Справа № 2-1440/08
І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И
м. Ковель                                                                                                             01 серпня 2008 року
Ковельський міськрайонний суд
головуванням судді Денісова В.П.,
секретаря        Матвійчук Т.Е.,
позивача                          ОСОБА_1,
відкритому судовому засіданні в м. Ковелі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим
ОСОБА_1 звернулася до суду з
позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на
користування житловим будинком АДРЕСА_1 в м. Ковель.
На обґрунтування позову вказує на те, що
певний час разом з нею в готелі "Лісова пісня" працювала
екскурсоводом відповідач ОСОБА_2. За її проханням в зв'язку з сімейними
обставинами позивач дозволила їй тимчасово, строком на один рік ( з 27.10.2000
року) прописатись у належному їй на праві власності будинку АДРЕСА_1 в м. Ковель.
Вказує, що фактично, з часу реєстрації і по даний час відповідач ОСОБА_2. за
вказаною адресою не проживала і після прописки виїхала в Росію. Після її
від'їзду у неї жодних контактів з відповідачем в справі не було, її адреса чи
можливе місце перебування на сьогоднішній день позивачу не відомі. Зауважила,
що в період з кінця 2000 року по даний час ОСОБА_2. жодного разу не з'являлась
за місцем реєстрації, а саме у будинку АДРЕСА_1 в м. Ковель. Вказує, що з
чоловіком зареєстровані та постійно проживають у зазначеному будинку, самі
несуть усі обов'язки з утримання будинку і оплати комунальних послуг. Оскільки
відповідач з кінця 2000 року фактично не проживає у вказаному житловому
будинку, будь яких додаткових домовленостей між ними щодо продовження терміну
проживання (реєстрації) у належному позивачу будинку не було, вважає, що
відповідач втратила право на користування даним житловим будинком, тому й
ставить питання визнання ОСОБА_2 такою, що втратила право на користування
житловим будинком АДРЕСА_1 в м. Ковель.
відкритому судовому розгляді позов підтримала з викладених у ньому підстав та
прохає його задовольнити. Вказує, що відповідач - ОСОБА_2. у кінці 2000 року
виїхала із належного їй на праві власності будинку АДРЕСА_1 в м. Ковель та з
того часу у даному помешканні не проживає, будь-якої заінтересованості у даному
житлі не проявляє, а тому просить суд визнати її такою, що втратив втратила
право на користування даним житловим будинком. Одночасно прохає суд віднести
судові витрати по справі за її рахунок.
судовий розгляд не з'явилася, причини неявки суду не повідомила, хоча про час
та місце слухання справи повідомлялася у встановленому законом порядку, через
Беручи до уваги, що зібраних у справі доказів достатньо
для вирішення позову по суті, та зі згоди позивача суд ухвалює рішення при
заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Заслухавши пояснення позивача,
вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку,
що позов підставний та підлягає до задоволення.
Судом встановлені наступні факти та
відповідні їм правовідносини.
реєстраційного посвідчення Волинського ОБТІ від 09.12.1997 року вбачається, що
житловий будинок АДРЕСА_1 в м. Ковель зареєстрований за позивачем ОСОБА_1 на
праві особистої власності на підставі договору купівлі-продажу № 7847 від
13.10.1997 року /а.с. 7/.
З пояснень позивача та матеріалів справи - копії
будинкової книги / а.с. 4/  вбачається,
що відповідач зареєстрована у спірному житловому приміщенні: тимчасово з
26.09.2000 року до 27.10.2001 року.
Як стверджено позивачем, одразу після реєстрації
відповідач покинула спірне житло - будинок АДРЕСА_1 в м. Ковель.
ствердили свідки ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, які вказали, що є сусідами позивача
ОСОБА_1, бачаться часто, неодноразово ходили до неї у гості, проте відповідача
ОСОБА_2 не знають та жодного разу її в помешканні ОСОБА_1 не бачили.
Таким чином з пояснень позивача та показів свідків даних
в ході відкритого судового розгляду та матеріалів справи вбачається, що
відповідач з кінця 2000 року житловим будинком АДРЕСА_1 в м. Ковелі не
користується та будь-якої зацікавленості не проявляє.
ст. 405 ЦК України передбачено, що член сім'ї власника житла втрачає право
користування цим житлом у разі його відсутності без поважних причин понад один
рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла.
Таким чином, проаналізувавши докази
судом встановлено, що позивач по справі ОСОБА_1 є власником спірного житла.
Відповідач більше року без поважних причин не проживає у спірному будинку та
будь-яких домовленостей між сторонами щодо порядку користування спірним житлом
Враховуючи вище викладене визнання
відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права,  свободи чи інтереси інших осіб.
На підставі доказів, досліджених в ході відкритого
судового розгляду приходить до висновку про підставність вимог позивача щодо
визнання ОСОБА_2 такою, що втратила право на користування житловим будинком
АДРЕСА_1 в м. Ковель.
Судові витрати по справі залишити за
позивачем - за її клопотанням.
На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 15, 30, 62, 75, 203 ЦПК України, ст. ст. 405 ЦК України, -
Позов задовольнити повністю.
Визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право на користування житловим будинком АДРЕСА_1
Рішення
може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області через Ковельський
міськрайонний суд шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом десяти
днів з дня його проголошення та поданням апеляційної скарги протягом двадцяти
днів після подання заяви про апеляційне оскарження або шляхом подачі
апеляційної скарги без попереднього подання заяви - протягом строку,
встановленого для подання заяви про апеляційне оскарження.

Заочне рішення може бути переглянуте судом,
що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів
з дня отримання його копії.

Головуючий :
/підпис/

З оригіналом згідно:

Суддя
Ковельського

міськрайонного
суду
В.П. Денісов