Справа № 22ц -0765/2008 р.                 Головуючий
у 1-й інстанції Унятицький Д.Є.
інстанції Коцюрба О.П.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2008 року
колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської
області в складі:

Головуючого -
Приходька К.П.

Суддів               -
Коцюрби О.П.,  Даценко Л.М.

При
секретарі - 303улі Н.С.  розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м.  Києві
цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1,
ОСОБА_2,  ОСОБА_3 на рішення
Бородянського районного суду Київської області від 12 грудня 2007 року у справі
за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1,
ОСОБА_2,  ОСОБА_3,  Бородянської райдержадміністрації,  треті особи: Бородянське БТІ,  Немішаєвська селищна рада про визнання
частково недійсним розпорядження Бородянської райдержадміністрації,  свідоцтва про право власності на
квартиру,  вселення в спірну квартиру.

Заслухавши
доповідь судді Апеляційного суду,
пояснення сторін,  вивчивши
матеріали цивільної справи,  доводи
апеляційної скарги,  колегія суддів,  -

встановила:

У серпні
2007 року позивач звернувся в суд з вказаним позовом,  мотивуючи свої вимоги тим,  що 28 жовтня 1988 року відповідно до
протоколу № 13 засідання виконкому Немішаєвської селищної ради народних
депутатів Бородянського району,
Київської області його батьку та сім'ї в складі чотирьох чоловік
(позивач,  його сестра,  мати,
батько) було надано житло у вигляді 3-х кімнатної квартири АДРЕСА_1. В
даній квартирі позивач разом із сім'єю проживали до 1990 року.

З 07
лютого 1990 року по 21 вересня 2005 рік позивач перебував у місцях позбавлення
волі,  коли повернувся додому,  з'ясував,
що квартира АДРЕСА_1 зареєстрована за відповідачами ОСОБА_1,  ОСОБА_2 та ОСОБА_3  на праві спільної сумісної приватної
власності на підставі свідоцтва про права власності,  виданого 17 жовтня 1997 року № 1772 органом
приватизації при Бородянській районній державній адміністрації Київської
області згідно розпорядження № 58 від 1 жовтня 1997 року.

Вважає,  що приватизація даної квартири була проведена
з порушення чинного законодавства України,
тому просив визнати частково недійсним розпорядження Бородянської
районної державної адміністрації Київської області № 58 від 01 жовтня 1997 року
та свідоцтво про право власності № 1772 від 17 жовтня 1997 року про передачу у
спільну сумісну власність відповідачам квартири АДРЕСА_1,  вселити його у спірну квартиру і зобов'язати
відповідачів не чинити йому перешкод в користуванні спірною квартирою.

Рішенням
Бородянського районного суду Київської області від 12 грудня 2007 року позов
задоволено.

Не
погоджуючись з вказаним рішенням,
ОСОБА_1,  ОСОБА_2,  ОСОБА_3
подали до суду апеляційну скаргу в якій просили рішення суду частково
скасувати,  ухвалити по справі нове
рішення,  яким відмовити позивачу в
задоволенні позовних вимог в частині скасування розпорядження Бородянської
райдержадміністрації Київської області №58 від 01 жовтня 1997 року.

В
апеляційній скарзі зазначають,  що
рішення суду незаконне та необгрунтоване,
висновки суду не відповідають обставинам справи.

Апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом
встановлено,  що Немішаєвською селищною
радою народних депутатів 28 жовтня 1988 року (а.с. 10) було затверджено спільне
рішення адміністрації та профкому заводу біохімічних препаратів про надання
житла ОСОБА_1 на сім'ю із чотирьох осіб - 3-х кімнатну квартиру АДРЕСА_1,  житловою площею 37, 26 кв.м.

Відповідно
до довідки Бородянського БТІ № 267 від 14 липня 2007 року (а.с. 9) квартира
АДРЕСА_1 належить на праві спільної сумісної приватної власності ОСОБА_1,  ОСОБА_2 та ОСОБА_3  на підставі свідоцтва про право власності №
1772 від 17 жовтня 1997 року (ас. 38),
виданого органом приватизації при Бородянській райдержадміністрації
згідно розпорядження № 58 від 01 жовтня 1997 року.

Як
вбачається з копії довідки Державного департаменту України з питань виконання
покарань від 21 вересня 2005 року (а.с.
11) позивач ОСОБА_4  відбував
покарання у місцях позбавлення волі з 03 квітня 1994 року по 21 вересня 2005
року.

Відповідно
до копії поквартирної картки та картки прописки (а.с. 55,  56) позивач ОСОБА_4  зареєстрований у квартирі АДРЕСА_1 з 25
листопада 1988 року.

Частиною
2 п.19 Положення "Про порядок передачі квартир (будинків) у власність
громадян",  затвердженого наказом
Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 15 вересня
1992 року N 56,  передбачено,  що до заяви на приватизацію квартири
додається,  в тому числі,  письмова згода на приватизацію квартири
тимчасово відсутніх членів сім'ї наймача..

Вказана
довідка в орган приватизації при Бородянській районній державній адміністрації
Київської області при приватизації спірної квартири,  відповідачами не надавалась,  що ними не заперечувалось в судовому
засіданні.

Згідно  ст.  71
Житлового кодексу України,  в редакції
1984 року,  жиле приміщення зберігається
за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім»ї понад шість місяців у
випадках взяття під варту - на протязі всього часу знаходження під слідством і
судом та ще на протязі шести місяців із дня закінчення вказаного строку.

По
закінченню цього строку,  договір найма з вказаними
особами може бути розірвано в судовому порядку (  ст.  72
ЖК України:

За
правилами  ст. 72 Житлового кодексу
України,  визнання особи такою,  що втратила право користування жилим
приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки,  провадиться в судовому порядку.

Як
вбачається з матеріалів цивільної справи,
відповідачі з позовом про визнання позивача таким,  що втратив право користування житловим
приміщення до суду у відповідності до вимог  ст.   ст.  71,  72 Житлового кодексу України в редакції 1984
року не зверталися.

Враховуючи
викладене,  колегія суддів вважає,  що при таких обставинах,  суд першої інстанції прийшов до правильного
висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_4

Посилання
в апеляційній скарзі ОСОБА_1,
ОСОБА_2,  ОСОБА_3  на незаконність та необґрунтованість судового
рішення,  невідповідність висновків суду
обставинам справи є надуманими так як спростовуються доказами,  які є в справі.

Перевіряючи
законність та обґрунтованість рішення Бородянського районного суду Київської
області від 12 грудня 2007 року в межах доводів апеляційної скарги,  вимог,
заявлених у суді першої інстанції,
колегія не вбачає підстав для його скасування та задоволення апеляційної
скарги ОСОБА_1,  ОСОБА_2,  ОСОБА_3

Керуючись  ст.
ст.  307, 308, 313, 314, 315 ЦПК
України колегія судців ,  -

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1,  ОСОБА_2,  ОСОБА_3 відхилити.

Рішення   Бородянського районного суду Київської
області від 12 грудня 2007 року залишити без змін.

Ухвала
може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом
двох місяців.