АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2008 року                                                                         м.
Хмельницький

Колегія  суддів  судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької області

в складі :
головуючої - судді Ніколової Б.Ю.,

суддів : Матковської Л.О., Кізюн
О.Ю.

при секретарі: Бовт Т.А.,

з участю:
представника ОСОБА_2 ОСОБА_5,

позивачки ОСОБА_1, її представника

ОСОБА_4

третьої особи ОСОБА_3

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 22ц-287 за
апеляційною скаргою ОСОБА_2на рішення Хмельницького міськрайонного суду від 21
грудня 2005 року за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2про визнання особи такою, що втратила
право на житло, та зустрічним позовом ОСОБА_2до ОСОБА_1, третя особа, яка не
заявляє самостійних вимог ОСОБА_3, про визнання договору дарування житлового
будинку недійсним, визнання права власності на 1/3 частину будинку та вселення.

Заслухавши доповідача, пояснення сторін та їх представників,
перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги,  колегія суддів

в с т а н о в и л а :

В квітні 2005 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до
ОСОБА_2 про визнання його таким, що втратив право на користування житловим
будинком АДРЕСА_1. Вказувала, що відповідач в 2002 році  переїхав на інше постійне місце проживання.
Тому на підставі ст. 71 ЖК України просила задовольнити позов.

ОСОБА_2 звернувся до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_1
про  визнання договору дарування
житлового будинку недійсним, визнання права власності на 1/3 частину будинку та
вселення. Вказував, що про наявність оспорюваного договору від 20.01.2003 року,
згідно якого його мати ОСОБА_6 передала позивачці ОСОБА_1 належний їй жилий
будинок АДРЕСА_1, йому стало відомо лише після смерті матері

________________________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції
-Продан Б.Г.                                                Справа № 22ц- 287

Доповідач - Ніколова Б.Ю.                                                                               Категорія № 19, 21

03.02.2004 року. Вважає даний договір недійсним, оскільки
його мати ОСОБА_6 на час його укладення внаслідок вікових змін не розуміла
значення своїх дій і не могла мати наміру на відчуження цього будинку на
користь позивачки ОСОБА_1, оскільки 30.07.1986 року та 2.07.1997 року зробила
заповітне розпорядження  на даний будинок
на користь всіх трьох дітей, його ОСОБА_2, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 Також вказує, що
позивачка ОСОБА_1 перешкоджала його вселенню та користуванню житлом. З цих
підстав просив задовольнити позов та визнати за ним право власності на 1/3
частину житлового будинку та вселити в нього.

Рішенням Хмельницького міськрайонного
суду від 21 грудня 2005 року позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано ОСОБА_2 таким,
що втратив право користування житловим будинком по АДРЕСА_1. Зустрічний позов
ОСОБА_2 залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 вважає
рішення суду незаконним, просить  його
скасувати. Посилається на неправильне застосування норм матеріального та
порушення норм процесуального права, невідповідність висновків суду фактичним
обставинам.  Вказує, що суд не прийняв до
уваги наявні в матеріалах справи докази та пояснення свідків щодо стану здоров'я
та вікових змін його матері ОСОБА_6, яка починаючи з червня 2002 року та до її
смерті в 2004 році, не могла особисто отримувати пенсію та вчиняти підписи. Суд
не врахував показання свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 Вважає, що він незаконно
позбавлений житла, суд не прийняв до уваги, що іншим житлом він не
забезпечений.

В судовому засідання ОСОБА_2 відмовився
від апеляційної скарги в частині вимог про скасування рішення Хмельницького
міськрайонного суду від 21 грудня 2005 року про відмову у його вселенні в
спірний будинок і апеляційне провадження в цій частині закрито. В решті його
представник в засіданні апеляційного суду підтримав апеляційну скаргу.

Апеляційна скарга підлягає відхиленню з
таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Згідно з ч.2 ст. 405 ЦК України член
сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі
відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не
встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Судом встановлено, що 20.01.2003 року
між ОСОБА_1 та її матір'ю ОСОБА_6 було укладено та нотаріально посвідчено
договір дарування, згідно якого остання передала в дар ОСОБА_1 належний їй
жилий будинок АДРЕСА_1.

В 2002 році ОСОБА_2 вибув з даного
будинку на інше постійне місце проживання, що підтверджується матеріалами
справи, в тому числі копіями актів від 20.02.2004 року, 21.10.2004 року, 31.03.2005
року, а також ці обставини в судовому засіданні не заперечував і сам ОСОБА_2

Враховуючи наведені обставини, суд
правильно дійшов висновку про недоведеність ОСОБА_2 обставин щодо вчинення йому
перешкод ОСОБА_1 у проживанні та вселенні в спірний будинок, а також обставин
про те, що на момент укладення оспорюваного договору дарування ОСОБА_6 не
розуміла значення своїх дій, а тому обґрунтовано задовольнив позовні вимоги
ОСОБА_1 та відмовив у задоволенні позову ОСОБА_2

Посилання в апеляційній скарзі на те, що
відчужувач ОСОБА_6 на час укладення договору дарування належного їй житлового
будинку в силу вікових змін та хворобливого стану не могла розуміти значення
своїх дій та керувати ними, не підтверджуються достовірними доказами.

Згідно акту посмертної судово-психіатричної
експертизи №6 від 18 червня 2008 року ОСОБА_6 на час підписання зазначеного
договору дарування будинку виявляла органічний розлад особистості внаслідок
судинного враження головного мозку. Проте, чи могла вона розуміти значення
своїх дій та керувати ними на період підписання договору дарування будинку,
тобто 20.01.2003 року, комісія відповісти не може, так як в матеріалах
цивільної  справи недостатньо даних для
визначення ступеня зниження інтелекту підекспертної і змін особистості на
період укладення договору.

Не спростовують висновків суду першої
інстанції і інші доводи апеляційної скарги.

Рішення суду є законним і обґрунтованим,
підстав в межах доводів апеляційної скарги для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 313, 314,
315, 319 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу
ОСОБА_2відхилити.

Рішення Хмельницького міськрайонного
суду від 21 грудня 2005 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду
України протягом двох місяців з дня набрання законної сили.

Головуюча /підпис/

Судді /підписи/

Копія вірна:
суддя апеляційного суду                        Б.Ю.Ніколова