апеляційний суд вінницької області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12
лютого 2008 року                                                                                         м.  Вінниця

Колегія
суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Вінницької області
у складі:

головуючого :
Іващука В.А.,   суддів : Ковальчука
О.В.,  Морозовського В.І.,  при секретарі: Торбасюк О.І.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2,  ОСОБА_3 про визнання недійсним
договору купівлі-продажу цінних паперів,
за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Могилів-Подільського
міськрайонного суду Вінницької області від 23 березня 2007 року,

установила:

У
листопаді 2006 року ОСОБА_1
звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 про визнання недійсним договору купівлі-продажу простих іменних
акцій Відкритого акціонерного товариства (далі - ВАТ) "Могилів-Подільський
кар'єр" в кількості 82 641 штук на суму 826 грн. 41 коп.,  мотивуючи вимоги тим,  що зазначені акції набуті в період його шлюбу
з ОСОБА_3,  за їх спільні кошти,  а тому є їх спільною сумісною власністю.
Згоди ОСОБА_3 на
відчуження акцій він не давав,  тому
договір купівлі-продажу акцій укладений всупереч його інтересам та інтересам
сім'ї.

Просив
визнати договір купівлі-продажу між ОСОБА_3 та ОСОБА_2  цінних паперів від 11 травня 2006 року про
продаж простих іменних акцій ВАТ "Могилів-Подільський кар'єр" в
кількості 82641 недійсним.  Зобов'язати
реєстратора зареєструвати право власності на прості іменні акції ВАТ
"Могилів-Подільський кар'єр" в кількості 82641 штук на його і ОСОБА_3
ім'я в рівних частках. Стягнути з відповідачів судові витрати.

Рішенням Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області

від 23 березня 2007 року постановлено:

Справа №
22 - 396 2008 р.       Категорія: 25    Головуючий у суді першої інстанції Зайцев А.Ю.

Доповідач: Іващук
В.А.

Позов
задовольнити частково.

Визнати
недійсним договір купівлі-продажу цінних паперів від 11 травня 2006 року та
передавальне розпорядження від 22 травня 2006 року про продаж простих іменних
акцій ВАТ "Могилів-Подільський кар'єр" у кількості 82 641 шт. на
загальну суму 826 грн. 41 коп.,
укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_2

Зобов'язати
ОСОБА_2  повернути ОСОБА_3 прості іменні
акції ВАТ "Могилів-Подільський кар'єр" у кількості 82 641 шт. на
загальну суму 826 грн. 41 коп.,  а
ОСОБА_3 повернути ОСОБА_2  826 грн. 41
коп.

При
неможливості повернення простих іменних акцій ВАТ "Могилів-Подільський
кар'єр" в кількості 82 641 шт.,
зобов'язати ОСОБА_2 відшкодувати ОСОБА_3 вартість вказаних акцій за
цінами,  які існують на момент
відшкодування.

Відмовити
ОСОБА_1 у задоволенні його вимог у частині зобов'язання державного реєстратора
зареєструвати право власності на прості іменні акції ВАТ
"Могилів-Подільський кар'єр" у кількості 82 641 шт. на ім'я ОСОБА_1
та ОСОБА_3 в рівних частках.

У
апеляційній скарзі ОСОБА_2  просить
скасувати рішення суду,  ухвалити нове
яким відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1,  посилаючись на неповне з'ясування судом обставин,  що мають значення для справи,  порушення норм матеріального і процесуального
права.

У
доводах апеляційної скарги ОСОБА_2
посилається на те,  що для
укладення ОСОБА_3 договору купівлі-продажу простих іменних акцій з ОСОБА_2  не обов'язкова була письмова нотаріальна
посвідчена згода її чоловіка ОСОБА_1,
оскільки нотаріально посвідчується лише підпис продавця на передавальному
розпорядженні,  яке не є договором та від
реєстратора не вимагається нотаріально посвідчена згода одного з подружжя на
відчуження акцій,  так як акції іменні і
в сертифікаті зазначаються дані власника.

Зазначав,  що суд безпідставно відмовив у клопотанні про
виклик в суд представника ТОВ "Реєстр-Консалтинг",  яке здійснювало перереєстрацію вказаних акцій
та який міг пояснити чи відповідає договір купівлі-продажу цінних паперів
вимогам чинного законодавства та як на практиці вирішується питання про
необхідність письмової нотаріально посвідченої згоди чоловіка продавця на
відчуження акцій.

Також
зазначив,  що суд розглянув справу без
участі свідка якого просили викликати в суд представники відповідача,  а саме нотаріуса Федотової Т.С. ,  яка посвідчувала підпис продавця на
передавальному розпорядженні і могла підтвердити чи спростувати факт
необхідності письмової нотаріально посвідченої згоди чоловіка продавця на
відчуження акцій.

У доводах
апеляційної скарги також посилається на те,
що суд необгрунтовано не прийняв до уваги заперечення представників
відповідача про те,  що відповідач
ОСОБА_2  є добросовісним набувачем,  оскільки в договорі купівлі-продажу цінних
паперів від 11 травня 2006 року продавець ОСОБА_3
у п. 4.1. гарантувала,  що цінні папери,  які є предметом договору,  знаходяться у її абсолютній власності,  не є предметом застави,  а також не знаходяться під арештом.  Вказує,
що за цих обставин акції не можуть бути витребувані у добросовісного
набувача.

