Справа № 22ц-1957/2008 р.
Головуючий у I інстанції -
Категорія - цивільна
Доповідач - Євстафіїв О.К.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2008 року

Апеляційний суд Чернігівської
області

у складі:

головуючого - судді

Литвиненко І.В.,

суддів:

Євстафіїва О.К., Скрипки А.А.,

при секретарі

Штупун О.М.,

за участю:

представників: позивача -
старшого прокурора відділу прокуратури Чернігівської області Козакової І.М.,
третьої особи - ОСОБА_1.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові апеляційну скаргу прокурора
Чернігівської області в інтересах ОСОБА_3 на рішення Козелецького районного
суду від 12.09.2008 року по справі за позовом прокурора Чернігівської області в
інтересах ОСОБА_3 до Бірківської сільської ради, третя особа - ОСОБА_2, про
визнання незаконними акту обміру земельних ділянок, рішення про його
затвердження, зобов'язання встановити межі земельних ділянок,

в с т а н о в и в:

В апеляційній скарзі прокурор м. Чернігова
в інтересах ОСОБА_3 просить скасувати дане рішення і направити справу на новий
судовий розгляд.

Оскаржуваним рішенням у задоволенні позову
відмовлено.

Не погоджуючись з даним рішенням, прокурор
посилається на те, що:

-
висновки місцевого суду відносно того, що фактичний розмір присадибної
земельної ділянки позивача становить 0,285 га, а фактичний розмір присадибної
земельної ділянки третьої особи становить 0,237 га, не відповідають обставинам
справи. ОСОБА_3. користується присадибною земельною ділянкою у розмірі 0,25 га,
а ОСОБА_2. мав користуватися присадибною земельною ділянкою у розмірі 0,2 га,
що підтверджується технічними паспортами на належні їм домоволодіння, але суд у
останнього не витребував цей технічний паспорт,

- не
відповідає обставинам справи і висновок суду про недоведеність того факту, що
межа присадибної земельної ділянки ОСОБА_3 в момент купівлі ним домоволодіння
АДРЕСА_1знаходилася на відстані 13,6 м2 від огорожі кладовища.

У судовому засіданні прокурор підтримав
апеляційну скаргу, а представник третьої особи її не визнав. Сенс доводів
останнього полягає в тому, що рішення місцевого суду є законним та
обґрунтованим.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи
апеляційної скарги, суд вважає, що вона підлягає відхиленню, виходячи з
наступного.

Відмовляючи у задоволенні позову, місцевий
суд виходив з того, що позов є недоведеним. Цей висновок суду є вірним.

Так, по справі встановлено, що:

-
позивач з 13.04.1991 р. є власником садиби АДРЕСА_1 а відповідач з 19.09.1987
р. має у власності садибу АДРЕСА_1а у цьому ж селі; дані садиби мають спільну
межу. Викладене жодним з учасників судового розгляду не оспорюється і, крім
того, підтверджується копіями правоустановчих документів відповідного змісту
(а.с. 8-9, 41-53),

- за
заявою ОСОБА_3 комісія Бірківської сільської ради 18.09.2007 р. провела обмір
земельних ділянок ОСОБА_3 та ОСОБА_2., внаслідок чого вона встановила, що
фактичний розмір присадибної земельної ділянки, якою користується ОСОБА_3.,
становить 0,285 га, а фактичний розмір присадибної земельної ділянки, якою
користується ОСОБА_2., становить 0,237 га. Про це було складено відповідний акт
та схему даних земельних ділянок як додаток до нього (їх копії на а.с. 11, 12).
Даний акт було погоджено й затверджено оспорюваним рішенням Бірківської
сільської ради, що вбачається з її листа прокуророві Козелецького району від
21.09.2007 р. № 176, копія якого на а.с. 10.

З вищеописаного апеляційний суд робить
наступні висновки.

Обґрунтовуючи незаконність оспорюваних
акту обміру земельних ділянок і рішення сільської ради, позовна сторона
посилається на те, що прокладення меж земельної ділянки ОСОБА_3 у спосіб,
вказаний у акті сільської ради від 18.09.2008 р., суперечить Державним
санітарним правилам планування та забудови населених пунктів, що затверджені
наказом Міністерства охорони здоров'я України від 19.06.1996 р. № 173
(зареєстрований у Мін'юсті України 24.07.1996 р. за № 379/1404). Проте цей
довід не дає підстав для задоволення позову, оскільки у п. 1 даного наказу
зазначено, що ці Правила розроблено вперше, а право користування
вищезазначеними присадибними земельними ділянками і у ОСОБА_3 і в ОСОБА_2.
виникло задовго до їх введення - у момент набуття права власності на належні їм
садиби. Тому на підставі даних Правил... спір між учасниками судового розгляду
по справі не може бути вирішено.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що
як у оспорюваному акті сільської ради, так і в рішенні суду І інстанції невірно
визначено фактичний розмір присадибних земельних ділянок, якими користуються
ОСОБА_3. та ОСОБА_2., нічим не підтверджуються. Також нічим не підтверджується
і посилання позовної сторони на те, що висновок місцевого суду про
недоведеність факту проходження межі присадибної земельної ділянки садиби
ОСОБА_3 на відстані 13,6 м2 від огорожі кладовища у момент купівлі
ним цієї садиби суперечить фактичним обставинам справи.

Вирішуючи спір між сторонами, апеляційний
суд також бере до уваги, що згідно з обліковими документами за садибою позивача
рахується земельна ділянка площею 0,25 га, тобто менша ніж та, якою він
фактично користується, а за садибою третьої особи рахується земельна ділянка
площею 0,30 га, тобто більша ніж та, що перебуває в нього у фактичному
користуванні. Це вбачається як з оспорюваного акту обміру земельних ділянок
вищепойменованих осіб, так і з листа Бірківської сільської ради прокуророві
Козелецького району, про який теж вже йшлося вище, і зміст яких у ході розгляду
справи спростовано не було.

Ч. 2 ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України
зобов'язують кожного учасника судового розгляду довести ті обставини, на які
він посилається як на підставу своїх тверджень та заперечень; ч. 1 ст. 11 ЦПК
України приписує суду розглядати цивільні справи не інакше як за зверненням
осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених ними вимог і на
підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Тож виходячи
з цих норм права підстав для скасування оскаржуваного рішення нема, оскільки у
ході розгляду справи не встановлено факту порушення прав позивача у викладений
в позовній заяві спосіб.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 313 - 315 ЦПК
України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу прокурора Чернігівської
області в інтересах ОСОБА_3 відхилити, а рішення Козелецького районного суду
від 12.09.2008 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її
проголошення, але вона може бути оскаржена до Верховного Суду України протягом
двох місяців з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:                                         Судді: