Справа № 2 -2157/08
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ          УКРАЇНИ

29
жовтня  2008 року                     Центрально-Міський
районний суд м. Макіївки  в складі:

головуючого   судді
Стратейчук  Л.З.

при
секретарі
Торолашвілі О.Г.

розглянув
у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу  за
позовом    ОСОБА_1 до Макіївської
міської ради, КП „БТІ м.Макіївки”, за участю третьої особи ОСОБА_2     про
визнання права власності на самочинно реконструйоване нерухоме майно,

В С Т А Н О В И В:

Позивач просить визнати за нею  право
власності в порядку спадкування на
збудоване без належного узгодження та проекту на виділеній рішенням
виконкому Центрально-Міської районної ради м.Макіївки   її матері ОСОБА_3   земельній ділянці домоволодіння АДРЕСА_1,
яке складається з жилого будинку „А-1” з прибудовами загальною площею 109.30
м2,  в тому числі жилою 47.70 м2, літньої
кухні „Б-1”, сараю „В-1”, убиральні „Г-1”, літнього душу „Д-1”,   огорожі, водопроводу.

У
судовому засіданні   позивач     підтримала   позовні вимоги  і пояснила,
що   земельні ділянка за
зазначеною адресою була виділена її матері ОСОБА_3 у 1957 році рішенням
виконкому, з останньою був укладений договір про надання земельної ділянки у
безстрокове користування для будівництва жилого будинку.  У тому ж році її мати побудувала будинок і
надвірні будівлі, якими користувалася до своєї смерті. Померла ОСОБА_3 у
ІНФОРМАЦІЯ_1.   Вона  звернулась до нотаріальної контори  для отримання свідоцтва про право на спадщину
за законом, оскільки є єдиним спадкоємцем, але їй відмовили у видачі свідоцтва
про право на спадщину, оскільки, як виявилося, домоволодіння не внесене у
реєстр об'єктів нерухомості і фактично є самочинним будівництвом.     При будівництві літньої кухні „Б-1” її
мати  допустила порушення  будівельних правил і побудувала зазначену
споруду на відстані 0.5 м від межі з сусідньою ділянкою. Користувач сусідньої
ділянки ОСОБА_2 не заперечує проти визнання за нею права власності на
домоволодіння з надвірними будівлями.

Представник відповідача - Макіївської
міської ради, що діє за довіреністю, до зали суду  не з'явився, надав листа з проханням
розглядати справу у його відсутність, проти задоволення позову не  заперечує.

Відповідач  КП „БТІ м. Макіївки”
свого представника до суду не направив, надав заяву з проханням слухати справу
у відсутність представника, проти задоволення позову не заперечує.

Третя особа ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилась, про час розгляду
справи повідомлена належним чином, надала суду заяву   з проханням слухати справу у її відсутність,
проти  задоволення позову не заперечує.

Суд вислухав пояснення  позивача і
його представника,   дослідив  матеріали справи та дійшов висновку, що позов
підлягає  частковому задоволенню по
наступних підставах.

Позивач в справі є рідною
донькою  ОСОБА_3,  що підтверджується свідоцтвом про народження
позивача і свідоцтвом про шлюб позивача (а.с.12, 13) і проживала разом з
матір'ю до моменту смерті останньої, що видно з домової книги (а.с.34).  ОСОБА_3
померла ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про смерть
(а.с.11).

Рішенням виконкому
Центрально-Міської районної ради від 10.10.1957 року № 83 ОСОБА_3 була виділена
земельна  ділянка площею  600 м2 АДРЕСА_1 (а.с.7), 10 січня 1958  року з ОСОБА_3 був укладений договір про
надання в безстрокове користування зазначеної земельної ділянки для будівництва
індивідуального жилого будинку,  земля
була відведена в натурі, що підтверджується актом від 23.10.1957 року  (а.с.8-10).

Згідно технічного паспорту, виданого КП БТІ м.Макіївки     на ім'я ОСОБА_3., і акту  БТІ від 03.06.2008 року,  адреса домоволодіння змінилась з „АДРЕСА_1”
на „АДРЕСА_1”,  на  території домоволодіння у 1958 році на
підставі договору забудови , посвідченого нотаріально 17.04.1958 року у реєстрі
за номером 2-5762,  збудований жилий
будинок   „А-1” з прибудовами „а-1”,
„а2-1”, „а3-1”, „а4-1”  загальною площею
109.30  м2, в тому числі жилою 47.70 м2,
літня кухня „Б-1”, сарай „В-1”, літній душ
„Д-1”, убиральня „Г-1”,
домоволодіння має огорожу, водопровід,
загальна інвентаризаційна вартість домоволодіння становить  65921 грн
(а.с.14-20).

Згідно  паспорту технічного стану,
виданого КП “ГрадАРпроект”
07.07.2008  року, результати  обстеження будинку і надвірних будівель        виявили задовільний стан  конструкцій, які допускають нормальну
технічну експлуатацію при умові проведення регулярного поточного ремонту, але
зовнішні стіни будинку за мірою протидії теплопередачі дещо не відповідають
вимогам, що пред'являються до конструкцій і потребують додаткового
утеплення,  літня кухня „Б-1” розташована
на відстані 0.5 м від сусідньої межі, що є
порушенням п.3.25* ДБН 360-92** ,
літній душ „Д-1” виявляє собою тимчасову споруду  (а.с.21-33).

Згідно ч. 1 ст.376 ЦК
України  житловий будинок, будівлі,
споруди, інше нерухоме майно, вважаються самочинними, якщо вони збудовані без
належного дозволу чи належно затвердженого
проекту.

Згідно ч.5 ст.376 ЦК
України  суд може визнати  за власником, користувачем земельної
ділянки,  виділеної їй для цієї
мети,  право власності на самочинно
збудоване на ній нерухоме майно, якщо це не порушує права інших осіб.

З огляду на наведені норми
закону суд вважає  дане будівництво
самочинним, здійсненим  з порушенням
будівельних правил,  але жилий
будинок, за висновком компетентного підприємства може експлуатуватися в
подальшому, користувач суміжної земельної ділянки  третя особа ОСОБА_2 про порушення своїх прав
не заявила і не заперечувала проти задоволення позову,  відповідачами позов   визнається, тому такі відхилення від
нормативних вимог суд оцінює, як незначні, приходить до висновку, що самочинне
будівництво права інших осіб не порушує,
і вважає  самочинне будівництво
таким, на яке можливо визнати право власності, за виключення тимчасової споруди
літнього душу „Д-1” інвентаризаційною вартістю 135 грн, який не може бути
визнаний таким, що входить до складу
об'єкту нерухомого майна.

Відповідно до ст..1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом
із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину.

З довідки Першої  Макіївської
Державної нотаріальної контори  і витягів
з реєстрів спадкових справ,  з заявою про
прийняття спадщини, що відкрилася після смерті ОСОБА_3,  позивачка звернулась 11.05.2006 року, інші
особи до нотаріальної контори не звертались (а.с.35, 54-56).

Судом встановлено, що позивачка  проживала разом із спадкодавцем на час
відкриття спадщини, заяву про відмову від спадщини не подавала, інших
спадкоємців немає, з часу відкриття спадщини понад 6 місяців і причиною невидачі
свідоцтва про право   на спадщину  є наявність
самочинних дій спадкодавця щодо  об'єкта
нерухомості, який одночасно є об'єктом спадщини.

Відповідно до ст.. 328 ЦК
України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом і
вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або
незаконність набуття права власності не встановлена судом,  відповідно ст..392 ЦК України  власник майна може пред'явити позов про визнання
його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

З урахуванням наявних в справі
доказів, мотивів, наведених вище, враховуючи,
що позивач є єдиним спадкоємцем і в разі визнання за ним права власності
будь-чиї права порушені не будуть,  суд
вважає можливим визнати за позивачем право власності на самочинно збудований
жилий будинок та надвірні будівлі за виключенням літнього душу „Д-1”
інвентаризаційною вартістю 135 грн, в порядку спадкування.

Керуючись
ст.10, 11, 109, 212-215 ЦПК України,
ст.  328, 376,   392, 1269
ЦК  України,      суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1  задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1  право власності в
порядку спадкування  на самочинно
збудоване домоволодіння інвентаризаційною
вартістю 65786 грн.,АДРЕСА_1:
жилий будинок „А-1” з прибудовами „а-1”, „а2-1”, „а3-1”, „а4-1”  загальною площею 109.30  м2, в тому числі жилою 47.70 м2, літню кухню
„Б-1”, сарай „В-1”, убиральню „Г-1”,
з   огорожею та водопроводом,  загальною
інвентаризаційною  вартістю 65786
грн

У визнанні права власності на
літній душ  „Д-1” - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду
Донецької області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з
дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 20 днів апеляційної скарги,  або
в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя
: