Справа № 2-378/2008
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М    У
К  РА Ї Н И

07 листопада 2008 року
м.Олевськ

Олевський
районний суд Житомирської області в складі :

головуючого - судді      Волощука В.В.

при секретарі      Корнєйчук О.В.

з участю:

позивачки      ОСОБА_1.

представника
позивачки      ОСОБА_2.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Олевську
цивільну справу за позовом ОСОБА_1до Державного територіально-галузевого
об”єднання „Південно-Західна залізниця” в особі Вагонної дільниці
ст.Київ-Пасажирський Структурного підрозділу Південно-західної залізниці по
підготовці пасажирських вагонів, їх експлуатації та обслуговуванню про
поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та
стягнення моральної шкоди,  -

В С Т А Н О В И В :

Позивачка
звернулась до суду з позовом в якому зазначає, що вона працювала  провідником пасажирських вагонів Вагонної
дільниці ст.Київ-Пасажирський Структурного підрозділу Південно-західної
залізниці по підготовці пасажирських вагонів їх експлуатації та обслуговуванню.

Згідно
наказу № 913/ос  від 15.04.2008 року вона
звільнена з роботи за вчинення прогулу без поважних причин, відповідно до п.4
ст.40 КЗпПУ. Позивачка вважає, що зазначена мотивація звільнення неї не
відповідає фактичним обставинам справи, тому ставить питання про поновлення її
на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та стягнення
моральної шкоди.

В
судовому засіданні позивачка та її представник позов підтримали з підстав, які
в ньому зазначені і просять суд поновити позивачку на роботі на посаді
провідника пасажирських вагонів Вагонної дільниці ст.Київ-Пасажирський
Структурного підрозділу Південно-західної залізниці по підготовці пасажирських
вагонів їх експлуатації та обслуговуванню, стягнути з відповідача заробітну
плату за час вимушеного прогулу та моральну шкоду завдану їй незаконним
звільненням. Крім того у зв”язку з пропуском строку звернення до суду за
вирішенням трудового спору щодо поновлення на роботі просять поновити строк
звернення до суду так як вважають, що строк було пропущено з поважних причин.

Представник
відповідача Державного територіально-галузевого об”єднання „Південно-Західної
залізниці” у судове засідання не з”явився, але надіслав до суду письмову заяву
про розгляд даної цивільної справи у їхню відсутність, позовні вимоги позивачки
не визнають.

Свідки
ОСОБА_3., та ОСОБА_4., у судовому засіданні надали суду показання ствердивши
те, що дійсно 29.03.2008 року біля 23.30 годині на станції Картали-1, працівниками
митної служби Російської Федерації при проведенні митного контролю були
примусово зняті з потягу № 107 сполученням Астана-Київ провідники вагону № 2
ОСОБА_1., ОСОБА_5., та начальник потягу ОСОБА_6., у зв»язку з виявленням у
обслуговуваному вагоні № 2, прихованих від митного контролю товарів. Вказані
особи знаходилися на станції Картали-1 до вияснення обставин та проведення
перевірки працівниками митної служби, походження виявлених товарів у
обслуговуваному вагоні, які були виявлені у конструктивних порожнинах
обслуговуваного провідником ОСОБА_1., та
провідником ОСОБА_5., вагоні.
Відповідно до розпорядження чергової по станції Картали-1, потяг № 107
через шість годин відправився за призначенням а ОСОБА_1., ОСОБА_5., та
начальник потягу ОСОБА_6., були затримані для дачі пояснень. Після пороведеної
перевірки та відібрання пояснень вказані особи були 30.03.2008 року об 19.30
годині відпущені працівниками митниці і 31.03.2008 року об 09.55 годині
ОСОБА_1., літаком вилетіла до Києва.

Як
встановлено в судовому засіданні позивачка працювала на посаді провідника
пасажирських вагонів Вагонної дільниці ст.Київ-Пасажирський Структурного
підрозділу Південно-західної залізниці по підготовці пасажирських вагонів їх
експлуатації та обслуговуванню.

Наказом
№ 913/ос від 15.04.2008 року позивачку звільнено з роботи відповідно до п.4
ст.40 КЗпПУ, за вчинення прогулу без поважних причин. Свій наказ про звільнення
відповідач мотивував тим, що 31.03.2008 року під час перевірки комісією
Вагонної дільниці ст.Київ-Пасажирський, поїзда № 107 сполученням Астана-Київ на
дільниці Поворино-Лиски було виявлено відсутність на робочому місці провідників
пасажирських вагонів ОСОБА_1., та ОСОБА_4., і в зв”язку з чим оперативною
нарадою засідання комісії по розгляду порушень посадових обов”язків та трудової
дисципліни працівниками Вагонної дільниці станції Київ-Пасажирський від
08.04.2008 року було прийнято рішення про звільнення позивачки за відсутність
на роботі без поважних причин більше трьох годин, на підставі п.4 ст.40 КЗпПУ.

Кім того
судом встановлено у судовому засіданні, що 29.03.2008 року ОСОБА_1., та
провідник ОСОБА_5., обслуговували вагон № 2 пасажирського потягу № 107
сполученням Астана-Київ. На станції Картали-1 працівниками Магнітогорської
митниці Уральського митного управління Федеральної митної служби Російської
Федерації при проведенні митного контролю були виявлені приховані від митного
контролю товари у зв»язку з чим ОСОБА_1., її напарник ОСОБА_5., та начальник
потягу ОСОБА_6., були затримані органами дізнання митної служби для проведення
перевірки, що стверджується показами свідків ОСОБА_3., та ОСОБА_4., а також
наданими письмовими доказами. Дані обставини затримання позивачки також були
встановлені оперативними нарадами засідань комісій по розгляду порушень посадових
обов”язків та трудової дисципліни працівниками Вагонної дільниці станції
Київ-Пасажирський від 01.04.2008 року та від 08.04.2008 року із яких слідує, що
вказаними комісіями було встановлено ту обставину, що ОСОБА_1., була затримана
і знята з потягу № 107 для проведення перевірки.

Таким
чином, встановлені оперативними нарадами обставини затримання ОСОБА_1.,
відповідають фактичним обставинам справи, разом з тим формулювання причини
звільнення ОСОБА_1., суперечить, встановленим нарадами обставинам її відсутності
на робочому місці.

Факт
затримання ОСОБА_1., митною службою, внаслідок чого вона з об»єктивних причин
не змогла зайняти своє робоче місце у вагоні який обслуговувала до відправки
потягу знайшов своє підтвердження у судовому засіданні, але оскільки потяг було
відправлено  із незалежних від неї причин
то позивачка після проведеної перевірки працівниками митної служби 31.03.2008
року об 09.55 годині вилетіла до Києва, що стверджується копією авіаквитка.

Із витягу протоколу № 87, засідання профкому первинної
профспілкової організації вагонної дільниці ст.Київ-Пасажирський
Південно-Західної залізниці від 15.04.2008 року слідує, що профком дає згоду на
звільнення ОСОБА_1., з роботи за п.4 ст.40 КЗпПУ, у зв”язку з відсутністю
позивачки 31.03.2008 року на роботі без поважних причин.

Так
відповідно до п.4 ст.40 КЗпПУ слідує, що адміністрація може розірвати трудовий
договір з працівником у разі вчинення ним прогулу без поважних причин.

За
змістом зазначеної статті цього Кодексу та пунктом 24 постанови Пленуму ВСУ
«Про практику розгляду судами трудових спорів» від 06.11.1992 року за № 9
передбачено, що прогулом визнається відсутність працівника на роботі більше
трьох годин протягом робочого дня без поважних причин. Таким чином, звільнити
працівника за прогул роботодавець вправі лише за наявності двох умов: по-перше,
якщо працівник був відсутній на роботі більше трьох годин протягом робочого дня
і по-друге, якщо він це вчинив без поважної причини.

Судом
встановлено, що ОСОБА_1.,  відлучилася з
обслуговуваного вагону не з особистих справ а була знята 29.03.2008 року на
станції Картали-1 з потягу та затримана в примусовому порядку працівниками
Магнітогорської митниці Уральського митного управління Федеральної митної
служби Російської Федерації при проведенні митного контролю для проведення
перевірки, в ході якої була встановлена її не причетність до будь-якого
правопорушення, однак зайняти своє робоче місце у вагоні вона вже не змогла по
об»єктивним технічним причинам, оскільки потяг простоявши шість годин відправився
за розпорядженням чергового по станції.

Формулювання
причин звільнення відповідачем - прогул без поважної причини - є безпідставним
і не відповідає фактичним обставинам справи, оскільки відсутність позивачки
пов»язана примусовим її затриманням на вимогу працівників митної служби
Російської Федерації, що є поважною причиною відсутності ОСОБА_1., на робочому
місці.

Підсумовуючи
наведене вище суд приходить до висновку про безпідставність звільнення
ОСОБА_1., з роботи за п.4 ст.40 КЗпПУ.

Разом з
тим вирішуючи питання про поновлення строку звернення до суду за вирішенням
трудового спору щодо поновлення на роботі, суд приходить до висновку, що
ОСОБА_1., пропустила передбачений ст.233 КЗпПУ строк звернення до суду з
поважних причин, оскільки з наказом про звільнення вона не ознайомлена, трудову
книжку їй не видано, крім того з 16.04.2008 року по 15.05.2008 року знаходилася
на лікуванні, що стверджується наданою довідкою лікувального закладу від
07.07.2008 року за № 171, у зв»язку з чим унеможливлювало позивачці вчасно
звернутися до суду за захистом свого порушеного права.

Стаття 235 КЗпПУ передбачає, що у разі звільнення без
законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен
бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. При
винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір,
одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час
вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної
роботи.

В даному
випадку суд дійшов висновку про неправомірність звільнення з роботи позивачки,
та вважає, що до задоволення також підлягає вимога про стягнення середнього
заробітку за час вимушеного прогулу, який має бути визначений виходячи із
заробітної плати за останні два місяці перед звільненням та в кількості
відпрацьованих робочих годин /днів/ за цей період. Період вимушеного прогулу
позивачки становить з 30.03.2008 року по 07.11.2008 року.

Отже
враховуючи заробітну плату позивачки за останні два місяці перед звільненням,
яка складає 2368.06 грн., та беручи до уваги, що кількість годин /днів/
вимушеного прогулу позивачки складає 1213 робочих годин на відповідній посаді
(з 30.03.2008 року по 07.11.2008 року), позивачці належить до виплати 17 200.34
грн., виходячи з такого розрахунку:

2368.06
грн., середньомісячна заробітна плата за два останні місяці перед звільненням;

2368.06
: 167 = 14.18 грн.,

де 167
годин, середня норма за місяць (січень-лютий);

14.18
грн., - годинний заробіток позивачки;

14.18
грн., х 1213 годин = 17200.34 грн., сума заборгованості заробітної плати за час
вимушеного  прогулу, так як позивачка у
період після звільнення ніде не працювала.

У
зв”язку з порушенням трудових прав позивачки, суд вирішив, що вимоги позивачки
щодо відшкодування їй моральної шкоди, яка виявилася у душевних стражданнях
через втрату можливості себе матеріально утримувати, є правомірною, однак
визначаючи розмір моральної шкоди та покладаючи на відповідача обов”язки щодо
її відшкодування, суд керуючись ст.237-1 КЗпПУ та враховуючи роз”яснення, що
містяться у постанові Пленуму ВСУ „Про судову практику в справах про
відшкодування моральної /немайнової/ шкоди” від 31.03.1995 року № 4, згідно
якими розмір відшкодування моральної шкоди визначається в межах заявлених
позовних вимог, залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачці моральних
та фізичних страждань, з урахуванням ступеня вини відповідача та інших
обставин. Зокрема, враховується характер та тривалість страждань, тяжкість вимушених
змін у життєвих стосунках позивачки. Виходячи з вищезазначеного, суд дійшов
висновку про часткове задоволення позовної вимоги ОСОБА_1., відносно стягнення
завданої моральної шкоди, стягнувши з відповідача  на користь позивачки 500 грн., з врахуванням
доведеності розміру спричиненої моральної шкоди.

Керуючись ст.ст.11,15,57,60,88,212-215,217,367 ЦПК
України, ч.4 ст.40,ст.ст.233,234,235,237-1
Кодексу Законів про працю України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1до Державного територіально-галузевого об”єднання
„Південно-Західна залізниця” в особі Вагонної дільниці ст.Київ-Пасажирський
Структурного підрозділу Південно-західної залізниці по підготовці пасажирських
вагонів, їх експлуатації та обслуговуванню про поновлення на роботі, стягнення
заробітної плати за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди -
задовольнити частково.

Поновити
ОСОБА_1строк звернення до районного суду за вирішенням трудового спору щодо
поновлення на роботі.

ОСОБА_1
поновити на роботі на посаді провідника пасажирських вагонів вагонної дільниці
ст.Київ-Пасажирський Структурного підрозділу Південно-західної залізниці по
підготовці пасажирських вагонів, їх експлуатації та обслуговуванню.

Стягнути
з Державного територіально-галузевого об”єднання „Південно-Західна залізниця” в
особі Вагонної дільниці ст.Київ-Пасажирський Структурного підрозділу
Південно-західної залізниці по підготовці пасажирських вагонів, їх експлуатації
та обслуговуванню, з розрахункового рахунку 3 в Акціонерному банку
„Експрес-банк” м.Київ, МФО 322959 на користь ОСОБА_1кошти в сумі 17 200.34
грн., середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Стягнути
з Державного територіально-галузевого об”єднання „Південно-Західна залізниця” в
особі Вагонної дільниці ст.Київ-Пасажирський Структурного підрозділу
Південно-західної залізниці по підготовці пасажирських вагонів, їх експлуатації
та обслуговуванню, з розрахункового рахунку 3 в Акціонерному банку
„Експрес-банк” м.Київ, МФО 322959 на користь ОСОБА_1500 грн., моральної шкоди,
завданої незаконним звільненням.

Стягнути
з Державного територіально-галузевого об”єднання „Південно-Західна залізниця” в
особі Вагонної дільниці ст.Київ-Пасажирський Структурного підрозділу
Південно-західної залізниці по підготовці пасажирських вагонів, їх експлуатації
та обслуговуванню, з розрахункового рахунку 3 в Акціонерному банку
„Експрес-банк” м.Київ, МФО 322959 на користь держави 172 грн., державного мита.

Стягнути з Державного територіально-галузевого об”єднання
„Південно-Західна залізниця” в особі Вагонної дільниці ст.Київ-Пасажирський
Структурного підрозділу Південно-західної залізниці по підготовці пасажирських
вагонів, їх експлуатації та обслуговуванню, з розрахункового рахунку
3 в Акціонерному банку „Експрес-банк” м.Київ, МФО 322959 витрати на
інформаційно-технічне  забезпечення   розгляду
Олевським районним судом
цивільної справи  у сумі 30 грн.,
на   рр 0460 Код ЗКПО 20413477
Банк отримувача  ГУ ДКУ в Житомирській
області   МФО банку  811039.

Рішення
в частині поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час
вимушеного прогулу за один місяць в сумі 2368.06 грн., підлягає негайному
виконанню.

Рішення може бути оскарженим до Апеляційного суду
Житомирської області через Олевский районний суд протягом 20 днів, після подачі
заяви про апеляційне оскарження рішення суду, яка може бути подана протягом 10
днів з дня проголошення рішення суду, або на протязі 10 днів без попереднього
подання заяви про апеляційне оскарження рішення суду.

Суддя: