У Х В А Л А

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

26 листопада 2008 року                                                                                            м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних
справах

Верховного Суду України в складі:

головуючого                      Гнатенка А.В.,

суддів:                                 Балюка
М.І., Барсукової В.М.,

Косенка
В.Й., Луспеника
Д.Д.,

розглянувши
в судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
приватного підприємця ОСОБА_2, треті особи - ОСОБА_3, Хмельницьке обласне
управління захисту
прав споживачів, ОСОБА_4, про відшкодування матеріальної та моральної шкоди за
касаційною скаргою приватного підприємця ОСОБА_2 та її представника ОСОБА_5 на
рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 3 березня
2008 року та ухвалу апеляційного суду Хмельницької області від 2 червня 2008
року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2007 року ОСОБА_1 звернувся
в суд зі вказаним вище позовом, посилаючись на те, що 19 лютого 2007 року
придбав в магазині “Фільтри та системи очистки води”, що належить ПП ОСОБА_2,
побутову систему очистки води - аквафільтр
моделі FRO-7 за 1780 грн., у вартість якого входило його монтаж та
встановлення з гарантією на підключення шість місяців. На пропозицію
відповідачки 21 лютого 2007 року додатково придбав у неї редуктор і перехідне
з'єднання, додатково сплативши за його встановлення 130 грн. Проте 30 квітня
2007 року, в період гарантійного строку, через неякісне встановлення побутової
системи очистки води в період його відсутності сталося затоплення його квартири
та квартири сусіда ОСОБА_3 унаслідок прориву води в місці монтажу цієї системи.

У зв'язку з наведеним позивач просив
стягнути на його користь з відповідача 22067 грн. матеріальної шкоди, завданої
залиттям його квартири, 5000 грн. завданої матеріальної шкоди, яку він
добровільно відшкодував ОСОБА_3 за залиття його
квартири,
а також 30000 грн. моральної шкоди та понесені ним судові
витрати.

Рішенням Хмельницького міськрайонного
суду Хмельницької області від 3 березня 2008 року позов ОСОБА_1. задоволено
частково, на його користь з відповідача стягнуто 22067 грн. матеріальної шкоди,
1500 грн. моральної шкоди, 1855 грн. судових витрат.

Рішенням апеляційного суду
Хмельницької області від 2 червня 2008 року рішення суду першої інстанції
змінено у задоволенні позову ОСОБА_1. про відшкодування моральної шкоди
відмовлено, в іншій частині рішення суду залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 та її
представник, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального
права та порушення норм процесуального права, просять судові рішення скасувати
і ухвалити нове рішення про відмову ОСОБА_1 в задоволенні його вимог.

Колегія суддів Судової палати у
цивільних справах Верховного Суду України, заслухавши суддю-доповідача,
обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, дійшла висновку, що
касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 324 ЦПК
України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом
норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Частково задовольняючи позов ОСОБА_1.,
суд першої інстанції виходив з того, що аварійний прорив системи водопостачання
(прорив шлангу) в місці монтажу аквафільтру стався з вини майстра ОСОБА_4, який
виконував цей монтаж і який перебував у трудових відносинах з
відповідачем.

З таким висновком суду погодився й
суд апеляційної інстанції, змінивши рішення суду, відмовивши позивачу в позові
про відшкодування моральної шкоди, оскільки такі вимоги не відповідають
положенням п. 5 ст. 4 Закону України “Про захист прав споживачів”.

Проте до таких висновків у частині відшкодування матеріальної шкоди суди дійшли із
порушенням вимог процесуального закону.

Відповідно до положень ст. ст. 303,
304 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд
перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах
доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Справа
розглядається в апеляційному суді за правилами, встановленими
для розгляду справи судом першої інстанції, з винятками і доповненнями,
встановленими главою про апеляційне провадження.

Зміст рішення суду апеляційної
інстанції передбачений ст. 316 ЦПК України, в якому, зокрема, зазначаються
мотиви, з яких апеляційний суд виходив при ухваленні рішення та відхиленні
доводів апеляційної скарги.

Таким чином, суть
апеляційного провадження полягає в новому розгляді й вирішенні справи, а в
судовому рішенні апеляційний суд зобов'язаний дати відповіді на всі доводи
апеляційної скарги, інакше буде мати місце порушення вимог ст. 6 Конвенції про захист
прав людини та основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду в
такому його елементі як мотивування судового рішення
судом, який має право на дослідження нових доказів та переоцінку доказів, що наявні у справі.

Разом з тим, на
порушення зазначених положень апеляційний суд не перевірив доводи апеляційної
скарги, обмежився лише переписом одного абзацу про фактичні обставини з посиланням на норму права,
після чого зазначив узагальнюючу фразу про те, що рішення суду ухвалене згідно
із вимогами закону.

Проте відповідач як в суді першої інстанції, так і в
апеляційній скарзі посилалася на те, що вона є продавцем товару (аквафільтру),
а не виконавцем робіт з його монтажу, а також на те, що причиною залиття
квартири є прорив належного позивачеві гнучкого шлангу, до якого вона
відношення немає і до комплектації фільтруючої системи очистки він не входив, а
також на те, що відсутній причинно-наслідковий зв'язок між шкодою та
протиправними її діями, які також не доведені. Крім того, зазначала, що у
гарантійному талоні, на який посилається позивач, чітко зазначено, що сервісна
служба відповідача не несе відповідальності за стан сантехнічної арматури
замовника, до якої відноситься і гнучкий шланг, що прорвався в квартирі
позивача.

Апеляційний суд, маючи на це повноваження, зазначені
доводи не перевірив та на порушенням вимог статей 10, 212, 303 ЦПК України не
дав їм належної оцінки, тобто ухилився від виконання своїх обов'язків щодо
апеляційного перегляду судового рішення.

За таких обставин, які
свідчать про те, що апеляційним судом неправильно застосовано як матеріальний, так і процесуальний закон і це
призвело до неправильного вирішення справи в частині вирішення позову про
відшкодування матеріальної шкоди, рішення апеляційного суду в цій частині не
може вважатися законним й
обґрунтованим і в силу ст. 338 ЦПК України
підлягає скасуванню, а справа - передачі на новий розгляд до апеляційного суду,
в ході якого слід усунути зазначене вище та ухвалити рішення відповідно до
закону.

Разом з тим, судова
колегія погоджується з висновком апеляційного суду про відмову в задоволенні
позову ОСОБА_1. про відшкодування моральної шкоди, оскільки в цій частині
судове рішення відповідає вимогам закону, на який суд послався.

Керуючись ст.ст. 336, 338
ЦПК України,
колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу приватного
підприємця ОСОБА_2 та її представника ОСОБА_5 задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Хмельницької області від 2 червня 2008 року
в  частині позовних вимог ОСОБА_1. про
відшкодування матеріальної шкоди скасувати, а справу в цій частині передати на
новий розгляд до суду апеляційної інстанції. В іншій частині рішення апеляційного
суду залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий                                              А.В. Гнатенко

Судді:                                                          М.І. Балюк

В.М.
Барсукова

В.Й.
Косенко

Д.Д.
Луспеник