УХВАЛА

Іменем  України

10  січня
2008  року колегія  суддів судової палати  у
цивільних  справах

апеляційного
суду Житомирської області в складі:

головуючого -
судді Матюшенка І.В.

суддів:
Малахової Н.М. ,  Жизневської А.В.

при секретарі
судового

засідання
Лаговській О.О.

з участю сторін

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду в м.
Житомирі

апеляційну     скаргу
Державного
територіально-галузевого
об'єднання

„Південно-Західна   залізниця" (далі - Підприємство) на
рішення Олевського

районного суду
від 14 листопада 2007 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Підприємства про
відшкодування майнової та

моральної шкоди,

встановила:

У
березні 2007 року ОСОБА_1
звернувся до суду з позовом в якому просив стягнути з Підприємства на його
користь 3210 грн. 41 коп. на відшкодування майнової,  3000 грн. на відшкодування моральної шкоди та
513 грн. судових витрат. На обґрунтування позову зазначав,  що 22 жовтня 2006 року біля 2-ї години на
вул.  Фрунзе в смт.  Нові
Білокоровичі Олевського району Житомирської області з його участю сталася
дорожньо-транспортна пригода в результаті якої було пошкоджено автомобіль
ВАЗ-21011,  державний НОМЕР_1  яким він керував за дорученням.  Винним у виникненні ДТП вважав
відповідача,  працівниками якого проводилися
ремонтні роботи на залізничному переїзді,
проте жодного знаку,  який би
інформував водія про проведення таких робіт,
виставлено не було. Крім того,  у
зв'язку з ДТП він
переніс нервове потрясіння,  тривалий час
був позбавлений можливості користуватися транспортним засобом,  який був пошкоджений,  що завдало йому моральної шкоди.

Рішення
Олевського районного суду від 14 листопада 2007 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені
частково: стягнуто з Підприємства на користь ОСОБА_1 3210 грн. 41
коп. на відшкодування майнової,  2000
грн. на відшкодування моральної шкоди та 693 грн. судових витрат,  у тому числі і 280 грн. сплаченого державного
мита.

У
поданій апеляційній скарзі Підприємство,
посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та
неправильне застосування судом норм матеріального права,  просить скасувати рішення суду першої
інстанції та ухвалити нове про відмову в задоволенні позову. Апелянт
зазначає,  що суд дійшов помилкового
висновку про наявність вини Підприємства у ДТП,  не
врахував,  що відносно позивача складено
протокол про порушення ним

Правил дорожнього руху
та не обґрунтував підстави та розмір стягнутої моральної шкоди.

ОСОБА_1 заперечує проти
задоволення апеляційної скарги,
вважає рішення законним та обґрунтованим.

Апеляційна
скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Встановлено,     що 22 жовтня 2006 року біля 2-ї години на
вул.  Фрунзе в смт.  Нові Білокоровичі з участю позивача сталася
ДТП в результаті якої автомобіль ВАЗ-21011,
державний НОМЕР_1яким за довіреністю використовувався ОСОБА_1 дістав
механічні ушкодження. Виникнення останніх було зумовлено потраплянням
автомобіля в ремонтований залізничний переїзд,     ремонтні роботи на якому проводилися Коростенською
колійною машинною станцією і який знаходиться на балансі Овруцької дистанції
колій Південно-Західної залізниці.

Оскільки
залізничний переїзд був нерегульований, на момент ДТП були відсутні будь-які
дорожні знаки,  які б інформували водія
про наближення до залізничного переїзду чи про проведення ремонтних робіт,     чи про заборону руху на ділянці
дороги,     суд першої інстанції дійшов
обґрунтованого висновку про недотримання Підприємством вимог п.11.3.21,     3.25 та 8.3 Правил технічної експлуатації
залізниць України,     затверджених наказом
Міністерства транспорту України від 20 грудня 1996 року № 411 (зі змінами та
доповненнями),     що перебуває у
причинному зв'язку з виникшою ДТП.
Доводи апелянта про те,    що ДТП сталася з вини
самого позивача,     який порушив вимоги
п.11. 12.1 та 12.2 Правил дорожнього руху,
є безпідставними,     оскільки
факт складення відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення
від 22 жовтня 2006 року та наявність постанови органу дізнання про відмову в
порушенні кримінальної справи від 25 жовтня 2006 року,     згідно ч.3     ст.
61 ЦПК України,     не є
обставинами,     які не доказуються при
розгляді даної справи. Інших доказів на підтвердження своїх заперечень
відповідачем не надано. Натомість,
згідно довідки Олевського райсуду
(а.с.   38) справа про
адміністративне правопорушення відносно позивача ОСОБА_1 судом не
розглядалася,  оскільки матеріали до суду
не надходили. За висновком автотехнічної експертизи (а.с.  71-73) у даній дорожній обстановці ОСОБА_1
мав діяти відповідно до вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху і не мав технічної
можливості уникнути наїзду на перешкоду шляхом застосування своєчасного
термінового гальмування з моменту виникнення небезпеки для руху.

Розмір
матеріального збитку (3210 грн. 41 коп.) визначено судом на підставі висновку
спеціаліста (а.с.     13-21) і
відповідачем не спростовано.

А
відтак,     суд першої інстанції на
підставі положень     ст.    ст.
396,   398,  1166 та 1192 ЦК України обґрунтовано задовольнив позовні вимоги ОСОБА_1 в частині
відшкодування майнової шкоди.

Підстави
для відшкодування моральної шкоди передбачені     ст.
ст.   23 та 1167 ЦК України,     її розмір (2000 грн.) визначено судом з
урахуванням усіх обставин справи,     а
тому доводи апелянта в цій частині є безпідставними.

Керуючись     ст.
ст.     303,    307,
308,     313-315 ЦПК України,     колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну
скаргу Державного територіально-галузевого об'єднання „Південно-Західна
залізниця" відхилити.

Рішення
Олевського районного суду від 14 листопада 2007 року залишити без зміни.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у
касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох
місяців з дня набрання нею законної сили.

Справа №
22ц/176                                Головуючий
у суді 1 -ї інстанції Стратович О.В.

Категорія
44        Суддя-доповідач Матюшенко І.В.