Справа № 22Ц- 53/ 2007 р.               Головуюча 1-й інстанції: Павлова Ж.П.
Категорія-16                                       Суддя-доповідач
апеляційного суду: Галущеико О. І
РІШЕННЯ

Іменем україни

23 січня  2008 р.
Судова колегія судової палати в цивільних справах

Апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючого:                        Галущенка
О.І.

суддів:                                   Шолох З.Л.

Колосовського СЮ.

при
секретарі:    Фірсовій Т.В.

за участю:

представника

позивача
-                           ОСОБА_1

відповідача -       ОСОБА_2 розглянувши у відкритому
судовому засіданні у м.  Миколаєві
цивільну справу за

апеляційною
скаргою

ОСОБА_1
на рішення Центрального районного суду М. Миколаєва від 26.10.2007р.,  постановлене за

позовом
Відкритого    акціонерного    товариства    по
газопостачанню    та газифікації
"Миколаївгаз"  ( далі-  Постачальник
)     до
ОСОБА_1 про відшкодування збитків,

встановила:

05.04.2007 р. ВАТ
«Миколаївгаз» звернулося з позовом до ОСОБА_1 про
відшкодування збитків,  завданих
невиконанням договору постачання природного газу та договору реструктуризації
боргу з оплати спожитого газу.

Позивач
зазначав,  що відповідачка є абонентом
ВАТ «Миколаївгаз».

Станом
на 01.12.2005 р. вона
заборгувала товариству за спожитий газ 2208
грн.

24.11.2005 р. з нею було
укладено договір реструктуризації боргу за яким,  крім поточних платежів у розмірі 36 грн. 80 коп.,  щомісячно вона мала сплачувати заборгованість
протягом вона 60 міс,  але своїх зобов'язань за договором не виконує

Так,  на час звернення з позовом загальний розмір
заборгованості складає 2348
грн. 30 коп.

Посилаючись
на ці обставини позивач просив про відшкодування завданих збитків.

Рішенням
Центрального районного суду м.  Миколаєва
від 26.10.2007 р. постановлено про задоволення позову та стягнення з ОСОБА_1
2348 грн.30 коп. в рахунок відшкодування збитків та 51 грн. в рахунок відшкодування
судових витрат.

В
апеляційній скарзі відповідачка ставить питання про скасування рішення і
ухвалення нового про відмову у задоволенні позову у повному обсязі,  з посиланням на те,  що судом неправильно застосовано норми
матеріального права та неналежним чином оцінені надані докази.

Апеляційна
скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

2

Визначаючи
розмір збитків,  які підлягають
відшкодуванню,  суд виходив з розміру
заборгованності,  яка узгоджена договором
реструктуризації боргу від 24.11.2005
р.

Крім
того,  суд вважав,  що укладення договору свідчить про
переривання перебігу строку позовної давності за боргами минулих років,  що є підставою для задоволення позову у
повному обсязі.

Але з
такими висновками,  на думку судової
колегії,  погодитись неможливо,  оскільки вони не відповідають дійсним
обставинам справи,  вимогам закону та не
узгоджуються з засадами справедливості розумності і добросовісності.

Відповідно
до п.2 (п.4) Правил надання населенню послуг з газопостачання (затверджених
постановою Кабінету Міністрів України №
2246 від 09.12.1999 р. також
в в ред.. від 14.04.2004 р.) послуги з
газопостачання надаються на підставі договору.

Розрахунковим
періодом згідно з цими ж Правилами є календарний місяць,  а плата за надані послуги вноситься не
пізніше 10 числа
наступного місяця,  оскільки
договором,  який укладено з відповідачкою
іншого строку не визначено.

З
матеріалів справи вбачається,  що до
складу заборгованості Постачальником включені борги минулих років,  стосовно яких укладена угода їх
реструктуризації та борги,  які
накопичилися на протязі 2006
року та трьох місяців 2007
року.

З
розрахунку наданого Постачальником (
а.с. 6-11) видно,  що заборгованість
позивачки почала накопичуватися з 1999
р. і на 01.01.2003 р.
складала 2635 грн. 45 коп.

В той же
час,  заборгованості з поточних платежів
за 2003-2005 роки цим
розрахунком не зафіксовано.

Тобто,  на час укладення угоди з реструктуризації
боргу строк позовної давності щодо зазначеного боргу сплив включно до платежу
за жовтень 2002 р.

Що
стосується нарахувань за листопад- грудень 2002 p.,  які не виходять за межі цього строку,  у розмірі 144, 78 грн. то вони погашені,
виходячи з того,  що на 01.01.2005 р. за позивачкою
рахується кредитове сальдо у розмірі 2222
грн. 37 коп.,  тобто,
за період з 01.01.2003р. по 01.01.2005
р. позивачка частково погасила борг попередніх років у розмірі 413 грн. 08 коп.,  який перевищує заборгованність за вказані
місяці. (2635 грн. 45 коп..- 2222 грн. 37 коп.= 413 грн. 08 коп.)

Таким
чином,  зазначена угода,  як укладена з порушенням вимог ч. 1  ст.  203 ЦК України,  є недійсною,
відповідно до правил ч.1  ст.  215
ЦК України і такою,  що згідно з
положеннями ч. 5  ст.  216 ЦК не може бути
правовою підставою спірного зобов'язання.

Оскільки
суд не звернув уваги на зазначені обставини і прийшов до висновків,  які їм не відповідають,  то таке рішення,  згідно з приписами п. 3.
ст. . 309 ЦПК України,
підлягає зміні виходячи з таких обставин та встановлених фактів.

Оскільки
угода з реструктуризації боргу є недійсною і не може бути правовою підставою
спірного зобов'язання,  то в частині
боргу,  який виник за період,  який передує часу її укладення,  слід відмовити.

В той же
час,  розрахунком та поясненнями сторін
підтверджується невиконання позивачкою зобов'язань з оплати спожитого газу за 2006 р. на 258 грн. 63 коп та за
січень-березень 2007 р. на 336 грн. 23 коп.3агальною
сумою 594 грн. 86 коп.

3

Невиконання
цих зобов'язань,  відповідно до приписів  ст. .  ст. .. 526,  611,
614 ЦК України,  є
підставою для покладення на боржника обов'язку з відшкодування завданих
збитків.

Враховуючи
встановлене,  позовні вимоги
постачальника підлягають задоволенню частково у розмірі 594 грн. 86 коп.

Керуючись   ст.
ст.  303,
307,  309,  316 ЦПК України,  судова колегія

вирішила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 - задовольнити
частково.

Рішення
Центрального районного суду м.  Миколаєва
від 26.10.2007р.-змінити.

Стягнути
з ОСОБА_1 на користь Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та
газифікації "Миколаївгаз"- 594 грн. 86 коп. в рахунок відшкодування
збитків та 30 грн. в рахунок відшкодування судових витрат.

В іншій частині
позовних вимог - відмовити.

Рішення
апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення,  але з цього часу на протязі двох місяців може
бути оскаржене у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України.