Справа № 2-2376/2008
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2008 р.             Київський районний суд м.
Сімферополя в складі:

головуючої - судді Чумаченко Р.Д.,

при
секретарі - Ліфінцовій Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.
Сімферополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, третіх осіб - Державного нотаріуса
Третьої сімферопольської державної нотаріальної контори  Юркевич В.Є., приватного нотаріусу
Сімферопольського міського нотаріального округу
ОСОБА_10 про визнання угод недійсними, та за зустрічним позовом
ОСОБА_4  до ОСОБА_3, третіх осіб -
ОСОБА_11,  ОСОБА_2 приватного нотаріусу
Сімферопольського міського нотаріального округу
ОСОБА_10про визнання угоди дійсною, визнання його добросовісним
набувачем,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1
звернулася до суду із зазначеним позовом
до відповідачів, просить визнати недійсним договір купівлі-продажу
домоволодіння АДРЕСА_1 від 27.02.2007р.
укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, договір купівлі-продажу зазначеного
домоволодіння укладений 11.06.2007р. між ОСОБА_3 та ОСОБА_4, а також договір міни
спірного домоволодіння на домоволодіння АДРЕСА_2 укладений 21.07.2007р. між
ОСОБА_4 та  ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7,
ОСОБА_8, ОСОБА_9.

В
обґрунтування позову вказує, що рішенням Київського районного суду м.
Сімферополя від 08.02.2006 року , яке набуло чинності, її позов до ОСОБА_12 та
ОСОБА_2 задоволений, визнана недійсною довіреність від 31 травня 2002 року, яка
видана ОСОБА_1 та засвідчена приватним нотаріусом  Сімферопольського нотаріального округу ОСОБА_13,
визнаний недійсним договір  дарування від
22.04.2003 року, укладений між позивачкою та ОСОБА_2, сторони приведені в
первісний стан. Право власності на домоволодіння АДРЕСА_1 визнано за
ОСОБА_1.  Тому вважає, що всі наступні
договори купівлі-продажу  та міни повинні
бути скасовані.

ОСОБА_4
будучі не згодним із зазначеними позовом, звернувся до суду із зустрічним
позовом до ОСОБА_3, третіх осіб,  про
визнання  його добросовісним набувачем
домоволодіння АДРЕСА_1  та визнати угоду
купівлі -продажу спірного жилого будинку із надвірними будівлями  укладену 11 червня 2007р. між ним та
ОСОБА_3  дійсною, оскільки спірний
будинок змінив декілька власників.

Представник
позивачки в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному об'ємі, проти
зустрічного позову ОСОБА_4 заперечував, посилаючись на його необґрунтованість.

Відповідач
ОСОБА_2, представник відповідача ОСОБА_4, представник відповідачів ОСОБА_5,
ОСОБА_7, ОСОБА_6, ОСОБА_8 та ОСОБА_9
проти позову ОСОБА_1 заперечували, підтримали позов ОСОБА_4.

Відповідач ОСОБА_3 будучи належно повідомленим про дату та місце
слухання справи в судове засідання не явився, причини неявки суд не повідомив.

Треті
особи  - державний нотаріус Юркевич В.Є.
та приватний нотаріус ОСОБА_10 в судове засідання не явилися, надали до суду
письмові відгуки на позов, при цьому посилалися на те, що в їх діях порушення
діючого законодавства немає.

Суд вважає
за можливе розглянути справу за відсутності відповідача ОСОБА_3 та третіх осіб
по матеріалах справи.

Вислухав сторони,
дослідивши  матеріали справи, суд
приходить до наступного.

З
матеріалів справи вбачається, що 31 травня 2002 року ОСОБА_1 видала ОСОБА_12
довіреність на розпорядження (продати, подарувати, обміняти) жилим будинком з
господарськими спорудами, що розташований АДРЕСА_1, який на праві приватної
власності належав позивачці. Зазначену довіреність було засвідчено приватним
нотаріусом ОСОБА_13.

На
підставі вказаної довіреності ОСОБА_12 22 квітня 2003 року подарувала спірний
будинок ОСОБА_2.

Рішенням
Київського районного суду м. Сіфмерополя від 8 лютого 2006 року, залишеним без
змін ухвалою Апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 24 липня 2007
року, довіреність, яку ОСОБА_1 видала ОСОБА_12, було визнано недійсною. Зазначеним
судовим рішенням також було визнано недійсним договір дарування від 22 квітня
2003 року, укладений між ОСОБА_12 та ОСОБА_2, сторони приведені у первісне
становище, за ОСОБА_1 визнано право власності на домоволодіння АДРЕСА_1.

Відповідно до вимог ст. 14, 61 ЦПК України судові рішення, що набрали
законної сили, обовязкові для всіх органів державної влади і органів місцевого
самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб
та громадян і підлягають виконанню на територіїї України. Обставини,
встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній
справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у
яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини.

Проте,
ОСОБА_2 27 лютого 2007 року уклав з ОСОБА_3 договір купівлі-продажу
вищезазначеного будинку. Згодом ОСОБА_3 11 червня 2007 року продав
будинок ОСОБА_4, який в свою чергу 21 липня 2007 року обміняв будинок
АДРЕСА_1 на домоволодіння АДРЕСА_2 з ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_6, ОСОБА_8 та
ОСОБА_9

Усі угоди
відносно спірного будинку АДРЕСА_1 є недійсними. При цьому суд виходить з того,
що ОСОБА_2 не набув права власності на будинок, оскільки відповідно до вимог
ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих,
що пов'язані з його недійсністю.

Оскільки
за судовим рішенням право власності на будинок було визнано за ОСОБА_1, а
ОСОБА_2 такого права був позбавлений, у нього не було права розпорядження будинком
на свій розсуд.

Виходячи з наведеного, суд не може взяти до уваги заперечення
відповідача ОСОБА_4. про те, що він є добросовісним набувачем, від якого майно
не може бути витребувано, оскільки угоди, що судом визнані недійсними, не створюють
для сторін тих прав та обов'язків, на встановлення яких вони були спрямовані,
тобто такі угоди є недійсними з часу їх укладення.

Згідно
до ч. 1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за
зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на
підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Позивач
не заявляв вимог  стосовно наслідків
визнання угоди недійсною, в судовому засіданні представник позивача підтвердив,
що на даний період такі вимоги  позивачка
не заявляє.  Тому судом  це питання не вирішувалося.

У
відповідності до ст.. 216 ЦК України, правовими наслідками визнання угоди
недійсною є приведення сторін  недійсного
правочину  в первісний стан. Однак,
виконання зазначеної вимоги закону в даному випадку викликає певні труднощі.

Так,
домоволодіння АДРЕСА_2, отримане відповідачем ОСОБА_4 в наслідок міни спірного
домоволодіння АДРЕСА_1, останнім перебудовано
та добудований двоповерховою прибудовою, яка прийнята до експлуатації на
його ім'я. Тобто, домоволодіння змінилося в розмірі та вартості. Таким, чином
на сьогодні не існує первісного об'єкту договору міни. Це робить
неможливим  повернути сторони правочину
до первісного стану.

На підставі
викладеного, ст..203, 215, 216, 217 ЦК України, керуючись ст. ст. 14,61,209,
213-215 ЦПК України, с у д

В И Р І Ш И В :

Позов
ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати
недійсним договір купівлі-продажу домоволодіння АДРЕСА_1  від 27 лютого 2007р. укладений між ОСОБА_2 та
ОСОБА_3, засвідчений державним нотаріусом Третьої сімферопольської державної
нотаріальної контори Юркевич В.Є.

Визнати
недійсним договір купівлі-продажу
домоволодіння АДРЕСА_1 від 11 червня 2007р. укладений між ОСОБА_3 та
ОСОБА_4, засвідчений приватним нотаріусом Сімферопольського міського
нотаріального округу ОСОБА_10.

Визнати
недійсним договір міни домоволодіння АДРЕСА_1
на домоволодіння АДРЕСА_2 від 21 липня 2007 року укладений між ОСОБА_4
та ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, засвідчений приватним
нотаріусом  Сімферопольського міського
округу ОСОБА_10.

ОСОБА_4 в
позові до ОСОБА_3 третіх осіб - ОСОБА_11, ОСОБА_2 приватного нотаріусу
Сімферопольського міського нотаріального округу
ОСОБА_10про визнання  його
добросовісним набувачем домоволодіння АДРЕСА_1, визнання договору
купівлі -продажу зазначеного жилого будинку із надвірними будівлями  укладений 11 червня 2007р. між ним - ОСОБА_4 та ОСОБА_3  дійсною - відмовити.

На
рішення  може бути принесена заява  про апеляційне оскарження  протягом
десяти днів зі дня проголошення рішення, апеляційна скарга на рішення
суду подається протягом двадцяти  днів після  подання заяви про апеляційне оскарження  до Апеляційного суду АР Крим, через Київський
районний суд м. Сімферополя.

Суддя