У х в а л а

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

3 вересня 2008 року

м. Київ

Суддя Верховного Суду України Пшонка М.П., розглянувши касаційну
скаргу ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 25
жовтня 2007 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 23
червня 2008 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4, третя
особа: комунальне житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство Ленінського
району м. Дніпропетровська, про визнання права користування жилим приміщенням та
укладення договору найму та за зустрічним позовом ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до ОСОБА_2
та ОСОБА_1, треті особи: комунальне житлове ремонтно-експлуатаційне
підприємство Ленінського району м. Дніпропетровська, ОСОБА_5 та виконком
Ленінської райради м. Дніпропетровська, про визнання недійсними ордеру на
квартиру, свідоцтва про право власності на жиле приміщення та договору
купівлі-продажу квартири,

в с т а н о в и в:

Позивачка звернулась до суду із позовом зазначивши, що вона проживає у кв.
АДРЕСА_1 з серпня 1991 року, де раніше проживали відповідачі. Однак на момент
її заселення вони виїхали із зазначеної квартири та переїхали на постійне місце
проживання до   м. Києва, де отримали
квартиру по вул. Зої Гайдай. Відповідачка ставлячись до позивачки як до доньки,
звільнила спірну квартиру та надала можливість мешкати у ній позивачці. Таким
чином вона має право придбати дану квартиру як член сім'ї відповідачки та
укласти договір найму на дану квартиру. Окрім того вона мешкає у спірній
квартирі понад 10 років, здійснює поточний ремонт та сплачує комунальні
послуги. Крім того їй як молодому спеціалісту житлова площа повинна бути надана
державою в установлені строки, а оскільки цього не відбулось, то вона має право
на отримання жилої площі, яка звільнилась.

Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 25 жовтня 2007
року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області
від 23 червня 2008 року, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та
ОСОБА_4, про визнання права користування жилим приміщенням та укладення
договору найму - відмовлено. Позовні вимоги ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до ОСОБА_2
та          ОСОБА_6 - задоволені
частково. Визнано недійсними свідоцтво про право власності видане 17 квітня
2003 року на ім'я ОСОБА_2 та      ОСОБА_7
на кв. АДРЕСА_1 та договір купівлі-продажу кв. АДРЕСА_1 укладений між ОСОБА_2 в
її та інтересахОСОБА_7 та ОСОБА_1 Стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 21
тис. 600 грн. Стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 та ОСОБА_4 судові витрати
в розмірі 8 тис. 415 грн.    26 коп. У
задоволенні зустрічних позовних вимог в іншій частині - відмовлено.

У касаційній скарзі скаржник ставить питання про скасування рішення суду
першої інстанції, ухвали суду апеляційної інстанції та ухвалення нового
рішення, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм матеріального та
процесуального права.

У
відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до частини 3 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті
касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у
ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Із
оскаржуваних судових рішень вбачається, що скарга є необґрунтованою і наведені
в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності
зазначених судових рішень.

Керуючись п. 5 ч. 3 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_1 у відкритті касаційного провадження у справі за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4, третя особа: комунальне житлове ремонтно-експлуатаційне
підприємство Ленінського району
м. Дніпропетровська, про визнання права користування жилим приміщенням
та укладення договору найму та за зустрічним позовом ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до
ОСОБА_2 та ОСОБА_1, треті особи: комунальне житлове ремонтно-експлуатаційне
підприємство Ленінського району м. Дніпропетровська, ОСОБА_5 та виконком
Ленінської райради м. Дніпропетровська, про визнання недійсними ордеру на
квартиру, свідоцтва про право власності на жиле приміщення та договору
купівлі-продажу квартири.

Додані до скарги матеріали повернути скаржнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Верховного Суду України
М.П. Пшонка