Справа № 2-2636/08
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

11 листопада 2008 року
м. Чернігів

Новозаводський районний суд м. Чернігова

в складі : головуючого -  судді
Овсієнко Ю.К.

при секретарі    Скугоревій Н.О.

з участю  представника позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення завдатку та відшкодування
моральної шкоди, -

в с т а н о в и в:

05 серпня 2008 року  ОСОБА_1.
звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення завдатку та відшкодування
моральної шкоди. Свої вимоги позивач мотивувала тим, що в квітні 2008 року з
метою придбання для своєї сім'ї житла, підшукувала в центрі м. Чернігова 3-х
кімнатну квартиру. Позивачці стало відомо, що громадянин ОСОБА_4. продає в
центі міста 3-х кімнатну квартиру своїх знайомих за адресою м. Чернігів,
АДРЕСА_1, власниками якої є ОСОБА_3 з дітьми та її чоловік ОСОБА_5. ОСОБА_4.
повідомив ОСОБА_1. технічні характеристики даної квартири та ціну продажу.
23.04.2008 року позивачка разом з ОСОБА_4. та власницею ОСОБА_3 оглянули житло.
Того ж дня, в якості забезпечення виконання зобов'язань була оформлена письмова
розписка з ОСОБА_3 про передачу завдатку в розмірі 1 тис. дол. США в рахунок
належних з нею подальших платежів. Вказаний завдаток повинен був підтверджувати
факт укладення з відповідачем договору купівлі-продажу квартири (факт
виникнення договірного зобов'язання), а також забезпечувати гарантію виконання
даної угоди. В усній формі була домовленість укласти договір купівлі-продажу у
нотаріуса до 15.05.2008 р. На підтвердження наміру укласти договір
купівлі-продажу даного житлового приміщення, згідно з договором завдатку,
відповідачці було передано грошову суму, еквіваленту 1000 у.о. ( 5000 грн.).
ОСОБА_4. завірив, що здав всі необхідні документи в органи опіки та піклування
Деснянської районної ради м. Чернігова для отримання рішення продажу частини
квартири, яка належить 2-м неповнолітнім дітям: ОСОБА_6 та ОСОБА_7. Той факт,
що сім'я ОСОБА_3 знаходиться в розлученні, що фактично в приватний будинок по
АДРЕСА_2 переїжджають тільки дружина разом з дітьми, а чоловіку від продажу
квартири залишаються гроші в розмірі 30000 дол. США і надалі він самостійно
вирішує свої житлові питання, був від позивача прихований. На той час для того,
що купити спірне житло, позивачка змушена була продати свою квартиру, яку
згідно домовленості, повинна була залишити до 15.06.08 р. таким чином позивачка
фактично опинилася разом зі своєю неповнолітньою дитиною на вулиці. Впродовж
цього часу ціни на нерухоме майно значно підвищилися. На сьогоднішній момент
угода купівлі-продажу квартири за адресою: м. Чернігів, АДРЕСА_1 між позивачкою
та відповідачкою не відбулася. В подальшому ОСОБА_1. стало відомо, що спірна
квартира продана іншій людині 16.07.08 р. Таким чином, з вини відповідача
договір купівлі-продажу вказаного житлового приміщення не було оформлено.
Звертаючись до суду позивач просить стягнути на свою користь з ОСОБА_3 подвійну
суму завдатку в розмірі 2000 дол. США еквівалентну 10000 грн., моральну шкоду в
сумі 1700 грн. та судові витрати.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги
підтримав, послався на обставини викладені в позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні позов не визнала
пояснила, що розписку вона писала в рахунок продажу квартири АДРЕСА_1. При цьому була домовленість що вона переїде жити в
частину будинку поАДРЕСА_2, а ОСОБА_1. сказала, що кошти будуть їй на ремонт
житла, куди вона переїде жити. Будинок в якому вона зараз проживає потребує
ремонту, який вона робить до цього часу, на підтвердження стану житла надала
фотографії.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи,
суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_3 була власником ј
частини трикімнатної квартири АДРЕСА_1 в м.Чернігові,
що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від
24 квітня 2008 року. (а.с. 7),

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України обставини, визнані
сторонами не підлягають доказуванню.

Судом встановлено і сторонами не заперечувався той  факт, що відповідач ОСОБА_3
отримала від позивача ОСОБА_1. грошові кошти в сумі 5000 гривень згідно
розписки ( а.с.10).

Посилання відповідача ОСОБА_3 на те, що вона не мала відношення до продажу
квартири АДРЕСА_1 в м.Чернігові, бо на той час вже проживала в частині дома по
АДРЕСА_3 не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки з її ж пояснень
слідує що намір відчужити належну їм з чоловіком квартиру виник ще в 2007 році,
після розірвання шлюбу (а.с.64), розписка про отримання завдатку була складена
нею 23 квітня 2008 року, а договір міни частини квартири на частину будинку
АДРЕСА_4 в м.Чернігові був укладений 26 червня 2008 року.

Відповідно до ст. 570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно,
що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором
платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання. Якщо
не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів,
є завдатком, вона вважається авансом.

Відповідно до ч.1 ст. 570 ЦК України якщо порушення зобов'язання сталося з
вини боржника, завдаток залишається у кредитора. Якщо порушення зобов'язання
сталося з вини кредитора, він зобов'язаний повернути боржникові завдаток та
додатково сплатити суму у розмірі завдатку або його вартості.

Суд критично оцінює пояснення відповідача щодо призначення отриманих від
ОСОБА_8 коштів на проведення ремонту житла, оскільки відповідачем не надано
належних доказів того, що кошти отримані нею на підставі іншої угоди,
укладеної  з ОСОБА_8., зокрема як
призначені для ремонту житла відповідача. Крім того мета подальшого
використання коштів не визначає підставу їх отримання. Як слідує з пояснень
самої ОСОБА_3 за попередньою
домовленістю вона мала переїхати у частину будинку поАДРЕСА_2, а фактично за
договором міни отримала частину будинку АДРЕСА_4 в м.Чернігові. Крім того
позивач ОСОБА_1. не є стороною договору міни
частини квартири АДРЕСА_1 на частину будинку АДРЕСА_4 в м.Чернігові, укладеного
ОСОБА_3

Позивачем не надано доказів укладення
договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 в м.Чернігові. Про те що угода купівлі-продажу
між позивачем та відповідачем не відбулась позивач зазначає в позовній заяві.
Жодних доказів досягнення угоди щодо всіх істотних умов купівлі-продажу
квартири, а також вини відповідача в тому, що така угода не відбулась позивачем
не надано.

Позивачем також не доведено укладання з
відповідачем попереднього договору, оскільки сторонами не визначені умови
укладання в майбутньому основного договору.

Тобто зобов'язання на підтвердження і
виконання якого видається завдаток між сторонами не виникло, а відповідно і не
могло бути порушено з вини кредитора ОСОБА_3

Суд приходить до висновку, що отримана
відповідачем грошова сума не є завдатком,
тому підлягає поверненню як аванс, а підстав для її стягнення у подвійному
розмірі не має.

Вимоги в частині стягнення моральної шкоди задоволенню не
підлягають як такі, що належним чином не підтвердженні доказами, не доведено
факт завдання моральної шкоди, про яку зазначає позивач так і вина  відповідача в її завданні.

Відповідно до ст.88 ЦПК України понесені позивачем судові витрати, необхідно стягнути з відповідача на користь позивача в наступному
розмірі: судовий збір в сумі 51 гривня пропорційно до розміру задоволених
позовних вимог та витрати з інформаційно-технічного забезпечення розгляду
справи в сумі 30 гривень 00 коп.

Крім того, витрати на правову допомогу адвоката в сумі 1800 грн, які
підтверджуються ордером адвоката (а.с.48) та квитанціями до прибуткових касових
ордерів № 30, 31 (а.с. 49, 60) підлягають частковому стягненню з відповідача на
користь позивача з наступних підстав.

Згідно Постанови  КМ України № 590 від 27.04.2006 року «Про
граничні розміри компенсації витрат, пов'язаних з розглядом цивільних та
адміністративних справ і порядок  їх
компенсації за рахунок держави» витрати, пов'язані з правовою допомогою
стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, якщо компенсація сплачується
іншою стороною не перевищують суму, що обчислюється виходячи з того, що
виплачується 40 відсотків розміру мінімальної заробітної плати за годину
роботи. Розмір мінімальної заробітної плати з 01.10.2008 р.  складає 545 гривень.

Представник позивача вступив у справу після відкриття провадження у справі,
що підтверджується заявою позивача (а.с.47), ним виконані дії з ознайомлення з
матеріалами справи, що підтверджується його заявою ( а.с.59) та взято участь в
одному судовому засіданні тривалістю одна година, що підтверджується журналом
судового засідання (а.с.73-74), тобто компенсації підлягають витрати за дві
години роботи, тому необхідно стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правову допомогу в сумі
436 грн. ( 545 грн. х 40 % х 2 години).

На
підставі викладеного, керуючись  ст. ст. 10, 11, 57-61,88, 209, 213, 215, 218 ЦПК України,
ст.ст. 16, 23, 570, 571, 1167 ЦК України, Постановою  КМУ № 590 від 27.04.2006 року «Про граничні
розміри компенсації витрат, пов'язаних з розглядом цивільних та
адміністративних справ і порядок  їх
компенсації за рахунок держави», -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3
задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_1 борг в сумі 5000 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_1 судовий збір в сумі 51 грн., витрати на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи в сумі 30 грн. та витрати на правову допомогу в
сумі  436 грн.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду  Чернігівської області  через Новозаводський районний суд м.
Чернігова шляхом подання заяви про апеляційне оскарження рішення протягом
десяти днів з дня проголошення рішення та подачі апеляційної скарги протягом
двадцяти днів, після подання заяви  про
апеляційне оскарження рішення. Рішення суду набирає законної сили  після закінчення строку подання заяви про
апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було  подано.

Суддя                                                                                                                         Ю.К.
Овсієнко