Справа № 22-925/2008                       Головуючий в 1
інстанції: Рудика Л.Д.
Доповідач: Демянчук С.В.
суддів судової палати  в цивільних
справах апеляційного суду Рівненської області у складі:
Головуючого судді: Мельника Ю.М.
суддів: Демянчук С.В., Григоренка
при секретарі: Колесовій Л.В.
розглянула у відкритому судовому засіданні
цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1на рішення Сарненського
районного суду Рівненської області від 06 травня 2008 року по справі за позовом
ОСОБА_2до ОСОБА_1про стягнення 1568 грн. 57 коп. втрат від інфляції та
відсотків за прострочення грошового зобов'язання.
суддю-доповідача, пояснення сторін, які з'явилися в судове засідання,
перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів , -
в с т а н о в и л а :
Рішенням Сарненського районного суду Рівненської області від 06 травня 2008
року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 1417 грн. 06 коп. відсотків за
прострочення виконання грошового зобов'язання та втрат від інфляції.

Стягнуто з відповідача ОСОБА_1 51 грн. судового збору на користь держави.

Не погодившись з вказаним
рішенням суду ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу. Вважає, що рішення суду
підлягає до скасування, оскільки судом неповно з'ясуванні обставини, що мають
значення для справи.

Вказує, що суд першої
інстанції не врахував, що у неї на утриманні знаходиться троє дітей, а ОСОБА_2
аліментів за період з червня 2007 року по травень 2008 року не сплачував.

Крім того, судом не
врахований стан здоров'я дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка знаходиться на „Д”
обліку в дитячій поліклініці і її лікування також потребує матеріальних затрат.

Також не було враховано, що
за невиконання добровільно ухвали Сарненського районного суду Рівненської
області від 03 травня 2007 року нарахований і нею сплачений виконавчий збір.

Зазначає, що приймаючи
рішення, суд першої інстанції посилається на вимоги ст. 509 ЦК України і на ст.
625 ЦК України. Однак ніяких зобов”язань перед ОСОБА_2 у неї не було, а
стягнута з неї сума є часткою в спільному майні згідно вимог ст. ст. 69, 70 СК
України.

Вважає, що суд першої
інстанції безпідставно стягнув з неї 51 грн. судового збору на користь держави,
оскільки вона являється потерпілою 4 категорії від наслідків Чорнобильської
катастрофи і від сплати державного мита вона звільнена.

Просила скасувати рішення
Сарненського районного суду Рівненської області від 06 травня 2008 року за
позовом ОСОБА_2до ОСОБА_1про стягнення 1568 грн. 57 коп. втрат від інфляції та
відсотків за прострочення грошового зобов”язання.

В поданих на апеляційну
скаргу запереченнях ОСОБА_2 вказує на безпідставність доводів апеляційної
скарги. Просив рішення скасувати та задовольнити його вимоги в повному обсязі.

В судовому засіданні
ОСОБА_1 підтримала апеляційну скаргу в повному обсязі.

ОСОБА_2 апеляційну скаргу не
визнав, вважає висновки суду першої інстанції правильними. Просив апеляційну
скаргу відхилити, а рішення суду скасувати, задовольнивши його вимоги в повному
обсязі.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної
скарги, а також вимог, заявлених в суді першої інстанції, правильність
застосування судом норм матеріального і процесуального права, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга   підлягає
до  часткового задоволення з наступних
підстав.

Задовольняючи позовні
вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що у відповідачки відповідно до
судового рішення виникло перед позивачем грошове зобов'язання на суму 10985
грн.

Відповідно до положень
ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.

Боржник,  який прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з
врахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також
три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не
встановлений договором або законом.

Таким чином, суд першої
інстанції правомірно дійшов висновку про стягнення з ОСОБА_1,  як боржника 1417 грн.06 коп., що становить
суму відсотків річних за прострочення суми боргу та втрати від інфляції за
несвоєчасну сплату боргу, навівши в рішенні розрахунки.

Щодо даного висновку, суд першої інстанції навів відповідні мотиви і
докази, з якими погоджується і апеляційна інстанція, оскільки він узгоджується
з положеннями чинного цивільного законодавства.

Відповідно до
норм  процесуального права
передбачається, що
обставини цивільних справ з”ясовуються судом
на засадах змагальності; в межах заявлених вимог і на підставі
наданих сторонами доказів. Щодо обов”язку доказування і подання доказів, то
кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як
на підставу своїх вимог і заперечень. Однак, будь-яких доказів заслуговуючих на
увагу і спростовуючих висновки суду ОСОБА_1 суду не надала.

Безпідставними є доводи
ОСОБА_1про неврахування судом її матеріального становища, стану здоров" я
її та дитини, несплата позивача аліментів,
оскільки за ч.1 ст.625 ЦК України         за
невиконання грошового зобов'язання боржник відповідає, хоч би його виконання
стало неможливим не тільки в результаті його винних дій, а і внаслідок
непереборної сили або простого випадку.

Не заслуговують на увагу і
доводи апелянта про те, що в даному випадку
грошове зобов'язання не виникло, оскільки правовідносини на які
покликається позивач при обґрунтуванні вимог випливають з судового рішенням

В силу ч.5 ст.11 ЦК України
підставою виникнення цивільних прав та обов'язків є судові рішення, що
встановлюють цивільні права та обов'язки, що має місце в даному випадку.

Поскільки доводи апеляційної скарги висновків
суду в зазначеній частині вимог не спростовують, та, враховуючи, що суд першої
інстанції, вирішуючи спір, правильно встановив дійсні обставини
справи, з'ясував характер взаємовідносин сторін, постановив рішення з
додержанням  вимог матеріального і
процесуального права, судова колегія не вбачає підстав для скасування  оскаржуваного рішення.

Разом з тим, обґрунтованими
є доводи апелянта про безпідставне стягнення з неї 51 грн. судового збору на
користь держави, оскільки вона являється потерпілою 4 категорії від наслідків
Чорнобильської катастрофи і від сплати державного мита вона звільнена, тому
рішення суду в частині стягнення з відповідачки судового збору в сумі 51 грн.
підлягає зміні, а зазначена вказівка суду виключенню з резолютивної частини
рішення.

Керуючись
ст.ст. 307, 308, 309, 316-317, 88 ЦПК України, колегія суддів, -

В
и р і ш и л а   :

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1задовольнити частково.

Рішення Сарненського районного суду Рівненської області від 06 травня 2008
року в частині  задоволення вимог про
стягнення з ОСОБА_1на користь ОСОБА_21417 грн. 06 коп. відсотків за
прострочення виконання грошового зобов'язання та втрат від інфляції залишити
без змін.

Рішення  в частині стягнення з
відповідача ОСОБА_1 51 грн. судового збору на користь держави змінити,
виключивши з резолютивної частини рішення вказівку суду про стягнення з
ОСОБА_1судових витрат.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку
безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання
ним чинності.

Головуючий  суддя:
Мельник Ю.М.

Суддя:
Демянчук
С.В.

Григоренко М.П.