Справа № 2 - 1321/08
А О Ч Н Е   Р І Ш Е Н Н Я
М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И
районний суд м. Дніпропетровська в складі: головуючого судді
В.М., при секретарі Демченко О. Г., розглянувши у відкритому судовому
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
підприємства «Дьяконов», третя особа: ОСОБА_2, про
шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -
звернувся до суду з позовом до приватного підприємства «Дьяконов»,
особа: ОСОБА_2, про відшкодування шкоди, завданої
дорожньо-транспортної пригоди. ОСОБА_1 просив стягнути з
ПП «Дьяконов» та третя особа: ОСОБА_2 у судове засідання не з'
про причину неявки суду повідомили, про час та місце розгляду справи
повідомленні належним чином. Суд зі згоди представника позивача розглядає
справу
за правилами ст.ст.169, 224 ЦПК України, за відсутності відповідача та
позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав й просив
вказані суми з відповідача.
Суд,
вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, приходить
Судом
встановлено, що 11 жовтня 2007 року, близько 17 години 30 хвилин, ОСОБА_2,
керуючи автомобілем «Форд», реєстраційний НОМЕР_1, при проїзді
з вул. Канатна - вул. Свердлова в м. Дніпропетровську, не надав
у русі автомобілю «Шкода - Октавія», реєстраційний НОМЕР_2
керуванням ОСОБА_1, який рухався на даному перехресті по головній дорозі,
чого допустив з ним зіткнення, тим самим порушив вимоги пункту 16.11
дорожнього руху України.
Дорожньо-транспортна
пригода сталася з вини водія ОСОБА_2, про це свідчить
постанова
Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 14.11.2007р.

(адміністративна
справа № 3-13863/2007р.), згідно якої його визнано винним у

скоєнні
адміністративного правопорушення та піддано адміністративному стягненню

у
вигляді позбавлення права керування транспортними засобами  строком на шість

місяців.

У
відповідності до ч.4 ст.61 ЦПК України (підстави звільнення від доказування)

-  вирок по кримінальній справі, або постанова
суду по справі про

адміністративне
правопорушення, які вступили в законну силу, обов'язкові для

суду,
який розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій осіб, стосовно

якого
винесені вирок або постанова суду, з питань, чи мали місце ці дії і чи

скоєні
вони даною особою.

Протиправні
дії ОСОБА_2 перебувають у прямому причинному зв'язку із

наслідками
, що наступили внаслідок ДТП, а саме у завданні позивачу

матеріальних
збитків та моральної шкоди.

Автомобіль
«Форд», реєстраційний НОМЕР_1, яким під час ДТП керував

ОСОБА_2
належить на праві власності ПП «Дьяконов». На момент ДТП ОСОБА_2 знаходився у
трудових відносинах з ПП «Дьяконов» і виконував свої трудові

обов'язки.

У
судовому засіданні третя особа: ОСОБА_2 пояснив, що він дійсно знаходився

у
трудових відносинах з ПП «Дьяконов». На підтвердження цього суду надано копію

трудової
книжки на ім'я ОСОБА_2

У
відповідності до ст.1172 ЦК України, юридична або фізична особа відшкодовує

шкоду,
завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових

(службових)
обов'язків.

Відповідно
до ч. 1 ст.1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є

діяльність,
пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних

засобів
тому, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність

здійснює,
та інших осіб. Ч.2 цієї статті передбачає, що шкода, завдана джерелом

підвищеної
небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій

підставі
(право власності, інше речове право, договір підряду, оренди і ін.)

володіє
транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання,

зберігання
або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно
Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.92р. із змінами

«Про
практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування

шкоди»
- під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична

особа
або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки

на
підставі права власності, повного господарського відання, оперативного

управління
або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо).

Відповідно
до висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 630 від

20.02.2008р.,
складеного судовим експертом Чернецьким М.В., матеріальний

збиток,
з технічної точки зору, заподіяний власнику автомобіля  «Шкода

Октавія»,
реєстраційний НОМЕР_2,  пошкодженого в
результаті ДТП

складає
56631 грн. 51 коп.

На
підставі викладеного, суд вважає, що ПП «Дьяконов» повинне відшкодувати

завдані
позивачу ОСОБА_1 матеріальні збитки в повному обсязі, а саме

матеріальні
збитки в сумі 56631 грн. 51 коп. за пошкодження автомобіля, послуг

експерта
автотоварознавця в сумі 670 грн., послуги евакуації автомобіля з місця

ДТП
в сумі 400 грн., відновлення державного номерного знаку в сумі 93 грн.,

відправки
телеграми відповідачу в сумі 21 грн. 60 коп., а всього 57816 грн. 11

коп.

Крім
того, відповідач заподіяв позивачу ОСОБА_1 моральну шкоду, яка полягає в

тому,
що він переживав за пошкодження свого автомобіля, переживав та нервував у

зв'язку
з тим, що відповідач відмовився відшкодувати спричиненні збитки. Все це

призвело
до порушення нормального життєвого укладу позивача, у необхідності

звернення
до суду за захистом своїх прав та інтересів.

Відповідно
до ч. 1 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування

моральної
шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Ч.1  ст. 1167 ЦК України визначає, що моральна
шкода, заподіяна фізичній особі

діями
або бездіяльністю, відшкодовується особою, що заподіяла її, за наявністю

її
вини.

Відповідно
до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995р. №

4
«Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової)

шкоди»,
із змінами внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України  № 5

від
25.05.2001р. - спори про відшкодування заподіяної фізичній особі моральної

(немайнової)
шкоди розглядаються, зокрема, коли право на її відшкодування

безпосередньо
передбачено нормами Конституції України або випливає з її

положень.

В
даному випадку були порушені права позивача, як власника, які закріплені ст.

41
Конституції України (кожний має право володіти, користуватися і

розпоряджатися
своєю власністю; ніхто не може незаконно бути позбавленим права

користування).

Згідно
п.п.1 ч.2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у стражданнях, яких

фізична
особа зазнала в зв'язку зі знищенням або пошкодженням її майна.

В
частині відшкодування моральної коди, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1

підлягаючими
задоволенню частково в сумі 3000 грн., вважаючи, що така сума буде

відповідати
перенесеним моральним стражданням позивача.

Відповідно
до ст.88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь

позивача
судові витрати, понесені ним по оплаті судового збору в сумі 578 грн.

16
коп. та 8 грн. 50 коп., витрати на інформаційно-технічне забезпечення

розгляду
справи в суді в сумі 30 грн.

Суд
виносить рішення у рамках заявлених позивачем вимог і на підставі наданих

сторонами
доказів.

На
підставі викладеного, керуючись ст.ст.22, 23, 1166, 1172, 1187 ЦК України;

ст.ст.10,
11, 27, 31, 57, 81, 88, 169, 215, 223, 224 ЦПК України; Постановою

Пленуму
Верховного Суду України "Про практику розгляду судами цивільних справ

по
позовах про відшкодування збитку" від 27.03.92р., з наступними змінами та

Постановою
Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику по справах про

відшкодування
моральної (немайнової) шкоди" від 31.03.95р., з наступними

змінами,
суд, -

В
И Р І Ш И В:

Позовні
вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути
з приватного підприємства «Дьяконов» на користь ОСОБА_1 - матеріальні збитки в
сумі 57816 грн. 11 коп., моральну шкоду в

сумі
3000 грн., судові витрати в сумі 616 грн. 66 коп., а всього 61432 грн. 77

коп.

В
іншій частині позову відмовити.

Рішення
може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду

Дніпропетровської
області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний

строк
з дня проголошення рішення, заяви про апеляційне оскарження і поданням

після
цього протягом 20 днів  апеляційної
скарги, з подачею її копії до

апеляційної
інстанції або у порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Заочне
рішення у порядку ст.ст.228, 229 ЦПК України може бути переглянуте

судом,
що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом

десяти
днів з дня отримання його копії.

Суддя

:

В.
М. Грищенко