Апеляційний суд міста Севастополя
Справа
№22ц-1219/2008р.               Головуючий
інстанції Гаркуша О.М.
Категорія  51                         Доповідач у апеляційній
Е Н Е М    У К Р А Ї Н И
23 жовтня 2008 року колегія суддів судової
палати з цивільних справ Апеляційного суду міста  Севастополя в складі:
головуючого   - Сімоненко В.М.
суддів        - Володіної Л.В., Алєєвої Н.Г.
секретарі - Кілівник Н.І.
участю     - позивача ОСОБА_1
- представника позивача - ОСОБА_2
- представників профспілкового
КЗ ССШМД -ОСОБА_6.,ОСОБА_4,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в                    м.
Севастополі апеляційну
скаргу головного лікаря Комунального закладу „Севастопольська станція швидкої
медичної допомоги” ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду м. Севастополя
від 11 серпня 2008 року по цивільній справі за позовом головного лікаря
Комунального закладу „Севастопольська станція швидкої медичної допомоги”
ОСОБА_1 до профспілкового комітету Комунального закладу „Севастопольська
станція швидкої медичної допомоги”, третя особа - Управління охорони здоров'я
СМДА м. Севастополя про оскарження рішення профспілкового комітету,
В С Т А Н О В И Л А:
У листопаді 2007 року ОСОБА_1 звернувся
до суду з позовом про оскарження рішення профспілкового комітету від 04.10.2007
року, яким профорган вирішив ініціювати у порядку ст.45 КЗпП України його
звільнення з посади  головного лікаря
Комунального закладу „Севастопольська станція швидкої медичної допомоги” (далі
КЗ „ССШМД”). Просив визнати вимоги профспілкового комітету в частині розірвання
з ним трудового договору неправомірними , мотивуючи тим, що факти порушення з
його боку законодавства про працю і невиконання зобов'язань за колективним
договором, викладені в рішенні профспілкового комітету від 04.10.2007 року, не
обґрунтовані і не є істотними та достатніми для розірвання з ним трудового
Рішенням Ленінського районного суду м.
Севастополя від             11 серпня
2008 року  у задоволенні позову ОСОБА_1
відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач ставить
питання про скасування рішення суду, як ухваленого з порушенням норм
матеріального та процесуального права, ухвалення нового рішення по суті
позовних вимог, посилаючись на те, що справа підлягає розгляду у порядку
адміністративного судочинства. Крім того, висновки суду засновуються на
доказах, які не були досліджені у судовому засіданні, суд дійшов до не
обґрунтованого висновку про допущення позивачем вимог чинного
законодавства.

Заслухавши пояснення позивача та його
представника, які підтримали апеляційну скаргу, пояснення представників
профспілкового комітету, які згодні з рішенням суду,    дослідивши матеріали справи, обговоривши
доводи заяви про поновлення строку, колегія суддів вважає, що остання підлягає
задоволенню.

Відмовляючи у задоволенні вимог
позивача про визнання  неправомірним
рішення профспілкового комітету, суд виходив з того, що рішення профспілкового
комітету від 04.10.2007 р. є законним, тому що позивач порушив вимоги ст.ст.
14,247,252 КЗпП України, не виконує зобов'язань за Колективним договором.

З такими висновками суду колегія  суддів не погоджується.

У відповідності до вимог ч.ч.1 і 2
ст.45 КЗпП України на вимогу виборного органу первинної профспілкової
організації (профспілкового представника) власник або уповноважений ним орган
повинен розірвати  трудовий договір з
керівником підприємства, установи, організації, якщо він порушує законодавство
про працю, про колективні договори і угоди, закон України „Про професійні спілки,
їх права та гарантії діяльності”.

Якщо власник або уповноважений ним
орган, або керівник, стосовно якого пред'явлено вимогу про розірвання трудового
договору, не згоден з цією вимогою, він може оскаржити рішення виборного органу
первинної профспілкової організації (профспілкового представника) до суду  у двотижневий строк з дня отримання рішення.
У цьому разі виконання вимоги про розірвання трудового договору зупиняється до
винесення судом рішення.

З матеріалів справи вбачається, що 04
жовтня 2007 року відбулося засідання профспілкового комітету  КЗ „ССМД”, на якому ухвалене рішення:
ініціювати розірвання Управлінням охорони здоров'я м. Севастополя трудового
договору з головним лікарем  ССШМДОСОБА_1
по ст. 45 КЗпП України за порушення законодавства про працю і невиконання
зобов'язань за колективним договором (а.с.7 т.1).

Підставами ініціювання розірвання
трудового договору спричинилися факти систематичного порушення головним лікарем
ССМДОСОБА_1 норм законодавства про працю і Колективного договору, а саме:
недотримання строків початку переговорів по внесенню доповнень і змін  в Колективний договір, порушення повідомної
реєстрації доповнень до Колективного договору в органах державної виконавчої
влади з вини головного лікаря, неузгодження з профспілковим комітетом доплат і
надбавок, премій, матеріальної допомоги, порушення гарантій діяльності для
виборних профспілкових працівників.

У відповідності до вимог ст.14 Закону
України „Про колективні договори і угоди” зміни і доповнення до колективного
договору, угоди протягом строку їх дії можуть вноситися тільки за взаємною
згодою сторін в порядку, визначеному колективним договором, угодою.

Згідно п.10 розділу 1 Колективного
договору на 2005-2008 рік укладеному адміністрацією та трудовим колективом
ССМД                 м. Севастополя (далі
КД) пропозиції кожної із сторін про внесення змін і доповнень в колективний
договір сторони  розглядають сумісно  і приймають рішення  в десятиденний строк з дня їх отримання іншою
стороною (а.с.8).

Судом встановлено, підтверджується матеріалами справи, що 06.09.2007
року профспілковий комітет направив позивачу прохання про створення робочої
комісії для внесення доповнень і змін в Колективний договір.

12.09.2007 року позивач звернувся до
профспілкового комітету щодо суті змін в колективний договір (а.с.20 т.1).

24.09.2007 року він повторно звернувся
до голови профспілкового комітету з проханням повідомити про зміни                      в колективний договір, що
плануються (а.с.21 т.1)., і той же день, у відповідності до вимог п.5 ст.10 ЗУ
„Про колективні договори і угоди”, позивачем наданий наказ № 150 про  створення робочої комісії (а.с.22 т.1).

Переговори з питань внесення змін до КД
були розпочаті 01.10.2007 року, що оформлено відповідним протоколом, згідно п.4
ст.10 Закону (а.с.23 т.1).

Вирішуючи питання про порушення
позивачем строків початку переговорів про внесення  доповнень і змін у колективний договір, суд
дійшов до обґрунтованого висновку, про відсутність порушень з боку позивача,
оскільки доказів своєчасного надання позивачу зведень про суть змін у КД не
надано, а тому суд правильно порахував надані позивачем запити до
профспілкового комітету, як початок колективних переговорів.

За таких обставин, висновок суду про
порушення позивачем вимог ч.2 ст.14 КЗпП України, суперечить фактичним
обставинам, які встановлені судом.

У відповідності до ст.15 КЗпП України
колективні договори підлягають повідомній реєстрації місцевими органами
державної виконавчої влади.

Відмовляючи у позові, суд виходив з
того, що позивачем  порушені строки
здійснення повідомної реєстрації колективного договору.

Однак, колегія суддів не погоджується з
таким висновком суду.

Згідно п.9 розділу 1 КД, зміни і
доповнення в КД набирають чинності після узгодження конференцією робітників і
підписанням сторонами.

Судом встановлено, підтверджується
матеріалами справи, що 30.08.2006 року зміни і доповнення у КД були підписані
головою профспілкової організації, а 31.08.2006 року - адміністрацією ССШМД.

20.11.2006 року проведена реєстрація
змін і доповнень у КД.

Доводи відповідача, що в період
відсутності реєстрації були порушені права співробітників ССШМД у частині
можливості посилання на положення КД при виникненні трудових спорів, колегія
суддів до уваги не приймає, оскільки відсутність такої реєстрації не впливає на
початок дії внесених змін та доповнень. Доказів фактичного порушення прав
співробітників установи не надано.

Копія заяви робітників  в комісію по трудових спорах про надання
додаткових відпусток одиноким матерям, на яку посилався відповідач, з
достовірністю не підтверджує його доводів про порушення прав співробітників,
оскільки в матеріалах справи відсутнє рішення комісії по трудових спорах з
цього питання (а.с.104, т.1).

Довід про порушення строків реєстрації,
колегія суддів вважає неспроможним, оскільки Положення про порядок повідомної
реєстрації галузевих і регіональних угод, колективних договорів, затверджене
Постановою КМУ № 225 від 05.04.1994 року, строків подачі на реєстрацію змін у
КД не містить.

Також суду не надано доказів, що повідомна
реєстрація не проведена з вини позивача ОСОБА_1, відсутні данні про те, що
проведення такої реєстрації відноситься до його обов'язків. Крім того, колегія
суддів приймає до уваги той факт, що з 07.08.2006 року по 04.09.2006 року
позивач перебував у щорічній відпустці, а з 09.09.2006 року по 16.12.2006 року
- на лікарняному листі.

Крім того, враховуючи те, що подання
профспілкового комітету, спричиняє за собою розірвання трудового договору з
позивачем,  колегія суддів приймає до
уваги тривалий час, що пройшов з моменту вчинення позивачем дій, з якими не
згоден відповідач, до  ініціювання
профспілковим комітетом питання про розірвання трудового договору з позивачем.

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає, що доказів порушення позивачем Закону України „Про відпустки”, щодо
надання додаткових відпусток одиноким матерям в період з 01.09.2006 року по
20.11.2006 року, а також ст. 15 КЗпП України в частині порушення строків
повідомної реєстрації доповнень до КД, суду не надано, а тому приходить до
висновку про обґрунтованість доводів апеляційної скарги позивача в цій частині.

Пунктом 10 розділу 5 КД передбачено, що
адміністрація ССМД зобов'язується забезпечити гласність умов оплати праці,
порядку виплати доплат, надбавок, матеріальної допомоги, премій.

Судом встановлено, підтверджується
матеріалами справи      (а.с.37-38 т.1),
що мали місце виплати матеріальної допомоги без попереднього узгодження з
профспілковим комітетом.

Однак, суд першої інстанції не
врахував, що ці дії не привели до порушення прав робітників установи, а тому не
можуть тягнути звільнення позивача з роботи.

Наказ № 138 -к від 18.07.2007 року про
встановлення надбавок робітникам ССМД (а.с.104-105 т.2) з достовірністю не
підтверджує факт неузгодження цих виплат з профспілковим комітетом, оскільки на
копії вказаного наказу, що представлена позивачем у судове засідання, є
відмітка  про його узгодження з головою
профспілкового комітету (а.с.114-115 т.2).

Довідка, подання за результатами
перевірок ССМД, проведених головним фахівцем Керування правової роботи апарата
Федерації профспілок України головним правовим інспектором праці Кримського
республіканського комітету профспілки працівників охорони здоров'я
(а.с.131-136, т.1), не є певним доказом в підтвердження факту неузгодження з
профспілковим комітетом доплат, надбавок, премій, оскільки накази, на які є
посилання в цих документах, судом не досліджувалися.

Крім того, перелік та розмір надбавок,
доплат, інших виплат, що формує розмір заробітної плати робітникам,
встановлений КД, що підписаний головним лікарем та головою профспілкового
комітету ССМД, і додатком № 6 до КД (а.с.8-17 т.1).

Також, в матеріалах справи відсутні
докази сумісно прийнятого сторонами рішення про порядок узгодження надбавок,
доплат, інших виплат співробітникам ССМД.

За таких обставин, колегія суддів не
може погодитися з висновком суду про порушення позивачем вимог ст.247 КЗпП
України, положень КД.

Ухвалюючи рішення, суд виходив з того,
що позивачем допущені порушення вимог ч.2 ст.252 КЗпП України, про згоду
профспілкового органу, щодо застосування дисциплінарних стягнень працівникам,
які являються членами виборних профспілкових органів (а.с.39-44, т.1).

Матеріалами справи підтверджено
застосування дисциплінарних стягнень відносно ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_4

Однак, суд  не врахував, що в матеріалах справи відсутні
зведення про те, що на момент застосування дисциплінарного стягнення,  позивачу було відомо, що робітники ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 були членами виборних профспілкових органів. Наказ про застосування
дисциплінарного стягнення ОСОБА_5 в матеріалах справи відсутній. Колегія суддів
також приймає до уваги, що стягнення були накладені у липні, листопаді 2005
року, у вересні 2006 року, однак вимоги про розірвання трудового договору з
позивачем з цього питання було ініційоване профспілковим комітетом більш ніж через
рік, у жовтні 2007 року.

Крім того, в матеріалах справи відсутні
докази, що профспілковий комітет застосовував відносно позивача будь-які заходи
реагування до ініціювання питання про його звільнення.

Враховуючи викладене, колегія суддів
приходить до висновку, що порушень норм трудового законодавства, вимог
колективного договору та закону України „Про професійні спілки, їх права та
гарантії діяльності”, що тягнуть звільнення позивача з роботи, ним не допущено,
а тому рішення  Ленінського районного
суду м. Севастополя від 11 серпня 2008 року, на підставі п.3 ч.1 ст.309 ЦПК
України,  підлягає скасуванню, з
ухваленням нового рішення про визнання рішення профспілкового комітету в
частині вимог про розірвання трудового договору зОСОБА_1 незаконним.

Довід апеляційної скарги про те, що
справа підлягає розгляду у порядку адміністративного судочинства, колегія
суддів до уваги не приймає, як такий, що суперечить вимогам ст.ст.1,15 ЦПК
України, оскільки вимоги позивача зводяться до захисту порушеного права в сфері
трудових відносин.

Керуючись ст.45 КЗпП України, ст.ст.
303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу головного лікаря
Комунального закладу „Севастопольська станція швидкої медичної допомоги” ОСОБА_1  задовільнити.

Рішення Ленінського районного суду м.
Севастополя від                11 серпня
2008 року скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким вимоги головного лікаря
Комунального закладу „Севастопольська станція швидкої медичної допомоги”
ОСОБА_1 задовільнити.

Рішення профспілкового комітету Комунального
закладу „Севастопольська станція швидкої медичної допомоги” № 14 від 04.10.2007 року визнати незаконним та скасувати.

Рішення набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржене у касаційному порядку до Верховного Суду
України у двох місячний строк з дня набрання законної сили.

Головуючий:            /підпис/               В.М. Сімоненко

Судді:                 /підписи/              Л.В. Володіна

Н.Г. Алєєва

Копія вірна

суддя Апеляційного суду

м. Севастополя                                Л.В. Володіна