Справа № 2-130/08
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21  липня  2008 р.
Локачинський районний суд Волинської області

в складі:
головуючої-судді
Вознюк І.І.,

за участю: секретаря -  Марчук Н.Я.,

представників позивача
- ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Волинської обласної дирекції -
Савченка Б.М., Голошви В.Л.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в селищі Локачах

справу
за позовом  відкритого
акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Волинської обласної
дирекції до ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про розірвання кредитного договору та
стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

26
травня 2008 року позивач звернувся з даним позовом  до суду.

Позовні вимоги
мотивує тим, що 29 травня 2007 року з відповідачем ОСОБА_1 було укладено
кредитний договір і надано кредит у сумі 15000 грн. із сплатою 24 % річних.
Згідно договорів поруки від цього ж числа поручителями  стали ОСОБА_2 та ОСОБА_3 Протягом 10 місяців
позичальник не здійснив жодного платежу в рахунок погашення заборгованості за
кредитом. В зв'язку з цим виникла заборгованість за кредитом 14583 грн. 33
коп., за відсотками - 1196 грн. 23 коп., пеня - 4166 грн. 46 коп. - всього
19946 грн. 02 коп.

Просить
розірвати договір і стягнути солідарно з відповідачів зазначену суму та судові
витрати.

В судовому
засіданні представники позивача позовні вимоги підтримали і Голошва В.Л.
пояснив,  що відповідач одержав вказаний
кредит, але після 15 листопада 2007 року не
здійснює платежі на його погашення та відсотки. Кредит в сумі 15 000
грн. ОСОБА_1 отримав по своїй заяві, 28.11.2007 р. просив відстрочити сплату
кредиту.

30 травня 2007
року отримав кредит  і відразу погасив
цією сумою взятий  ним 6 червня 2006 року
кредит. Оскільки відповідачі не представили жодних документів, що вони не
отримали кредиту, просить позов задовольнити, стягнути борг, відсотки та пеню в
сумі  19946,02 грн. та понесені судові
витрати солідарно з трьох відповідачів.

Відповідач
ОСОБА_1  у судовому засіданні 9 липня
2008 року позову не визнав і пояснив, що він звернувся в банк за одержанням
кредиту в сумі 15 000 грн. і написав відповідну заяву, але кредиту не отримав і
ніяких коштів по ньому не сплачував. Підписи на платіжках не його і заяви про
відстрочення він не писав.

Відповідач
ОСОБА_2 у судовому засіданні  9 липня
2008 року позову не визнав, оскільки підписав договір поруки автоматично, коли
отримував свій кредит. У тому ж судовому засіданні відповідач ОСОБА_3 позову не
визнала, і пояснила, що вони не отримали готівки у банку.

Заслухавши
пояснення, дослідивши матеріали справи, суд встановив, що відповідно до
кредитного договору № 014/1131/35898 від
29.05.2007 року ОСОБА_1 одержав кредит в сумі 15000 грн. Кредит наданий
на строк 36 місяців до 28 травня 2010 року.

Заборгованість
по кредиту становить 14583 грн. 33 коп., по відсотках -1196 грн. 23 коп., по
пені -4166 грн. 46 коп.

Відповідно до
договорів поруки від 29 травня 2007 року поручителями виступили ОСОБА_2 та
ОСОБА_3

Ці обставини
підтверджуються відповідними договорами, які знаходяться на а.с. 6-7, 10-11,
12-13.

Із розрахунку
(а.с.15) вбачається, що загальна сума заборгованості становить 19946 грн. 02
коп.

Згідно ч. 1 ст.
1054 ЦК України за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов'язується
надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах,
встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти.

Відповідно до ч.
2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду
на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною
та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Як вбачається із
ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання,
забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як
солідарні боржники і поручитель відповідає в тому ж обсязі, що й боржник.

На підставі
викладеного суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Пояснення відповідача
ОСОБА_1 суд до уваги не приймає, оскільки він не представив жодних доказів, які
б підтвердили його слова щодо неотримання кредиту в банку. Виплачені кошти у
лютому, жовтні та листопаді 2007 року ( а.с. 58-63) на погашення заборгованості
по кредиту вказують на визнання відповідачем ОСОБА_1 позову.

Договір від 29
травня 2007 року ним підписаний і відповідач не ставив питання про  визнання його недійсним чи скасування.

Керуючись ст.ст. 10,
11, 60, 61 ч.1, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 554 ч. 1,2, 651
ч. 2, 1054 ч. 1 ЦК
України, суд,

ВИРІШИВ:

позов
задовольнити. Стягнути солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в користь
відкритого акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Волинської
обласної дирекції 14583,33 грн. заборгованості за кредитом, 1196,23 грн.
заборгованості за відсотками, 4166,46 грн. пені - всього 19946,02 грн.  та судові витрати: 208 грн. судового збору,
30 гривень витрат з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи.

Кредитний
договір № 014/1131/35898 від 29 травня 2007 року, укладений між ВАТ «Райффайзен
Банк Аваль» та ОСОБА_1 розірвати.

Рішення набирає
законної сили через 10 днів з дня проголошення і може бути оскаржене до
апеляційного суду Волинської області протягом цього ж строку шляхом подачі заяви
про апеляційне оскарження  через
Локачинський районний суд та апеляційної скарги протягом 20 днів після подання
заяви про апеляційне оскарження або шляхом подачі лише апеляційної скарги
протягом 10 днів.

Суддя підпис

З оригіналом згідно

Суддя
Локачинського районного суду
І.І. Вознюк