будинок
відповідно до витягу з Єдиного реєстру заборон відчуження об*єктів нерухомого
майна з 29 листопада 2005 року перебував під арештом,що було підставою для
відмови в нотаріальному посвідченні договору (а.с.101,222,225),а також
попереджень позивачкою ОСОБА_1,свідком секретарем сільської ради ОСОБА_10
(а.с.137-138) покупця будинку ОСОБА_3 про наявність спору на будинок, суд
дійшов правильного і обгрунтованого висновку про недійсність договору
купівлі-продажу,посвідченого 05 грудня 2005 року між продавцем ОСОБА_2 та
покупцем ОСОБА_3

За таких обставин доводи ОСОБА_3 про те,що у неї,як
добросовісного набувача,не може бути витребувано будинок, є безпідставними.

Вимоги про застосування наслідків недійсності
договору купівлі-продажу від 05 грудня 2005 року ніким не пред*явлені (ч.1
ст.11 УПК України).

Разом з тим не можна погодитись з рішенням
суду в частині задоволення позову про відшкодування моральної шкоди.
Задовольняючи позов про відшкодування моральної шкоди,суд послався на ст.1167
ЦК України та виходив з того,що позивачка
не мала можливості користуватись придбаною річчю.

Відповідно до ч.2 ст.216 ЦПК України якщо у зв*язку з
вчиненням недійсного правочину другій стороні або третій особі завдано збитків
та моральної шкоди,вони підлягають відшкодуванню винною стороною. Враховуючи
обставини справи,а саме те,що ОСОБА_1 придбала будинок для проживання брата
ОСОБА_2,своєчасно у встановленому
порядку не посвідчила своє право власності на нього,посвідчення договору
купівлі-продажу,який суд визнав недійсним,стало можливим внаслідок незаконного
прийняття рішення виконкому  про право
власності на будинок та нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу
будинку,який перебував під арештом,колегія суддів вважає,що в позові до ОСОБА_2
та ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди слід відмовити.

На
підставі викладеного, керуючись  п.2 ч.1 ст.307,  п.4 ч.1 ст.309, ч.2 ст.314, ст.316 ЦПК
України, колегія суддів,-

5

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3  задовольнити частково.

Скасувати  рішення Новоукраїнського районного суду
Кіровоградської області  від 25 березня
2008 року в частині задоволення позову про відшкодування моральної шкоди.

У
задоволенні позову ОСОБА_1до ОСОБА_2 і ОСОБА_3 про  відшкодування моральної шкоди  відмовити.

В решті рішення суду залишити без зміни.

Рішення
набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено в
касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня
набрання ним законної сили.

Головуюча суддя:

судді: