У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

9 жовтня 2008 року                                                            м.
Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Луспеника Д.Д., Балюка М.І., Барсукової В.М.,

розглянувши
в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди,

за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення  Верхньодніпровського
районного суду Дніпропетровської області від

21 листопада 2007 року та ухвалу апеляційного
суду Дніпропетровської області від 5 травня 2008 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2006 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом
до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

В заяві зазначала, що перебувала з відповідачем у
незареєстрованому шлюбі. Під час спільного життя вони побудували будинок та
придбали інше майно. Посилаючись на те, що відповідач вигнав її з будинку та
викинув її особисті речі, внаслідок чого вона зазнала моральних страждань та
вимушена наймати житло, просила відшкодувати заподіяну їй такими діями
відповідача майнову шкоду в розмірі 4 272, 52 грн. та моральну шкоду в розмірі
1699 грн.

Рішенням Верхньодніпровського районного суду
Дніпропетровської області від 21 листопада 2007 року, залишеним без зміни  ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської
області від 5 травня 2008 року, в задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить ухвалені судові
рішення скасувати, посилаючись на порушення судами норм матеріального і
процесуального права, а справу направити на новий розгляд до суду першої
інстанції.

Касаційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами
касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального
права чи порушення норм процесуального
права.

Згідно зі ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не
може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що
оскаржувані судові рішення ухвалені з дотриманням норм матеріального та
процесуального права, а доводи скарги цих висновків суду не спростовують.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд встановив і вірно
виходив з того, що спірні правовідносини регулюються Цивільним Кодексом
України, при цьому вина відповідача у заподіянні позивачці матеріальної та
моральної шкоди, яку вона просила відшкодувати, відсутня. До такого висновку суд
дійшов на підставі зібраних у справі доказів, яким відповідно до ст.212 ЦПК
України дана належна оцінка.

Відсутні й передбачені ст.338 ЦПК України підстави для
обов'язкового скасування судового рішення.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст.332, 336, 337 ЦПК
України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду
України

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Верхньодніпровського районного суду
Дніпропетровської області від 21 листопада 2007 року та ухвалу апеляційного
суду Дніпропетровської області від 5 травня 2008 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:                                                                 Д.Д. Луспеник

М.І.
Балюк

В.М.Барсукова