Справа № 2-2505
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М    У К Р А Ї Н И

01
жовтня  2008 року                                                                                                       Ялтинський
міський суд АРК

у
складі судді:
Білюнас В.Ю. .

при
секретарі:
Іваненкової К.В.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Ялти цивільну справу за
позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу по договору позики,

В с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить  стягнути з відповідачки в рахунок відшкодування
боргу за договором позики 41000 гривні,
а також судові витрати у вигляді сплати судового збору, витрат на
інформаційно - технічне забезпечення справи та юридичних послуг, усього в сумі
41440 гривні.

Вимоги мотивує тим, що відповідачка позичила в нього вищезгадану суму, на
підтвердження чого нею був складен договір позика і надана розписка, проте в
обумовлений в ній строк гроші не повернула.

Відповідачка в судове засідання не з'явилася, про дату розгляду справи була повідомлена через газету «Крымские
известия»
№ 174 від 20.09.2008 року.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов
підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що 05 листопада 2006 року був складен договір позики і
була дана розписка про те, що відплвідачка бере у позивача у борг гроші в сумі
41000 гривень і зобов'язується  повернути
їх в строк не пізніше  05 січня 2007
року  (а.с. 6,7).

Згідно ст. 1047 ЦК України, договір позики складається у письмовій формі,
якщо його сума не менше ніж вдесятеро перевищує встановлений законом
розмір  не оподатковуваного податком
мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його
умов може бути представлена розписка позичальника.

Договір позики міжОСОБА_1 таОСОБА_2. був укладений у письмовій формі, на
підтвердження чого позичальником була дана розписка на суму 41000 гривень.
Відповідачка дану розписку не заперечує, визнає, що вона складена  та підписана нею.

Згідно ст. 1046 ЦК України, за
договором позики одна сторона передає у власність іншій стороні грошові кошти,
а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів.

Згідно ст. 1049 ЦК України,
позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві борг у строк та в порядку,
встановлені договором.

Як видно з матеріалів справи,
ОСОБА_2не виконала умов договору позики
і борг в обумовлений ним строк не повернула.

Таким чином, суд вважає, що позов слід задовольнити в повному обсязі.

Оскільки позов підлягає задоволенню, з відповідачки на користь позивача
також підлягають стягненню  витрати по
оплаті судового збору в сумі 410 гривні,
витрат по інформаційно - технічному забезпеченню справи в сумі 30
гривень.

На підставі викладеного, керуючись
ст. ст. 10,60,61,174,209,212,213,215,218 ЦПК України, ст. ст. 625, 1046, 1047, 1049, 1050, 1051  ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування боргу 41000
гривень, судові витрати в сумі 440 гривні, а всього - 41440 (сорок одна тисяча
чотириста сорок) гривні.

Рішення може бути
оскаржене в Апеляційний суд АРК через Ялтинський міський суд в строки та
порядку, передбаченими ст. ст. 294, 296 ЦПК України.

Суддя
-