Справа № 22-153208
Головуючий в 1 інстанції:Крижова О.Г.
Доповідач: Хилевич С.В.
4 грудня 2008 року                                                                                                           м.
Колегія суддів Апеляційного суду Рівненської області в
головуючого - судді: Буцяка З.І.
суддів: Демянчук С.В., Хилевича С.В.,
при секретарі судового засідання Колесовій Л.В.
за участю ОСОБА_1, представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3,
прокурора Батейко Н.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Рівненського міського суду від
26 лютого 2008 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2про відшкодування
моральної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки,
Рішенням
Рівненського міського суду від 26 лютого 2008 року в позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про відшкодування моральної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки,
відмовлено.

Не погодившись
із рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, де покликався на порушення норм
матеріального права та неповне з'ясування обставин справи.

Обґрунтовуючи
апеляційну скаргу, зазначав, що судом першої інстанції не встановлено зміст і
характер правовідносин між ОСОБА_2, який є власником автомобіля «Форд Сієра»,
реєстраційний номерний знак НОМЕР_1, і ОСОБА_4, який керував цим автомобілем у
момент дорожньо-транспортної пригоди і заподіяння ОСОБА_1 тілесних ушкоджень.

Посилаючись - як
на правову підставу для задоволення вимог - на положення ст.ст. 1187, 1167 і
1168 ЦК України щодо відшкодування моральної шкоди, завданої каліцтвом
внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від вини особи, яка її
заподіяла, просив скасувати рішення, що оскаржується, і ухвалити нове, яким
задовольнити позов.

У поданих
запереченнях ОСОБА_2, висловившись про безпідставність апеляційної скарги,
просив її відхилити, а рішення, що оскаржується, - залишити без змін.

У судовому
засіданні ОСОБА_1, підтримуючи апеляційну скаргу повністю, надав пояснення в
межах її доводів.

Прокурор
підтримала доводи апеляційної скарги повністю.

Представник
ОСОБА_2 - ОСОБА_3 заперечуючи проти задоволення апеляційної скарги, покликалася
на її безпідставність.

Заслухавши
доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі, і з'явилися в судове
засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія
суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Відмовляючи
ОСОБА_1 у позові, суд першої інстанції виходив із того, що на момент
дорожньо-транспортної пригоди керування автомобілем «Форд Сієра», реєстраційний
номерний знак НОМЕР_1, здійснював на підставі довіреності ОСОБА_4, який є володільцем
джерела підвищеної небезпеки, і відповідно до ст. 1187 ЦК України має
самостійно нести цивільно-правову відповідальність.

Між тим, з таким
висновком суду погодитися повністю неможливо, виходячи з такого.

З матеріалів
справи вбачається, що 12 грудня 2002 року близько 16 години 50 хвилин доби на
вулиці Соборній в м. Рівному під час пересікання дороги ОСОБА_1 був травмований
автомобілем «Форд Сієра» під керуванням ОСОБА_4 (а.с. 19).

Встановлено, що
підстави законності володіння ОСОБА_4 автомобілем, який належить на праві
власності ОСОБА_2, судом досліджено неповно, без належної перевірки його
повноважень на керування автомобілем, обмежившись лише поясненнями в судовому
засіданні представника відповідача. Разом з тим, у рішенні зроблено висновок
про порушення права ОСОБА_1 особою, яка керувала автомобілем, але участі у
справі не брала.

Згідно зі ст. 1
ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та
своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних
або оспорюваних прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

З метою
виконання приписів процесуального закону і захисту порушених прав особи
місцевому суду необхідно було притягнути до участі у справі як відповідача
ОСОБА_4, оскільки таким чином можна встановити правомірність або
неправомірність володіння автомобілем «Форд Сієра» (тобто чи керував
автомобілем на підставі довіреності, як вказує представник відповідача, чи
заволодів протиправним шляхом) і вирішити питання про застосування до спірних
правовідносин відповідних норм матеріального права.

Крім того, при
розгляді справи слід було звернути увагу на принцип дії матеріального закону в
часі, оскільки дорожньо-транспортна пригода мала місце у 2002 році, тобто на
час чинності Цивільного кодексу Української РСР.

Колегія суддів
знаходить, що при розгляді справи і ухваленні рішення зазначених вимог норм
процесуального і матеріального права судом не додержано, на що необхідно
звернути увагу суду першої інстанції при новому розгляді справи.

Враховуючи
вирішення питання про права і обов'язки особи, яка не брала участь у судовому
засіданні, рішення, що оскаржується, підлягає скасуванню з направленням справи
на новий розгляд.

Керуючись п. 5
ч. 1 ст. 307, п. 4 ч. 1 ст. 311, ст.ст. 313-315, 324-325 ЦПК України, колегія
суддів

у х в а
л и л а:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення
Рівненського міського суду від 26 лютого 2008 року у справі за позовом ОСОБА_1
до ОСОБА_2про відшкодування моральної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки,
- скасувати, а справу направити на новий розгляд суду першої інстанції в іншому
складі суду.

Ухвала суду
апеляційної інстанції набирає законної сили негайно. Сторони, інші особи, які
беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд
вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право оскаржити у касаційному
порядку ухвалу апеляційного суду до Верховного Суду України протягом двох
місяців, починаючи з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: