Справа
№ 2-2453/2008 р.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

14
липня  2008 року                                       Кам`янець-Подільський міськрайонний суд

Хмельницької
області

в складі: головуючого судді
Вдовичинського А.В.

при
секретарі         Глезовій М.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кам'янець-Подільський
справу за позовом ОСОБА_1 до приватного підприємства „Пакт” про стягнення
заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за затримку
розрахунку при звільненні,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду з
позовом до приватного підприємства “Пакт” про стягнення заборгованості по
заробітній платі та середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні.
В обґрунтування вимог вказує, що з вересня 2006 р. по жовтень 2007 р. працювала на приватному підприємстві «Пакт» маляром-штукатуром у будівельній
бригаді. 6 жовтня 2007 року  була
звільнена з роботи за власним бажанням. Перед звільненням знаходилась у
відпустці за відпрацьований рік. При наданні
відпустки їй не були видані ні відпускні (гроші), ні зарплата за вересень. Після звільнення ПП
«Пакт» також не розрахувався із нею. Незважаючи
на неодноразові звернення та вимоги безпосередньо після звільнення з роботи,
так і в наступний період, відповідач не виконав вимоги трудового законодавства до цього часу, не виплатив їй розрахункові. 23.03.2008 р. направила відповідачеві листа з вимогою виплатити заборгованість
по зарплаті. Через декілька днів їй зателефонував керівник будівельної бригади
і запропонував прибути на підприємство отримати розрахункові. У вказаний час
прийшла на прохідну з цією метою, але її не пропустили. Тоді
09.04.2008 р. повторно направила листа на ПП «Пакт» лист-заяву з вимогою видати їй довідку про суму заборгованості по зарплаті. Натомість 10.04.2008 р. їй знову
зателефонував бригадир будівельної бригади і
сказав, щоб прийшла у п'ятницю 11.04.2008р. отримати гроші. В цей день близько 17 знову прийшла на прохідну,
але її  знову не пропустили, та ще й
образили. Таким чином, відповідач порушив її
трудові права, своєчасно не провів розрахунок, не видав довідки про
заборгованість по зарплаті. На підставі викладеного просить суд стягнути з
відповідача ПП «Пакт» на її користь заборгованість по
зарплаті(в  т.ч.   відпускні)
в   сумі  636 грн. та середньомісячний заробіток за затримку розрахунку при звільненні за
період з 6.10.2007р. по день розгляду справи у суді. В суді позивачка та її
представник позову уточнили, оскільки відповідачем добровільно 04.06.08 р.
виплачено заборгованість по заробітній платі, в т.ч. відпускні, просять суд
стягнути з відповідача середню заробітну плату за затримку розрахунку при звільненні за період з 06.10.2007 р.
по 04.06.2008 р. в розмірі 3293 грн. 62 коп. Суду позивачка пояснила, що
під час звільнення їй не видавалась довідка про нараховані їй кошти і
розрахунок із нею проведений не був, після звільнення неодноразово зверталась
до адміністрації відповідача з вимогами виплати заборгованість по заробітній
платі як по телефону так і особисто разів 8 приходила на прохідну підприємства,
але в контору її не пропускали, адміністрацією підприємства її вимоги
відхилялись, їй пояснювали що не має грошей, прийдіть в іншій день і тільки
після звернення до суду їй двічі дзвонив колишній бригадир і тричі представник
відповідача і тільки 04.06.08 р. із нею було проведено розрахунок.

Представник відповідача
в судовому засіданні позов не визнав, суду пояснив, що під час звільнення
позивачки розрахунок із нею не був проведений, на наступний день після
звільнення позивачка на роботу не з'явилась. Оскільки позивачка з'являлась на
підприємство в нетверезому стані їй відмовляли у видачі зарплати з цих підстав,
пропонували прийти в інший день. Адміністрацією підприємства не направлялись
позивачці вимоги отримати заборгованість по заробітній платі. Просить в
задоволені позову відмовити оскільки розрахунок своєчасно не проведено з вини
самої позивачки.

Свідок ОСОБА_2 суду
пояснив, що працює в охороні підприємства, пам'ятає, що позивачка приходила на
підприємство більше 3 разів за зарплатою, двічі була в травні 2008 р., на
територію підприємства її не пропускали оскільки вона всі рази була в
нетверезому стані, її стан ніде не фіксувався, міліцію до неї не викликали,
адміністрацію підприємства про те, що приходила позивачка за зарплатою не повідомляв.

Заслухавши пояснення
позивачки, її представника, представника відповідача, свідка, вивчивши
матеріали справи в повному обсязі, суд встановив наступне.

Позивачка працювала маляром-штукатуром в приватному підприємстві „Пакт” з
20 жовтня 2006 р. Згідно наказу № 71-ВК від 10.09.2007 р. їй було надано згідно
поданої заяви відпустку з 12.09.2007 р. по 05.10.2007 р. Згідно наказу №
75-ВК  ОСОБА_1 звільнилася з підприємства
за ст.. 38 КЗпП України за власним бажанням з 06.10.07 р.

На день звільнення відповідач всупереч вимог ст. 116 КЗпП України не
виплатив ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі. Як вбачається з долученого
до матеріалів справи оригіналу видаткового касового ордеру розрахунок по
заробітній платі з позивачкою було проведено тільки 04 червня 2008 р.

Згідно пояснень позивачки, яким у суду не має підстав не вірити, вона після
звільнення неодноразово зверталась на підприємство із вимогами виплатити їй
заборгованість по заробітній платі. Крім цього позивачка двічі 23.03.08 р. та
09.04.08 р. письмово зверталась із письмовими вимогами до директора про виплату
належних їй сум та видачу довідки про заборгованість по заробітній платі, що
підтверджується копіями цих листів та поштовими квитанціями які приєднані до
матеріалів справи. Крім цього в позовній заяві, копія якої була направлена
судом відповідачу 15.05.08 р. позивачка просила відповідача добровільно
сплатити їй заборгованість по заробітній платі поштовим переказом на її поштову
адресу. Незважаючи на це відповідачем тільки 04.06.08 р. було проведено із нею
розрахунок.

Суд критично оцінює пояснення
представника відповідача, що розрахунок із позивачкою при звільненні не було
проведено своєчасно з її вини оскільки вона на підприємство з'являлась в
нетверезому стані так як ці пояснення крім свідчень свідка ОСОБА_2, який як працівник підприємства є зацікавленою
особою, іншими належними доказами - медичними довідками, довідками міліції,
актами підприємства і т.і. не підтверджується. Крім цього суд враховує, що під
час звільнення позивачці всупереч вимог статті 116 КЗпП України не було
письмово повідомлено про нараховані суми, відповідачем не направлялись
позивачці повідомлення про необхідність отримання зароблених нею грошей не
зважаючи на її письмові вимоги.

Згідно ч. 1 ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або
уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум в день
звільнення, підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові
його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

В зв'язку з цим суд дійшов до висновку що позовні вимоги
позивачки щодо стягнення середнього
заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку підлягають
задоволенню оскільки невиплата належних ОСОБА_1 коштів відбулася з вини
адміністрації приватного підприємства „Пакт”.

При визначенні розміру коштів, які
підлягають стягненню, суд враховує розмір заробітної плати позивачки згідно
наданої представником відповідача і приєднаної до матеріалів справи довідки №
146 від 02.07.08 р.

Відповідно до ч.4 п.2 „Порядку
обчислення середньої заробітної плати”, затвердженого постановою КМ України №
100 від 08.02.1995 р., суд при визначені розміру середньомісячної заробітної
плати ОСОБА_1 враховує розмір її зарплати за два попередні повні місяці роботи,
тобто за липень 2007 р. - 511 грн. 82 коп. та за серпень 2007 р. - 409 грн. 45
коп.

(511 грн. 82 коп. + 409 грн. 45 коп.) : 2 = 460 грн. 63 коп.

Розмір середньоденної заробітної плати відповідно до п.8 „Порядку
обчислення середньої заробітної плати”, затвердженого постановою КМ України №
100 від 08.02.1995 р. становить:

(511 грн. 82 коп. + 409 грн. 45 коп.) : (31 календарний день в липні + 31
календарний день в серпні) = 921 грн.27 коп.: 62 дні = 14 грн. 86 коп.

Середня заробітна плата підлягає стягненню на користь позивачки з 06 жовтня
2007 р. по 04 червня 2008 р. з врахуванням положень п.5, п.8 „Порядку
обчислення середньої заробітної плати”, затвердженого постановою КМ України №
100 від 08.02.1995 р. становить:

-     жовтень
2007 р.: 14,86 грн. х 18(робочих дні)  =
267 грн. 48 коп.;

-     листопад 2007
р.: 460 грн. 63 коп.;  грудень 2007 р. :
460 грн. 63 коп.;

-     січень 2008
р.: 460 грн. 63 коп.;  лютий 2008 р.: 460
грн. 63 коп.;

-     березень 2008
р.: 460 грн. 63 коп.;  квітень 2008 р.:
460 грн. 63 коп.;

-     травень 2008
р. : 460 грн. 63 коп.;

-     червень 2008
р.: : 14,86 грн. х 2(робочі дні) =  29
грн. 72 коп.

Всього підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки 3521 грн. 61
коп. середнього заробітку за весь час затримки розрахунку.

Враховуючи, що представником позивачки в судовому засіданні було уточнено
позовні вимоги в яких він просив стягнути з відповідача на користь позивачки
3293(три тисячі двісті дев'яносто три) гривні 62 коп. середнього заробітку за
час затримки розрахунку, подав суду відповідний розрахунок, суд дійшов
висновку, що позовні вимоги позивачки щодо стягнення з відповідача середньої
заробітної плати за час затримки розрахунку з 06 жовтня 2007 р. по 04 червня
2008 р. підлягають задоволенню в розмірі 3293 грн. 62 коп.

Враховуючи викладене на підставі ст.ст. 116, 117,
232 КЗпП України, „Порядку обчислення середньої заробітної плати”,
затвердженого постановою КМ України № 100 від 8 лютого 1995 р., керуючись
ст.ст.  10, 12, 60, 84, 88, 213-215,
218367 ЦПК України,-

ВИРІШИВ:

Позов
задоволити.

Стягнути з приватного підприємства „Пакт” (р/р 045 в  Хмельницькій філії ТОВ „Укрпромбанк” МФО
315193, код ЗКПО 21332137)  на користь
ОСОБА_1 3293(три тисячі двісті дев'яносто три) гривні 62 коп. середнього
заробітку за час затримки розрахунку.

Стягнути з приватного підприємства „Пакт” на користь держави 51 грн.
державного мита та 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення.

Рішення  суду  набирає законної сили  після
закінчення строку  подання заяви
про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано.
Якщо було подано заяву про апеляційне
оскарження, але апеляційна скарга не була  подана протягом двадцяти днів після подання
заяви про апеляційне оскарження,
рішення  суду набирає  законної
сили після закінчення цього строку. У разі подання  апеляційної
скарги рішення, якщо  його  не
скасовано,  набирає законної сили після розгляду справи
апеляційним судом.

На рішення може бути подана заява про апеляційне
оскарження протягом десяти днів з дня проголошення рішення та апеляційна скарга
протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження до
апеляційного суду Хмельницької області через Кам`янець-Подільський
міськрайонний суд. Неподання заяви про апеляційне оскарження не позбавляє права
сторін подати апеляційну скаргу у строк встановлений для подання заяви.

Рішення
суду в частині стягнення заробітної
плати за один місяць на користь позивачки в розмірі
460(чотириста шістдесят) грн. 63 копійок підлягає негайному виконанню.

Суддя

Рішення
не набуло законної сили