АПЕЛЯЦІЙНИЙ   СУД  КІРОВОГРАДСЬКОЇ   ОБЛАСТІ
Справа №
Головуючий  у  суді першої
інстанції   Циганаш І.А.
Категорія - 2, 5                               Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

14
листопада 2008 року     Колегія суддів
судової  палати  у цивільних справах  апеляційного
суду  Кіровоградської   області
у складі :

головуючого
-  судді Дуковського О.Л..

суддів
- Франко В.А.,  Пономаренко В.Г.

при
секретарі  - Чуркіній  Ж.П.

розглянувши
у  відкритому судовому засіданні в місті
Кіровограді цивільну справу  за   апеляційною скаргою ОСОБА_1,ОСОБА_2  на рішення Ленінського районного суду міста
Кіровограда    від 16 травня 2008
року  у справі за
позовомОСОБА_3доОСОБА_2, ОСОБА_1 про усунення перешкод в користуванні житлом,
встановлення порядку користування квартирою,

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2006 року ОСОБА_3
звернулася  в суд з позовом до
ОСОБА_2, ОСОБА_1  про усунення перешкод в
користуванні житлом, встановлення порядку користування квартирою.

Позивач зазначала, що
у 2004 році  Кіровським районним
судом міста Кіровограда видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_2на її
користь в солідарному порядку 10000 грн. моральної шкоди та 35800 грн.
матеріальної шкоди. Арештоване нерухоме майно належнеОСОБА_2 на праві спільної
власності, а саме: 1/3 частина квартири АДРЕСА_1  було виставлено на прилюдні торги. 14 жовтня
2005 року державним нотаріусом Першої Кіровоградської державної нотаріальної
контори на підставі акту, затвердженого Ленінським відділом  державної виконавчої служби Кіровоградського
міського управління юстиції, про передачу стягувачу, тобто їй,  майна в рахунок часткового погашення
боргу,  видано свідоцтво про передачу їй
арештованого майна - 1/3 частини квартири АДРЕСА_1 , згідно якого вона є власником  1/3 частини
зазначеної квартири, іншими співвласниками  якої в рівних частинах є відповідачі.
Посилаючись на те, що відповідачі чинять їй перешкоди у реалізації права
власності, після уточнення позовних вимог, просила встановити порядок
користування спірною квартирою, виділивши їй у користування кімнату площею 13.2
кв.м. , а відповідачам - кімнату  площею
20.1 кв.м., залишивши  кухню, коридор,
ванну кімнату у загальному користуванні; вселити її у спірну квартиру та
зобов'язати відповідачів не чинити їй перешкод у користуванні квартирою і
надати їй ключі від вхідних дверей квартири .

Рішенням Ленінського районного суду міста Кіровограда від
16 травня 2008 року позовні вимогиОСОБА_3задоволено. Суд постановив усунути
перешкоди ОСОБА_3 в користуванні  та
розпорядженні 13 частиною квартири АДРЕСА_1; встановив порядок користування
зазначеною квартирою, виділивши ОСОБА_3 у користування   кімнату площею 13.2 кв.м.  в квартиріАДРЕСА_1, а ОСОБА_2 іОСОБА_1 -
кімнату площею 20.1 кв.м. в квартирі АДРЕСА_2,
кухню, коридор, ванну кімнату, вбиральню - залишив у спільному
користуванні сторін; Вселив  ОСОБА_3. в
квартируАДРЕСА_1 за зазначеною адресою і зобов'язав ОСОБА_2., ОСОБА_1. не
чинити перешкод  у здійсненні права
користування виділеною ОСОБА_3 кімнатою і допоміжними приміщеннями у квартирі
та вручити  ОСОБА_3, як власнику 1/3  частини квартири , ключі від вхідних дверей
квартири.

В апеляційній скарОСОБА_1 і ОСОБА_2   просять скасувати  рішення
Ленінського районного суду міста Кіровограда від 16 травня 2008
року  і
направити справу на  новий розгляд
до суду першої інстанції, посилаючись на
порушення судом норм матеріального та процесуального права.  Зокрема зазначають, що суд своїм рішення,
виділивши позивачці, частка якої складає 1/3 частину у спірній квартирі
загальною площею 33.3 кв.м.,  кімнату
площею 13.2 кв.м ,  незаконно
позбавив  їх 2.1 кв. м.  належної їм площі квартири. Виділивши їм у
користування у квартирі кімнату площею 20.1 кв.м. суд не врахував, що вони
є  особами різної статті і крім того суд
виніс рішення без присутності ОСОБА_2,
чим порушив його права передбачені законом.

Судова колегія , заслухавши доповідь судді, пояснення
сторін, які з'явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи і
обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга
ОСОБА_2.,ОСОБА_1. задоволенню не підлягає.

Відповідно до  ч.1
ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний
суд перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в
межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Судом першої інстанції
правильно встановлено і підтверджується матеріалами справи, що спірна
квартира  під номером АДРЕСА_1 належить
сторонам  на праві спільної часткової
власності, а саме: згідно  свідоцтва про
право власності на житло  від 08
листопада 2000 року  № 32243  2/3 частини спірної квартири на праві
спільної сумісної власності належить відповідачамОСОБА_1. та ОСОБА_2, а 1/3
частина на підставі  свідоцтва про
придбання з прилюдних торгів  від 14
жовтня 2005 року, виданого Першою Кіровоградською державною нотаріальною
конторою, належить позивачці ОСОБА_3

Відповідно до ст.. 364
ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є
у спільній частковій власності (ч.1) Якщо виділ у натурі частки із спільного
майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті
183 цього Кодексу), співвласник який бажає виділу, має право на одержання від
інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації  вартості його частки, яка  може бути надана лише за його згодою (ч.2).

Згідно положень ст.. 391 цього Кодексу власник майна має
право вимагати усунення перешкод у здійснення ним права користування та
розпорядження своїм майном.

Судом  установлено,
що згідно  з висновком експертизи
від  01 грудня 2006 року  виділити позивачці  відособлену 1/3  частину квартири з окремим входом  технічно
неможливо, тому в цьому ж висновку
визначено можливий порядок користування нею.

Відповідно до п.6 постанови Пленуму Верховного Суду
України від 4 жовтня 1991 року № 7, з подальшими змінами,  „ Про практику застосування судами
законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок”,
якщо виділ  частки в будинку в натурі
неможливий,  суд вправі за заявленим
позовом про це  встановити порядок
користування відособленими  приміщеннями
(квартирами, кімнатами) такого будинку. У цьому разі окремі підсобні приміщення
(кухня, коридор тощо) можуть бути залишені в загальному користуванні учасників
спільної часткової власності.

Встановленим обставинам суд дав правильну оцінку  і з урахуванням того, що   виділ у натурі частки позивачки у спірній
квартирі є технічно не можливим, а відповідачі
не мають змоги  та
відмовляються  сплатити грошову компенсацію
за належну позивачці  частину квартири,
обґрунтовано дійшов висновку  про
встановлення порядку  користування  сторін спірною квартирою,    виділивши
позивачці  ізольовану кімнату  площею 13.2
кв.м.,  а відповідачам, які є
членами однієї сім'ї,  кімнату  площею 20.1 кв.м., залишивши у загальному
користуванні сторін  підсобні приміщення:
коридор, кухню, вбиральну,  ванну,   по варіанту,
який є найбільш наближеним до ідеальних часток права власності  сторін у спірній квартирі, вселив  позивачку у спірну квартиру  та
зобов'язав відповідачів  не чинити
перешкод у користуванні виділеною позивачці
кімнатою, допоміжними приміщеннями та надати ключі від вхідних дверей
квартири, що  не суперечить  вимогам чинного законодавства щодо
обсягу  і форм захисту порушеного права
власності.

Посилання
відповідачів на ті обставини, що виділення позивачці в користування
кімнати  площею 13,2 кв.м., що більше на
2.1 кв.м. ідеальної частки у її праві власності   на квартиру,   а також не врахування судом  при виділенні відповідачам  у користування кімнати площею 20.1 кв.м.
,  що вони  є особами різної статті, не є підставою для
визнання  порушення прав відповідачів,
оскільки  ізольована кімната  виділена позивачці в користування без зміни
часток сторін у праві спільної часткової власності , а  положення
ст.. 50 ЖК України щодо недопущення заселення однієї кімнати особами
різної статті, якими регулюються правовідносини
при наданні жилих приміщень громадянам для проживання, не  поширюються на правовідносини щодо захисту
порушеного права власності на житло.

Не
заслуговує на увагу і посилання відповідачів, що суд виніс рішення  без присутності  відповідача ОСОБА_2., оскільки  із протоколів судових засідань
вбачається,  що представник відповідачів
ОСОБА_2. і ОСОБА_1.  ОСОБА_4. брав
участь  у справі, а не бажання
сторони  особисто бути присутньою  в судовому засіданні  не є підставою для визнання  прав відповідача ОСОБА_2. порушеними.

Таким
чином, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду та не дають
підстав для виводу, що  судом
порушені  або неправильно
застосовані  норми матеріального чи
процесуального права.

Рішення
суду відповідає вимогам закону та матеріалам справи і підстав для його
скасування немає.

Керуючись
ст..ст.303, 304, п.1 ч.1 ст. 307, 308, 313, 315, 317,319 ЦПК України, колегія
суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1,ОСОБА_2  на рішення Ленінського районного суду міста
Кіровограда    від 16 травня 2008 року   відхилити, а рішення   Ленінського районного суду міста
Кіровограда    від 16 травня 2008 року
,   залишити без змін.

Ухвала
апеляційного суду  набирає
законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному
порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців  з дня набрання  нею
законної сили.

Головуючий:

Судді: