справа №2- 4511/2008 рік
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

11 листопада 2008 року         Олександрійський міськрайонний суд
Кіровоградської області

в складі:
головуючого - судді Ковальової О.Б.

при секретарі -     Спіциній О.П.

розглянувши
у відкритому  судовому засіданні в місті
Олександрії цивільну справу за позовом за позовом   ОСОБА_1

до  ЗАТ " Енерговугілля"

про  стягнення  заборгованості по заробітній платі,
компенсації за втрату частини заробітної плати, середнього заробітку за час
затримки розрахунку при звільненні  та
моральної шкоди,  -

В С Т А Н О В И В :

що позивач звернувся до суду з позовною
заявою про стягнення  з відповідача:
заборгованості по заробітній платі в сумі 4403,72 грн., компенсації за втрату
частини зарплати в сумі  1324,45 грн.,
середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 3074,25
грн.  та
3000,00 грн. у відшкодування моральної шкоди.

Позов
мотивує тим, що він працював в Олександрійській філії ЗАТ „Енерговугілля”.  05.05.2008 року був звільнений за п.1 ст.40
КЗпП України, але з ним не було проведено розрахунок при звільненні.
Заборгованість по зарплаті складає
4403,72 грн., крім того вказує, що має право на  компенсацію за втрату частини заробітної
плати, яку відповідач повинен сплатити  в
сумі 1324,45 грн..

Відповідно
до ст. 117 КЗпП України йому повинен бути виплачений середній заробіток за час
затримки розрахунку при звільненні в сумі 3074,25 грн.,  виходячи з суми середньомісячної зарплати
514,45 грн..

До
того ж, несвоєчасна виплата заробітної плати призвела до моральних страждань і
вимагала від нього додаткових зусиль для організації його життя, а тому вказує,
що йому спричинена моральна  шкода, яку
оцінив в 3000,00 грн.

Позивач
позовні вимоги підтримав повністю з підстав наведених в позові.

Представник
відповідача  позовні вимоги в частині
стягнення заборгованості по заробітній платі, компенсації за втрату частини
заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку при
звільненні - визнав повністю, а  щодо
вимог про стягнення моральної шкоди просить застосувати строк позовної
давності, передбачений ст.233 КЗпП України.

Заслухавши  пояснення
позивача,  представника
відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає
частковому задоволенню.

Відповідно
до діючого законодавства, суд розглядає справу в межах заявлених вимог і
ч.,ч.1, 4 ст.60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і
заперечень.

Відповідно до ч.1 ст. 115, 116 КЗпП  України заробітна плата  виплачується працівникам  регулярно в робочі дні у строки, встановлені
колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через  проміжок часу, який не перевищує 16
календарних днів,  при звільненні
працівника підприємство повинно провести з ним розрахунок в день його
звільнення або не пізніше наступного дня після
пред'явлення  звільненим
працівником вимоги про розрахунок.

Позивач звільнився з роботи 05.05.2008
року, у передбачені законодавством строки відповідач з ним не розрахувався.
Заборгованість по зарплаті складає 4403,72 грн., що підтверджується довідкою та
наданими в судовому засіданні
поясненнями сторін, а тому суд стягує на користь позивача всю суму
заборгованої  йому заробітної плати.

На
підставі вимог п.2 Положення про порядок компенсації працівникам втрати частини
заробітної плати у зв'язку з порушенням
строків її виплати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України
від 20.12.1997 року № 1427, в редакції від 21.02.2001 року № 159 - працівникам
у разі затримки на один і більше місяців виплати грошових доходів проводяться
компенсаційні виплати, що згідно розрахунку наданому  позивачем складають 1324,45 грн., з якими
погоджується представник відповідача, а тому суд стягує її на  користь позивача.

Відповідно до ст. 117 КЗпП України в разі не
виплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому
працівникові сум у строки, зазначені в ст.116 КЗпП України, при відсутності
спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити
працівникові його середній заробіток за весь час затримки  по день фактичного розрахунку. У цьому разі
перебіг 3-х місячного строку звернення до суду починається з наступного дня
після проведення зазначених виплат незалежно від тривалості затримки
розрахунку, відповідно до п.25 Постанови Пленуму Верховного Суду України від
24.12.1999р. зі змінами та доповненнями.

Таким чином, законом чітко визначено, які
виплати і за яких умов можуть враховуватись при покладені матеріальної
відповідальності за затримку розрахунку при звільненні, та строк звернення до
суду, а тому позивач має право на отримання сум компенсації відповідно до
ст.117 КЗпП.

Також
суд вважає, що є вина підприємства в тому, що несвоєчасно була виплачена
заробітна плата,  так як  представник відповідача не надав доказів та
не довів того , що  вини його
підприємства немає.

Середньомісячна
заробітна плата позивача складала - 514,45 грн., звільнився  позивач 05.05.2008 р., просить стягнути
середній заробіток за час затримки розрахунку з ним за  5 місяців та 20 днів  в сумі
3074,25 грн., який суд стягує на користь позивача відповідно до його
вимог.

Стосовно
вимог про стягнення моральної шкоди на користь позивача, суд вважає, що вони не
підлягають  задоволенню,  хоч відповідач порушив законне право позивача
на своєчасне одержання винагороди за працю, яке гарантоване йому ст. 43 Конституції
України,  ст., ст. 1, 24 Закону України
"Про оплату праці" та ст. 115 КЗпП

В
обґрунтування своєї вимоги позивач пояснив в чому полягає спричинена йому
моральна шкода, надав частково докази в підтвердження цього, але позивачем
пропущений, передбачений ст.233 КЗпП України тримісячний строк звернення до
суду за вирішенням питання про відшкодування моральної шкоди, заподіяної
порушенням законодавства про працю, а тому в позовних вимогах в цій частині
необхідно відмовити.

Оскільки
позивач звільнений від  сплати судового
збору, так як спірні правовідносини
виникли з трудових правовідносин, то з відповідача на користь держави
необхідно стягнути судовий збір у сумі 88 грн. виходячи з розміру задоволених
майнових вимог та 30 грн. за інформаційно-технічне забезпечення розгляду
справи.

Керуючись ст., ст.  115, 116, 117, 233 КЗпП України, ст.1, 24, 34
Закону України “Про оплату праці”,  ст.,
ст. 10, 11, 60, 209, 212, 213-215, 218, п.2 ст.367 ЦПК України, суд,-

РІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ЗАТ „Енерговугілля” на
користь   ОСОБА_1  - 4403(чотири тисячі чотириста три)грн.72
коп. заборгованої заробітної плати,
1324(одну тисячу триста двадцять чотири) грн. 45 коп.  компенсації за втрату частини заробітної
плати,  3074(три тисячі сімдесят
чотири)грн. 25 коп. середнього заробітку за час затримки розрахунку при
звільненні, а всього - 8802(вісім тисяч вісімсот дві) грн.42 коп. та  88 грн. судового збору на користь держави і
30 грн. за інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення в частині стягнення  заробітку
в межах місячного платежу в сумі
514,45грн.  допустити до негайного
виконання.

Рішення
суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви на апеляційне
оскарження

Заява
про апеляційне оскарження  рішення може
бути подана протягом 10 днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга на
рішення суду подається протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне
оскарження.  Заява про апеляційне оскарження
та апеляційна скарга подаються до апеляційного суду Кіровоградської області
через Олександрійський міськрайонний суд, або оскаржується  в
порядку встановленому ч.4 ст.295 ЦПК України.

Суддя: