УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2008 року                                                                    м.
Івано-Франківськ

Колегія
суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Івано-Франківської
області в складі:

головуючого                                          Матківського
Р.Й.

суддів                                                      Пнівчук
О.В., Соколовського
В.М.

секретаря                                                Сем"янчук
С. Й.

з участю
апелянта ОСОБА_1. та його адвоката ОСОБА_2., представника

УМВС В
Івано-Франківській області Пенделя О.Я., представника Прикарпатського
національного університету Козлова М. В.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги ОСОБА_1, представників
прокуратури Івано-Франківської області, Управління Міністерства Внутрішніх
справ України в Івано-Франківській області, Державного казначейства України на
рішення та ухвалу Івано-Франківського міського суду від 30 жовтня 2007 року, -

встановила:

В
березні 2007 року з позовом в суд до прокуратури Івано-Франківської області
Управління Міністерства Внутрішніх Справ України в Івано-Франківській області,
Прикарпатського Національного Університету імені В. Стефаника, третьої особи на
стороні відповідача ректора університету ОСОБА_3 звернувся ОСОБА_1 щоб
постановити рішення яким зобов"язати слідчого прокуратури

Справа № 22-ц-1566/2007р.                              Головуючий у І
інстанції Коновалова Н.І.

22-Ц-88 /2008р.

Категорія
20                                                        Доповідач
Матківський Р.Й.

2

Івано-Франківської
області винести постанову про визначення розміру відшкодування втраченого
заробітку внаслідок незаконного відсторонення від роботи та переведення на іншу
роботу, письмово повідомити трудовий колектив університету про закриття
кримінальної справи проти нього за п.2 ст. 6 КПК України.

Визнати
протиправними та незаконними дії ректора університету ОСОБА_3. щодо
відсторонення від виконання службових обов'язків без збереження заробітної
плати з 29. 04.2005 року,
переведення з цієї посади без згоди на посаду професора з 1.05. 2005 року, оголошення
конкурсу на заміщення посади завідувача кафедри образотворчого та
декоративно-прикладного мистецтва розміщеного в газеті „Галичина" 19. 07. 2005 року та
скасувати накази по університету від 4.04.
2005 року, п.3 наказу від 7.06.
2005 року і 7. 08. 2005 року, та
наказ про оголошення конкурсу на заміщення вакантної посади завідувача кафедри.

Зобов"язати
національний університет, в особі ректора ОСОБА_3. поновити його на посаді
завідувача кафедри декоративно-прикладного мистецтва та члена Вченої ради
інституту мистецтв і виплатити за весь час поновлення різницю в середньому
заробітку.

Стягнути
на його користь з державного бюджету 100,
000 гривень моральної шкоди за час перебування під слідством у зв"язку із
закриттям відносно нього кримінальної справи за відсутністю в діях складу
злочину та стягнути з національного університету 100, 000 гривень моральної шкоди за незаконне ініціювання
порушення кримінальної справи проти нього та незаконне відсторонення від роботи
і переведення на іншу роботу.

Заявою
на а.с. 104 ОСОБА_1.
зменшив заявлені позовні вимоги і просив не розглядати іх в частині поновлення
на посаді завідувача кафедри та члена Вищої ради інституту та виплату різниці у
середньому заробітку.

Заявлені
вимоги позивач обгрунтував тим, що з 1.07
1993 року працював на посаді завідувача кафедри декоративно-прикладного
мистецтва Прикарпатського національного університету імені В.Стефаника а у 1999 році
атестаційною колегією Міносвіти йому присвоєно вчене звання професора кафедри.

23.04.2005року
прокуратурою м. Івано-Франківська за поданням відділу міліції проти нього
порушено кримінальну справу за ч. 2 ст. 368 КК України.

27.04.2005
року ректор національного університету ОСОБА_3. видав розпорядження № 16 про
проведення перевірки обліку та збереження матеріальних цінностей, а 4.05.2005
року відсторонив від виконання службових обов'язків завідувача кафедри з
29.04.2005 року без збереження заробітної плати у зв'язку з порушенням проти
нього кримінальної справи. Ректор університету з власної ініціативи листом
повідомив про це начальника УМВС в Івано-Франківській області. Цей факт
засвідчує, що замовлення на

3

порушення
кримінальної справи відносно нього ініціювало керівництво університету.
Відсторонення від роботи вчинено протиправно із грубим порушенням трудових
прав. В день закриття кримінальної справи в газеті "Світ молоді", а
через два тижні після цього по обласному радіо та через три тижні в газеті
"Таличина" опубліковано повідомлення про одержання хабара завідувачем
кафедри вищого навчального закладу. Це також підтверджує, що всю операцію
протни нього ініціювала адміністрація університету при активній підтримці УМВС
в області. За допомогою фальсифікації кримінальної справи його усунули від
роботи, принизили честь та гідність.

Дії
адміністрації університету негативно вплинули на стан його здоров'я, через що
був госпіталізований і знаходився на стаціонарному лікуванні.

З грубим
порушення законодавства про освіту ректором університету оголошено конкурс на
заміщення вакантної посади завідуючого кафедрою образотворчого і декоративно - прикладного
мистецтва і дізнався про це з газети "Галичина" від 19.07.2005 року.

Тільки 12.05.2006 року отримав
листа обласної прокуратури, що 31.12.
2005 року прийнято рішення про закриття кримінальної справи відносно нього у
зв'язку з відсутністю в діях складу злочину. З постанови про закриття
кримінальної справи вбачається, що в процесі досудового слідства будь-яких
об'єктивних даних, які би вказували на вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст 368 КК України не
здобуто. Відповідно до ст. ст. 2 і 6 Закону України "Про порядок
відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання,
досудового слідства, прокуратури і суду" право на відшкодування шкоди в
розмірах і в порядку, передбачених цим Законом, виникає при закритті
кримінальної справи за відсутністю у діях складу злочину, а громадянин
звільнений з роботи у зв'язку з незаконним притягненням до кримінальної
відповідальності має бути поновлений.

Ухвалою
Івано-Франківського міського суду від 30.10.2007
року закрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1. про поновлення на
посаді завідувача кафедри та члена Вченої ради інституту мистецтв, стягнення
різниці середнього заробітку за час поновлення на посаді, визнання протиправними
і незаконним дій ректора Прикарпатського національного університету ОСОБА_3.
щодо відсторонення від виконання службових обов'язків, переведення на посаду,
скасування наказів про переведення, оголошення конкурсу, про визнання
незаконним та скасування наказів №
40-к від 4.05.2005 року про
відсторонення від виконання посадових обов'язків завідувача кафедри, наказів № 51-к від 7.06.2005 року та 7.08.2005 року про
переведення з посади завідувача кафедрою образотворчого та
декоративно-прикладного мистецтва на посаду професора цієї ж кафедри.

Рішенням
Івано-Франківського міського суду від 30.10.2007
року решту позовних вимог ОСОБА_1. задоволено частково. Стягнуто з
Державного казначейства України на

4

його користь 10
000  грн.
моральної шкоди за час перебування під слідством у зв'язку з закриттям
кримінальної справи за відсутністю в діях складу злочину та 610  грн.  за
надання правової допомоги, а в задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

На
ухвалу та рішення суду ОСОБА_1. подав апеляційні скарги, просить ухвалу про
закриття провадження у справі в частині позовних вимог до Національного
університету про визнання незаконними та скасування наказів про відсторонення
від виконання службових обов'язків завідувача кафедри, переведення з посади
завідувача кафедрою образотворчого та декоративно-прикладного мистецтва на
посаду професора цієї ж кафедри скасувати.

Змінити
рішення Івано-Франківського міського суду і задоволити його позов повністю та
стягнути із Держказначейства та Національного університету по 100 000  грн.
моральної шкоди та судові витрати.

Апелянт
зазначає, що ухвалою закрито провадження у справі в частині позовних вимог до
Національного університету про відсторонення від виконання службових обов'язків
завідувача кафедри, переведення з посади завідувача кафедрою образотворчого та
декоративно-прикладного мистецтва на посаду професора цієї ж кафедри, у зв'язку
з тим, що рішенням суду, яке набрало законної сили від 15.11.2006 року вже
вирішувались такі вимоги про той же предмет і з тих самих підстав.

Однак у 2006 році підставою
для визнання незаконними та скасування вищезгаданих наказів було порушення
трудового законодавства і тому ставилось питання про поновлення на роботі, а за
даним позовом підставою для скасування наказів є

Постанова
слідчого прокуратури Івано-Франківської області від 1.12.2005 року про
закриття кримінальної справи.

Рішення
суду є незаконним у зв'язку з порушенням норм матеріального і процесуального
права, його висновки не відповідають обставинам справи.

Суд
повно дослідив обставини справи, але зібраним доказам дав неправильну юридичну
оцінку і безпідставно відмовив в задоволення позовних вимог до університету
щодо стягнення моральної шкоди. Не враховано активне сприяння адміністрації
університету у фальсифікації доказів, незаконне відсторонення від роботи і
переведення на іншу роботу. Є надуманими мотиви суду про пропуск ним строку
позовної давності, поскільки відповідно до ст. 257 ЦК загальна позовна давність встановлюється тривалістю в три
роки. При визначенні розміру моральної шкоди не враховано характеру
правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей
потерпілого, позбавлення його можливості їх реалізації, а також інші обставини,
що мають істотне значення.

5

Представники
прокуратури Івано-Франківської області,
УМВС в Івано-Франківській області, Державного казначейства України в своїх
апеляційних скаргах зазначають, що суд правильно встановив обставини справи,
однак неправильно застосував норми матеріального права, тому рішення в частині
стягнення на користь ОСОБА_1. моральної шкоди та судових витрат підлягає до
скасування.

Не
враховано, що право на відшкодування шкоди завданої громадянинові діями оргаеів
дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду дає лише встановлена
незаконність дій посадових осіб цих органів. В матеріалах справи відсутні
докази незаконності дій відповідних органів і не здобуто таких доказів при
розгляді справи. У правоохоронних органів були всі приводи і підстави для
порушення кримінальної справи відносно позивача, тому такі дії не можуть
вважатись протиправними та незаконними. Проведення слідчих дій передбачених
законодавством не може бути підставою для відшкодування шкоди відповідно до ЗУ „Про порядок
відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання , досудового
слідства, прокуратури і суду".

Позивачем
також не надано жодних доказів, які б підтверджували факт спричинення моральних
чи фізичних страждань, або втрат немайнового характеру, доказів необхідності
застосування додаткових зусиль для нормалізації життєвих зв"язків і
відновлення стосунків з оточуючими людьми, чи погіршення таких зв"язків.
Тому представники обласної прокуратури та Державного казначейства просять
скасувати рішення суду першої інстанції в частині стягнення моральної шкоди та
ухвалити нове про відмову позивачу в задоволенні позовних вимог, а представник
УМВС в Івано-Франківській області просить рішення змінити та відмовити в
задоволенні позовних вимог про стягнення моральної шкоди.

Вислухавши
апелянта ОСОБА_1. та його адвоката які вимоги своєї скарги підтримали,
представників УМВС в Івано-Франківській області та Прикарпатського
національного університеру які вимоги апеляційних скарг підтримали, а скаргу
ОСОБА_1. не визнали, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційні
скарги слід відхилити.

Постановляючи
рішення про стягнення за рахунок коштів державного бюджету на користь
ОСОБА_1спричинену моральну шкоду у зв'язку із порушенням проти нього 23.04.2005 року
прокуратурою м. Івано-Франківська кримінальної справи по факту отримання хабара
з вимагательством суд першої інстанції правильно застосував норми ст. ст. 1, 2, 3, 4 ЗУ „Про порядок
відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання,
досудового слідства, прокуратури і суду".

6

Відповідно
до постанови слідчого обласної прокуртури від 31.12.2005 року порушену кримінальну справу відносно ОСОБА_1. за ч.2
ст. 288 КК України закрито у зв'язку із відсутністю в діях складу злочину.

Суд
встановив, що слідчим прокуратури 31.12.2005
року винесено подання, яким підтверджено, що працівниками УМВС при
виконанні доручення під час допиту свідків з метою створення видимості боротьби
з хабарництвом, штучного створення показників в роботі по виявленню та
документуванню фактів вимагання та отримання хабарів Тимківим Б.М. свідомо
допущені порушення вимог КПК України.

Тому, у
зв'язку з незаконним проведенням у ході розслідування процесуальних дій,
закриттям кримінальної справи за відсутністю в діях складу злочину ОСОБА_1. має
право на відшкодування.

У зв'язку
з цим є безпідставними доводи представників прокуратури Івано-Франківської
області, УМВС в Івано-Франківській області, Державного казначейства України, що
ОСОБА_1. не має права на відшкодування шкоди. В даному випадку шкода
відшкодовується незалежно від вини посадових осіб органів дізнання та слідства.

Визначаючи
розмір відшкодування моральної шкоди апелянту за дії слідста суд першої
інстанції правильно врахував характер і глибину душевних страждань, позбавлення
його можливості реалізації своїх можливостей, ступеня вини та інших обставин,
що мають юридичне значення, як це передбачено ст. 23 ЦК України.

Суд
дійшов правильного висновку, що в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1. до
Прикарпатського університету про стягнення моральної шкоди за сприяння у фальсифікації
доказів для порушення відносно нього кримінальної справи необхідно відповити
через відсутність доказів протиправних дій університету при предявленні
звинувачення. Кримінальна справа проти позивача була порушена слідчим за заявою
студента, а не у зв"язку з заявами чи повідомленнями університету.

Постановляючи
ухвалу про закриття провадження у справі в частині позовних вимог апелянта до
Прикарпатського університету про визнання незаконними та скасування наказів про
відсторонення від виконання службових обов"язків завідувача кафедри, про
переведення з посади завідувача кафедрою образотворчого та
декоративно-прикладного мистецтва на посаду професора цієї ж кафедри суд першої
інстанції правильно встановив, що ця частина позовних вимог була предметом судового
розгляду і з даного приводу 15.11.
2006 року постановлено судове рішення копія якого знаходиться на а.с. 150.

В
судовому засіданні апеляційного суду апелянт підтвердив, що вимоги про визнання
незаконними та скасування наказів як і в попередній справі пов"язані з
порушенням щодо нього трудового законодавства.

7

Суд першої
інстанції постановив рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального
права, а доводи
апеляційної скарги його законності не спростовують. Керуючись ст. ст. 307, 308,
313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила

Апеляційні
скарги ОСОБА_1, представників прокуратури Івано-Франківської області, УМВС в
Івано-Франківській області, Державного казначейства України відхилити.

Рішення
Івано-Франківського міського суду та ухвалу цього ж суду від 30 жовтня 2007року
залишити без змін.

Ухвала
набирає чинності негайно, однак може бути оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців після
проголошення.