Справа № 2о -
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М
У К Р А Ї Н И

“18” 04. 2008 року

Народицький     районний
суд    Житомирської    області

в складі :            головуючого - судді               Бруховського Є.Б.

при секретарі
Пивовар К.М.

заявника                                  ОСОБА_1.

відповідача

представника

представника зацікавленої

особи

розглянувши у відкритому
судовому засіданні у смт.Народичі справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту проживання в зоні
безумовного (обов»язкового) відселення,-

В С Т А Н О В И В:

Заявниця звернулася до суду
із заявою, в якій просить суд встановити факт її проживання в смт.Народичі, яке
відноситься до зони безумовного (обов»язкового) відселення в період з
02.12.1987 року по 01.01.1993 року, мотивуючи тим, що вона з 02.12.1987 року
проживала в смт.Народичі із своїми батьками ОСОБА_2 та ОСОБА_3, необхідність
встановлення даного факту мотивує тим, що це буде підставою для отримання
відповідної довідки в виконкомі Народицької селищної ради та подачі необхідних
документів для отримання посвідчення потерпілої від аварії  на ЧАЕС 2-ої категорії.

В
судовому засіданні заявниця підтримала заявлені вимоги повністю.

Представник зацікавленої
особи - Народицької райдержадміністрації в судове засідання не з»явився, хоча
належним чином був повідомлений.

В судове засідання з»явилися
свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Суд, дослідивши та
перевіривши в судовому засіданні матеріали справи і пояснення заявника та
свідків, вважає, що в задоволенні заяви слід відмовити з наступних підстав:

Згідно довідки № 151 від
16.01.2008 року, виданої групою громадянства іміграції та реєстрації фізичних
осіб Народицького РВ УМВС України в Житомирській області видно, що ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, дійсно з дня народження по 03.12.1987 року була
зареєстрована за АДРЕСА_1(а.с.21).

Згідно довідки № 51 від
16.01.2008 року, виданої Народицькою селищною радою видно, що ОСОБА_1 дійсно
проживала в АДРЕСА_1 з 26 квітня 1986 року по 03 грудня 1987 року (а.с.22).

Згідно показів свідка
ОСОБА_4., який мешкав по сусідству з заявницею, підтвердив той факт, що вона
дійсно з дня свого народження по 1993 рік проживала в АДРЕСА_1.

Згідно показів свідка
ОСОБА_5., який пояснив, що ОСОБА_1. дійсно народилася в смт.Народичі, ходила в
школу і довгий час проживала. Після закінчення школи вона поїхала навчатися і
закінчивши навчання виїхала з Народич.

Відповідно до ст..124
Конституції України слідує, що юрисдикція судів поширюється на всі
правовідносини що виникають в державі.

У відповідності зі ст..256 ЦПК
України слідує, що в судовому порядку також можуть бути встановлені інші факти,
якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно ст..15 ЗУ «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» підставою
для визначення статусу потерпілих від Чорнобильської катастрофи, які проживають
або працюють на забруднених територіях, є довідка про період проживання, роботи
на цих територіях, які видаються місцевими органами.

У відповідності з ч.2, 3 ст..14
ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» - категорія 2 визначена для осіб, які
постійно проживали у зоні безумовного (обов»язкового) відселення з моменту
аварії до прийняття постанови про відселення (постанова Ради Міністрів України № 333 від 30.12.1989 року «Про переселення
жителів з населених пунктів Народицького району Житомирської області і
Поліського району Київської області, а також будівництво для них об»єктів
соціально-побутового і виробничого призначення»), а категорія 3
визначена для осіб, які  постійно
проживали на території зони безумовного (обов»язкового) та гарантованого
відселення на день аварії або які за станом на 1 січня 1993 року прожили у зоні
безумовного (обов»язкового) відселення не менше двох років, а на території зони
гарантованого добровільного відселення - не менше трьох років та відселені або
самостійно переселилися з цих територій.

Як видно із довідок, виданих
групою громадянства іміграції та реєстрації фізичних осіб Народицького РВ УМВС
України в Житомирській області та Народицькою селищною радою, що заявник
постійно проживала в смт.Народичі по 03.12.1987 року, отже посвідчення
категорії 3 серії НОМЕР_1 від 31.08.1993 року, обґрунтовано і згідно ч.3 ст.14
ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» було видано заявниці Житомирською облдержадміністрацією.

Враховуючи все вищевикладене,
суд, прийшов до висновку що в задоволенні заяви ОСОБА_1. слід відмовити.

Заявниця від сплати судового
збору звільнена на підставі Декрету КМУ «Про державне мито».

Витрати на
інформаційно-технічне забезпечення в сумі 7,50 грн. заявницею сплачені.

Керуючись
ст..ст.10,11,60,196,212-215,218,256 ЦПК України,  ст..ст.14,15 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» суд-

В И Р І Ш И В :

Відмовити ОСОБА_1 в
задоволенні заяви про встановлення факту проживання в АДРЕСА_1, яке відноситься
до зони безумовного (обов»язкового) відселення в період з 02.12.1987 року по
01.01.1993 року.

Заявник від сплати судового
збору звільнена.

На
рішення може бути подана заява про апеляційне оскарження або апеляційна скарга до апеляційного суду Житомирської області через
Народицький районний суд  протягом 10
днів  з
дня  його проголошення та
апеляційна скарга протягом 20 днів  після
подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя                                                                                   Бруховський
Є.Б.