Справа № 22ц-1755/2008
Головуючий у першій інстанції
Категорія - цивільна
Доповідач - Бойко О.В.
У Х В А Л А

Іменем
України

20 жовтня 2008 року

м. Чернігів

Апеляційний суд Чернігівської
області у складі:

головуючого:

Бойко О.В.,

суддів:

Лазоренка М.І.,

Зінченко С.П.

при секретарі:

Пільгуй Н.В.,

з
участю:   ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на рішення Козелецького районного суду
Чернігівської області від 11 квітня 2008 року по справі за позовом ОСОБА_3 до
Олексіївщинської сільської ради Козелецького району Чернігівської області про
визнання права власності на спадкове майно, -

в с т а н о в и в:

Оскаржуваним рішенням Козелецького
районного суду Чернігівської області від 11 квітня 2008 року позовні вимоги
ОСОБА_3 задоволено в повному обсязі, а саме:
визнано за ним право власності на житловий будинок з надвірними
будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 та ОСОБА_2,
які не брали участі у справі, просять скасувати рішення Козелецького районного
суду Чернігівської області від 11 квітня 2008 року, а справу направити на новий
розгляд до суду першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги зводяться до
того, що суд не залучив їх до участі у справі, а вони є співвласниками спірного
будинку, тому суд, визнавши за позивачем право власності на ввесь житловий
будинок,  вирішив питання про право
власності і на їхню частку спірного житлового будинку без їх участі.

ОСОБА_1 зазначає, що вона перебувала в
зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5 і від даного шлюбу вони мають доньку
ОСОБА_6  Під час шлюбу ними побудований
спірний житловий будинок в с. Тополі. У зв'язку з тим, що ОСОБА_5 переїхав на
постійне місце проживання в с. Риків Козелецького району, спірний житловий
будинок, як майно колгоспного двору, добровільно був розділений між членами
колгоспного двору: ОСОБА_1, ОСОБА_6, яким виділено кімнати площею 36 кв.м. та
веранда площею 12 кв.м., та ОСОБА_5, якому виділено кімнату площею 12 кв.м.,
кухню 16 кв.м. Апелянт зазначає, що про вказаний розподіл житлового будинку
Тополівською сільською радою було складено акт
від 15.07.1971 року, який зареєстровано в книзі для запису нотаріальних
дій. ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_5 помер, вони вирішили зареєструвати належну їм
частину житлового будинку та отримати свідоцтво про право власності, але в
цьому їм було відмовлено, оскільки є рішення Козелецького районного суду
Чернігівської області від 11 квітня 2008 року, яким визнано право власності за
ОСОБА_3 на даний будинок в цілому як за спадкоємцем за заповітом.

В судовому засіданні ОСОБА_1, ОСОБА_2
підтримали апеляційну скаргу,  просили її
задовольнити.

Позивач ОСОБА_3 просив апеляційну скаргу
відхилити, рішення суду 1 інстанції залишити без змін.

Представник відповідача ОСОБА_4 при
вирішенні спору покладається на розсуд суду.

Заслухавши суддю - доповідача, учасників
судового розгляду, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши
матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню,  рішення суду - скасуванню з
направленням справи на новий судовий розгляд,
виходячи з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_3, суд
першої інстанції виходив з того, що позивач як спадкоємець за заповітом, має
право на набуття у власність житлового будинку з надвірними будівлями за
адресою:  АДРЕСА_2.

Проте, з даним висновком не може
погодитись апеляційний суд з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, в
лютому 2008 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Олексіївщинської
сільської ради Козелецького району, в якому просив визнати за ним право
власності за заповітом на спадкове майно - будинковолодіння, яке знаходиться в
АДРЕСА_1.

В обґрунтування своїх позовних вимог
ОСОБА_3 вказував, що ОСОБА_5, який помер 19 червня 2003 року, є його родичем.
13 травня 1992 року він склав на його ім”я заповіт, де вказав, що все майно, що
належатиме йому на день смерті,
заповідає ОСОБА_3

Сільська рада не видає свідоцтва про право
власності на будинковолодіння із-за відсутності
правовстановлюючих документів, а тому він змушений звернутися з таким
позовом до суду.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3
дійсно є спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_5 (а.с. 6,7).

Згідно акту від 15 липня 1971 року (а.с.
38-39) спірний будинок, який знаходиться в АДРЕСА_1,  розподілено між ОСОБА_1, ОСОБА_6, яким
виділено кімнати площею 36 кв.м. та веранду площею 12 кв.м, та ОСОБА_5, якому
виділено кімнату площею 12 кв.м. та кухню площею 16 кв.м. Вказаний акт
зареєстровано в книзі для запису нотаріальних дій під № 45.

Відповідно до довідки-характеристики,
виданої Ніжинським МБТІ (а.с. 9), станом на вересень 2007 року право власності
на спірне будинковолодіння не було зареєстроване.

Отже, суд 1 інстанції,
задовольняючи позовні вимоги, не з”ясував чи мають право на  спірне будинковолодіння інші особи. А як
вбачається з доводів апеляційної скарги, акту від 15 липня 1971 року,
зареєстрованого в книзі для запису нотаріальних дій під № 45, за ОСОБА_1 та
(ІНФОРМАЦІЯ_2)  ОСОБА_6 визнано право на
певну частину будинковолодіння.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.311 ЦПК
України рішення суду підлягає скасуванню з направленням справи на новий
розгляд, якщо суд вирішив питання про права та обов”язки осіб, які не брали
участь у справі.

Також, суд 1 інстанції, визнавши право власності на спірне
будинковолодіння, взагалі не з”ясовував питання стосовно того, на яких правових
підставах належало воно ОСОБА_5 чи іншим особам. З даного приводу в матеріалах
справи на час постановлення судового рішення відсутні будь-які документи.

Під час нового розгляду, суду 1
інстанції слід правильно визначити учасників спірних правовідносин, закон, який
підлягає застосуванню до спірних правовідносин, з”ясувати всі обставини справи,
дати оцінку акту від 15 липня 1971 року, розписці, яка подана позивачем в суд
апеляційної інстанції, та у відповідності до з”ясованого ухвалити законне і
обґрунтоване рішення.

Керуючись ст. ст. 303, 307, п.4 ч.1
ст.311, 313 - 315, 317, 319, 324 ЦПК України,
апеляційний суд,

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - задовольнити.

Рішення Козелецького районного суду
Чернігівської області від 11 квітня 2008 року - скасувати,  справу направити на новий розгляд
до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути оскаржена до Верховного Суду України в
касаційному порядку протягом двох місяців з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:                                                  Судді: