Справа №2-1308/08
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И

15 квітня 2008 року Дрогобицький міськрайонний  суд Львівської області

в складі:

головуючого - судді         Хомика А.П.

при секретарі  -                  Кіндратишин Л.Р.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні в місті Дрогобичі цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Дрогобицької міської ради про
визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права
власності на самочинно збудоване нерухоме майно, посилаючись на те, що йому
згідно свідоцтва про право власності, виданого виконкомом Дрогобицької міської
Ради 13.07.1987 року, договору купівлі-продажу від 18.09.1987 року, договору
дарування від 03.08.1973 року та від 26.11.1987 року на праві приватної
власності належить житловий будинок з усіма господарськими спорудами по
АДРЕСА_1 Ухвалою XXIX сесії 4-го демократичного скликання №520 від 22.06.2005
року йому було надано безоплатно в спільну сумісну власність для обслуговування
житлового будинку земельну ділянку площею 1000 м.кв.

Згідно з рішенням виконкому Дрогобицької міської Ради №290 від 15 листопада
2001 року йому було дозволено вести проектування добудови до вказаного
вище  житлового будинку, &frac34; ідеальних частини якого належало на той час йому на праві особистої
власності. За рахунок проведеної добудови у будинку збільшилась житлова площа
на 14.1 м.кв. Разом з тим, він, не маючи дозволу, переобладнав сарай під літню
кухню, що на плані позначена літ. "Б" розмірами (8,60 x 10.25) м. та
здійснив будівництво гаражу літ. "Д" розміром (4.14 x 9.8) м.

Заперечень щодо самочинного будівництва ні від сусідів, ні від виконавчих
органів Дрогобицької міської ради чи їхніх посадових осіб, йому не поступало.
Однак, через самочинне будівництво, Дрогобицьке міжміське бюро технічної
інвентаризації та експертної оцінки відмовляє йому зареєструвати його право
власності на ці споруди, а тому просить суд постановити рішення, яким визнати
за ним право власності на самочинно проведену прибудову до житлового будинку
літ. "А1-1", внаслідок якої збільшена житлова площа на
14,1 кв.м., самочинне переобладнання сараю під літню-кухню літ. "Б"
зовнішніми розмірами (8,60 х 10,25) м. та будівництво гаражу літ. "Д"
зовнішніми розмірами (4,14 х 9,8) м. в будинковолодінні АДРЕСА_1.

Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, нічого суттєвого не
доповнив, просить позов задоволити.

Представник відповідача - Томашик М.В. позовні вимоги визнала та не
заперечила проти задоволення позову, оскільки наявні матеріали справи вказують
на підставність позовних вимог.

Наслідки визнання позову представнику відповідачу роз'яснені.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити
при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК
України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому
ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання
відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює судове
рішення про задоволення позову.

Матеріалами справи встановлено і сторонами не оспорюється, що позивач є
власником житлового будинку АДРЕСА_1 та земельної ділянки площею 1000 кв.м. за
цією ж адресою. Разом з тим, позивачем на вказаній ділянці було самочинно
проведено прибудову до житлового будинку літ. "А1-1",
внаслідок якої збільшена житлова площа на 14,1 кв.м., самочинно переобладнано
сарай під літню-кухню літ. "Б" зовнішніми розмірами (8,60 х 10,25) м.
та збудовано гараж літ. "Д" зовнішніми розмірами (4,14 х 9,8) м.

Особа, яка здійснила самочинне будівництво, не набуває права власності на
нього. Та у відповідності до п. 5 ст. 376 ЦК України, на вимогу власника
(користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на
нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших
осіб.

Враховуючи наведене, той факт, що самочинне будівництво спірного нерухомого
майна позивачем здійснено на приватизованій земельній ділянці, без порушення
будівельних норм і правил (висновок №117 від 05.03.2008 року, складений КАПП
"Архпроект"), протипожежних вимог (висновок №6/115 від 12.02.2008
року, складений ВзПНПД Дрогобицького РВ ГУ МНСУ в Львівській області), таке будівництво
не суперечить суспільним інтересам і не порушує прав інших осіб (заява
ОСОБА_2), а тому суд приходить до переконання, що визнання позову відповідачем
не суперечить закону, не порушує нічиї права, свободи та інтереси. При таких
обставинах підстав для неприйняття визнання позову відповідачем судом не
встановлено, а тому позов підлягає до задоволення.

Враховуючи вище наведене та керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 130, 174, 209,
212, 214-215 ЦПК України, ст. 376 ЦК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на самочинно проведену прибудову до
житлового будинку літ. "А1-1", внаслідок якої збільшена
житлова площа на 14,1 кв.м., самочинне переобладнання сараю під літню-кухню
літ. "Б" зовнішніми розмірами (8,60 х 10,25) м. та будівництво гаражу
літ. "Д" зовнішніми розмірами (4,14 х 9,8) м. в будинковолодінні
АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду
Львівської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з
дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної
інстанції або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя