Справа № 22-ц -5761/2008 рік.                             Головуючий І інстанції: - Костенко Т.М.
Категорія: відшкодування шкоди.                                    Суддя -
доповідач: - Кокоша В.В.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М      У К Р А Ї Н И

2 грудня 2008 року. Судова колегія судової палати з цивільних справ апеляційного суду
Харківської області в складі:

головуючого-судді:  - Ізмайлової Г.Н.,

суддів: - Котелевець
А.В., Кокоші В.В.,

при секретарі:  - Матвійчук О.Т.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові  цивільну за
апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Жовтневого
районного суду  м. Харкова від  15 вересня 2008 року  по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про
відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и л а:

У
листопаді 2007 року ОСОБА_3 звернувся в суд із вказаним позовом.

В обґрунтування
своїх вимог зазначав, що він є власником 2 10 частин житлового будинку
АДРЕСА_1

Співвласником іншої частини  житлового будинку є ОСОБА_1

У травні 2004 року  ОСОБА_1 самочинно відключила водопостачання у
його частину будинку,  з приводу чого він
змушений був звернутися з позовом  в суд.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова
від 27 грудня 2005 року поновлено його право на користування водою, а  ОСОБА_1 зобов'язана судом відновити подачу
води у його частину будинку.

Діями ОСОБА_1. йому завдано моральної шкоди,
оскільки  він та його родина протягом
тривалого часу не могли користуватися водою, що проведена в будинок, несли
моральні страждання, змушені були у зимовий період часу тимчасово проживати в
інших місцях.

Посилаючись на вказані обставини та
ст. 23 ЦК України, ОСОБА_3 просив суд стягнути з ОСОБА_1. на його користь на
відшкодування моральної шкоди 10 000 грн.

Відповідачка ОСОБА_1 позов не
визнала.

При цьому посилалася на те, що
ОСОБА_3 не мешкав у своїй частині будинку не з приводу відсутності води, а
перейшов проживати у будинок своєї дружини задовго до її відключення.

Рішенням Жовтневого районного суду м.
Харкова від 15 вересня 2008 року позов задоволено частково.

Стягнуто з  ОСОБА_1. на користь ОСОБА_3. на відшкодування
моральної шкоди 1 000 грн. та судові витрати у розмірі 117 грн.

В апеляційній скарзі представник
ОСОБА_1. - ОСОБА_2., посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам
справи та порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить
скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні
позову.

Апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню, а рішення суду зміні з таких підстав.

Задовольняючи частково позов, суд
виходив з того, що противоправні дії ОСОБА_1. по відключенню  води у частину будинку позивача, завдали
ОСОБА_3. моральної шкоди.

Висновок суду в цій частині  є обґрунтованим та  відповідає обставинам справи.

Згідно ст. 23 ЦК України особа має
право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав у
зв'язку з противоправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких
родичів.

Відповідно до чинного законодавства
моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі,  гідності, престижу або ділової репутації,
моральних переживаннях  у зв'язку з
ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі і
інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з
незаконним  перебуванням під
слідством  і судом, у порушенні
нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного
громадянського життя, порушення стосунків з оточуючими людьми, при настанні
інших негативних наслідків.

У відповідності до ст. 1167 ЦК України та
роз'яснень, викладених в п. п. 7, 9 постанови Пленуму Верховного Суду
України  № 4 від  31 березня 1995 року (зі змінами, внесеними
постановою Пленуму Верховного Суду України № 5 від 25 травня 2001 року)
„Про  судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової) шкоди”,
заподіяна моральна (немайнова) шкода відшкодовується у повному обсязі
тій фізичній чи юридичній особі, права якої були безпосередньо порушені противоправними
діями (бездіяльністю) інших осіб.

Розмір відшкодування моральної
(немайнової) шкоди визначається судом залежно від характеру та обсягу страждань
(фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових
витрат (їх тривалість, можливість відновлення тощо) та з урахуванням  інших обставин.

При визначенні розміру моральної шкоди
суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

З матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_3, ОСОБА_1 є співвласниками
житлового будинку АДРЕСА_1 та кожен із них користуються послугами
водопостачання, які надають їм комунальні служби.

У травні 2004 року ОСОБА_1 в
порушення вимог п. 3.2 „Правил користування системами комунального
водопостачання та водовідведення в містах та селищах України”, затверджених
наказом Держжитлокомунгоспу  України від
1 липня 1994 року №65, самочинно та без дозволу комунального підприємства „ПТП”
„Вода”, відключила подачу води у частину
будинку, що перебувала у користуванні
ОСОБА_3.

Рішенням Жовтневого районного суду м.
Харкова від 27 грудня 2005 року, залишеним без змін ухвалою судової колегії
судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської  області від 3 квітня 2006 року, поновлено
порушене право ОСОБА_3. у користуванні водою та ОСОБА_1 зобов'язана  судом відновити подачу води у належну
ОСОБА_3. частину будинку АДРЕСА_1

Вказане рішення суду набрало законної
сили та  виконане державною виконавчою
службою в примусовому порядку.

Задовольняючи частково позов ОСОБА_3.,
суд правильно дійшов висновку про те, що противоправні дії ОСОБА_1. (самовільне
відключення постачання води у частину будинку ОСОБА_3.), завдали позивачу
моральної шкоди, оскільки він та його родина тривалий час не могла
користуватись водопровідною водою у своїй частині будинку, несли душевні
страждання, змушені були змінити свій звичайний спосіб життя.

Визначаючи розмір відшкодування  моральної шкоди ОСОБА_3. в сумі  1000 грн., суд першої інстанції керувався
засадами розумності, виваженості та справедливості.

З огляду на це, судова колегія визнає,
що рішення суду в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3. моральної
шкоди в сумі 1000 грн., ухвалено  судом з
додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги представника
ОСОБА_1. - ОСОБА_2. про те, що відповідачка не завдавала будь - якої  моральної шкоди ОСОБА_3.,  не є суттєвими та висновків суду  першої інстанції не спростовують.

Проте рішення суду про стягнення з
ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3. судових витрат у розмірі 117 грн., ухвалено судом з
порушенням норм процесуального права та підлягає зміні.

Матеріали справи свідчать, що ОСОБА_3 звернувся в суд з позовом про відшкодування
моральної шкоди.

Ці позовні вимоги оплачуються судовим
збором за ставками, встановленими для позовів
немайнового характеру.

Відповідно до  п /п „б” п. 1 ст. 3 Декрету Кабінету
Міністрів України „Про державне мито” №7-93 від 21 січня 1993 року та
роз'яснень, викладених в п. 22-1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7
від 28 вересня 1990 року „Про застосування судами законодавства, що регулює
захист честі, гідності і ділової репутації громадян та організацій”, судовий
збір за позовами немайнового характеру оплачується у розмір 0,5
неоподаткованого мінімуму доходів громадян, тобто у розмірі 8 грн. 50 коп.

Крім того, відповідно до „Порядку оплати
витрат з інформаційно - технічного забезпечення судових процесів, пов'язаних з
розглядом цивільних та господарських справ”, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України  № 1258 від 21 грудня 2005 року, інформаційно - технічне забезпечення розгляду справ
за позовами немайнового характеру (що не підлягають оцінці) оплачується  у розмірі 7 грн. 50 коп.

Оскільки суд частково задовольнив позов
ОСОБА_3., то згідно  ст. 88 ЦПК України
мав пропорційно до задоволеної частини вимог розподілити судові витрати поміж
сторонами та стягнути з ОСОБА_1. на користь ОСОБА_3. судові витрати у розмірі
16 грн.( 8 грн. 50 коп. + 7 грн. 50 коп.).

З огляду на це, судова колегія вважає
за необхідне змінити рішення суду у частині розподілу судових витрат між
сторонами та зменшити стягнуті з ОСОБА_1. на користь ОСОБА_3. судові витрати з
117 грн. до 16  грн.

Керуючись  ст.ст. 303, 304, п. 3 ч. 1 ст. 307,  п. 4 ч. 1 ст. 309, ст. 313,  ч.2 ст. 314, ст. ст. 316, 317, 319 ЦПК
України, судова колегія,

в и р і ш и л а  :

Апеляційну  скаргу
ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Жовтневого районного суду м.
Харкова від 15 вересня
2008 року  змінити.

Зменшити розмір судових витрат,
стягнутих з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 із 117 (ста сімнадцяти ) грн. до 16
(шістнадцяти) грн.

В іншій частині рішення Жовтневого
районного суду м. Харкова від 15 вересня 2008 року  залишити без змін.

Рішення суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене в  касаційному порядку безпосередньо до
Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: