У Х В А Л А І М Е Н Е М   У К Р
А Ї Н И

3 грудня 2008 року
м. Київ

Суддя Судової палати у цивільних справах Верховного Суду
України

Патрюк М.В.

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення
Ленінського районного суду м. Полтави від 25 квітня 2008 року та ухвалу
апеляційного суду Полтавської області від 11 серпня 2008 року в справі за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, які діють також в інтересах
неповнолітніх ОСОБА_5, ОСОБА_6, та до Третьої Державної нотаріальної контори
про визначення порядку користування квартирою, виселення та відшкодування
моральної шкоди, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, Полтавської міської
територіальної громади про встановлення факту прийняття померлим обов'язкової
частки у спадщині, визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину,
визнання права власності на квартиру,

в  с
т  а  н
о  в  и  в :

У липні 2001 року ОСОБА_1 звернулася в суд із
вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що вона та ОСОБА_2 в порядку
спадкування набули у власність по &frac12; частині квартири АДРЕСА_1 та як співвласниками у
добровільному порядку не можуть вирішити питання щодо її поділу. Крім того, у
лютому 2001 року ОСОБА_3, ОСОБА_4 самовільно вселилися у спірну квартиру, у
зв'язку з чим спільне проживання у ній є неможливим. Уточнивши під час судового
розгляду позовні вимоги, просила суд визначити порядок користування квартирою
із зобов'язанням сторін виконати певні дії з перепланування квартири, виселити
з квартири без надання іншого житлового приміщення ОСОБА_3, ОСОБА_4 разом з
неповнолітніми дітьми, стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_4 на її користь 2 000 грн. на
відшкодування моральної шкоди.

У вересні 2001 року ОСОБА_2 звернувся в суд із зустрічним
позовом, в якому, уточнивши під час судового розгляду позовні вимоги,
просив            встановити факт
прийняття померлим ОСОБА_7 у спадщину 1/3 частини квартири як обов'язкової
частки після смерті його дружини ОСОБА_8, визнати частково недійсним свідоцтво
про право на спадщину від 6 березня 1995 року, визнати за ним право власності
на спірну квартиру із зобов'язанням його сплатити ОСОБА_1 вартість 1/6 частини
квартири.

Рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 25
квітня 2008 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Полтавської
області від 11 серпня 2008 року, позовні вимоги сторін задоволено частково.
Визнано за ОСОБА_2 право власності на &frac12; частину спірної квартири в порядку спадкування після
смерті ОСОБА_7; визначено порядок користування квартирою між співвласниками
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 згідно варіанту за
висновком судової будівельно-технічної експертизи №190 від 22 травня
2002 року із зобов'язанням сторін виконати певні роботи по переплануванню
квартири.                     В
задоволенні решти вимог сторін відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати судові
рішення з підстав неправильного застосування судами норм матеріального права та
порушення норм процесуального права із ухваленням нового рішення, яким його
зустрічний позов задовольнити, а в частині задоволення позову ОСОБА_1 про
встановлення порядку користування квартирою відмовити.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з
таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної
інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не
були встановлені в рішенні суду, чи відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими.

Із оскаржуваних судових рішень, доданих до них
матеріалів  вбачається, що скарга є  необґрунтованою і наведені в ній доводи не
дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначених
судових рішень.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 328 ЦПК України, у разі якщо
касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають
необхідності перевірки матеріалів справи, суддя-доповідач відмовляє у відкритті
касаційного провадження у справі.

Керуючись пунктом 5 частиною 3 статті 328 ЦПК України

у  х
в  а  л
и  в :

У відкритті касаційного провадження у справі за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, які діють також в інтересах неповнолітніх
ОСОБА_5, ОСОБА_6, та до Третьої Державної нотаріальної контори про визначення
порядку користування квартирою, виселення та відшкодування моральної шкоди, за
зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, Полтавської міської територіальної
громади про встановлення факту прийняття померлим обов'язкової частки у
спадщині, визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину, визнання
права власності на квартиру відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити
особі, яка подавала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Верховного Суду
України                                                              М.В. Патрюк