Справа № 2-1794/08
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

22 серпня
2008 року
Індустріальний районний суд м.

Дніпропетровська

в
складі:
головуючого судді

Слюсар
Л.П.

при

секретарі               Цалин О.

С.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні  в залі
суду  м. Дніпропетровську

цивільну
справу   за позовною заявою   ОСОБА_1 до ОСОБА_2   про
стягнення боргу, -

ВСТАНОВИВ:

В
травні 2008 року   позивачка  звернулася до суду із

позовною
заявою до   відповідачки про стягнення
боргу.  В обґрунтування позову

позивачка
в позовній заяві і   в ході судового
засідання   посилалася на те, що

01
листопада 2006  року  відповідачка
взяла в неї в борг 25500 гривень(

еквівалентно
5000 доларів США),  оформивши власноруч
розписку.  При взятті

грошей
в борг відповідачка зобов'язувалася повернути борг до 10 листопада 2006

року.   Однак по закінченні строку відповідачка борг
не повернула і стала

уникати
зустрічі із позивачкою.  Просила стягнути
із відповідачки  25500

гривень
та судові витрати по справі.

Відповідачка  в судове
засідання  призначене на 22 серпня
2008

року  не з'явилася.
Про час і місце слухання справи повідомлялася відповідно

до
п.9,10 ст. 74  ЦПК України, виклик до
суду опубліковано в  газеті Вісті

Придніпров'я  від 14.08.2008 року №64 ( 956).

Позивачка
не заперечувала, щодо заочного розгляду справи, що відповідає

положенням
ст. 224 ЦПК України.

Суд,
заслухавши  позивачку, вивчивши матеріали
справи, вважає, що позов

підлягає
задоволенню за наступних підстав.

У
ході судового розгляду встановлено, що 01 листопада  2006 року
у

відповідності
до  письмової розписки    ОСОБА_2
взяла в

борг
у    ОСОБА_1   гроші в сумі 25500  гривень ( еквівалентно

5000
доларів США) до 10.11.2006 року.    До
даного часу відповідач кошти не

повернув.

Згідно
до ст. 1046 ЦК України,  за договором
позики одна сторона (

позикодавець)
передає у власність другій стороні ( позичальникові) грошові

кошти
або інші речі,  визначені родовими
признаками,  а позивальник зобов'

язується
повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів ( суму позики) або

таку
ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Оскільки
позивачка  надала кошти відповідачці, про
що свідчить  розписка, яка

підписана  відповідачкою, то суд вважає, що позовні
вимоги позивачки  щодо

стягнення  боргу в сумі 25500 грн.  із відповідачки  законні
і підлягають

задоволенню.

У
відповідності зі ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи  не інакше

як
за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього

Кодексу,
в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших

осіб,
які беруть участь у справі.

Оскільки
позовні вимоги позивачки задоволені , то відповідно до ст. 88 ЦПК

України
із відповідачки підлягають стягненню на користь позивача судові витрати

по
справі в розмірі 285 грн. 00 коп.

Керуючись:  ст.ст.
1049,1050  ЦК України ,  ст.ст. 11, 15,57, 60,88,169,

224-226  ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги   ОСОБА_1
- задовольнити частково.

Стягнути
із    ОСОБА_2      на користь  ОСОБА_1
борг в розмірі  25500 гривень    та судові витрати  в розмірі 285

грн.
50 коп. , а всього  25785 гривень 00
коп.

Заочне
рішення може бути переглянуто судом, що
його ухвалив, за письмовою

заявою
відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання  його копії.

Рішення
може  бути оскаржено позивачем  в апеляційному порядку до

апеляційного
суду Дніпропетровської області через Індустріальний районний суд,

шляхом
подачі у 10-ти денний строк з дня проголошення рішення, апеляційної

скарги
або шляхом подання в десятиденний строк з дня проголошення рішення заяви

про
апеляційне оскарження і подання після цього протягом двадцяти днів

апеляційної
скарги.

У
разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне

рішення
може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя

Л.П. Слюсар