Справа
№ 22-ц-1224 / 2008                                 Головуючий у 1-й  інстанції
Категорія - 30                                                        Суддя-доповідач - Білецький О.М.
У Х В А Л А

і м е н
е м      У к р а ї н и

21 жовтня 2008 року
колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Сумської
області в складі:

головуючого - Шевченка В.А.

суддів - Білецького О.М.,  Кононенко О.Ю.

з участю секретаря судового засідання  -
Чуприни В.І.

та осіб, які беруть участь у справі  -
представників відповідачів - ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_4

на
рішення Ковпаківського районного суду м.Суми  від 12 серпня 2008 року

у
справі за позовом ОСОБА_4 до Відкритого акціонерного товариства «Страхова
компанія «Універсальна», Товариства з обмеженою відповідальністю «ВАНТ» ЛТД про
відшкодування майнової та моральної шкоди,

в с т а
н о в и л а :

У
листопаді 2007 року ОСОБА_4 звернулась до суду з вказаним позовом.

Рішенням
Ковпаківського районного суду м.Суми від 12 серпня 2008 року в задоволенні
позовних вимог відмовлено.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на неповноту з'ясування обставин,  невідповідність висновків суду фактичним обставинам,
порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення
місцевого суду скасувати у частині вирішення позовних вимог про відшкодування
майнової шкоди і ухвалити в цій частині нове рішення, яким задовольнити її
вимоги.

Зазначає,
що оскільки залишається невиконаним рішення Ковпаківського районного суду
м.Суми від 31 липня 2007 року про стягнення з ТОВ «ВАНТ» ЛТД на її користь
майнової шкоди внаслідок ДТП, яким підтверджене настання страхового випадку,
вона має право на отримання страхового відшкодування в розмірі майнової шкоди
та пені за прострочку виплат із ВАТ СК «Універсальна», з якою ТОВ «ВАНТ» ЛТД
укладав договір страхування цивільної відповідальності власників транспортних
засобів.

Вважає
доведеним, що за чотири місяці знаходження належного їй автомобіля в ремонті
вона не змогла виконувати договірні зобов'язання перед ПП ОСОБА_5, внаслідок
чого неотримала доходи.

Заслухавши
пояснення і заперечення, дослідивши матеріали та перевіривши рішення в межах
доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Як
встановлено місцевим судом, ТОВ «ВАНТ» ЛТД являється власником автомобіля «MERSEDES»,
держномер НОМЕР_1 та напівпричепа до нього «SREM METALO»,
держномер НОМЕР_2.

03
лютого 2006 року між ТОВ «ВАНТ» ЛТД та ВАТ СК «Універсальна» укладався договір
обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних
транспортних засобів, зокрема щодо цього транспортного засобу.

30
листопада 2006 року в м.Суми близько 14 год. 30 хв. від зазначеного причепа
автомобіля, що рухався під керуванням водія ОСОБА_6 по вул.Роменській в
напрямку центра міста, в районі вул.Котляревського відділилася ступиця колеса
та пошкодила автомобіль ЗАЗ DAEWOO «LANOS», держномер НОМЕР_3, 2005 року виробництва, яким
керувала його власник - ОСОБА_4

30
листопада 2006 року до Сумської філії ВАТ СК «Універсальна» представником
ТОВ  «ВАНТ» ЛТД та ОСОБА_4 подавалась
заява про настання страхового випадку.

З 27
грудня 2006 року по 10 квітня 2007 року автомобіль ОСОБА_4 перебував на ремонті
у приватного підприємця ОСОБА_7.

Для
відшкодування заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди шкоди ОСОБА_4
зверталась до суду.

Рішенням
Ковпаківського райсуду м.Суми від 31 липня 2007 року, залишеним без зміни
ухвалою апеляційного суду Сумської області від 6 листопада 2007 року, у
цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ТОВ
«ВАНТ» ЛТД, треті особи, ОСОБА_6 і ВАТ СК «Універсальна» позов було
задоволено частково. З ТОВ «ВАНТ» ЛТД на її користь стягнуто майнову шкоду в
розмірі 6389 грн. 43 коп., витрати на проведення експертного дослідження  № 205 від 25 грудня 2006 року в розмірі 250
грн., витрати на правову допомогу в розмірі 500 грн. та судові витрати в
розмірі 81 грн.

Також судом
встановлено, що 01 жовтня 2006 року між приватним підприємцем ОСОБА_4 та
приватним підприємцем ОСОБА_5 укладався договір про надання послуг, строком дії
до 31 грудня 2007 року, відповідно до умов якого ПП ОСОБА_4 власним автомобілем
постачала комп'ютерну техніку та комплектуючі. У жовтні та листопаді 2006 року
нею було здійснено 17 таких поїздок за кожну з яких вона отримала винагороду в
розмірі 500 грн.

Вказані
факти, вірно встановлено судом першої інстанції на підставі належним чином
досліджених та оцінених доказів на які суд послався у рішенні.

За таких
обставин, суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що відносно обставин ДТП і
розміру відшкодування шкоди є таке, що набрало законної сили судове рішення,
яким обов'язки по її відшкодуванню за вимогами позивачки, покладені на
володільця джерела підвищеної небезпеки, який і повинен нести відповідальність
у повному обсязі, згідно зі ст.ст.1166, 1172, 1188 ЦК України.

У той же
час, відповідальність страхової компанії відповідно до ст.12 Закону України
«Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників
наземних транспортних засобів», обмежена, оскільки розмір франшизи при
відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, який встановлюється при
укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності
не може перевищувати 2 відсотки від ліміту відповідальності страховика, в межах
якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих, а страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи,

розрахованої за правилами цього підпункту.

Заяву про страхове відшкодування, відповідно до вимог ст.35 Закону
України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних засобів», ОСОБА_4 не подавала.

Таким чином, позивачка самостійно обрала спосіб захисту свого порушеного права,
і законних підстав для повторного стягнення цих же коштів з ВАТ «СК
«Універсальна» не вбачається.

Оскільки
попереднім судовим рішенням на даного відповідача будь-які обов'язки не покладались,
нема законних підстав і для стягнення з нього пені за прострочку страхових
виплат.

Позовні вимоги
щодо відшкодування знецінення стягнутих коштів за час невиконання судового
рішення ОСОБА_4 в даній справі не заявлялись.

У
частині вирішення позовних вимог про стягнення упущеної вигоди суд першої
інстанції також ухвалив законне рішення, оскільки договір про надання послуг
укладався ОСОБА_4 як суб'єктом підприємницької діяльності, відповідно і вигода
упущена нею, як приватним підприємцем, а у даній справі позивач позовні вимоги
заявила як громадянин - фізична особа, тому їй правильно відмовлено як
неналежному позивачу.

Крім того, спори
між суб'єктами господарювання не підвідомчі суду загальної юрисдикції.

Інші
доводи апеляційної скарги також не спростовують вказаних висновків.

Оскільки рішення
суду першої інстанції постановлене з дотриманням норм матеріального і
процесуального права, підстав для його зміни чи скасування не вбачається.

На підставі
викладеного, керуючись ст.ст.303, ч.1 п.1 ст.307, ст.ст.308, 313 - 315 ЦПК
України, колегія судів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну
скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення
Ковпаківського районного суду м.Суми від 12 серпня 2008 року в даній справі
залишити без зміни.

Ухвала
набрала законної сили з моменту її проголошення і з цього часу протягом двох
місяців може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного
Суду України.

Головуючий:

Судді: