Справа № 2”о” - 59/08
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н
Е М     У К Р А Ї Н И

м. Ковель
07 травня 2008 року

Ковельський міськрайонний суд
Волинської області

під головуванням судді                               Панасюка С.Л.

за участю секретаря                                Віндюк Н.І.

заявника                                 ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Ковелі справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення
факту, що має юридичне значення, -

в с т а
н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся в суд з заявою про
встановлення факту, що має юридичне значення - факту проживання на території
України з 13 листопада 1991 року по даний час.

В обґрунтування своєї заяви заявник
покликається на те, що народився та постійно проживав разом з батьками в м.
Ковелі Волинської області з ІНФОРМАЦІЯ_1 року за адресою: АДРЕСА_1, за
виключенням служби в армії та виїзду на сезонні роботи.

З 26 листопада 1981 року, після
отримання паспорта громадянина СРСР і до 03 травня 1988 року був прописаний за
вказаною адресою, після чого був виписаний у зв'язку з виїздом на сезонні
роботи в РФСР, де став на тимчасовий облік. Пробувши там нетривалий час
(близько півроку), не знімаючись з реєстраційного обліку в місцевому РВВС, в
зв'язку з хворобою батьків, повернувся додому, де доглядав за батьками.

В порушення на той час діючого
законодавства по місцю проживання не зареєструвався, хоча в дійсності проживав
в м. Ковелі. На початку 1998 року, після зняття з реєстраційного обліку в Росії
та повертаючись в м. Ковель через територію Республіки Білорусь, в м. Бресті
втратив паспорт громадянина СРСР.

На даний час уповноважені органи
відмовляють заявнику в реєстрації по місцю фактичного проживання та у видачі
паспорта громадянина України, мотивуючи це тим, що він не довів факт свого
проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року, а тому змушений
звертатись до суду з заявою про встановлення факту проживання на території
України. Крім цього, заявник в своїй заяві вказує на те, що громадянином іншої
держави він не являється.

На підставі викладеного, ОСОБА_1
просить суд винести рішення, яким встановити факт його проживання на території
України в АДРЕСА_2 (бивша АДРЕСА_1) з 13 листопада 1991 року по даний час.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1
заявлені вимоги підтримав повністю з підстав, викладених у заяві, просить заяву
задовольнити та встановити факт, що має юридичне значення при видачі паспорта
громадянина України.

Суд, вислухавши пояснення заявника,
з'ясувавши обставини справи та вивчивши матеріали справи, вважає, що заява
підставна і підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК
України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить
виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо
законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Як вбачається з будинкової книги для
прописки громадян, які проживають в будинку АДРЕСА_1, заявник ОСОБА_1 три рази
був виписаний з будинку за вказаною адресою, останній раз - 03 травня 1988
року.

Згідно реєстраційного штампу
Ковельської філії КП "Волинське обласне бюро технічної
інвентаризації" у вказаній вище будинковій книзі, будинок АДРЕСА_2
знаходиться у власності ОСОБА_1

На запит Ковельського МРВ УМВС України
у Волинській області від 04 грудня 2006 року начальнику адресного бюро міста
Бреста Республіки Білорусь стосовно прописки ОСОБА_1, 13 грудня 2006 року
отримано відповідь з відміткою про те, що ОСОБА_1 прописаним в м. Бресті не
значиться.

Згідно довідки Ковельського МРВ УМВС
України у Волинській області № 571 від 18 листопада 2004 року, паспорт
громадянина України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження Ковельським МРВ УМВС
України у Волинській області не вилучався. Вищевказаний документ в Ковельський
МРВ УМВС не надходив.

Як вбачається з довідки Ленінського
РВВС м. Бреста, ОСОБА_1 дійсно звертався в Ленінський РВВС м. Бреста по факту
втрати паспорта на колгоспному ринку м. Бреста.

З огляду на вказані документи, факт
втрати заявником паспорта громадянина колишнього СРСР та факт відсутності
паспорта громадянина України повністю доводяться.

Як вбачається з адресного листка
вибуття, заявник був знятий з реєстраційного обліку в Тульській області (Росія)
03 березня 1998 року.

Згідно довідки Генерального
консульства Російської Федерації в м. Львові, Україна, ОСОБА_1 зареєстрованим
(знятим з реєстраційного обліку) на території Тульської області (Росія) не
значиться. Паспортом громадянина Російської Федерації не документувався, по
питанню встановлення громадянства Російської Федерації не звертався. На
консульському обліку в Генеральному консульстві Росії в м. Львові не перебуває.
Встановити приналежність ОСОБА_1 до громадянства Російської Федерації не
видається можливим.

Як вбачається з письмових пояснень
ОСОБА_2, жителя АДРЕСА_3, ОСОБА_3, жителя АДРЕСА_4, ОСОБА_4, АДРЕСА_3, ОСОБА_1
весь час проживав в АДРЕСА_2, де проживає й на даний час. Приблизно в 1990 році
він виїжджав на сезонні роботи в Росію, однак пробув там недовго, десь через
півроку повернувся в м. Ковель через хворобу батька, більше з місця проживання
нікуди не виїжджав.

Зважаючи на викладене, на підставі
досліджених доказів, суд приходить до висновку про те, що в судовому засіданні
достовірно встановлено, що хоча заявник ОСОБА_1 і був офіційно зареєстрований
на території Російської Федерації до 03 березня 1998 року, однак постійно проживав
на території України, зокрема в м. Ковелі Волинської області, без відповідної
реєстрації, в тому числі на момент набрання чинності Законом України "Про
громадянство України" (13 листопада 1991 року) та по даний час. Факт його
проживання на території України з 13 листопада 1991 року по даний час є
повністю доведений.

Керуючись
ст.ст. 10, 60, 212, 213, 214, 215, 235, 256 - 259 ЦПК України, -

В И Р І
Ш И В :

Заяву
задовольнити повністю.

Встановити
факт, що має юридичне значення: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження,
уродженець м. Ковеля Волинської області, в період з 13 листопада 1991 року по
даний час постійно проживав на території України, а саме - в АДРЕСА_2 (бивша
АДРЕСА_1).

Рішення
може бути оскаржене до Апеляційного суду Волинської області через Ковельський
міськрайонний суд Волинської області шляхом подачі заяви про апеляційне
оскарження протягом десяти днів з дня його проголошення та поданням апеляційної
скарги протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження або
шляхом подачі апеляційної скарги без попереднього подання заяви - протягом
строку, встановленого для подання заяви про апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про
апеляційне оскарження не було подано.

Якщо було подано заяву про апеляційне
оскарження, але апеляційна скарга не була подана у встановлений строк, рішення
суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після
розгляду справи апеляційним судом.

ГОЛОВУЮЧИЙ:
С.Л.ПАНАСЮК