Справа № 22 ц-42/08                             Головуючий
Категорія  19                                             Доповідач
апеляційного суду МурлигінаО.Я.
РІШЕННЯ

Іменем   України

15 січня 2008 року колегія
суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської
області в складі:

головуючого                                                Славгородської
Н.П.,

суддів:                                                            Базовкіної
Т.М. ,  Мурлигіної О.Я.,

при
секретарі судового засідання               Бобуйок
І.Ф.,

за участю:

представника
позивача                               Спінула
С. М. ,

відповідача                                                   ОСОБА_1,

його
представника                                       ОСОБА_2,

розглянула у
відкритому судовому засіданні в м.
Миколаєві цивільну справу

за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на рішення Арбузинського районного суду Миколаївської області
від 16 жовтня 2007 року

за позовом
Миколаївського обласного Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності
(далі - Фонд
соціального страхування) до ОСОБА_1 про відшкодування майнової шкоди,

ВСТАНОВИЛА:

У червні
2007 року
Фонд соціального страхування звернувся з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування 6 873 грн. 58 коп. майнової
шкоди.

Позивач
обґрунтовує свої вимоги тим,  що з вини
відповідача - володільця
джерела підвищеної небезпеки,  ушкоджено
здоров'я ОСОБА_3,  працівника Полянської
середньої шкоди,  Арбузинського району
Миколаївської області. Внаслідок отримання тілесних ушкоджень,  ОСОБА_3 знаходився на лікуванні. Йому як
застрахованій особі,  за рахунок Фонду
соціального страхування виплачена допомога по тимчасової непрацездатності.
Оскільки позивач відшкодував потерпілому шкоду,
завдану з вини відповідача,  вона
підлягає стягненню з останнього на користь Фонду соціального страхування на
підставі  ст.  1191
ЦК України.

Рішенням
Арбузинського районного суду Миколаївської області від 16 жовтня 2007 року позов
задоволено.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення місцевого суду,  а справу повернути на новий розгляд,  посилаючись на порушення судом вимог
матеріального і процесуального права.

Фонд
соціального страхування,  заперечуючи
проти задоволення апеляційної скарги,
просить залишити в силі зазначене рішення суду.

Заслухавши
суддю - доповідача,  пояснення відповідача,  його представника,  третю особу,
дослідивши матеріали справи,
колегія суддів вважає,  що
апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Ухвалюючи
рішення про задоволення позову,  суд
виходив з того,  що сплачені працівнику
Полянської середньої школи Арбузинського району Миколаївської області ОСОБА_3 6873 грн. 58 коп.3а рахунок
Фонду соціального страхування,
підлягають стягненню на користь вказаного Фонду з відповідача,  який винен в спричиненні тілесних ушкоджень
ОСОБА_3,  на підставі  ст.  1191 ЦК України.

Проте з такими
висновками суду погодитися не можна.

2

З
матеріалів справи вбачається,  що 25 вересня 2005 року ОСОБА_3 - працівник
Полянської середньої школи,  отримав
ушкодження здоров'я внаслідок дорожньо -транспортної
пригоди (далі -
ДТП),  що сталася з
вини відповідача. Внаслідок цього ОСОБА_3 був непрацездатним та проходив
лікування з 25 вересня 2005 року по 25 травня 2006 року. За цей час
йому,  як застрахованій особі,  виплачена допомога по тимчасової
непрацездатності у розмірі 7040
грн. 72 грн.,  в тому числі 6872 грн. 08
коп.3а рахунок Фонду соціального страхування.

Незважаючи
на те,  що безпосередньою причиною
ушкодження здоров'я ОСОБА_3 була поведінка відповідача,  він не може нести матеріально - правової
відповідальності перед Фондом соціального страхування в регресному порядку.

В ч. 1  ст.  1191 ЦК України
зазначено,  що особа,  яка відшкодувала шкоду,  завдану іншою особою,  має право зворотної вимоги (регресу) до
винної особи у розмірі виплаченого відшкодування,  якщо інший розмір не встановлений законом.

Отже зі
змісту вказаної норми вбачається,  що
поряд із загальним правилом відшкодування шкоди в регресному порядку,  межі відшкодування або межі відповідальності
іншої особи можуть бути визначені,  в
тому числі і обмежені,    законом.

Оскільки
виплата допомоги у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю ОСОБА_3 пов'язана зі
страхуванням його роботодавцем,  то до
спірних правовідносин повинні бути застосовані норми спеціальних законів,  які визначають порядок і умови здійснення
страхових виплат,  страхового
відшкодування та регулюють діяльність страховика.

Так,  порядок виплати застрахованим роботодавцями
особам страхових сум у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності,  врегульовано Законом України «Про
загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою
втратою працездатності та витратами,
зумовленими народженням та похованням» (далі -
Закон).

Законом
передбачено,  що соціальне страхування
здійснюється за рахунок бюджету Фонду соціального страхування. З метою
виконання обов'язку покладеного на Фонд соціального страхування,  який не є прибутковою організацією,  передбачений і особливий порядок фінансування
вказаного вище страхування,  в тому числі
джерела формування коштів загальнообов'язкового державного соціального
страхування,  серед яких відсутнє таке
джерело,  як надходження коштів від
регресних вимог ( ст.  19).

Вказаним
Законом не передбачено право Фонду соціального страхування пред'являти регресні
вимоги до осіб,  з вини яких відбулася
непрацездатність застрахованих осіб. Таким чином,  зміст Закону свідчить про обмеження права
регресних вимог Фонду соціального страхування. У зв'язку з чим,  відсутні правові підстави для задоволення
позову.

За
такого колегія суддів вважає,  що
підстави для задоволення позову відсутні,
а тому рішення суду відповідно до п.4 ч.1.  ст.  309 ЦПК України
необхідно скасувати та ухвалити нове рішення,
яким відмовити в задоволенні позову.

Керуючись  ст.
ст.  303,
309 , 316 ЦПК України,
колегія суддів

ВИРІШИЛА:

Апеляційну
скаргу    ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення
Арбузинського районного суду Миколаївської області від 16 жовтня 2007 року скасувати
та ухвалити нове рішення.

Відмовити
в задоволенні позову Миколаївського обласного Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності до ОСОБА_1 про відшкодування майнової шкоди.

Рішення набирає
законної сили з моменту його проголошення,
але протягом двох місяців з цього часу може бути оскаржено в касаційному
порядку до Верховного Суду України.