Справа  2-1784/ 2008 року
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

м. Ковель                                                                                         08
вересня   2008   року

Ковельський міськрайонний суд
Волинської області     під  головуванням

судді
Миронюка  М.Г. ,

за
участю  секретаря                         Посполітак  Г.О.,

позивача                                              ОСОБА_1,

відповідача                                          ОСОБА_2.,

розглянувши у попередньому відкритому судовому засіданні в
м.Ковелі цивільну  справу за позовом    ОСОБА_1 до ОСОБА_2  про
розірвання шлюбу,-

В С
Т А Н О В И В:

ОСОБА_1  звернулась
до суду із позовом про розірвання шлюбу з ОСОБА_2  мотивуючи тим, що з відповідачем по справі
перебуває у шлюбі з 22.10.1996  року. Від
шлюбу мають  неповнолітнього сина ОСОБА_3
, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Спільне життя не
склалось  по причині  несумісності
характерів , стосунки  між ними
напружені , часто виникають   конфлікти ,
відсутні  спільні інтереси .
Відповідач   зловживає спиртними
напоями  , ображає  позивачку.
Шлюб існує
лише  формально . Подальше
збереження  шлюбу неможливе, а тому
позивачка просить шлюб розірвати.

В
судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала  і суду пояснила , що викладені обставини
свідчать про неможливість відновлення шлюбних відносин. Подальше
збереження  шлюбу за обставин, що
склались, є недоцільним і тому просить шлюб розірвати.

Відповідач  ОСОБА_2 в судовому
засіданні позов визнав , не заперечує
щодо його задоволення .

Суд заслухавши пояснення сторін,
дослідивши письмові докази по справі приходить до висновку , що позов
підставний і підлягає до  задоволення.

Вимогами
ч.4 ст.130 ЦПК України встановлено, що при визнанні позову ухвалюється судове
рішення в порядку, передбаченому ст.174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК
України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних
підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ч. 1  ст. 110 СК України  позов про розірвання шлюбу  може бути
пред'явлений  одним із подружжя .

Згідно
представленого суду свідоцтва про укладення шлюбу НОМЕР_1 від 22.10.1996  року сторони вступили в юридичний шлюб , який
зареєстровано Зеленською сільською  радою
Ковельського району     , про що в
книзі  реєстрації актів про укладення
шлюбу  зроблено  актовий запис
№ 2   .

Суд,
враховуючи ту обставину, що сторони виявили взаємну згоду на розірвання шлюбу,
вважає за недоцільне надавати строк для примирення.

Як
встановлено в судовому засіданні неповнолітня
дитина ОСОБА_3   ( свідоцтво про
народження НОМЕР_2 ) залишається проживати з позивачкою, суд вважає, що судові
витрати, пов'язані з оформленням розлучення в органах РАЦСу  слід покласти на відповідача - ОСОБА_2..

На
підставі вищенаведеного та керуючись ст.ст.10,60,130,174,212,213,214,215,218
ЦПК України та ст.110, 112 СК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов  ОСОБА_1 задовольнити повністю .

Розірвати шлюб
між ОСОБА_2
та   ОСОБА_1    ,
укладений 22  жовтня  1996 року , який зареєстровано
Зеленською   сільською  радою Ковельського району Волинської
області  , про що в книзі  реєстрації актів про укладення шлюбу  зроблено
актовий запис № 6 .

При
отриманні свідоцтва про  розірвання шлюбу
в  органах  РАЦСу стягнути з

ОСОБА_2 в користь держави 17 ( сімнадцять ) гривень
держмита ,  ОСОБА_1 від  сплати звільнити.

Рішення може
бути оскаржено до апеляційного суду Волинської області через Ковельський
міськрайонний суд  шляхом  подачі в 10-денний строк з дня
проголошення  рішення заяви  про апеляційне оскарження і поданням після
цього протягом 20 днів апеляційної скарги , з подачею її копії до апеляційної   інстанції
або в порядку  ч. 4 ст. 295 ЦПК
України .

Головуючий