Р І Ш Е Н Н Я

іменем      України

справа №2-636/08

25 березня 2008 р.                                      м.Ялта

Ялтинський
міський суд АРК у складі головуючого судді Берещанського Ю.В., при секретарі
Бойко З.О., з участю прокурора Скляр О.В., представників,  розглянувши у відкритому судовому засіданні
цивільну справу за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про усунення перешкод в
користуванні   власністю,  по зустрічному позову заступника прокурора в
інтересах ОСОБА_3., ОСОБА_2., ОСОБА_4. до ОСОБА_1 про визнання недійсним
договору дарування квартири, про зобов'язання бюро технічної інвентарізації
вчинити певні дії,

В с т а н о в и в :

Позивач
ОСОБА_1.  має у власності квартиру АДРЕСА_1  в місті Ялта.

Позивач
звернулась до суду з позовом про усунення перешкод в користуванні власністю. У
судовому засіданні свій позов  підтримала
і суду пояснила, що вона  на підставі
договору дарування прийняла в дар від
ОСОБА_4. квартиру  АДРЕСА_1  в місті Ялта, це сталося 28.09.2007 року.
Таким чином, вона володіє вишевказаною квартирою вцілому. Відповідачі
проживають у квартирі, вона, як власник, неодноразово ставила питання про
усунення перешкод у користуванні квартирою, але відповідачі не бажають
звільнити квартиру, у зв'язку з чим вона вимушена була звернутись до суду.
Просила суд виселити відповідачів з квартири. Вона попереджала відповідачів
відповідною заявою про звільнення квартири 8 листопада 2007 року.

Відповідачі у
судовому засіданні позов не визнали і суду пояснили, що вони вселилися у
квартиру на підставі згоди ОСОБА_4., якої належала вказана квартира. ОСОБА_3. є
племінником ОСОБА_4. Вони проживали разом з ОСОБА_4. їх відносини були дуже
гарними, ОСОБА_4. написала заповіт на ім'я ОСОБА_3., але у 2007 році вона
несподівано змінила своє волевиявлення і подарувала квартиру ОСОБА_1., яка не
перебуває у родинних відносинах з ОСОБА_4.

Прокурор
в інтересах відповідачів звернувся до суду із зустрічним позовом про визнання
недійсним договору дарування квартири, у судовому засіданні ставив питання про
призначення судово - психіатричної експертизи відносно ОСОБА_4. Свій позов
обгрунтовував таким чином, що ОСОБА_4. не усвідомлює свої дії та їх наслідки, у
зв'язку з чим вона уклала договір дарування, який не відповідає її інтересам.
Просила суд визнати недійсним договір дарування квартири, зобов'язати бюро
технічної інвентарізації проізвести перереєстрацію власників спірної квартири.

Третя
особа ОСОБА_4. позов прокурора не підтримала, а підтримала позов ОСОБА_1. Суду
пояснила, що з її згоди відповідачі стали проживати у її квартирі. Спочатку
ставлення до неї було гарним і вона написала заповіт на ім'я ОСОБА_3., але
після цього вони стали її ображати, ставлення до неї змінилося в гіршу сторону.
Вона прийняла рішення подарувати квартиру ОСОБА_1., яку вона знає на протязі
багатьох років. Її рішення було свідоме, вільне і відповідало її дійсним
намірам.

Заслухавши
позивача, розглянувши
матеріали справи, суд вважає позов ОСОБА_1. обґрунтованим і підлеглим
задоволенню по наступним підставам.
Згідно  зі   ст.391 ЦК України власник майна має право
вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання
своїм майном. Право власності позивача на вказану квартиру підтверджується
договором дарування від 28 вересня 2007 року (а.с.6), а також витягом з
Державного реєстру правочинів (а.с.7) і витягом про реєстрацію права власності
на нерухоме майно (а.с.8).  Перешкоди
власнику при здійсненні ним права користування квартирою надають відповідачі,
які не бажають звільнити двокімнатну квартиру.
Цей факт був встановлений судом при розгляду справи. Відповідачі 8
листопада 2007 року були повідомлені заявою позивачки про необхідність
звільнити квартиру в строк до 8 грудня 2007 року.

Разом
з тим, позов прокурора є безпідставним і таким, що не може бути
задоволеним.  Відповідно до ст.60 ЦПК
України кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і
заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення
рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у
справі, виникає спір. Доказування не може грунтуватись на припущеннях. Позов
прокурора грунтується на припущеннях, що ОСОБА_4. не усвідомлює значення своїх
дій та їх наслідки в силу свого похилого віку. Таке припущення не знайшло свого
підтвердження у судовому засіданні перш за все внаслідок пояснень самої
ОСОБА_4. у судовому засіданні. При укладанні договору дарування державний
нотаріус перевірив дієздатність сторін і у нього не виникло сумнівів відносно
дієздатності дарувальника ОСОБА_4. У суда також не має підстав для сумнівів
відносно дієздатності третьої особи ОСОБА_4., вона не перебувала на
психітричному обліку, не зверталася до психіатричної допомоги, на
психіатричному лікуванні ніколи не знаходилась. Згідно з довідкою
психоневрологичного відділення управління охорони здоров'я ОСОБА_4 на обліку у
лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває.

У
судовому засіданні вона ясно висловлювала свої думки відносно договору
дарування, відносно позову ОСОБА_1. та відносно позову заступника прокурора. На
підставі наведеного у суда не було підстав для призначення стаціонарної
судово-психіатричної експертизи відносно ОСОБА_4, як про це наполягав прокурор,
який приймав участь у справі.
Відновідно до ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних
свобод кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Кожен має право
на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції.
Органи державної влади не можуть встручатись у здійснення цього права - ст.8
Конвенції. Конституція України передбачає: кожен має право на повагу до його
гідності. Жодна людина без її вільної згоди не може бути піддана медичним,
науковим чи іншим дослідам. Кожна людина має право на свободу та особисту
недоторканність - ст.28,29 Конституції.

Відповідно
до ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або
припинення цивільних прав та обов'язків. Правочини можуть бути односторонніми
та дво- чи багатосторонніми (договори). Зміст правочину не може суперечити
Цивільному Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним
засадам суспільства. Волевиявлення участика правочину має бути вільним і
відповідати його внутрішній волі - ст.203 ЦК України. Суд переконався в тому,
що волевиявлення дарувальника ОСОБА_4. було вільним і відповідало її внутрішній
волі.

Керуючись ст.
10,11,60,209,212,214-215
ЦПК України, ст. 202,203,391 ЦК України,

В и р і ш и в :

Позов  ОСОБА_1 - задовольнити.

Усунути перешкоди ОСОБА_1
в користуванні  квартирою АДРЕСА_1 в
місті Ялта шляхом виселення ОСОБА_2, ОСОБА_3
з вказаної квартири.

Зобов'язати
відділ Державної реєстрації й громадянства фізичних осіб при ЯГУ ГУ МВС України
в АРК зняти з реєстрації ОСОБА_2, ОСОБА_3 за адресою: місто Ялта, АДРЕСА_1.

У
задоволенні позову заступника прокурора в інтересах ОСОБА_3., ОСОБА_2.,
ОСОБА_4. до ОСОБА_1 про визнання недійсним договору дарування квартири, про
зобов'язання бюро технічної інвентарізації вчинити певні дії - відмовити.

Рішення
може бути оскаржене в  апеляційному
порядку шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про
апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної
скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч.4 ст. 295
ЦПК України.

Суддя