Справа № 22ц - 4387/2008 р.
Головуючий у 1-й інстанції Кашперська Т.Ц.
інстанції Даценко Л.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня
2008 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду
Київської області в складі:

головуючого
судді Приходька К.П.

суддів Даценко
Л.М. ,  Олійника В.І.

при
секретарі Кобець І.С. ,  розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м.  Києві
цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Ірпінського міського
суду Київської області від 06 листопада 2007 р. у справі за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2,  третя особа Таможній Іван
Васильович про витребування майна із чужого незаконного володіння,

встановила:

У жовтні
2007 року ОСОБА_1 звернувся
до суду з позовом до ОСОБА_2  про
витребування майна з чужого незаконного володіння.

Ухвалою
судді Ірпінського міського суду Київської області від 06 листопада 2007 року
позовну заяву визнано неподаною і повернуто позивачу з підстав,  передбачених
ст.  121 ЦПК України.

На
вказану ухвалу подана апеляційна скарга,
в якій апелянт просить її скасувати,
як незаконну.

Апеляційна
скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Визнаючи
неподаною та повертаючи позовну заяву,
суддя виходив з того,  що позивач
не виконав вимоги ухвали від 19.10.2007 р. про усунення недоліків,  а саме: не виклав обставини,  якими обґрунтовує свої вимоги,  та не зазначив доказів,  що підтверджують кожну обставину.

Однак з такими
висновками судді погодитись неможливо,
оскільки вони не відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Згідно
ч. 1 та ч. 2  ст.  119 ЦПК України позовна заява подається в
письмовій формі.

Позовна
заява повинна містити: найменування суду,
до якого подається заява; ім"я (найменування) позивача і
відповідача,  а також ім"я
представника позивача,  якщо позовна
заява подається представником,  їх місце
проживання або місцезнаходження,
поштовий індекс,  номер засобів
зв"язку,  якщо такий відомий; зміст
позовних вимог; ціну позову щодо вимог майнового характеру; виклад
обставин,  якими позивач обгрунтовує свої
вимоги; зазначення доказів,  що
підтверджують кожну обставину,  наявність
підстав для звільнення від доказування; перелік документів,  що додаються до заяви.

Стаття
119 ЦПК України містить вичерпний перелік вимог щодо форми і змісту позовної
заяви і розширеному тлумаченню не підлягає.

Як
вбачається з матеріалів справи,  позивач
позовну заяву подав в письмовій формі,  в
позовній заяві виклав зміст позовних вимог та обставини,  якими обгрунтовує свої вимоги,  зазначив докази та додав їх до позовної
заяви.

На виконання
ухвали від 19.10.2007 р. позивач подав уточнену позовну заяву,  в якій зазначив докази і додав їх до позовної
заяви.

Крім
того,  вимоги судді про зазначення
доказів є безпідставними,  оскільки
відповідно до роз'яснень п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про
практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді
цивільних справ по першій інстанції" від 21 грудня 1990 року № 9 з
наступними змінами та доповненнями заява не може бути визнана неподаною та
повернута за мотивами ненадання доказів.

Сторони
вправі подавати докази безпосередньо в судовому засіданні відповідно до
вимог  ст.  27 ЦПК України.

Таким
чином,  колегія суддів вважає,  що позовна заява за формою та змістом
відповідає вимогам  ст.  119 ЦПК України.

А
тому,  висновок судді про невідповідність
позовної заяви вимогам  ст.  119 ЦПК України щодо її форми є
безпідставним.

За таких
обставин колегія суддів приходить до висновку,
що при прийнятті позовної заяви судом допущені порушення норм
цивільно-процесуального закону,  тому
ухвала судді від 06 листопада 2007 р. підлягає скасуванню,  а справа - направленню до суду першої
інстанції з передачею питання на новий розгляд відповідно до вимог п.3  ст.
312 ЦПК України.

Керуючись  ст.
ст.  303,  307,
312,  313-315,  317,
319 ЦПК України,  колегія
суддів,  -

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1задовольнити.

Ухвалу
Ірпінського міського суду Київської області від 06 листопада скасувати і
передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення і відповідно до вимог  ст.
324 ЦПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає,  оскільки не перешкоджає подальшому
провадженню у справі.