Справа № 2 - 2878/08
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

17 вересня 2008 року Суворовський
районний суд міста Одеси, у складі:

Головуючого судді      -
Малиновського О.М.,

при секретарі                -   Стояновій І.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні, в залі суду № 15, в м. Одеса, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, ОСОБА_3 - про  стягнення
грошової компенсації, -

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовними вимогами в яких пославшись на те, що
він є власником Ѕ часини квартири АДРЕСА_1, просив стягнути з співвласників
цієї же квартири, - відповідачів по справі, грошову компенсацію з посиланням
на  ст.358, 364 ЦК України. На думку
позивача квартира яка знаходиться в спільній частковій власності є неподільною,
сумісне проживання сторін по справі в одній квартирі є не можливим.

Представник позивача в судовому засіданні пред'явлені позовні вимоги
підтримала просила задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_2 під час проведення попереднього судового засідання
пред'явлені позовні вимоги не визнала посилаючись на те, що вона не може
провести сплату компенсації співвласникові. В судове засідання не явилась без
поважних на те причин. Про день час та місце розгляду справи повідомлялась
належним чином.

ОСОБА_3 в судове засідання також не явився без поважних на те причин. Про
день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Суд заслухавши представника позивача, вивчивши наявні у справі докази,
встановивши факти та відповідні до них правовідносини, прийшов до наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із
визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою
власністю.

Як вбачається з матеріалів справи співвласниками квартири АДРЕСА_1 є:  Ѕ частини квартири - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на
підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого Четвертою
одеською держнотконторою 28.07.1999р. реєстровий номер 3-1555;  Ѕ частини ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про
право на спадщину за законом, виданого Четвертою одеською держнотконторою
06.12.1995р. реєстровий номер 2-5704 (1/6 частина квартири) та на підставі
свідоцтва про право на житло, виданого Одеським заводом ім. Жовтневої революції
від 10.06.1993р. № 833 (1/3 частина квартири).

Висновком судового експерту ПП ОНІЦЕІ від 13.06.2008р. було встановлено,
що  виділ у натурі часток співвласників
спірної квартири з технічної точки не представляється можливим. Даним висновком
було визначено ринкову вартість Ѕ частини спірної  квартири, розмір якої склав 210 800 гривень.

Відповідно д ч.2 ст. 183 ЦК України спірна квартира, яка належить сторонам
по справі на праві спільної часткової власності, є річчю неподільною.

Відповідно до ч.2 ст.364 ЦК України якщо виділ у натурі частки із спільного
майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга ст. 183
цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від
інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його
частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою .

Відповідно до ч.3 ст.358 ЦК України кожен із співвласників має право на
надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі,
яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі
неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які
володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

На підставі викладено, суд дійшов висновку, що квартира АДРЕСА_1 є річчю
неподільною, що позбавляє ОСОБА_1, який не проживає на житловій площі, права
володіти та користуватися часткою квартири яка належить йому на праві власності
та дає право на отримання від інших співвласників грошової компенсації. При
вирішення виниклого між сторонами спору судом також враховується та обставина,
що на спірній житловій площі переважно проживають відповідачі, які визначили
між собою порядок користування квартирою, яка є неподільною.

Зазначені обставини вказують на обґрунтованість пред'явленого позову в
розумінні зазначених вище норм, внаслідок чого він підлягає задоволенню шляхом
стягнення грошової компенсації з відповідачів по справі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на
користь позивача ОСОБА_1 в розмірі 105 400 гривень з кожного. Після проведення
сплати відповідачами по справі грошової компенсації в розмірі зазначеного вище,
за ними слідує визнати право власності за кожним по ј частини спірної квартири.

Заперечення ОСОБА_2 щодо неможливості провести сплату грошової компенсації,
судом до уваги не приймається, оскільки дані заперечення відповідно до вимог
Закону не є підставою для відмови в задоволені позовних вимогах та є таким, що
не ґрунтується на Законі. Представлена відповідачкою довідка Ф-1 з якої
вбачається, що на спірній житловій площі проживає малолітня ОСОБА_4 без
реєстрації, судом до уваги не приймається, так як зазначена малолітня особа не
є співвласником спірної квартири та її проживання для вирішення виниклого між
сторонами спору правового значення не має.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача в
рівних частках, слідує стягнути судові витрати, які складаються з державного
мита в розмірі 51 гривни та 30 гривень витрат з інформаційно-технічного
забезпечення розгляду справи.

На підставі ст.ст. 183,358,364 ЦК України; керуючись
ст.ст.10,11,57,64,88,209, 212,214,215, 218 ЦПК України, -

ВИРІШИВ

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
грошову компенсацію за 1/4 частину квартири АДРЕСА_1 в розмірі 105 400
гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію за 1/4 частину квартири
АДРЕСА_1 в розмірі 105 400 гривень .

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/4 частину квартири АДРЕСА_1 після
виплати нею 105 400 гривень на користь ОСОБА_1.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/4 частину квартири АДРЕСА_1 після
виплати ним 105 400 гривень на користь ОСОБА_1.

Стягнути з ОСОБА_3, ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі по
40 гривень 50 копійок з кожного.

Рішення може бути оскаржене  в
апеляційний суд Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі в
10-ти денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і
поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги або в порядку ч.4 ст.
295 ЦПК України.

Суддя - підпис

ВІРНО:

Суддя
-

Секретар
-