Справа № 2- 8 /08 р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

21 січня
2008 року Зіньківський районний суд Полтавської області в складі
головуючого-судді Дігтяр М.І., при секретарі П'явка Н.І., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Зіньків справу за позовом

ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про визнання договору Ѕ частини будинку недійсним, встановлення порядку
користування житловим будинком і господарськими спорудами та зустрічної
позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення факту особистої приватної
власності на нерухоме майно та визнання особи такою, що втратила право на
користування житлом -

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 та його
представник просять суд постановити рішення, яким визнати недійсним договір
дарування Ѕ частини житлового будинку з погосподарськими спорудами, що
знаходяться в с. Човно-Федорівка, Зіньківського району та встановлення порядок
користування даним житлом, посилаючись на те, що згідно судового рішення від
17.09.2004 року, за ним визнано право власності
на дане майно. Але у 2005 році він розірвавши шлюб із ОСОБА_2 перейшов
проживати в інше місце. 18 лютого 2005 року, під впливом колишньої дружини
уклав договір дарування Ѕ частини господарства на її ім'я, вважаючи, що при
таких обставинах за ним залишиться право власності на іншу половину спірного
майна.

Під час
укладення даної угоди в нотаріальні конторі йому недостатньо зрозуміло пояснили
наслідки даного правочину, тому він вважає, що колишня дружина його ошукала,
тому просить визнати даний договір дарування недійсним та встановити порядок
користування даний майном.

В свою чергу
ОСОБА_2 та її представник звернулись із зустрічними позовами в яких просять
визнати за нею право власності на будинок в цілому, та визнати ОСОБА_1 таким,
що втратив право користування житлом, посилаючись на те, що дане житло вони
придбали разом під час спільного проживання в укладеному шлюбі. Через деякий
час їх стосунки ускладнились, що призвело до розпаду сім'ї з офіційним
розірванням шлюбу. Так як у них є неповнолітня дочка, яка в даний час проживає
з нею, між ними була укладена угода, що половину будинку, яка на той час
належала батькові дитини, він згідно договору дарування передасть у її
власність, на підставі чого був укладений договір дарування, зареєстрований
державним нотаріусом. Із 2005 року ОСОБА_1 фактично в даному будинку не
проживає, мешкає в іншому районі, тому вона вважає, що він не має права не
тільки на  власність частки будинку, а і
втратив право на користування даним житлом.

Під час розгляду
сторони одночасно підтримуючи заявлені ними вимоги, заперечуючи проти заявлених
вимог іншої сторони.

Судом
встановлено, що сторони зареєстрували шлюб у вересні 1994 році, ІНФОРМАЦІЯ_1 у
них народилася донька, яка в даний час проживає з матір'ю, 6.03.1995 року
сторони проживаючи однією сім'єю сторони придбали жилий будинок в с.
Човно-Федорівка, Зіньківського району, який був зареєстрований на ім'я ОСОБА_1.

Судовим рішенням
від 17.09.2004 року підтверджено факт придбання даного нерухомого майна.
Незважаючи на те, що право власності на дане житло оформлене на ОСОБА_1 на його
половину мала право власності і його дружина ОСОБА_2.

У 2005 році між
сторонами ускладнилися сімейні відносини, що призвело до розірвання шлюбу.
18.02.2005 року між сторонами був укладений
договір дарування, в результаті якого ОСОБА_1 подарував Ѕ частину
будинку, яка йому на той час належала, своїй дружині. Даний договір
зареєстрований в Опішнянській нотаріальній конторі і затверджений державним
нотаріусом. Доводи ОСОБА_1 про те, що під час укладення даного договору він був
ошуканий, спростовується відповідними матеріалами правоохоронних органів, що
підтверджується постановою про відмову в порушенні кримінальної справи з цього
приводу. При таких обставинах  слід
вважати, що доводити ОСОБА_1 на право власності на частину спірного будинку не
знайшли підтвердження.

В той же час
судом встановлено, що ОСОБА_2 із дочкою ОСОБА_3 і в даний час проживають у
спірному будинку. ОСОБА_1 хоч і зареєстрований у даному господарстві, фактично
ним не користується більш ніж 6 місяців, проживає в іншому місці за межами
Зіньківського району про що вказує він сам у позовних заявах.

При таких
обставинах слід вважати, що він втратив право на користування у спірному
житловому будинку. Враховуючи викладені обставини слід вважати, що спірне
господарство належить на праві особистої власності ОСОБА_2,

Керуючись ст.
ст. 234, 256, ЦПК України,  229, 230,
210  ЦК України, ст. ст. 57,60 СК
України, суд -

ВИРІШИВ :

У позові
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору дарування Ѕ частини житлового будинку,
та про визначення порядку користування житловим будинком з погосподарськими
спорудами відмовити.

Встановити
факт, що ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_2має право особистої власності на будинок № 1 Н
погосподарськими спорудами по АДРЕСА_1.

Визнати
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, таким, що втратив право на користування житлом в  будинку АДРЕСА_1.

Рішення може
бути оскаржене до Апеляційного суду Полтавської області через Зіньківським
районний суд на протязі 20 днів після подачі заяви про апеляційне оскарження у
10-ти денний термін.

Суддя : підпис

З оригіналом
вірно.

Рішення набрало чинності 31 січня 2008
року.

Голова
Зіньківського

районного суду
Герасименко М.І.