Справа  № 22-ц-952
/ 2008 р.                  Головуючий у
1-й інстанції - Моісеєнко О.М. Категорія - 52                                       Суддя-доповідач
У Х В А Л А

і м е н е м       У к р а ї н и

12
серпня 2008 року колегія суддів судової палати з цивільних справ
Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого  -
Маслова В.О.,

суддів             -
Білецького О.М., Кононенко О.Ю.

з участю
секретаря судового засідання  -  Рой Я.М.

та осіб,
які приймають участь у справі  -  позивачки, представника відповідача - ОСОБА_1

розглянувши
у відкритому судовому засіданні у приміщенні апеляційного суду цивільну справу
за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальність
«Фрунзе-Сервіс»

на рішення Сумського
районного суду Сумської області від 18 червня 2008 року

у справі
за позовом ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю «Фрунзе-Сервіс»,
третя особа: ОСОБА_3, про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку
за час вимушеного прогулу і відшкодування моральної шкоди, -

в с т а н о в и
л а :

Рішенням
Сумського районного суду Сумської області від 18 червня 2008 року позовні
вимоги задоволено.

Поновлено
ОСОБА_2 на посаді завідуючої виробництвом комбінату громадського харчування ТОВ
«Фрунзе-Сервіс».

Стягнуто з ТОВ
«Фрунзе-Сервіс» на її користь ОСОБА_2 3384 грн. 27 коп. середнього заробітку за
час вимушеного прогулу та 1000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Стягнуто
з ТОВ «Фрунзе-Сервіс» на користь держави 59 грн. 50 коп. судового збору і 30
грн. витрат за ІТЗ розгляду справи.

Допущене
негайне виконання рішення в частині поновлення на роботі.

В
апеляційній скарзі ТОВ «Фрунзе-Сервіс» посилаючись на неповноту з'ясування
судом обставин справи та порушення норм матеріального і процесуального права,
просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про
відмову в задоволенні позову.

Заслухавши
позивачку і представника відповідача, дослідивши матеріали та перевіривши
рішення в межах доводів апеляційної скарги і вимог заявлених у суді першої
інстанції, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Судом
першої інстанції встановлено, що наказом директора ТОВ «Фрунзе-Сервіс» ОСОБА_3
№30/к від 9 березня 2006 року ОСОБА_2 була з 1 березня 2006 року прийнята на
посаду завідуючої виробництвом до комбінату громадського харчування ТОВ
«Фрунзе-Сервіс» у  зв'язку з переводом із
ВАТ «Сумське НВО ім. М.В.Фрунзе».

Наказом
№ 59/к від 28 лютого 2008 року вона з цієї дати була звільнена з роботи за п.1
ст.40 КзпП України у зв'язку зі скороченням штату.

Однак,
прийнявши рішення про проведення у період з 25 грудня 2007 року по 28 січня
2008 року (з метою удосконалення структури та ліквідації дублюючих ланок)
реструктуризації товариства в цілому та його структурних підрозділів, зокрема -
комбінату громадського харчування, роботодавець ні у наказі №827 від 24 жовтня
2007 року, ні в подальшому не зазначив конкретних посад, які підлягали
скороченню і не погодив належним чином скорочення саме цих посад з відповідним
профспілковим органом, усупереч ст.22 Закону України «Про професійні спілки, їх
права та гарантії  діяльності».

Про засідання
комітету профспілки ВАТ «Сумське НВО ім. М.В.Фрунзе».яке відбулося 26 лютого
2008 року і на якому було надано згоду на її звільнення, позивачка, всупереч
вимогам ст.43 Кзпп України, не повідомлялась, а тому особисто або через
представника участі у ньому не брала.

Крім
того, профспілковий комітет об'єднаної первинної організації ВАТ «Сумське НВО
ім. М.В.Фрунзе». до складу якої входила профспілкова організація ТОВ
«Фрунзе-Сервіс», в межах наданої компетенції прийняв 04 березня 2008 року
рішення про скасування вищеназваної згоди цехового комітету і відмовив у
наданні згоди на звільнення ОСОБА_2 за скороченням штатів.

З огляду
на наявність у позивачки вищої освіти за спеціальністю, тобто більш високої
кваліфікації порівняно з більшістю інших працівників, які займають аналогічні
посади, відповідачем при її звільненні також не дотримано і вимог ч.2 ст.42
Кзпп України щодо переважного права залишення на роботі.

Вказані
факти з достатньою повнотою встановлені місцевим судом на підставі досліджених
доказів, на які суд послався у рішення та яким дав належну оцінку.

За таких
обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про незаконність
звільнення працівниці за п.1 ч.1 ст.40 КзпП України і на законних підставах,
визначених ст.235 КзпП України, поновив позивачку на попередній посаді та,
навівши відповідні розрахунки, стягнув на її користь середній заробіток за весь
період вимушеного прогулу.

Оскільки
порушень трудових прав позивача не встановлено, суд відмовив і у вимогах про
відшкодування моральної шкоди, заявлених з підстав незаконного звільнення. У
цій частині рішення суду відповідає вимогам ст.237-1 Кзпп України.

Інші
доводи апеляційної скарги також зазначених висновків не спростовують.

Процесуальних
порушень, які б могли призвести до неправильного вирішення справи, не
встановлено.

Таким
чином, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції є
законним і обґрунтованим, ухвалене з дотриманням норм матеріального та
процесуального права, а тому не вбачає підстав для його зміни чи скасування.

Керуючись
ст.ст.303, 307 п.1 ч.1, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а
л и л а :

Апеляційну
скаргу ТОВ «Фрунзе-Сервіс» відхилити, а рішення Сумського районного суду
Сумської області від 18 червня 2008 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала
набрала законної сили з моменту її проголошення і з цього часу протягом двох
місяців може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного
Суду України.

Головуючий -

Судді -