Справа  № 2 - 142/08
М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И
Індустріальний  районний
суд м. Дніпропетровська у складі головуючого судді
В. М., при  секретарі розглянувши  у
відкритому  судовому  засідання
цивільну  справу
за  позовом  ОСОБА_1
відшкодування  шкоди,  спричиненої
джерелом  підвищеної
небезпеки,  суд, -
2006   року ОСОБА_1 звернувся  з
позовом  до  ОСОБА_2
відшкодування шкоди,  спричиненої  джерелом
підвищеної  небезпеки.
В  обґрунтування позову послався  на
грудня  2005 року  о
хвилин,  у   м. Дніпропетровську на перехресті вул.
керуючи транспортним засобом «ВАЗ» НОМЕР_1, виконуючи поворот
на дозволений сигнал світлофора, не надав дорогу автомобілю «Ніссан»
який рухався в зустрічному напрямку під керуванням ОСОБА_1,
чого скоїв з ним зіткнення, чим порушив п.16.6 ПДР України, при цьому
засоби отримали механічні пошкодження.
суд стягнути  з  відповідача на  його користь відшкодування  майнової
премію в  розмірі - 300 гривен,
у  розмірі  5000 гривен
і  судові  витрати.
В  судовому
засідання представник позивача
підтримав позовні  вимоги, просив
суд  їх
задовольнити.  Моральна  шкода, спричинена позивачу, полягає в
стражданнях у зв'язку з пошкодженням
його  майна, порушенням його
порушенням звичного   ритму  його
позов не  визнав, так як вважає себе
невинним,  і не згідний з
Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 18.02.2006
про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді позбавлення
керувати транспортним засобом строком на шість місяців. Відповідач
із зустрічною позовною заявою про відшкодування з ОСОБА_1
так як він вважає винним в ДТП ОСОБА_1
Суд,
вислухавши пояснення позивача, відповідача та їх представників, вивчивши
цивільної справи та матеріали адміністративної справи, вважає, що
вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню з наступних підстав:
зі ст..1166 ЦК України, майнова шкода, завдана майну фізичної особи,
в повному обсязі особою, яка її завдала.
вбачається з матеріалів справи, і встановлено в судовому засіданні, 30
2005 року, близько 14-30 години, на перехресті вул. Березинської та вул.
шосе м. Дніпропетровська, ОСОБА_2, керуючи автомобілем «ВАЗ-2107»,
порушуючи п.16.6 ПДР України, допустив зіткнення з автомобілем
НОМЕР_2  під керуванням водія ОСОБА_1.
підтверджуються адміністративним матеріалом № 3-1036/06
районного суду м. Дніпропетровська, постановою Індустріального
суду м. Дніпропетровська  від 17.02.2006
року про визнання вини
у ДТП та накладення на нього адміністративного стягнення.
відповідності зі ст..61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням
адміністративній справі, яке набрало чинності, не доказується при розгляді
справ, в яких беруть участь ті ж особи, у відношенні яких встановлені ці
Постанова
суду по справі про адміністративне правопорушення, яка вступила в

законну
силу, є преюдиціальним фактом та обов'язкова для суду, який розглядає

справу
про цивільно-правові наслідки дій особи, у відношенні якої винесена ця

постанова.

Згідно
висновку авто-товарознавчого дослідження від 24.01.2006 року, вартість

матеріальних
збитків, спричинених власнику автомобіля «Ніссан-Станза», НОМЕР_2, складає
10431, 90 грн.

У
відповідності зі ст..1187 ЦК України , шкода, завдана джерелом підвищеної

небезпеки,
відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє

транспортним
засобом.

Згідно
з п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 року № 6

,
зі змінами:  «власником джерела
підвищеної небезпеки вважається юридична

особа,
або громадянин, який здійснює експлуатацію джерела підвищеної небезпеки,

в
силу права власності, повного господарського володіння, оперативного

управління,
або на іншій підставі (договір оренди, довіреності).

Тому
суд вважає, що існують правові підстави для цивільно-правової

відповідальності
з боку ОСОБА_2 за скоєння ДТП (протиправні діяння,

наслідки
у вигляді шкоди, причинний зв'язок між протиправними діями та

наслідками,
вина) та з відповідача належить стягнути на користь ОСОБА_1

матеріальну
шкоду в сумі 10431.90 грн., не отриману премію - в розмірі 300

грн.,
витрати на оплату послуг експерта в сумі - 400 грн.

Позовні
вимоги ОСОБА_1 щодо відшкодування моральної шкоди внаслідок дорожньо-

транспортної
події належать частковому задоволенню, тому як суд вважає, що

позивач
перетерпів душевні страждання у зв'язку з пошкодженням його майна,

порушенням
його права власності , порушенням звичного ритму його життя. Але

оцінка
позивачем моральної шкоди у розмірі 5000 грн. суд вважає занадто

завищеною,
що не відповідає дійсним обставинам справи. Суд оцінює спричинену

моральну
шкоду на суму 1000 грн.

Судові
витрати у вигляді сплати судового збору у сумі 213 грн. 19 коп., та 8

грн.
50 коп. за майновий та немайновий спір - підлягають стягненню з

відповідача
на користь позивача. Судові витрати інформаційно-технічного

забезпечення
розгляду цивільних справ у сумі 30 грн. - підлягають стягненню з

відповідача
на користь держави.

Суд
вважає, що позовні вимоги ОСОБА_2 по зустрічному позову не підлягають

задоволенню,
так як вони нічим не обґрунтовані.

До
показів свідків суд відноситься критично.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 15,
57, 60, 61, 64, 212, 213, 215,

218
ЦПК України, ст.ст. 1166,1167,1187, ЦК України, -

В
И Р І Ш И В:

Позовні
вимоги ОСОБА_1. задовольнити частково.

Стягнути
з ОСОБА_2 (мешкає АДРЕСА_1) на користь ОСОБА_1 (мешкає АДРЕСА_2) відшкодування
матеріальної шкоди -

10431.90
грн., не отриману премію - 300 грн., вартість оплати послуг експерта

авто-товарознавця
- 400 грн., відшкодування моральної шкоди - 1000 грн. Судові

витрати
у вигляді сплати судового збору у сумі 213 грн. 19 коп., та 8 грн. 50

коп.
за майновий та немайновий спір а усього - 12352,69 грн.

Стягнути
з ОСОБА_2 витрати інформаційно-технічного забезпечення розгляду

цивільних
справ у сумі 30 грн. - підлягають стягненню з відповідача на користь

держави.

В
іншій частині позовних вимог відмовити.

В
зустрічних позовних вимогах ОСОБА_2 відмовити.

Рішення
може бути оскаржене в апеляційному порядку через Індустріальний

районний
суд м. Дніпропетровська шляхом подачі в 10-денний строк з дня

проголошення
рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього

протягом
20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної

інстанції
або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя:

В. М. Грищенко