Справа №2-949/08
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И

28 березня 2008 року Дрогобицький міськрайонний  суд Львівської області

в складі:

головуючого - судді         Хомика А.П.

при секретарі  -                  Кіндратишин Л.Р.,

розглянувши при попередньому судовому засіданні в місті Дрогобичі цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Волянської сільської ради
Дрогобицького району про визнання права власності на нерухоме майно в порядку
спадкування за заповітом, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права
власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом, посилаючись на
те, що рідній сестрі його матері - ОСОБА_2 належав житловий будинок АДРЕСА_1.
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла, однак, ще при житті, 18.03.1996 року, вона склала
заповіт, який був посвідчений головою Волянської сільської Ради Дрогобицького
району, згідно якого заповіла йому все своє майно. В склад спадкового майна по
смерті тітки входить згаданий вище житловий будинок з господарськими спорудами,
вартістю 23808 грн.

Після смерті тітки він фактично прийняв спадщину, але не оформив право
власності на спадкове майно. Таким чином він є єдиним спадкоємцем, який прийняв
спадщину, інших спадкоємців немає. Однак, в зв'язку з тим, що тітка своєчасно
не оформила належним чином свідоцтво про право власності на спірний будинок,
нотаріус не може видати йому свідоцтво про право на спадщину за заповітом,
оскільки згідно ст. 346 ЦК України однією з підстав припинення права власності
є смерть власника, а тому просить суд постановити рішення, яким визнати за ним
в порядку спадкування за заповітом, право власності на житловий будинок з
господарськими спорудами, що розташований АДРЕСА_1 по смерті тітки ОСОБА_2, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, доповнивши, що
узаконення спадкового майна необхідні йому для реалізації права власності,
зокрема, з метою здійснення законного володіння, користування та розпорядження
своїм майном. Крім цього, після смерті тітки спадкоємців, які б мали право на
обов'язкову частку в спадковому майні, - немає, протягом встановленого законом
строку він, як спадкоємець своєї тітки, не заявив про відмову від спадщини, а
тому  просить позов задоволити.

Голова Волянської сільської ради - Калічак І.В. не заперечив проти
задоволення позову, оскільки наявні матеріали справи вказують на його
підставність.

Наслідки визнання позову
відповідачу роз'яснені.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити
при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК
України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому
ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем
позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює судове рішення про
задоволення позову.

Матеріалами справи встановлено і сторонами не оспорюється, що за тіткою
позивача - ОСОБА_2 рахувався житловий будинок АДРЕСА_1.

Відповідно до копії заповіту, посвідченого 18.03.1999 року головою
Волянської сільської ради Дрогобицького району, ОСОБА_2 на випадок своєї смерті
заповіла все своє майно ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла.

Разом з тим, судом встановлено, що позивач, який є племінником ОСОБА_2,
фактично прийняв спадщину після смерті тітки, інших спадкоємців, які б
претендували на обов'язкову частку у спадковому майні, - немає, а тому суд
приходить до висновку, що після смерті ОСОБА_2 єдиним спадкоємцем її майна,
зокрема спірного житлового будинку, по заповіту є позивач.

Якщо протягом встановлено законом строку спадкоємець не заявив про відмову
від спадщини, то на підставі п. п. 3, 5 ст. 1268 ЦК України спадщина, незалежно
від часу її прийняття, належить спадкоємцеві з часу її відкриття.

З огляду на те, що покійна ОСОБА_2 при житті не могла отримати свідоцтва
про право власності на спірний житловий будинок, який заповіла своєму
племіннику, позивач фактично прийняв спадщину після її смерті і є її єдиним
спадкоємцем, відповідач позовні вимоги визнає, що не суперечить закону, не
порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому підстав для неприйняття
визнання позову відповідачем судом не встановлено. Звідси позов є підставним та
підлягає до задоволення.

Враховуючи вище наведене та керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 130, 174, 209,
212, 214-215 ЦПК України, ст. 328, 346, 1218, 1258, 1268 ЦК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на нерухоме майно - житловий будинок
АДРЕСА_1 по спадкуванню за заповітом від 18.03.1999 року, посвідченим головою
Волянської сільської Ради Дрогобицького району, після смерті тітки - ОСОБА_2,
яка сталася ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду
Львівської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з
дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної
інстанції або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя