Справа № 2- 2880
РІШЕННЯ

Іменем
України

02 вересня 2008 року.

Орджонікідзевський районний суд м. Харкова в
складі:

головуючого - судді Клименка А.М.,

при секретарі - Полікарпові Є.В.,

з участю:

представника позивача - ОСОБА_4,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Харкові
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про
заборону користування квартирою та усунення перешкод в її користуванні шляхом
виселення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач
звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про заборону користування
квартирою АДРЕСА_1 та усунення перешкод в її користуванні шляхом виселення
відповідачів з усіма членами їх родини та майном з цієї квартири посилаючись на
те, що він є єдиним власником цієї квартири і три роки тому дозволив
відповідачам тимчасово пожити в його квартирі, маючи намір в майбутньому
укласти з ними письмовий договір оренди (житлового найму). 05 липня 2008 року
він письмово повідомив відповідачів про своє рішення про неможливість їх
подальшого перебування та проживання в його квартирі і просив до 14 липня 2008
року залишити квартиру і звільнити її від усіх їх речей, але відповідачі його
вимог не виконали.

Позивач
в судове засідання не з'явився, звернувся до суду з заявою про розгляд справи в
її відсутність.

Представник
позивача в судовому засіданні позов підтримав і вточнив позовні вимоги - просив
виселити відповідачів з усіма членами їх сім'ї зі спірного житлового приміщення
без надання їм іншого жилого приміщення.

Відповідачі
в судове засідання не з'явилися, про час і місце судового засідання
повідомлялися належним чином через оголошення в пресі, причину неявки суду не
повідомили, заперечень проти позову суду не надали, заяви про відкладення
розгляду справи від них до суду не надходило. Зі згоди представника позивача
суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.
224 ЦПК України.

Вислухавши
представника позивача, вивчивши матеріали справи, оцінив надані позивачем
докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Судом
установлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Позивач
є власником квартири АДРЕСА_1, що підтверджується Витягом КП «Харківське міське
бюро міської інвентаризації» з Реєстру прав власності на нерухоме майно
НОМЕР_1від 07.12.2007р. ОСОБА_1 є єдиною особою, яка зареєстрована в спірній
квартирі, що підтверджується Довідкою ОЖК «КРУГ» № 2464 від 14 грудня 2007
року.

Відповідачі
проживають у спірній квартирі більше трьох років з усної згоди позивача, який
мав намір в майбутньому укласти з ними письмовий договір оренди (житлового
найму) квартири, але до теперішнього часу такого договору не уклав. Будь - якої
оплати за користування житлом зараз відповідачі позивачу не сплачують.

За час проживання відповідачі вставили у
вхідні двері спірної квартири свій власний замок, ключ від якого позивачу не
передали, і таким чином позбавили його доступу до перевірки стану квартири та
розташованих у ній комунікацій електроенергії, водопостачання та каналізації.
Позивач неодноразово міняв замок у вхідних дверях, але відповідачі кожен раз
ставили у вхідні двері свій власний замок та не надавали позивачу ключ від
нього. Крім того, відповідачі тримають у спірній квартирі своє майно, речі та
звірів - шиншил, дозвіл на перебування яких у квартирі позивач їм не надавав.

З
приводу проживання у квартирі, розміщення у ній майна, речей та звірів між
сторонами мали місце сварки, але домовленості та взаєморозуміння не було
досягнуто. Неодноразові звертання ОСОБА_1 з проханням та вимогами про виселення
зі спірної квартири відповідачі ігнорували. В той же час ОСОБА_2 та ОСОБА_3
повністю забезпечені житлом за місцем своєї реєстрації: ОСОБА_2 (колишнє
прізвище ОСОБА_5) за адресою: АДРЕСА_2; а ОСОБА_3 - за адресою:
АДРЕСА_3; що підтверджується Довідкою адресно-довідкового бюро ГУМВС України в
Харківській області.

З
приводу усунення перешкод та виселення ОСОБА_2 та ОСОБА_3, з приводу
встановлення походження майна та речей, розташованих у квартирі ОСОБА_1, з
приводу встановлення причин не проживання відповідачів за адресою їх
реєстрації, ОСОБА_1 звертався до Орджонікідзевським РВ ХМУ ГУМВС України в
Харківській області. 03.06.2008 року та 04.07.2008 року Орджонікідзевським РВ
ХМУ ГУМВС України в Харківській області було прийнято рішення про відмову в
порушенні кримінальної справи за заявою ОСОБА_1 Постановами про відмову в
порушенні кримінальної справи від 03.06.2008 року та 04.07.2008 року
підтверджується факт проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у квартирі ОСОБА_1 без
достатніх правових підстав, без укладеного письмового договору оренди (найму)
житла.

01.07.2008
року ОСОБА_1 зайшов у власну квартиру, де виявив пошкоджений санітарний вузол
та вікна.

Судом
встановлено, що ОСОБА_1 не приймав на збереження майно ОСОБА_2 та
ОСОБА_3, яке знаходиться та знаходилось у його квартирі АДРЕСА_1, вказане
майно, речі та звірі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не передавались для зберігання ОСОБА_1

Судом
встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не набули права власності на квартиру
АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_1, ніколи не були і не є членами його сім'ї, не
мають укладених з позивачем у установленому законодавством порядку договорів
найму чи оренди спірного житла, не мають зараз ніяких домовленостей щодо
проживання у спірній ні із ОСОБА_1, ні з членами його сім'ї; але безпідставно
користуються власністю ОСОБА_1, оскільки фактично проживають у його квартирі.

Таким
чином слід дійти висновку, що у ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не виникло право на
користування жилим приміщенням  - спірною
квартирою, яка належить ОСОБА_1на праві власності, а ОСОБА_1 не надавав своєї
згоди ні на перебування, проживання чи реєстрацію ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у вказаній
квартирі, ні на заміну замка від вхідних дверей, ні на  знаходження у квартирі майна, речей та звірів
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 Відповідачі не є наймачами спірної квартири і не мають ніяких
фактичних та правових підстав для володіння та користування спірним жилим
приміщенням.

Таким
чином ОСОБА_2 та ОСОБА_3 фактично зараз володіють власністю ОСОБА_1 - квартирою
АДРЕСА_1 без відповідних правових підстав, а , крім того, вчинили дії,
направлені на позбавлення ОСОБА_1 права володіння своєю власністю та чинять
зараз перешкоди у реалізації ОСОБА_1 свого права користування та розпорядження
спірною квартирою.

05.07.2008
р. ОСОБА_1 повідомив ОСОБА_2 та ОСОБА_3 листом-вимогою про своє рішення про
неможливість їх подальшого перебування та проживання у його квартирі, про
необхідність проживання у вищевказаній квартирі АДРЕСА_1 членів його сім'ї з
14.07.2008р. та про проведення у ній ремонту. У листі ОСОБА_1 просив ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 звільнити вказану квартиру у строк до 14 липня 2008 року від всіх речей
та майна, а від цінних речей, майна у вигляді ручної поклажі та звірів - просив
звільнити негайно, тобто на протязі 1 (одного) календарного дня з моменту
отримання листа-вимоги. Вказаний лист-вимогу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 проігнорували,
не надали ОСОБА_1ніякої відповіді на нього і квартиру не звільнили.

Згідно
статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і
розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої
діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному
законом. Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об'єктами
права державної та комунальної власності відповідно до закону. Ніхто не може
бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є
непорушним.

Згідно
статті 47 Конституції України ніхто не може бути примусово позбавлений житла
інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Згідно статті 317 Цивільного кодексу власникові належать права володіння,
користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не
впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Згідно статті 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується,
розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо
свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно статті 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним.
Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його
здійсненні.

Згідно частини першої статті 387 Цивільного
кодексу України власник має право витребувати
своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави
заволоділа ним.

Згідно частини першої статті 391 Цивільного
кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Таким
чином слід дійти висновку, що проживання відповідачів в спірній квартирі не
ґрунтується на нормах діючого цивільного та житлового законодавства і займаючи
квартиру позивача ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перешкоджають користуванню позивачем своїм
майном і тому це його право власника підлягає захисту шляхом заборони
відповідачам користуватися спірною квартирою і виселення їх зі спірного жилого
приміщення без надання іншого жилого приміщення.

Відповідно
до ст. 88 ЦПК України з відповідачів слід стягнути на користь позивача судові
витрати по справі, які складаються зі сплаченого позивачем судового збору в
сумі 17 грн. та витрати на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи
в сумі 15 грн., а всього 32 грн. в рівних частках з кожного.

Зважаючи
на вищевикладене, керуючись статтями 41, 47 Конституції України, ст.ст.
317-319, 321, 325, 379, 382, 383, 387, 391 Цивільного кодексу України, ст.ст.
1, 213-215, 224-226, Цивільного процесуального кодексу України,

ВИРІШИВ:

Позов
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про заборону користування квартирою та усунення
перешкод в її користуванні шляхом виселення - задовольнити.

Заборонити
ОСОБА_2, ОСОБА_3 та членам їх сімей користуватися квартирою АДРЕСА_1.

Виселити
ОСОБА_2, ОСОБА_3 з усіма членами їх сімей з квартири АДРЕСА_1 без надання їм
іншого житлового приміщення.

Стягнути
з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 по 16 грн. судових витрат з кожного.

Рішення
може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської
області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня
проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 20-ти днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної
інстанції або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Заочне
рішення суду може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою
відповідача, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його
копії.

Суддя: