АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27
лютого 2008 року                                                                                             м.
Одеса

Колегія
суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в
складі:

головуючої судді
Мизи Л.М.  суддів Федорової А.Є.,  Процик М. В. при секретарі   Тімченко О.І.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення
Малиновського районного суду м. Одеси від 05 жовтня 2007 року у справі за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1,  ОСОБА_3 про
визнання права власності та за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3,  ОСОБА_2 про визнання договору дарування
недійсним,

ВСТАНОВИЛА:

18.06.2006
року ОСОБА_2  звернулася до суду з
позовом до ОСОБА_1  та ОСОБА_3 про
визнання права власності на 23/100 частин житлового будинку з надвірними
спорудами,  розташованого по АДРЕСА_1.

В
обґрунтування позову позивач зазначила,
що вона є власником 23/100 частин вказаного будинку на підставі
нотаріально посвідченого договору дарування від 19.09.2005 року,  а відповідачі - власниками іншої частини
будинку. Оскільки відповідач ОСОБА_1
оспорює її право власності на придбану в передбаченому законом порядку
частину будинку,  вона вимушена
звернутися до суду з позовом для захисту своїх прав.

22.11.2006
року ОСОБА_1  звернулася до суду з
позовом до ОСОБА_3 і ОСОБА_2  про визнання
договору дарування 23/100 частин будинку по АДРЕСА_1,  укладеного 19.09.2005 року між ОСОБА_3 та
ОСОБА_2 ,  недійсним за підставами  ст. 234 ЦК України і мотивувала тим,  що він є удаваним,  оскільки між сторонами фактично відбувся
договір купівлі-продажу,  так як
ОСОБА_2  сплатила ОСОБА_3 за придбану
частину будинку певні кошти. Укладенням договору купівлі-продажу порушено
її,  позивачки,  право на першочергове придбання відчужуваної
частини майна,  яке перебуває у спільній
частковій власності.

Після
доповнення позовних вимог ОСОБА_1
просила визнати недійсним договір дарування,  визнати дійсним договір купівлі-продажу
кімнати площею 13, 3 кв.метрів - 23/100 частин житлового будинку з надвірними
будівлями по АДРЕСА_1 від 19.09.2005 року який фактично відбувся між ОСОБА_3 та
ОСОБА_2  Перевести права і обов»язки
покупця на неї,  ОСОБА_1 ,  визнати її право власності на кімнату площею
13, 3 кв,  метри,  виселити ОСОБА_2  з членами її сім»ї з вказаної кімнати,  виплатити ОСОБА_2  вартість кімнати 4081 грн.,  внесених нею,
ОСОБА_1 ,  на депозитний рахунок
суду.

Головуючий
у першій інстанції  Гуревський В.К.                    Справа № 22ц - 258 /08

Доповідач  Миза Л.М.                                                                 Категорія
ЦПК: 13

2

Справи об»єднані
і розглянуті в одному провадженні.

ОСОБА_1  та ОСОБА_2
позови одна одної не визнали. ОСОБА_3
позов ОСОБА_2  визнала частково,  а позов ОСОБА_1  не визнала.

Рішенням
суду позов ОСОБА_2  задоволено,  визнано за ОСОБА_2  право власності на 23/100 житлового будинку з
надвірними спорудами,  розташованого по
АДРЕСА_1. В задоволенні позову ОСОБА_1
відмовлено в повному обсязі.

В
апеляційній скарзі ставиться питання про скасування рішення суду та ухвалення
нового рішення з мотивів порушення норм матеріального та процесуального
права,  невідповідності висновків суду
обставинам справи, .

Колегія
суддів,  заслухавши доповідь судді
апеляційного суду,  перевіривши доводи
апеляційної скарги,  законність та
обгрунтованість рішення суду в межах апеляційного оскарження та позовних
вимог,  приходить до наступного висновку.

Відповідно
до  ст. 213 ЦПК України законним є
рішення,  яким суд,  виконавши всі вимоги цивільного
судочинства,  вирішив справу згідно із
законом,  а обгрунтованим є рішення,  ухвалене на основі повно і всебічно
з"ясованих обставин,  на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень,  підтверджених тими доказами,  які були досліджені в судовому засіданні.

В
порушення зазначених вимог закону справа розглянута судом поверхово,  однобічно,
рішення ухвалене при неповно з"ясованих обставинах,  які мають значення для правильного вирішення
спору.

Суд,  задовольняючи позов ОСОБА_2 ,  виходив з того,  що ОСОБА_1
не довела укладення між ОСОБА_3 та ОСОБА_2  договору купівлі-продажу. Однак до такого
висновку суд дйшов передчасно,  без
ретельної перевірки доводів ОСОБА_1

Так
судом не виконана його ж ухвала від 13.08.2007 року про допит свідків ОСОБА_4
та ОСОБА_5 (ас.  114). В матеріалах
справи відсутні відомості про виклик цих свідків та вирішення питання щодо них
в послідуючих судових засіданнях.

Поза
увагою суду залишилися пояснення ОСОБА_3 в судовому засіданні 20.09.2007
року,  що вона 4000 грн. отримала за
дарування квартири; пояснення представника позивача ОСОБА_6,
що вони пропонували ОСОБА_1  мирову угоду та що він після судового процесу
зобов"язується заплатити гроші ОСОБА_3; пояснення свідка ОСОБА_7 в
судовому засіданні 05.10.2007 року,  що
ОСОБА_3 подарувала кімнату ОСОБА_2 та отримала від них гроші (а.с.  125,
126 зв.).

Крім
того,  як слідує з матеріалів
справи,  ОСОБА_1  поряд з іншими вимогами,  просила виселити з спірного житлового
приміщення ОСОБА_2  з усіма членами її
сім"ї. Однак,  суд не з"ясував
склад сім"ї ОСОБА_2  та не залучив
до участі у справі її чоловіка,
який,  як пояснила ОСОБА_2  в судовому засіданні апеляційного суду,  проживає в спірному житловому приміщенні
разом з нею.

Таким
чином,  рішення суду ухвалене з
порушеннями норм права,  судом неповно
з"ясовані обставини,  які мають
значення для справи,  вирішено питання
про права та обов"язки осіб,  які не
приймали участь у справі,  тому апеляційна
скарга підлягає частковому задоволенню,
а рішення суду відповідно до п.4 ч. 1
ст.  311 ЦПК України -безумовному
скасуванню з направленням справи на новий розгляд .

Керуючись  ст.
ст.  303,  307 ч.1 п.5,
311 ч.1 п.4,  314 ч.1 п.2,  315,
317,  319 ЦПК України,  колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу  ОСОБА_1 задовольнити частково.

3

Рішення
Малиновського районного суду м.  Одеси
від    05 жовтня 2007 року
скасувати,  справу направити на новий
розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення,  однак може бути оскаржена в касаційному
порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня
набрання законної сили.