Справа № 22ц-34/08                      Головуюча суду 1 інстанції Разумовська О.Г.
38                                           Доповідач  апеляційного суду   Шолох З.Л.
Рішення

Іменем України

16 січня 2008 року колегія
суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської
області у складі:

головуючого - Галущенка О.І.,

судців - Колосовського С.
Ю.,    Шолох З.Л.,

при секретарі
судового засідання -   Фірсовій Т.В.,  за участю :

·
представника позивача- ОСОБА_1,

·
відповідачки ОСОБА_2,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні у м.
Миколаєві цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_2 на     рішення
Заводського районного суду м.
Миколаєва від 1 серпня 2007 року у справі за

позовом
Служби     у     справах
неповнолітніх
адміністрації     Заводського     району м.
Миколаєва до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав,

встановила:

В лютому 2007 року
служба у справах неповнолітніх адміністрації

Заводського району м.  Миколаєва
звернулася до суду з позовом до

ОСОБА_2     про    позбавлення    батьківських    прав                                  відносно    її

неповнолітніх
дітей: ОСОБА_3,  ІНФОРМАЦІЯ_1
народження,  та ОСОБА_4,  ІНФОРМАЦІЯ_2 народження.

Позивач
зазначав,  що неповнолітня ОСОБА_4
проживає і виховується у бабусі ОСОБА_5 в с Явкіно Баштанського району
Миколаївської області,  а неповнолітня
ОСОБА_3 - у бабусі ОСОБА_6 в м.
Миколаєві.

Батько     цих     неповнолітніх     дітей
-     ОСОБА_7 24 березня 2006 року засуджений
вироком апеляційного суду Миколаївської області за п. 13 ч. 2  ст.  115
КК України до 15 років позбавлення волі.

Позивач
вказував,  що відповідачка негативно
характеризується,  не працює,  зловживає спиртними напоями,  ухиляється від виконання своїх обов'язків по
вихованню дітей.

Посилаючись
на викладене та інтереси дітей,  які
потребують захисту,  позивач просив позбавити
відповідачку батьківських прав на підставі п.2 ч.1  ст.
164 СК України.

В
судовому засіданні представник позивача відмовилася від позовних вимог про
позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно неповнолітньої ОСОБА_4.

Рішенням
Заводського районного суду м.  Миколаєва
від 1 серпня 2007 року позов
задоволено. ОСОБА_2 позбавлена батьківських прав відносно неповнолітньої доньки
ОСОБА_3,  ІНФОРМАЦІЯ_1 народження. Зазначеним рішенням
неповнолітня передана для подальшого влаштування службі у справах неповнолітніх
адміністрації Заводського району м.
Миколаєва.

2

В
апеляційній скарзі ОСОБА_2,  посилаючись па порушення судом норм матеріального та
процесуального права,  просила рішення
суду скасувати та справу направити на новий розгляд.

Заслухавши
суддю - доповідача,  пояснення сторін,  дослідивши матеріали справи та перевіривши
законність і обгрунтованість рішення районного суду,  в межах доводів апеляційної скарги,  колегія суддів вважає,  що апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Відкриваючи
провадження по даній справі та вирішуючи справу,  районний суд виходив з того,  що позовна заява подана належною особою та з
додержанням вимог,  викладених у
статтях  119,  120 ЦПК
України.

Між тим,  з такими висновками районного суду погодитися
не можна.

Так,  вимогами
ст. 165 СК України передбачено виключний перелік осіб,  які мають право на звернення до суду з
позовом про позбавлення батьківських прав і він розширеному тлумаченню не
підлягає.

Служба у
справах неповнолітніх,  яка звернулася до
суду з зазначеним позовом,  до переліку
таких осіб не входить та не є органом опіки і піклування,  тому не може від імені органу опіки і
піклування пред'являти позови про позбавлення батьківських прав. В зв'язку з
чим є неналежним позивачем.

Вирішення
питань опіки та піклування відноситься до компетенції виконавчих органів
сільських,  селищних та міських рад
відповідно до  ст.  56 ЦК України,  п.п. 4 п. «б» ч.1  ст.  34
Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21 травня 1997 року (з
наступними змінами) та п.1.3 Правил опіки і піклування,  затверджених наказом Державного комітету у
справах сім'ї та молоді,  Міністерства
освіти України,  Міністерства охорони
здоров'я України,  Міністерства праці та
соціальної політики України від 26 травня 1999року та зареєстровані в
Міністерстві юстиції України 17 червня 1999 року за № 387/3680.

Оскільки
цивільно - процесуальний
кодексом України передбачається лише заміна неналежного відповідача,  а заміна неналежного позивача,  яким є Служба у справах неповнолітніх,  не передбачена,  тому в задоволенні позову такого позивача
необхідно відмовити за його необґрунтованістю.

За таких
обставин,  рішення місцевого суду
підлягає скасуванню на підставі п. 4
ч. 1  ст.  309 ЦПК України з постановлениям нового судового
рішення про відмову у задоволенні позову.

Керуючись  ст.
ст.  303,
309,  316 ЦПК
України,  колегія суддів, -

вирішила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення
Заводського районного суду м.  Миколаєва
від 1 серпня 2007 року скасувати
та постановити нове судове рішення.

Відмовити
у задоволенні позовних вимог Служби у справах неповнолітніх адміністрації
Заводського району м.  Миколаєва до
ОСОБА_2 про позбавлення її батьківських прав.

Рішення
апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути
оскаржене у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України
протягом двох місяців з дня проголошення.