НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня  2008
року                справа №2-
1241-08               м. Нововолинськ

Нововолинський міський суд Волинської області

в складі головуючого            Федонюк
С.Ю.,

при секретарі                         Навроцькій
М.Р.,

з участю позивача                 ОСОБА_1,

відповідача                             ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому попередньому судовому засіданні в
місті Нововолинську Волинської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, суд, -

встановив:

07 липня 2008 року
ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, який
укладений з відповідачем  ОСОБА_2  29 жовтня 2005 року  у Нововолинському міському відділі РАЦСу
Волинської області. Від спільного шлюбу в подружжя є син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1
народження. Вимоги позивач обгрунтовує тим, що з чоловіком разом не проживають
з дня народження сина. У них немає спільного сімейного бюджету, не пов'язані
спільним побутом. Відповідач ухиляється від утримання дитини, не цікавиться її
життям  та розвитком, тому вважає, що
примирення і збереження сім΄ї є неможливим. Оскільки сім&cent;я існує формально, просить позов задовольнити.

На попередньому судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні
вимоги  підтримала і пояснила, що
примирення неможливе, тому просить шлюб розірвати.

Відповідач
ОСОБА_2 позовні вимоги визнав повністю, оскільки позивач наполягає на
розірванні шлюбу, він не заперечує проти задоволення позову.

Згідно з ч.4 ст.130 ЦПК України  при визнанні позову ухвалюється  судове рішення в порядку, встановленому
ст.174 ЦПК України.

Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд
постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше
спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них,
інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Приймаючи до
уваги, що в попередньому  судовому
засіданні встановлені обставини, які свідчать про неможливість збереження шлюбу
і спільного життя подружжя, збереження шлюбу суперечило б інтересам подружжя та
інтересам їхньої дитини, тому суд шлюб розриває.

Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання
відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення
про задоволення позову.

Керуючись
ст.ст. 104, 110, 112 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 10, 11, 60, 130, ч.4
ст.174, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позов задовольнити.

Шлюб, укладений
між  ОСОБА_1 та ОСОБА_2 29
жовтня 2005 року Нововолинським міським відділом РАЦСу Волинської області,
актовий запис № 334, розірвати.

При отриманні свідоцтв про розірвання шлюбу стягнути з
ОСОБА_2  17 (сімнадцять) гривень судового
збору в доход держави. ОСОБА_1 від сплати судового збору в доход держави
звільнити.

Стягнути з ОСОБА_2
в користь  ОСОБА_1 16
(шістнадцять) гривень сплачених судових витрат, які були нею понесені при
подачі позовної заяви та 100 (сто) гривень за надання правової допомоги, всього
116 (сто шістнадцять) гривень.

Рішення суду набирає законної сили після
закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про
апеляційне оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне
оскарження, але апеляційна скарга не була подана в строк, встановлений статтею
294 ЦПК України, рішення суду набирає законної сили після закінчення цього
строку. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може
бути оскаржено шляхом подачі апеляції до апеляційного суду у Волинській області
протягом 20 днів після подачі заяви про оскарження рішення суду, яка подається
протягом 10 днів після його проголошення.

Головуючий підпис

Згідно з оригіналом

Рішення до апеляційного суду Волинської області не
оскаржувалось і набрало законної сили 09 вересня 2008 року.

Суддя                                                                 С.Ю.
Федонюк