Справа № 22ц-1482/2008                            Головуючий у 1-й інст.ї - Харечко Л.К.
Доповідач -  Литвиненко І.В.
і м е н е м       У к р а ї н и
А п е л я ц і й н и й   с у
д   Чернігівської  області
головуючого  судді  -
суддів  -
Євстафіїва О.К., Скрипки А.А.
секретарі -  Штупун О.М.
з участю  - представника позивача ОСОБА_3, відповідача
ОСОБА_2,    її представника ОСОБА_4
відкритому  судовому  засіданні
в  м. Чернігові   цивільну
справу  за апеляційною  скаргою
на рішення Деснянського  районного
суду  м. Чернігова від 3 червня  2008 року в справі за
позовом   ОСОБА_1  до ОСОБА_2  про визначення додаткового строку прийняття
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить
скасувати рішення  суду через
невідповідність висновків суду дійсним обставинам справи та ухвалити нове, яким
задовольнити її позовні вимоги.
Рішенням Деснянського районного
суду  від 3
червня 2008 року у задоволенні позову
відмовлено.

В
обґрунтування апеляційної скарги апелянт вказує на те, що вона дійсно
пропустила строк для  прийняття спадщини
, але суд, відмовляючи у задоволенні позову не врахував такі обставини, як те,
що вона на час відкриття спадщини (20.03.2001 р.) вона працювала за кордоном і
дізналась про смерть ОСОБА_5 лише в 2003 році ; у неї були відсутні дані про
наявність заповіту; ОСОБА_6 приховував
факт одноособового прийняття спадщини; нотаріальна контора не
повідомляла іі про наявність
спадщини  та роз'яснювала
порядку  прийняття спадщини, що є
поважними підставами пропуску строку для прийняття спадщини.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
учасників процесу, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить  до
висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з
наступного.

Як вбачається з матеріалів справи,  в листопаді 2007 року ОСОБА_1звернулась до
суду з позовом про  визначення
додаткового строку про прийняття спадщини після смерті  ОСОБА_5

У судовому засіданні було встановлено,
що  ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_5
Після  її смерті відкрилась спадщина на
житловий будинок  з надвірними будівлями,
що знаходиться  за адресою: АДРЕСА_1.
Спадкоємцями на спадщину  являлись  чоловік
померлої - ОСОБА_6, як спадкоємець за законом на обов'язкову частку та
ОСОБА_1, як спадкоємець за заповітом. Спадщину
прийняв ОСОБА_6 , отримавши 16.11.2001 року свідоцтво про право на
спадщину. 14.07.2007 року ОСОБА_6 помер, спадкоємцем за заповітом ,
являється  відповідачка ОСОБА_2

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції правомірно послався на
ст. 1272 ЦК України  та визначив,
що строк для прийняття спадщини позивачка пропустила без поважних причин.

Посилання апелянта як на поважну
причину на те, що вона дізналась про смерть і заповіт ОСОБА_5 тільки в 2003
році, так як була за кордоном тривалий час, не можуть братись до уваги,
оскільки з 2003 року по день звернення до суду
ця обставина не заважала їй ставити питання про продовження  строку для прийняття спадщини ні перед
ОСОБА_6 відповідно до  ч.2 ст.1272 ЦК
України, ні в судовому порядку.

Твердження ОСОБА_1про те, що вона
проживала з ОСОБА_6 в спірному  будинку
після повернення, і вважала, що  втупила
у спадщину і є єдиною спадкоємицею, оскільки ОСОБА_6 приховав від неї факт
одноособового прийняття спадщини, є необґрунтованими, не підтвердженими
доказами, тому що згідно до ст.549 ЦК України ( в редакції 1963 року що діяла
на час відкриття спадщини), фактичне прийняття спадщини можливе лише протягом
шести місяців з дня відкриття спадщини, а не через два роки, і, крім того,  заповіт не є правовстановлюючим документом на
майно, позивачці ніщо не заважало звернутись до нотаріальної контори для
з'ясування питання про належне оформлення документів і чи оформив спадщину
ОСОБА_6, який, незважаючи на заповіт, був спадкоємцем по закону на обов'язкову
частку.

Є безпідставними і доводи апелянта
стосовно того, що нотаріальна контора не вжила заходів для повідомлення її про
наявність спадщини та порядку прийняття, так як згідно до діючого на той час
законодавства, нотаріальна контора не займалась розшуком спадкоємців, до того ж
, як вказала представник позивача ОСОБА_3, ОСОБА_1знаходилась за кордоном, не
підтримувала зв'язок з сім'єю і приховувала місце свого знаходження.

Доводи апеляційної скарги про те, що
суд не вжив заходів щодо всебічного і об'єктивного розгляду справи, не
встановив інших обставини, що мають значення для розгляду справи, суперечать
положенням ст.ст.10, 60 ЦПК України, згідно до яких кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог.          Позивачка не навела  суду жодної поважної причини пропуску строку
для прийняття спадщини, а тому суд вірно відмовив їй  у його продовженні.

Рішення суду першої інстанції прийнято з дотриманням норм матеріального та
процесуального права, висновки, викладені у судовому рішенні, доводами
апеляційної скарги не спростовуються, підстави для скасування судового рішення
відсутні.

Керуючись ст.ст. 303,  307, 308, 314, 315,
319, 324 Цивільного процесуального кодексу України, апеляційний
суд

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення    Десянського районного суду м. Чернігова  від 3 червня    2008
року залишити без змін.

Ухвала
набирає  законної сили  з моменту її проголошення і може бути
оскаржена  до Верховного Суду
України  протягом двох місяців з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий:                                      Судді: