Справа № 2-0323-2008 р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

01 серпня 2008 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська в
складі:

головуючої судді                                                         Дубіжанської
Т.О.

при секретарі
Рожко Я.С.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську справу за позовом ОСОБА_1
до ОСОБА_2 про виселення та зняття з реєстрації, -

В С Т А Н О В И В:

В жовтні 2007 року позивачка звернулася до суду з
позовною заявою, в якій просила усунути перешкоди в користуванні належною їй
квартирою, шляхом виселення ОСОБА_2 з АДРЕСА_1, без надання іншого житлового
приміщення, та зняти з реєстрації ОСОБА_2 з вказаної квартири. В обґрунтування
своїх вимог позивачка вказала на те, що 20.02.2007 року між нею та відповідачем
був укладений договір купівлі-продажу кАДРЕСА_1, за яким вказана квартира
перейшла у її власність. Згідно п. 10 договору купівлі-продажу, відповідач
зобов'язався до 21.02.2007 року знятись з реєстрації у квартирі, звільнити її
від речей та виселитись. Однак, відповідач дії щодо звільнення квартири не
вчиняє і на неодноразові звернення позивачки щодо цього не реагує. Таким чином,
порушуються права позивачки, як власника квартири, а тому вона вимушена
звернутися до суду з даним позовом.

У судове засідання позивачка не з'явилася, але її
представник надала суду заяву, в якій підтримала позовні вимоги та просила
справу розглядати за їх відсутністю, а у разі неявки у судове засідання
відповідача, не заперечувала проводити розгляд справи у заочному порядку.

Відповідач та його представник у судове засідання не
з'явилися, відповідач про час і місце розгляду справи був належним чином
повідомлений засобами масової інформації, причин неявки суду не повідомив. У
судовому засіданні 20.11.2007 року відповідач позовні вимоги не визнав,
вказавши, що він дійсно продав позивачці квартиру, але гроші за її продаж не
отримав. Звернув увагу на довіреність, що надав ОСОБА_3на представлення його
інтересів з приводу розпорядження від його імені АДРЕСА_1.

Зі згоди позивача суд ухвалює
рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК
України.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що
позовні вимоги підлягають задоволенню по наступним підставам.

У судовому засіданні встановлено, що довіреністю від
23.12.2006 року відповідач -ОСОБА_2 доручив ОСОБА_3представляти його інтереси в
державних, громадських, господарських та інших підприємствах, установах
організаціях незалежно від їх підпорядкування, форм власності та галузевої
належності з питань розпорядження (управляти, здавати в оренду, оформляти
договори іпотеки, обмінювати, передавати за ціну і на умовах за своїм розсудом,
оформляти попередній договір, оформляти інші угоди) належною йому АДРЕСА_1. Для
чого відповідач надав ОСОБА_3 право подавати від його імені заяви у відповідні
органи та установи, одержувати необхідні довідки та документи, розписуватись
за нього, одержувати належні йому по вказаним угодам гроші, підписати договір
купівлі-продажу (оренди, міни, попередній договір, іпотеки тощо)
квартири, замовити та отримати в МБТІ витяг з реєстру прав власності квартири,
зареєструвати куплену квартиру в МБТІ, а також виконувати всі інші дії,
пов'язані з цією довіреністю. Ця довіреність видана з правом передоручення
строком на три роки і дійсна до 23.12.2009 року. Вона посвідчена приватним
нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_4 23.12.2006
року.

29.12.2006 року між відповідачем - ОСОБА_2, позивачкою -
ОСОБА_1 та ОСОБА_3, який є довіреною особою відповідача за довіреністю від
23.12.2006 року, було укладено попередній договір, за яким сторони
зобов'язалися в строк до 20.01.2007 року укласти договір купівлі-продажу
АДРЕСА_1, що належить відповідачу, на підставі дубліката свідоцтва про право
власності на житло від 28.11.2006 року, зареєстрованого в КП «ДМБТІ» 29.11.2006
року, та свідоцтва про право на спадщину від 22.12.2006 року, зареєстрованого в
КП «ДМБТІ» 25.12.2006 року. В п. 1.2 договору зазначено, що позивачка - ОСОБА_1
попередньо оплачує частку вартості АДРЕСА_1 в сумі 85 850 грн., що еквівалентно
17 000 доларів США за курсом Національного банку України, а відповідач -
ОСОБА_2 приймає вказану суму грошей в рахунок загальної суми. Зазначено, що
передача грошей була проведена до підписання цього договору. Згідно п. 2.2
договору, продаж вказаної квартири за домовленістю сторін повинен бути вчинений
за 90 900 грн., що еквівалентно 18 000 доларів США за курсом комерційного банку
України. Цей договір підписаний всіма сторонами і посвідчений приватним
нотаріусом ОСОБА_5. 29.12.2006 року.

Отже, вказані обстави підтверджують попередню
домовленість між позивачкою та відповідачем щодо продажу квартири і отримання
відповідачем попередньої оплати за АДРЕСА_1

20.02.2007 року
ОСОБА_3, який діяв від імені відповідача за довіреністю від 23.12.2006 року, та
позивачка - ОСОБА_1 уклали договір купівлі-продажу квартири, за яким ОСОБА_3
передав, а позивачка прийняла у власність АДРЕСА_1Відповідно до п. 2 договору,
продаж зазначеної квартири вчинено за ціною 8 185 грн. Ця сума повністю
сплачена позивачкою готівкою і отримана відповідачем особисто до підписання
цього договору. На час підписання договору сторони не мають одна до одної
жодних претензій щодо проведення розрахунків. Цей договір підписано ОСОБА_3 та
позивачкою - ОСОБА_1 Він посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_5. 20.02.2007
року і зареєстрований в КП «ДМБТІ» 21.03.2007 року.

Зазначені вище довіреність та договори на день винесення
судового рішення є чинними і ніким не оспорені у встановленому законом
порядку.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що позивачка -
ОСОБА_1 є одноособовою власницею АДРЕСА_1.

Згідно п. 2.4 попереднього договору від 29.12.2006 року
та п. 10 договору купівлі-продажу квартири від 20.02.2007 року, відповідач
зобов'язався знятися з реєстрації особисто та з іншими особами, які проживають
у квартирі, звільнити квартиру від речей, вилучити ключі від квартири в осіб,
які їх мали, і  передати квартиру
позивачці до 21.02.2007 року.

З пояснень відповідача у судовому засіданні 20.11.2007
року вбачається, що він проживає в проданій АДРЕСА_1 і не знявся з реєстрації в
ній. В заяві від 01.08.2008 року представник позивачки підтримала позовні
вимоги. Таким чином, порушуються права позивачки, як власника квартири.

Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє,
користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст.
391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні
ним права користування та розпоряджання своїм майном.

За таких обставин, суд вважає, що необхідно усунути
ОСОБА_1 перешкоди в користуванні та розпорядженні належною їй квартирою, шляхом
виселення ОСОБА_2 з АДРЕСА_1, без надання іншого житла, знявши його з
реєстрації за місцем знаходження квартири.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 317, 319, 386, 391 ЦК України,
ст. ст. 10, 57-61, 76, 209, 212-215, 224, 226 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виселення та зняття з
реєстрації - задовольнити.

Усунути перешкоди ОСОБА_1в користуванні та розпорядженні
належною їй квартирою, шляхом виселення ОСОБА_2 з кАДРЕСА_1, без надання іншого
житла.

Зняти ОСОБА_2 з реєстрації уАДРЕСА_1

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до
апеляційного суду Дніпропетровської області через Красногвардійський районний
суд м. Дніпропетровська шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення
рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів
апеляційної скарги або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його
ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня
отримання його копії.

Суддя                                                                                                             Т.О. Дубіжанська