Справа № 2- 1455
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М    У К Р А Ї Н И

02 вересня 2008 року                                  Ялтинський
міський суд Автономної Республіки Крим у складі

головуючого судді - Кайро І.А.

при секретарі -  Рябцевої А.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду міста Ялта цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
Управління міського господарства виконавчого комітету Ялтинської міської ради,
3-я особа комунальне підприємство «Ялтинське бюро технічної інвентаризації» про
визнання додаткового акту користування квартирою недійсним, зобов'язання внести
зміни до реєстраційних документів, зобов'язання знести самовільно встановлені
будови, стягнення моральної шкоди та за зустрічним позовом ОСОБА_2 доОСОБА_1
про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом зносу самовільно
побудованих будов, зобов'язання звільнити вихід на вулицю, зобов'язання
перенести навіс, зобов'язання не чинити перешкоди у користуванні навісом,
стягнення моральної шкоди

В С Т А Н О В И
В :

Позивачка
звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2, Управління міського
господарства виконавчого комітету Ялтинської міської ради, 3-я особа комунальне
підприємство «Ялтинське бюро технічної інвентаризації» про визнання додаткового
акту користування квартирою недійсним, зобов'язання внести зміни до
реєстраційних документів, зобов'язання знести самовільно встановлені будови,
стягнення моральної шкоди.

Позовні
вимоги мотивовані тим, що вона є власником квартири АДРЕСА_1. Відповідач вже
більш п'яти років чинить їй перешкоди у користуванні її прибудинковою
територією.

Згідно
акту належності та порядку користування житловими кімнатами від 01 грудня 1992
року, дворові будівництва у тому числі навіс літ. «Ж» значиться за квартирою
АДРЕСА_1.

Згідно
акту належності та користування житловими кімнатами та дворовими будовами від
01 квітня 1996 року навіс літ. «Ж» також закріплений за її квартирою.

Даний
навіс літ. «Ж» враховується за її квартирою також  згідно технічного паспорту на її квартиру та
плану  садиби та будови.

31
жовтня 2002 року було складено акт додаткового користування, згідно якого навіс
літ. «Ж» став місцем загального користування її з ОСОБА_2.

ОСОБА_2 29 листопада 2002 року став власником квартири АДРЕСА_2.

На її думку вищезазначений акт додаткового користування порушує її права
власника.

Також ОСОБА_2 останні 4 роки веде незаконне будівництво, переобладнання та
перепланування будов, що перешкоджає їй у користуванні її прибудинковою
територією. Крім того відповідач зірвав та переніс кабельну проводку, чим
позбавив її можливості нормально користуватися телевізором. Також ОСОБА_2
обрізав освітлення туалету у зв'язку з чим вона була змушена відновлювати його
та нести додаткові витрати.

ОСОБА_2 також у лютому 2006 року побудував цегляну стіну  чим позбавив її можливості користуватися
садом, прибудинковою територією та туалетом загального користування, у зв'язку
з чим вона була змушена побудувати туалет на терасі. Крім того своїми
неправомірними діями відповідач також заподіяв їй моральну шкоду  у зв'язку з чим вона та змушена звернутися до
суду з даною позовною заявою.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні позов не визнав та пред'явив
зустрічну позовну заяву до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні
власністю шляхом зносу самовільно побудованих будов, зобов'язання звільнити
вихід на вулицю, зобов'язання перенести навіс, зобов'язання не чинити перешкоди
у користуванні навісом, стягнення моральної шкоди.

Позовні вимоги мотивовані тим, що він є власником квартири АДРЕСА_2.    навіс літ «Ж» та туалет літ. «К»
знаходиться у загальному  користуванні.

Відповідачка є власницею квартири АДРЕСА_1 у зазначеному будинку.
Відповідачка перегородила деревинної стіною
прохід до його квартири, самовільно побудувала деревинний сарай та
кладову чим остаточно позбавила його можливості потрапити у його квартиру. У
зв'язку з викладеним він змушений був побудувати капітальні металеві сходи до
його квартири. Крім того відповідачка самовільно збільшила розмір навісу літ
«Ж», що знаходиться у їх загальному користуванні та перешкоджає йому
користуватися зазначеною територією загального двору як і перешкоджає його
користуванню зазначеним навісом, оскільки заполонила його своїми речами. На
його неодноразові прохання ОСОБА_1 не реагує. Крім того відповідачка самовільно
розібрала пічку та побудувала ванну у притул до стінки що розділює їх квартири
та змонтувала труби по цій стінці труби та влаштувала душовий сміситель, у
зв'язку з чим у його кімнаті постійно чутно шум води та детонація водопровідних
труб. На його думку, зазначені неправомірні дії ОСОБА_1 заподіяли йому також
матеріальну шкоду, у зв'язку з чим він та звернувся до суду з даною позовною
заявою.

Представник КП БТІ м. Ялта у судовому засіданні просив винести рішення на
розсуд суду, при цьому він пояснив, що ні у ОСОБА_2 ні у ОСОБА_1 немає
самовільних будов.

Представник виконавчого комітету Ялтинської міської ради, та Ялтинської
міської ради у судове засідання не з'явився про день та час розгляду справи
сповіщений належним чином, причину неявки суду не надав.

Представник Управління міського господарства Ялтинського міськвиконкому у
судове засідання не явився, про день та час розгляду справи сповіщений належним
чином, причину неявки суду не надав.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд приходить до
висновку про те, що у задоволенні основного та зустрічного позову повинно бути
відмовлено з наступних підстав.

Згідно ст. 386 ЦК України, держава забезпечує рівний
захист права усіх суб'єктів права власності. Власник, який має підстави
передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може
звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити
його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому
порушенню. Власник, права якого порушені. Має право на відшкодування завданої
йому майнової та моральної шкоди.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право
вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження
своїм майном.

При цьому судом достовірно встановлено, що згідно
свідоцтва №5611 - ІІІ від 29 листопада 2002 року, ОСОБА_2 є власником квартири
АДРЕСА_2(а.с.9).

Відповідно до свідоцтва про право власності №10562 - І
від 15 липня 1996 року, ОСОБА_1 є власникам квартири АДРЕСА_1(а.с.14).

Згідно листа заступника голови Рескомзему АРК - право
установчі документи на земельну ділянку розташовану АДРЕСА_3- не видавалися.

Згідно листа начальника КП РЕО №2, навіс літ. «Ж» є місцем загального
користування, про що  складено акт
додаткового користування від 15 листопада 2002 року (а.с.14). це також слідує з
технічного паспорту ОСОБА_2 (а.с.19).

Також судом достовірно встановлено, що сторони неодноразово зверталися до
різних інстанцій з заявами про самовільні будівництва та їм надавалися
відповідні відповіді.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права,
свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні
та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Згідно ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється н    а засадах змагальності сторін.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо
подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на
підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Ст. 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення
у справі і щодо  яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися
на припущеннях.

При цьому у супереч вказаним норма закону, ні ОСОБА_2 ні ОСОБА_1 не змогли
довести  ті обставини на які вони
посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, більш того згідно
пояснень представника БТІ м. Ялта, сторони не мають самовільних будов, у
зв'язку з чим у задоволені основного та зустрічного позовів повинно бути
відмовлено.

На підставі викладеного, керуючись  ст.41
Конституції України,  ст. ст. 10, 60,  205, 209, 212, 213                                         215,
217, 218  ЦПК України, ,  ст.ст.386, 391ЦК України

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позовних  вимог ОСОБА_1
до ОСОБА_2, Управління міського господарства виконавчого комітету Ялтинської
міської ради,  виконавчого комітету
Ялтинської міської ради, Ялтинської міської ради, 3-я особа комунальне
підприємство «Ялтинське бюро технічної інвентаризації»  про визнання додаткового акту користування
квартирою недійсним, зобов'язання внести зміни до реєстраційних документів,
зобов'язання знести самовільно встановлені будови, стягнення моральної
шкоди  - відмовити.

У задоволенні позовних  вимог  ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у
користуванні власності шляхом зносу самовільно побудованих будов, зобов'язання
звільнити вихід на вулицю,  зобов'язання
переносу навіса , зобов'язання  не чинити
перешкоди у користуванні навісом, стягнення моральної шкоди - відмовити.

Рішення  може  бути
оскаржене в  апеляційному
порядку  до Апеляційного суду  Автономної
республіки  Крим через Ялтинський
міський суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви
про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної
скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або у порядку ч. 4 ст. 295
ЦПК України.

Суддя: