Справа
№ 2-222/08 р.
Р І Ш Е Н Н Я

І М'Я М  У К Р А Ї Н И

«05» березня 2008 року.
Перевальський районний суд Луганської області у складі:

головуючого судді:                                                                              Колядова
В.Ю.

при секретарі:                                                                                         Черевань
К.М.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні, в м. Перевальську, в суді цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу будинку
частково недійсним, про визнання права власності на весь будинок та про
виселення із будинку в зв'язку з неможливістю спільного проживання, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 колишній співмешканець
позивачки. На підставі договору купівлі-продажу від 2 жовтня 2006 року,
засвідченого приватним нотаріусом Перевальського районного нотаріального округу
Луганської області Суперфіном М. Би. по реєстру № 1366, позивачці з ОСОБА_2 на
праві приватної сумісної власності належить по 1/2 частини будинку АДРЕСА_1. Це
підтверджується договором купівлі-продажу від 2 жовтня 2006 року, витягом з
державного реєстру операцій і витягом про реєстрацію права власності на
нерухоме майно. Цей будинок позивачка з ОСОБА_2 купили для сумісного мешкання у
ОСОБА_3 за 12000 грн. При цьому 3800 грн. із загальних сумісних грошей вони за
будинок сплатили при оформленні договору купівлі-продажу будинку і решта 8100
грн. повинні були сплатити до 1 червня 2007 року. Це обумовлено в самому
договорі купівлі-продажу.

Проте ще до оформлення договору
купівлі-продажу вказаного вище будинку ОСОБА_2 запив і у зв'язку з цим 8 квітня
2006 року був звільнений з роботи за прогули. Це підтверджується записом в його
трудовій книжці. З моменту звільнення і до теперішнього часу ОСОБА_2 не працює,
зловживає спиртними напоями, проживає на допомогу, одержувану по безробіттю,
про що також свідчить запис в його трудовій книжці.

Зловживаючи спиртними напоями,
ОСОБА_2 неодноразово чинив в сім'ї скандали, ображав позивачку і її сина,
загрожував їм розправою, тому в січні 2007 року позивачка припинила з ним
фактичні шлюбні відносини.

В даний час ОСОБА_2 проживає в
будинку один, а позивачку з сином в будинок не пускає. У зв'язку з цим вона з
сином вимушена проживати в літній кухні. Не працюючи і зловживаючи спиртними
напоями, ОСОБА_2 коштів на погашення боргу за будинок не має, і після укладення
договору купівлі-продажу будинку борг за куплений будинок не оплачував.

У зв'язку з тим, що термін сплати
боргу за будинок закінчився, позивачка вже після припинення фактичних шлюбних
відносин з ОСОБА_2 в січні 2008 року з власних коштів виплатила  ОСОБА_3 за куплений у неї будинок борг в сумі
8100 грн. Це підтверджується розпискою ОСОБА_3 від 6 січня 2008 року.

З вартості будинку 12000, позивачка
сама з своїх власних коштів після припинення сумісного життя з ОСОБА_2
виплатила за будинок (8100 + 3900 : 2)= 10050грн., а ОСОБА_2 виплатив тільки
1950 грн., тобто 1/6 частину вартості будинку, а в будинку виділити 1/6
частину, зважаючи на малу його площу (всього 30 квадратних метрів житлової
площі) неможливо.

З цих обставин позивачка вимушена
звернутися з позовом до суду, в якому просить суд:

Договір купівлі-продажу будинку
АДРЕСА_1 від 2 жовтня 2006 року, укладений між
продавцем ОСОБА_3 з однієї сторони і позивачкою та ОСОБА_2 як покупцями
з другої сторони, засвідчений приватним нотаріусом Перевальського нотаріального
округу Луганської області Суперфіном М.Б., визнати за частково недійсним.

Визнати за нею - ОСОБА_1 право
власності на весь будинок АДРЕСА_1, вартістю 20917 грн.

Стягнути з неї - ОСОБА_1 на користь
ОСОБА_2 1950 грн.

ОСОБА_2 виселити з будинку АДРЕСА_1
за неможливістю сумісного з ним проживання. Її - ОСОБА_1 з сином ОСОБА_4
вселити у вказаний будинок.

Стягнути з ОСОБА_2 на її користь
судові витрати.

В судовому засіданні позивачка, підтримала свої позовні
вимоги в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, про причини своєї відсутності суд не повідомив.

05 березня 2008 року постановлено
ухвалу про заочний розгляд цієї цивільної справи.

Суд, вислухавши позивача, свідка
ОСОБА_4, дослідивши матеріали справи прийшов до висновку, що позовні вимоги
ОСОБА_1 є такими, що відповідають вимогам чинного законодавства і підлягають
задоволенню частково, з наступних підстав.

Згідно договору купівлі-продажу від
22 жовтня 2006 року (а.с. 9), витягу з Державного реєстру правочинів (а.с. 10)
ОСОБА_3 продала ОСОБА_2 та ОСОБА_1 будинок, розташованийАДРЕСА_1 за 12000 гривень.

Згідно витягу про реєстрацію права
власності на нерухоме майно (а.с. 11), довідки Перевальського ДКП БТІ від 23
жовтня 2006 року (а.с. 12), технічного паспорту на садибний житловий будинок
(а.с. 18-20), житловий будинок з господарчими будівлями, розташованийАДРЕСА_1
на праві спільної часткової власності належить ОСОБА_1 та ОСОБА_2, кожному по
1/2 частині будинку.

Згідно будинкової книги (а.с.
15,16) в житловому будинку, розташованомуАДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_4.

Згідно розписки від 27 вересня 2006
року (а.с. 17) ОСОБА_3 отримала від ОСОБА_1 3900 гривень.

Згідно розписки від 06 січня 2008
року (а.с. 17) ОСОБА_3 отримала від ОСОБА_1 8100 гривень.

Згідно трудової книжки НОМЕР_1(а.с.
22-25) ОСОБА_2 08 квітня 2006 року звільнений з шахти „Фатівська” за п. 4 ст.40
КЗпП України за прогули.

Згідно трудової книжки НОМЕР_1(а.с.
22-25) ОСОБА_2 з 20 вересня 2007 року по теперішній час значиться безробітним
та отримує допомогу по безробіттю, яка, згідно довідки Державного центру зайнятості
населення №23/2-172 від 21 січня 2008 року (а.с. 33) є скороченою, в зв'язку зі
звільненням по негативним мотивам, та двічі недотримання рекомендацій по
працевлаштуванню.

Згідно постанов про відмову про
порушення кримінальної справи від 19 грудня 2007 року (а.с. 28), від 16
листопада 2006 року (а.с. 29), від 29 жовтня 2007 року (а.с. 30), від 11 січня
2005 року (а.с. 31) ОСОБА_2 неодноразово учиняв зі своєю співмешканкою ОСОБА_1
скандали, ображав її, висловлювався на її адресу брутальною лайкою, погрожував
фізичною розправою, бив її, та ображав її сина ОСОБА_4, з огляду на що, ОСОБА_2
13 листопада 2007 року притягався до адміністративної відповідальності за ст.
173-2 КУпАП, та співробітники ОВС рекомендували ОСОБА_1 звернутися до суду в
порядку приватного обвинувачення.

Згідно акту обстеження житлових
умов від 06 січня 2008 року (а.с. 32) в житловому будинку, розташованому
АДРЕСА_1 проживає ОСОБА_2, а ОСОБА_1 разом з сином ОСОБА_4 проживають за тією ж
адресою, в літній кухні.

Як
підтвердив у судовому засіданні свідок ОСОБА_4, ОСОБА_1 разом з ОСОБА_2 за
12000 гривень, придбали у ОСОБА_3 будинок, розташований АДРЕСА_1, за який
ОСОБА_2 виплатив лише 1950 гривень, а решту виплатила ОСОБА_1 Крім того свідок
пояснив, що ОСОБА_2 тривалий час ніде не працює, вигнав ОСОБА_1 та його з
будинку, постійно вчиняє сварки, б'є позивачку, ображає їх брутальною лайкою.

Суд, оцінюючи всі обставини по
справі, та дослідивши докази, дійшов до висновку, що згідно ст. 651 ЦК України
договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із
сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках,
встановлених договором або законом, тому суд вважає можливим визнати недійсним
договір купівлі продажу житлового будинку, укладений між ОСОБА_3 з однієї
сторони та ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з іншої сторони, в частині суб'єктного складу
покупців, а саме виключити з числа покупців спірного житлового будинку ОСОБА_2,
оскільки він не виконав умови договору купівлі-продажу будинку, не виплативши
суму грошей за належну йому частину будинку, та зобов'язати ОСОБА_1 виплатити
ОСОБА_2 суму грошей у розмірі 1950 гривень, які він виплатив на виконання
договору купівлі-продажу.

Суд, оцінюючи всі обставини по
справі, та дослідивши докази, дійшов до висновку, що згідно ст. 365 ЦК України
право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на
підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути
виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування
майном є неможливим, тому можливо припинити право власності ОСОБА_2 на 1/2
частину житлового будинку з господарчими будівлями, розташованогоАДРЕСА_1, з
виплатою позивачці суми грошей, які він сплатив за будинок в розмірі 1950
гривень, оскільки він фактично оплатив лише 1/6 частину цієї нерухомості,
виділити 1/6 частину будинку неможливо з огляду на його невеликий розмір, і
спільне володіння і користування цією нерухомістю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 неможливо,
оскільки він зловживає спиртними напоями, не працює, ображає позивачку, б'є її,
постійно вчиняє лайки та сварки, що унеможливлює їх спільне проживання.

Згідно ст. 651 ЦК України договір
може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у
разі істотного порушення  договору другою
стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом, тому суд
вважає можливим визнати  недійсним
договір купівлі продажу житлового будинку, укладений між ОСОБА_3 з однієї
сторони та ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з іншої сторони в частині суб'єктного складу
покупців, а саме виключити з числа покупців спірного житлового будинку ОСОБА_2,
оскільки він не виконав умови договору купівлі-продажу будинку, не виплативши
суму грошей за належну йому частину будинку.

Згідно ст. 116 ЖК України, якщо
наймач, члени його сім'ї або інші особи, які проживають разом з ним,
систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за
призначенням, або систематичним порушенням правил співжиття роблять неможливим
для інших проживання з ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи
запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних
на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання
іншого жилого приміщення, тому суд вважає
за необхідне попередити ОСОБА_2 про те, що в разі подальшого порушення
ним правил спільного проживання, він буде виселений із спірного житлового
будинку, без надання іншого жилого приміщення.

Згідно ст. 328 ЦК України право
власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із
правочинів, тому суд вважає визнати за ОСОБА_1 право приватної власності на
житловий будинок з господарчими будівлями, розташованийАДРЕСА_1, оскільки вона
виплатила ОСОБА_3 суму грошей за вищевказаний спірний будинок.

Керуючись ст. ст. 213-215 ЦПК
України, ст. ст. 328, 356-365, 651 ЦК України, ст. 116 ЖК України, суд -

в и р і ш и в:

Визнати недійсним договір
купівлі-продажу житлового будинку з господарчими будівлями,
розташованогоАДРЕСА_1,  від 2 жовтня 2006
року, укладений між продавцем ОСОБА_3 з однієї сторони і позивачкою та ОСОБА_2
як покупцями з другої сторони, засвідчений приватним нотаріусом Перевальського
нотаріального округу Луганської області Суперфіном М.Б., в частині складу
покупців, а саме виключити з числа покупців ОСОБА_2, та вважати покупцем
ОСОБА_1.

Визнати за ОСОБА_1 право власності
на житловий будинок з господарчими будівлями, що розташований АДРЕСА_1,
вартістю 20917 гивень.

Стягнути зі ОСОБА_1 на користь
ОСОБА_2 1950 гривень.

ОСОБА_2 попередити про те, що у
разі подальшої неможливості сумісного з ним проживання він буде виселений з
будинку розташованогоАДРЕСА_1, в зв'язку з неможливістю сумісного з ним
проживання, без надання іншого жилого приміщення.

ОСОБА_1 з сином ОСОБА_4 вселити у
вказаний будинок.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 сплачене нею державне мито у розмірі 209 гривень 17 копійок, та витрати
на інформаційно-технічне забезпечення цивільного процесу в розмірі 30 гривень.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного суду Луганської області, через
Перевальський районний суд Луганської області шляхом подачі в 10-дениий термін
з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після
цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної
інстанції або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його
ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня
отримання його копії.

Головуючий - суддя: (підпис)

Згідно з оригіналом:

Суддя:

Секретар:

Справа №
2-222/08 р.

У Х В А Л А

про заочний розгляд справи

«05» березня 2008 року.
Перевальський районний суд Луганської області у складі:

головуючого судді:                                                       Колядова
В.Ю.

при секретарі:                                                                  Черевань
К.М.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні, в м. Перевальську, в суді цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу будинку
частково недійсним, про визнання права власності на весь будинок та про
виселення із будинку в зв'язку з неможливістю спільного проживання, -

встановив:

Ухвалою Перевальского районного
суду Луганської області від 25 лютого 2008 року цивільна справа за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу будинку частково
недійсним, про визнання права власності на весь будинок та про виселення із
будинку в зв'язку з неможливістю спільного проживання призначена до розгляду у
судовому засіданні на 05 березня 2008 року о 10-00 годині.

Однак, на визначений час
відповідач, у судове засідання не з'явився.

Позивачка проти заочного розгляду
цивільної справи не заперечувала.

Враховуючи вищевикладене, наявність
в справі  доказів, достатніх для
вирішення справи суд вважає можливим розглянути цю  цивільну справу заочно.

На підставі викладеного і
керуючись  ст.ст. 210, 224, 225 ЦПК
України, суд,

ухвалив:

Розглянути цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу будинку
частково недійсним, про визнання права власності на весь будинок та про
виселення із будинку в зв'язку з неможливістю спільного проживання, заочно.

Суддя: