Справа № 2-518/2008р.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М         У К Р А Ї Н И

20
листопада 2008 року
м. Носівка

Носівський районний суд
Чернігівської області у складі:

головуючого -
судді                 Корзаченка В.М.,

при
секретарях
Прядко О.С., Ямі С.С.,

з
участю:                  представників
позивача           ОСОБА_1,ОСОБА_2

представника відповідача        Гунька О.Ю.,

представника співвідповідачаОСОБА_3

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі Носівського районного суду цивільну
справу за позовом ОСОБА_4 доОСОБА_5 співвідповідач ОСОБА_6 треті особи: Головне
управління юстиції у Чернігівській області, Носівська районна державна
нотаріальна контора про визнання недійсним заповіту, свідоцтва про право на
спадщину за заповітом то договору купівлі-продажу будинку,

В С Т А Н О В И В:

11 серпня 2008 року до Носівського районного суду згідно
ухвали Апеляційного суду Чернігівської області від 30 липня 2008 року надійшла
позовна заява ОСОБА_4 доОСОБА_5 співвідповідач ОСОБА_6 треті особи: Головне
управління юстиції у Чернігівській області, Носівська районна державна
нотаріальна контора про визнання недійсним заповіту, свідоцтва про право на
спадщину за заповітом то договору купівлі-продажу будинку,

Позивач обґрунтовує свій позов тим, що його баба,
ОСОБА_7, 25 травня 2002 року зробила заповіт на його ім'я на частину житлового
будинку АДРЕСА_1 15 вересня 2005 року на прохання дружини
відповідачаОСОБА_5лікар Носівської ЦРЛ ОСОБА_8, не маючи відповідних
повноважень, посвідчила заповіт від імені ОСОБА_7, яка померла 17 вересня 2005
року, яким ОСОБА_7 нібито заповідала своє майноОСОБА_5 04 вересня 2006 року
відповідач подав до нотаріальної контори заповіт від 15 вересня 2005 року та
отримав на своє ім'я свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Наступного
дня відповідач подав заяву до Носівського БТІ, зареєстрував свідоцтво про право
на спадщину, а 07 вересня 2006 року зареєстрував право власності на спірний
будинок. 19 вересня 2006 року ОСОБА_5 продав будинок ОСОБА_6, яка 06 жовтня
2006 року зареєструвала право власності на вказане нерухоме майно. Вироком
Носівського районного суду Чернігівської області від 28 лютого 2007 року,
лікаря Носівської ЦРЛ ОСОБА_8засуджено за ч. 1 ст. 358 КК України та визнано
винною у підробці заповіту від 15 вересня 2005 року.

За таких обставин, позивач ОСОБА_4 просив визнати
недійсним заповіт ОСОБА_7 на ім'яОСОБА_5 який посвідчений лікарем Носівської
ЦРЛ ОСОБА_8 визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом
після смерті ОСОБА_7 та визнати недійсним договір купівлі-продажу будинку
АДРЕСА_1від 19 вересня 2006 року, укладений міжОСОБА_5 та ОСОБА_6

У судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_2позовні вимоги підтримав, пояснив, що позивач змушений
звернутися до суду, оскільки був позбавлений можливості отримати спадщину, яку
незаконним шляхом було переоформлено на відповідача. Є рішення Носівського
райсуду, яким визнано лікаря Носівської ЦРЛ винною у підробці заповіту на
користь ОСОБА_5 Останній у свою чергу з цих підстав незаконно оформив свідоцтво
про право на спадщину за заповітом та продав будинок ОСОБА_6 і таким чином
позбавив можливості позивача отримати спадщину своєї бабусі.

У судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_1підтримала позовні вимоги та позицію представника
позивачаОСОБА_2

Відповідач ОСОБА_5позовні вимоги не визнав, пояснив, що
доводиться племінником спадкодавці ОСОБА_7 За життя покійна тітка телефонувала
його матері і просила її щоб та вжила якихось заходів щодо надання їй допомоги
та догляду за будинком, оскільки вона одинока, а ніхто з Драганів з 2002 року
не цікавився її життям та не надавав їй жодної допомоги. Він зі своїм братом
їздили до ОСОБА_7 і по черзі доглядали за нею, допомагали їй. Раніше вони
поховали дядька (чоловіка спадкодавці), потім її сина, якому було відписано 50
відсотків спадщини, і лише через рік виготовили документи та продали хату,
тому, що вона нікому з Драганів не була потрібна. Якби вони, як спадкоємці, за
нею доглядали, то не було б жодних питань, хай би користувалися і
розпоряджалися будинком на власний розсуд. У нього є свідки які можуть
підтвердити, що він доглядав за ОСОБА_7 Оскільки остання була хвора, перебувала
вдома, то він з дружиною звернулися до лікаря ОСОБА_8 яка лікувала родину
Драганів, запросили її до ОСОБА_7 додому і попросили посвідчити заповіт від
імені ОСОБА_7 на його користь. У той час вона не була черговим лікарем і вони
цього не знали. Він сам був присутнім під час посвідчення заповіту і вважає, що
заповіт відповідає вимогам закону.

Представник відповідача ОСОБА_9 у судовому засіданні
підтримав позицію відповідача.

Представник співвідповідачки ОСОБА_3позовні вимоги не
визнав та пояснив, що його дружина на законних підставах придбала згаданий вище
будинок, про можливі спори щодо будинку вона нічого не знала і продавець їй про
це нічого не говорив. Єдиною проблемою було лише виготовлення документів у БТІ,
але йому це було на руку, оскільки він якраз вирішував питання про отримання
кредиту у банку і затримка по часу на місяць-два їх влаштовувала.

Представники третіх осіб, Носівської районної державної
нотаріальної контори та Головного управління юстиції в Чернігівській області у
судові засідання не з'явилися, надіславши до суду листи з проханням розглянути
справу без їх участі.

Заслухавши пояснення відповідача, представників сторін,
вивчивши матеріали справи, судом встановлені такі факти та відповідні їм
правовідносини:

Вироком Носівського районного суду Чернігівської області
від 28 лютого 2007 року, лікаря Носівської ЦРЛ ОСОБА_8засуджено за ч. 1 ст. 358
КК України та визнано винною у підробці заповіту від 15 вересня 2005 року. З
указаного вироку вбачається, що ОСОБА_8 працюючи лікарем Носівської ЦРЛ в
середині травня 2006 року у своєму робочому кабінеті за проханнямОСОБА_10, не
маючи відповідних повноважень, посвідчила заповіт як черговий лікар від імені
ОСОБА_7, яка померла 17 вересня 2005 року, яким ОСОБА_7 начеб-то заповідала
своє майноОСОБА_5 чоловіковіОСОБА_10, який згодом був поданийОСОБА_5 до
Носівської державної нотаріальної контори, на підставі якого на майно покійної
ОСОБА_7 було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на ім'я
ОСОБА_5

Свідоцтвом про смерть серіїНОМЕР_1 виданим відділом
реєстрації актів цивільного стану Носівського районного управління юстиції
Чернігівської області 19 вересня 2005 року підтверджується, що ОСОБА_7 померла
17 вересня 2005 року.

Заповітом від 25 травня 2002 року, ОСОБА_7 заповідала
своє майноОСОБА_11- Ѕ частину в цілому таОСОБА_4 іОСОБА_11 - Ѕ частину в рівних
частках кожному, тобто по ј частині.

Заслухавши пояснення відповідача, представників сторін,
вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку що позов підлягає
задоволенню з наступних підстав:

Відповідно до ч. 1 ст. 1257 ЦК України заповіт, складений
особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог
щодо його форми та посвідчення, є нікчемним.

Згаданим вище вироком суду встановлено, що заповіт від 15
вересня 2005 року підроблений та посвідчений особою, яка не мала відповідних
повноважень для його посвідчення. За таких обставин, вказаний заповіт має бути
визнаний недійсним.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 215 ЦК України підставою
недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною
вимог, які встановлені частинами 1, 3, 5, 6 ст. 203 ЦК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 1257 ЦК України у разі недійсності
заповіту, спадкоємець, який за цим заповітом був позбавлений права на
спадкування, одержує право на спадкування за законом на загальних підставах.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся до
Носівського районного суду з окремим позовом про надання додаткового строку для
прийняття спадщини. Рішенням суду від 23 жовтня 2008 року, яке набрало законної
сили 04 листопада 2008 року, позов задоволено. Тому суд вважаєОСОБА_4. належним
позивачем.

Відповідно до ч. 1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин
не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У
разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні
у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі
неможливості такого повернення - відшкодувати вартість того, що одержано, за
цінами, які існують на момент відшкодування.

Відповідно до ст. 1301 ЦК України свідоцтво про право на
спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що
особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших
випадках, встановлених законом.

Згідно з ч. 3 п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду
України від 30 травня 2008 року № 7 „Про судову практику у справах про
спадкування” такими іншими підставами можуть бути: визнання заповіту недійсним,
порушення у зв'язку з видачею свідоцтва про право на спадщину прав інших осіб.

Таким чином, підлягають визнанню недійсними і свідоцтво
про право на спадщину за заповітом на ім'я ОСОБА_5та договір купівлі-продажу
будинку     АДРЕСА_1від 19 вересня 2006 року,
укладений міжОСОБА_5 та ОСОБА_6, оскільки ОСОБА_5 розпоряджався майном,
отриманим на підставі нікчемного заповіту.

Згідно з п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України
від 28 квітня 1978 року № 3 „Про судову практику в справах про визнання угод недійсними”
з послідуючими змінами, визнаючи угоду недійсною, суд, якщо інше не передбачене
законом, своїм рішенням зобов'язує кожну зі сторін повернути другій стороні все
одержане за угодою, а при неможливості повернути все одержане в натурі -
повернути його вартість у грошах.

За вказаних обставин ОСОБА_5повинен повернути ОСОБА_6
кошти, отримані за продаж будинку, а остання повинна звільнити будинок
поАДРЕСА_1

Керуючись ст.ст. 203, 215, 216, 661,
1223, 1257, 1301 ЦК України, п. 27 Постанови
Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 „Про судову
практику у справах про спадкування”,  п.
17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 28 квітня 1978 року № 3 „Про
судову практику в справах про визнання угод недійсними” та ст.ст. 213, 215 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_4 задовольнити.

Визнати недійсним заповіт ОСОБА_7на ім'яОСОБА_5 який посвідчений 15 вересня
2005 року лікарем Носівської ЦРЛОСОБА_8

Визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину № 1380
від 04 вересня 2006 року, яке видане Другою чернігівською державною
нотаріальною конторою, яка виконувала обов'язки державного нотаріуса Носівської
державної нотаріальної контори Чернігівської області на ім'яОСОБА_5

Визнати недійсним договір купівлі-продажу будинку
АДРЕСА_1від 19 вересня 2006 року, укладений міжОСОБА_5 та ОСОБА_6, посвідчений
державним нотаріусом Другої чернігівської державної нотаріальної контори, яка
виконувала обов'язки державного нотаріуса Носівської державної нотаріальної
контори Чернігівської області, зареєстрований у реєстрі за № 1611.

Зобов'язати ОСОБА_5повернути ОСОБА_6 кошти, отримані за
продаж будинку, поАДРЕСА_1 у сумі 23 800 (двадцять три тисячі вісімсот)
гривень.

Зобов'язати ОСОБА_6 звільнити будинок поАДРЕСА_1 у
місячний термін після набрання рішенням законної сили.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до
апеляційного суду Чернігівської області через суд першої інстанції. Заяву про
апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції може бути подано протягом
десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя
В.М. Корзаченко