Перевіривши
законність і обґрунтованість рішення у межах заявлених вимог та доводів
апеляційної скарги,  колегія суддів
вважає,  що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню з наступних підстав.

Як
вбачається із матеріалів справи позивач не ставив перед судом питання про
покладення судовим рішенням обов'язку на відповідача ОСОБА_2  відшкодувати вартість спірних акцій
ОСОБА_3,  у випадку неможливості
повернення вказаних простих іменних акцій.

Також
при вирішенні цього питання,  судом не
мотивовано у мотивувальній частині рішення підстав для вирішення цього
питання,  а також не зазначені норми
матеріального чи процесуального права за якими суд його вирішив.

Крім
цього зазначене суперечить суті заявлених позовних вимог про визнання недійсним
договору купівлі-продажу простих іменних акцій,
оскільки суть цих вимог полягає саме у тому,  щоб повернути спірні акції у власність
попереднього власника,  визнавши
недійсним договір купівлі-продажу вказаних акцій та передавальне розпорядження.

Оскільки судом не встановлено перешкод у вирішенні саме тих вимог,  які

були заявлені позивачем,  то у суду й
не було підстав виходити за межі позовних

вимог,    вирішуючи   питання               відшкодування      вартості      спірних
акцій

попередньому
власнику ОСОБА_3,  яка у порушення прав
позивача по справі продала без його згоди зазначені вище акції.

За таких
обставин колегія суддів дійшла висновку,
що судове рішення підлягає зміні в резолютивній його частині шляхом
виключення абзацу четвертого,  в якому
судом вирішено питання відшкодування ОСОБА_3 вартості акцій у випадку
неможливості їх повернення.

Разом із
тим,  в решті судове рішення скасуванню
чи зміні не підлягає,  оскільки в решті
рішення є правильним по суті та законним і обґрунтованим.

Відповідно  ст.
308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає
рішення без змін,  якщо визнає,  що суд першої інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване
правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Доводи
апеляційної скарги колегія суддів не знайшла обґрунтованими. Такі доводи не
спростовують висновків суду та не є підставою для скасування судового рішення.

Встановлений
судом факт про те,  що позивачем ОСОБА_1
не давалась згода на відчуження спірних акцій відповідачкою ОСОБА_3 не
заперечується відповідачами у справі,  а
тому суд дійшов правильного висновку та правильно виходив із того,  що такий договір купівлі - продажу акцій між
ОСОБА_3 та ОСОБА_2,  а також передавальне
розпорядження є недійсними,  виходячи із
положень  ст.  ст. 60,
63,  65 СК України та
положень  ст.  ст.
208 ч.1 п.3,  368 ч.3,  369 ЦК
України .

Не можна
погодитись із доводами апеляційної скарги про те,  що пояснення представника ТОВ
«Реєстр-Консалтінг» щодо відповідності договору купівлі-продажу цінних паперів
вимогам чинного законодавства та щодо вирішення на практиці питань про
необхідність письмової нотаріально посвідченої згоди другого з подружжя на
відчуження акцій має значення для вирішення справи.

Також не
можна погодитись із доводами про те,  що
пояснення приватного - нотаріуса Федотової Т.С.
щодо вимог закону при укладенні договорів купівлі-продажу простих
іменних акцій та їх посвідченні нотаріусом має значення для цієї справи.

Суб'єктивне
тлумачення закону зазначеними вище особами не має значення для вирішення
справи,  тому такі доводи не спростовують
висновків суду і не можуть бути підставою для скасування судового рішення.

Не можна
визнати обгрунтованими також доводи апеляційної скарги про неможливість
витребування у відповідачка ОСОБА_2
спірних акцій з підстав,  що вона
є добросовісним набувачем,  оскільки
зазначені акції,  співвласником яких є
позивач,  вибули з його володіння не з
його волі.

Інші доводи
апеляційної скарги висновків суду також не спростовують.

Рішення
суду в цій його частині ухвалено з додержанням норм матеріального та
процесуального права,  є правильним по
суті та справедливим,  а тому скасуванню
чи зміні не підлягає.

На
підставі викладеного,  керуючись  ст.
ст.  303,  307 п.3 ч.1,
308,  314 ч.2 ,  316 ЦПК України,  колегія суддів,

вирішила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_2 частково задовольнити.

Рішення
Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 23 березня 2007
року змінити.

Виключити
з резолютивної частини рішення абзац четвертий наступного змісту:

"При
неможливості повернення простих іменних акцій ВАТ "Могилів-Подільський
кар'єр" в кількості 82 641 шт.,  зобов'язати ОСОБА_2 відшкодувати ОСОБА_3 вартість
вказаних акцій за цінами,  які існують на
момент відшкодування."

В решті
рішення Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 23
березня 2007 року у цій справі залишити без змін

Рішення набирає
законної сили з моменту його проголошення.

Протягом двох
місяців з дня набрання законної сили рішення може бути оскаржене у касаційному
порядку до Верховного Суду України.