У х в а л а

І м е н е м  У к р а ї н и

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України в
складі:

Яреми А.Г.,

Лихути Л.М.,

Охрімчук Л.І.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні 26 травня 2008 року цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Комунального закладу “Дніпропетровська обласна клінічна психіатрична лікарня”,
комунального закладу “Дніпропетровська міська лікарня № 14” про визнання
незаконними дій та відшкодування моральної шкоди за касаційною скаргою комунального
закладу “Дніпропетровська міська лікарня № 14” на рішення Жовтневого районного
суду м. Дніпропетровська від 1 грудня 2006 р. та рішення Апеляційного суду
Дніпропетровської області від 21 червня 2007 р.,

в с т а н о в и л а:

У травні 2005 р. ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Комунального
закладу “Дніпропетровська обласна клінічна психіатрична лікарня”, комунального
закладу “Дніпропетровська міська лікарня № 14” про визнання незаконними дій та
відшкодування моральної шкоди.

У позовній заяві посилалась на те, що 15 травня 2005 р. близько 19 години
бригада швидкої психіатричної медичної допомоги безпідставно, без її згоди,
госпіталізувала її до 25 відділення КП “Дніпропетровська обласна клінічна
психіатрична лікарня”. Три дні її тримали у лікарні, призначали лікування,
брали аналізи. Оскільки підстав, на її думку, передбачених законом, для її
примусової госпіталізації до психіатричного закладу не було, просила визнати
дії відповідачів незаконними та стягнути на її користь з кожного з відповідачів
по 20 000 грн. у відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 1 грудня 2006 р.
позовні вимоги задоволені частково.

Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 21 червня  2007 р. рішення районного суду частково
скасовано, зменшено розмір моральної шкоди.

У касаційній скарзі КП “Дніпропетровська міська лікарня № 14” просить
скасувати судові рішення та справу направити на новий судовий розгляд до суду
першої інстанції, посилаючись на порушення судами норм матеріального права.

Заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги та
перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна
скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час  розгляду
справи  в  касаційному
порядку   суд перевіряє  в
межах  касаційної  скарги
правильність застосування судом першої
або  апеляційної  інстанції
норм  матеріального  чи процесуального  права
і  не  може
встановлювати або (та) вважати доведеними  обставини,
що  не  були
встановлені  в  рішенні
чи відкинуті   ним,   вирішувати
питання   про   достовірність  або недостовірність того чи іншого
доказу,  про перевагу одних доказів над
іншими.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про те, що судом
допущено порушення або неправильне застосування норм  процесуального права, яке призвело до
неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. ст. 332, 336 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у
цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу комунального закладу “Дніпропетровська міська лікарня №
14” на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 1 грудня 2006
р. та рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 21 червня 2007 р.
відхилити, а судові рішення залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Верховного Суду України

Ярема А.Г.

Лихута Л.М.
Охрімчук Л.І.