Справа  № 2-645/2008р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

3 листопада  2008 року
Корсунь-Шевченківський
районний  суд  Черкаської
області  в  складі:

головуючого судді Кіхтенко Н.І.,

за участю:

секретаря  Сміян А.В.,

представник позивачки -  ОСОБА_3.,

розглянувши  у  відкритому
судовому  засіданні у  залі
суду  в м. Корсуні -
Шевченківському   цивільну  справу
за  позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до
Драбівської сільської ради, за участю третьої особи на стороні відповідача, яка
не заявляє самостійних вимог щодо предмета
спору: Корсунь-Шевченківського відділу комунального підприємства
“Черкаське обласне об'єднане БТІ” про визнання права власності на частину
будинку як на майно бувшого колгоспного двору, -

суд

ВСТАНОВИВ:

23 вересня 2008 р.
позивачі  звернулися у суд з даним
позовом і просять ухвалити  рішення,
яким   визнати за кожним з них  право власності на  1/3 частину будинку з відповідною частиною
господарських будівель і споруд, що знаходяться поАДРЕСА_1, як на  частину майна
бувшого колгоспного двору, визнавши в цій частині  частково недійсним свідоцтво про право
власності на цей будинок, видане на ім'я ОСОБА_4

Свій позов позивачі мотивують
тим, що ОСОБА_1. з семи років виховувався у своєї рідної тітки ОСОБА_4, та проживав
в її будинку, що знаходиться в с. Драбівка Корсунь - Шевченківського району
Черкаської області.

В 1956 році ОСОБА_1. зареєстрував шлюб з позивачкою по справі ОСОБА_2., та
продовжували проживати вже з нею у вищевказаному будинку. Пізніше замість старого
будинку позивачі спільними зусиллями та
за  спільні  кошти
побудували новий будинок  і
надвірні споруди.

Будівництво нового будинку по
АДРЕСА_1 велося в період з 1965 по 1969 рік спільною працею та за рахунок
коштів позивачів та ОСОБА_4, з якою позивачі проживали однією сім'єю. В 1969
році позивачі вселилися в новозбудований будинок, а в період 1970-1980 р.р.
позивачами були збудовані надвірні споруди біля будинку.

Тип двору був колгоспним та не
змінювався до 15.04.1991 року, і на вказану дату склад сім'ї був таким: голова
двору - ОСОБА_4, а члени двору: ОСОБА_1. та ОСОБА_2.

27.10.1991 року померла
ОСОБА_4, і у вищевказаному будинку,а
позивачі  до цього часу
проживають  у  даному
будинку.

Земельна ділянка площею 0,25 га
для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і
споруд була передана безоплатно у приватну власність позивачу по справі
ОСОБА_1.

Позивачі, при цьому, не мають
підтверджуючих документів про право власності на вищевказаний будинок.

В судове засідання  позивач ОСОБА_1. та представник іншого
позивача- ОСОБА_3.  з'явились, позов
підтримали повністю, та надали суду пояснення аналогічні тим, які викладені в
позовній заяві.

Представники відповідача та
третьої особи, будучи належним чином повідомленими про час і місце слухання
справи, у суд не з'явилися, але направили заяви, в
яких не заперечують  проти задоволення
позову та просять суд  справу слухати у
їхню відсутність.

Суд вислухавши пояснення
позивача та представника іншого позивача- ОСОБА_3., свідків: гр. ОСОБА_5 та гр.
ОСОБА_6., які підтвердили те, що позивачі проживали з ОСОБА_4 однією сім′єю,
вели спільне господарство, та за спільні кошти побудували спірний будинок по
вищевказаній адресі, а також те, що вони допомагали позивачам в будівництві
даного будинку, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до
задоволення.

В судовому засіданні
встановлено, що дійсно позивач ОСОБА_1. з семи років проживав у своєї рідної
тітки, в будинку ОСОБА_4, що знаходиться в с. Драбівка Корсунь -
Шевченківського району Черкаської області.

В 1956 році ОСОБА_1. зареєстрував шлюб з позивачкою по справі ОСОБА_2., та
продовжували проживати вже з нею у вищевказаному будинку. Пізніше замість
старого будинку позивачі спільними зусиллями побудували новий. Будівництво
нового будинку по АДРЕСА_1 велося в період з 1965 по 1969 рік спільною працею
та за рахунок коштів позивачів та ОСОБА_4, з якою позивачі проживали однією
сім'єю, що підтверджується довідкою № 559 виданою виконкомом Драбівської
сільської ради від 30.10.2008 року. В 1969 році позивачі вселилися в
новозбудований будинок, а в період 1970-1980 р.р. позивачами були збудовані
надвірні споруди біля будинку.

Тип двору був колгоспним, та
не змінювався до 15.04.1991 року, і на вказану дату склад сім'ї був таким:
голова двору - ОСОБА_4, а члени двору: ОСОБА_1. та ОСОБА_2., згідно довідки №
378 виданою 11.09.2008 року виконкомом Драбівської сільської ради.

27.10.1991 року померла
ОСОБА_4, і у вищевказаному будинку до цього часу проживають позивачі по справі,
що підтверджується довідкою № 122 виданою виконкомом Драбівської сільської ради
від 16.06.2008 року, які вважають себе власниками вказаної вище садиби, адже
земельна ділянка площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового
будинку, господарських будівель і споруд була передана безоплатно у приватну
власність позивачу по справі ОСОБА_1., що підтверджується державним актом на
право власності на земельну ділянку НОМЕР_1 виданим 10.03.2008 року. Позивачі,
при цьому, не мають підтверджуючих документів про право власності на
вищевказаний будинок, а тому в 2007 році звернулися до Корсунь-Шевченківського
відділу комунального підприємства “Черкаське обласне об'єднане БТІ” про
проведення інвентаризації та видачі їм технічного паспорта на житловий будинок
АДРЕСА_1. 13.11.2007 року позивачам був виданий технічний паспорт на
вищевказаний будинок, і тоді ж позивачі по справі дізналися, що дана садиба
зареєстрована на  підставі свідоцтва про
право власності на житловий будинок, виданого 25.10.1989 року, на ім'я ОСОБА_4

Оскільки вищевказаний будинок
являється майном колгоспного двору, то згідно ст.ст. 120, 121, 123, 126 ЦК
Української РСР, який введений в дію з 01.04.1964 року і  діяв до 2004 р., тому належить його членам на
праві спільної сумісної  власності,
розмір частки члена колгоспного двору визначається, виходячи з рівності часток
усіх його членів.     В даному випадку,
позивачі, згідно вищевказаних довідок № 122, № 559, а також пояснень свідків:
гр. ОСОБА_5 та гр. ОСОБА_6., зареєстровані в даному будинковолодінні та на
даний час проживають в ньому, а також ведуть спільне господарство двору,  а тому
вони  мають право  кожен
на  свою частину
будинковолодіння,  що  у
даному  випадку  складає по 1/3 частині.

Спадкодавець заповіту не залишила. Спадкоємці першої та другої черги за
законом відсутні. Згідно повідомлення Корсунь - Шевченківської державної
нотаріальної контори № 1077 від 09.10.2008 року спадкова справа після смерті
ОСОБА_4 не заведена.

Відповідно до ст. 372 ЦК України,
в разі поділу майна, що є в спільній сумісній власності, вважається, що частки
співвласників у праві спільної сумісної власності рівними, якщо інше не
встановлено домовленістю між ними або законом.

Виходячи з вищевикладеного, кожен
з позивачів мають право на 1/3 частину зазначеного вище будинку з відповідною
частиною господарських будівель та споруд, адже померлій ОСОБА_4 належала також
1/3 частина даного будинковолодіння, а тому
суд позов  задовольняє та   визнає
за  кожним позивачем право
власності на 1/3 частину будинку з відповідною частиною господарських будівель
і споруд, що знаходяться поАДРЕСА_1, як на майно бувшого колгоспного двору, а
також визнає частково недійсним в цій  частині  свідоцтво про право власності на цей будинок,
видане на ім'я ОСОБА_4

Задовольняючи позов,  суд залишає за позивачами судові витрати по
справі, оскільки  ні до подання позову до
суду, ні під час судового розгляду справи відповідач не заперечував проти його
задоволення   і   відповідач
прав  позивачів не порушував.

Керуючись ст.ст. 120, 121, 123,
126 ЦК Української РСР 1964 р.; ст. 372
ЦК України;   ст.ст. 10, 11, 57,
58, 59, 60, 88, 158, 212, 213, 214, 215
ЦПК  України,

суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Драбівської
сільської ради, за участю третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє
самостійних вимог щодо предмета  спору:
Корсунь-Шевченківського відділу комунального підприємства “Черкаське обласне
об'єднане БТІ” про визнання права власності на частину будинку як на майно
бувшого колгоспного двору -
задовольнити.

Визнати за
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженцем та жителем АДРЕСА_1, паспорт НОМЕР_1 виданий
Корсунь -Шевченківським РВ УМВС України в Черкаській області від 1 лютого 1996
року, ідентифікаційний код НОМЕР_2, пенсіонером, інші дані про особу суду
невідомі, право  власності   на 1/3 частину будинку з відповідною
частиною господарських будівель і споруд, що знаходиться по АДРЕСА_1, як на
майно бувшого колгоспного двору;

та визнати за ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_2., уродженкою с. Деренківець Корсунь - Шевченківського району
Черкаської області, а жителькою АДРЕСА_1, паспорт НОМЕР_3 виданий
Придніпровським РВ УМВС України в Черкаській області від 10 вересня 1996 року,
ідентифікаційний код НОМЕР_4, пенсіонеркою, інші дані про особу суду невідомі,
право  власності   на 1/3 частину будинку з відповідною
частиною господарських будівель і споруд, що знаходяться поАДРЕСА_1, як на майно
бувшого колгоспного двору, а також визнати частково недійсним,  в
розмірі  2/3 частин , свідоцтво
про право власності на вищевказаний будинок, видане на ім'я ОСОБА_4.

Рішення
суду набирає законної  сили після
закінчення строку подання заяви про його апеляційне оскарження або  подання апеляційної скарги в  цей  же
строк.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного суду Черкаської області через
Корсунь-Шевченківський  районний суд
шляхом подання в 10 - денний строк з дня проголошення рішення апеляційної
скарги, або шляхом подання в 10 - денний строк з дня проголошення рішення заяви
про апеляційне оскарження і подання після цього протягом 20 днів апеляційної
скарги.

Відповідачем і  третьою особою  рішення
може  бути  оскаржене
в такий  же спосіб і  протягом
тих же  строків з часу  одержання
копії даного рішення.

Головуючий