Справа № 22-1079/2008 рік                        Головуючий суддя 1
інстанції: Бердій М.А.
Категорія : 20                                                           Суддя-доповідач
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М     У К Р А Ї Н И

30 вересня 2008 року
м. Рівне

Колегія суддів судової палати у цивільних
справах апеляційного суду Рівненської області в складі :

Головуючого
судді  : Василевича В.С.

суддів :
Гордійчук С.О., Шимківа С.С.

при
секретарі : Омельчук А.М.

розглянула у відкритому
судовому засіданні в м.Рівному цивільну справу за апеляційною скаргою
представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на рішення Рівненського міського суду від 03
грудня 2007 року в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, третя особа, яка не
заявляє самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_4 про визнання договору
купівлі-продажу недійсним, визнання права власності, усунення перешкод в
користуванні власністю.

Заслухавши доповідача,
пояснення осіб, що з'явились в судове засідання, перевіривши матеріали справи
та доводи апеляційної скарги колегія суддів,-

в с т а н о в и л а  :

Рішенням
Рівненського міського суду від 03 грудня 2007 року позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1,
про визнання договору купівлі-продажу недійсним, визнання права власності,
усунення перешкод в користуванні власністю задоволено.

Визнано
недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, укладений 24 грудня 2004
року між ОСОБА_5 та ОСОБА_1.

Визнано за
ОСОБА_5 право власності на квартиру АДРЕСА_1.

Зобов'язано
ОСОБА_1 усунути перешкоди ОСОБА_5 в користуванні її власністю - квартирою
АДРЕСА_1 шляхом звільнення квартири.

Стягнуто з
ОСОБА_1 500 грн. в прибуток держави та 30 грн. витрат на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи.

В поданій на рішення апеляційній скарзі відповідач вказує на
його незаконність, оскільки  суд не
врахував, що рішення, яким визнано ОСОБА_5 недієздатною, не набрало законної
сили. Крім того, ОСОБА_3 є неналежним позивачем по справі, оскільки  не являється ні стороною договору, ні
опікуном ОСОБА_5, так як рішення про визнання її недієздатною, на підставі
якого мало місце призначення опікуном позивача, скасоване. Крім того, суд
неправомірно застосував односторонню реституцію, зобов'язавши відповідача
повернути квартиру у власність ОСОБА_5, без повернення нею сплачених за
квартиру грошей.

Просить рішення
скасувати і ухвалити нове рішення яким в задоволенні позову відмовити.

Перевіривши законність
та обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної
скарги апеляційний суд вважає, що скарга підлягає задоволенню частково з таких
підстав.

Як вбачається з
матеріалів справи і це встановлено судом 24 грудня 2004 року було укладено
договір купівлі-продажу квартири згідно якого ОСОБА_5 продала ОСОБА_1 квартиру
АДРЕСА_1 за 50000 грн. Рішенням Рівненського міського суду від 27.06.2007 року
ОСОБА_5 визнана недієздатною. Рішення вступило в законну силу і є чинним.

За таких обставин суд
дійшов правильно висновку про недійсність укладеної ОСОБА_5 угоди
купівлі-продажу квартири, оскільки на момент вчинення правочину вона не
розуміла значення своїх дій та керувати ними та
правомірно зобов'язав ОСОБА_1 звільнити квартиру.

Разом з тим, суд
помилково  поклав в обґрунтування своїх
висновків щодо недієздатності ОСОБА_5 рішення суду від 31.05.2006 року, яке
скасоване і є нечинним.

Доводи апеляційної
скарги проте, що  позивач являється
неналежною стороною безпідставні, оскільки відповідно до рішення Рівненського
міського суду від 19.09.2006 року ОСОБА_3 призначений опікуном ОСОБА_5 і дане
рішення є чинним.

Разом з тим, не можна
погодитись із висновком суду щодо застосування односторонньої реституції.

Відповідно до вимог ст. 216 ЦК України
недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з
його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана
повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього
правочину.

Таким чином,
апеляційний суд дійшов висновку про необхідність повернення квартири АДРЕСА_1
ОСОБА_5 та стягнення із неї ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 коштів отриманих нею від
продажу квартири в  сумі 50 000 грн.,
тобто повернення до первісного стану.

Оскільки судом
неправильно застосовано норми матеріального права тому рішення в частині
застосування наслідків недійсності правочину підлягає скасуванню з ухваленням
нового рішення в цій частині.

Керуючись
ст.ст.307,309,316 ЦПК України, ч.1 ст.216 ЦК України, колегія суддів,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу
представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 Задовольнити частково.

Рішення Рівненського
міського суду від 03 грудня 2007 року в частині застосування наслідків
недійсності правочину скасувати.

Зобов'язати ОСОБА_1
повернути ОСОБА_5  квартиру АДРЕСА_1 та
стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 50 000 грн. (п'ятдесят тисяч грн.)
отриманих нею від продажу квартири.

В решті рішення залишити
без зміни.

Рішення
набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене до
Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання ним чинності.

Головуючий:
Судді: