Cправа № 2-1741/2008рік
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2008 рік

м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді

Гавриленка В.Г.

секретаря судового засідання

Бандури Г.М.

за участю позивача

ОСОБА_1

представника позивача

ОСОБА_2

відповідачки

ОСОБА_3

представника відповідача

ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Калуша справу за позовом
ОСОБА_1
до
ОСОБА_3
про стягнення боргу за договором позики,

В С Т А Н О В И В:

що позивачка звернулася до суду з вищенаведеним позовом. Свої вимоги мотивує тим, що
ІНФОРМАЦІЯ_1
позичила відповідачці,
ОСОБА_3
, гроші в сумі 1000 доларів США, терміном на 10 місяців, а саме до
ІНФОРМАЦІЯ_2
, про що написав розписку. Оскільки відповідачка гроші не повернула, а на її прохання повернути суму боргу вона не реагує, просить стягнути з неї 4620грн. боргу. Так як, дана обставина викликала глибокі та тривалі душевні страждання, просить суд стягнути в її користь 2000грн. моральної шкоди, а також судові витрати.

В судовому засіданні позивачка та представник позивачки збільшили позовні вимоги, просять стягнути з відповідачки 1000 доларів США, неповернутої позики, що у відповідності до курсу НБУ станом на
ІНФОРМАЦІЯ_3
становить 6980грн.

Відповідачка позов не визнала, пояснила, що гроші в позивачки не позичала, однак розписку написала для того щоб оформити на ім’я позивачки кредитний договір, яка добровільно дала цього дала їй паспорт. Просить суд провадження по даній справі закрити за безпідставністю позовних вимог.

Представник відповідачки пояснила, що посилання позивачки стосовно укладення з позивачкою договору позики є надуманими, оскільки, як вбачається з матеріалів кримінальної справи порушеної відносно
ОСОБА_1
та
ОСОБА_5
за ст.190 КК України, позивачка давала інші покази відносної оспорюваної суми грошей.

Суд, вислухавши сторін, дослідивши письмові докази та оцінивши їх в сукупності, вважає що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення.

Так в судовому засіданні встановлено, що
ІНФОРМАЦІЯ_4
. у присутності свідка
ОСОБА_6
, відповідачкою,
ОСОБА_3
, видано розписку, в якій зазначила, що позичила в
ОСОБА_1
1000 доларів США і зобов’язується повернути на протязі 10 місяців (а.с.6).

Встановленому факту відповідають правовідносини сторін, врегульовані ст.ст.526, 527, 1046 ЦК України та полягають в праві позивачки вимагати від відповідача виконання взятого на себе зобов’язання та в обов’язку відповідача виконати взяти зобов’язання належним чином.

Як вбачається з довідки від
ІНФОРМАЦІЯ_3

НОМЕР_1
виданою філією ЗАТ АКБ «Відділенням Промінвестбанку» в м.Калуші Івано-Франківської області (а.с.55),
ІНФОРМАЦІЯ_3
для валютної операційної каси встановлено курс продажу гривні до долара США в сумі 6,980грн.

Таким чином, підставою для задоволення позовних вимог є невиконання відповідачем свого зобов’язання щодо повернення суми боргу.

Суд не бере до уваги твердження відповідачки, що вона не отримувала 1000грн. від позивачки, а також те, що вона повернула їй частину грошей, так як вважає, що вони є непослідовні і противорічиві, а її дії направлені на уникнення від відповідальності. Відповідачкою не представлені будь-які докази, в тому числі копія вироку на який посилається відповідачка, які б спростовували одержання позики від позивачки та повернення частини грошей позивачці, хоча згідно ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Окрім того, згідно ст.1051 ЦК України якщо договір укладений у письмовій формі, рішення суду не може ґрунтуватися на свідченнях свідків для підтвердження того, що гроші не були одержані позичальником від позикодавця.

Суд відмовляє позивачці,
ОСОБА_1
, в задоволенні вимоги про стягнення моральної шкоди в розмірі 2000грн., так як у судовому засіданні не наведено достатніх доказів, які б стверджували про те, що позивачці або її сім’ї завдані душевні страждання через невиконання відповідачкою,
ОСОБА_3
свого зобов’язання щодо повернення суми боргу, а також ст.625 ЦК України не передбачає моральну шкоду за прострочення грошового зобов’язання.

Відповідно до квитанції
НОМЕР_2
від
ІНФОРМАЦІЯ_5
(а.с.4), витрати позивача за надання юридичної допомоги становлять 500грн.00коп., тому дану суму слід стягнути з відповідачки в користь позивачки.

Відповідно до ст.88 ЦПК України держмито в сумі 80грн.80коп. та 30грн.00коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки.

На підставі ст.ст.1046, 1049 ЦК України, керуючись ст.ст.213-215 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити частково.

Стягнути з
ОСОБА_3
на користь
ОСОБА_1
6980 (шість тисяч дев’ятсот вісімдесят) грн. 00коп. боргу за договором позики, 110грн.80коп. судових витрат та 500грн.00коп. витрат за надання юридичної допомоги.

В решті позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Калуський міськрайонний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і подання після цього протягом 20 днів апеляційної скарги в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Головуючий