Справа
№22ц-4365/2008 р.
в суді 1 інстанції Усатов Д.Д.
Доповідач в суді 2 інстанції Даценко Л.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня
2008 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду
Київської області в складі:

головуючого
судді Приходька К.П.,

суддів Даценко
Л.М. ,  Олійника В.І.,  при секретарі Кобець І.С. ,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.
Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Києво-Святошинського районного суду Київської області від 15 листопада 2007
року у справі за позовом МПП „Саланг" до ОСОБА_1,  третя особа ОСОБА_2 про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди,
заподіяної внаслідок злочину та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до МПП
„Саланг",  третя особа ОСОБА_2 про
відшкодування шкоди,  спричиненої
внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,
-

встановила:

У травні
2007 року МПП „Саланг" звернулося до суду з позовом,  посилаючись на те,  що 13.04.2006 р. близько 07-20 год. на
автодорозі Київ-Фастів поблизу с Софіївська Борщагівка сталася
дорожньо-транспортна пригода,  в
результаті якої ОСОБА_1,  керуючи за
дорученням автомобілем „Субару Форестер" державний НОМЕР_1,  проявила неуважність,  невірно оцінила дорожню обстановку,  не дотрималась безпечної дистанції,  внаслідок чого здійснила зіткнення з
автомобілем „ВАЗ 2103" державний НОМЕР_2,
який стояв на перехресті попереду і яким керував ОСОБА_3 Після чого
автомобіль „Субару" під керуванням ОСОБА_1 викинуло на смугу зустрічного
руху,  де відбулося зіткнення з автомобілем
„Мерседес" державний НОМЕР_3,
власником якого є позивач,  під
керуванням водія ОСОБА_2  Дана ДТП сталася з вини
ОСОБА_1,  яка порушила п. п. 1.5,  12.1,
13.1 Правил дорожнього руху України. Внаслідок даної ДТП автомобіль
Мерседес отримав технічні пошкодження,
чим позивачу завдано матеріальної шкоди на суму 54754, 57 грн. згідно
акту спеціаліста автотоварознавця НОМЕР_4 від 10.05.2006 р.

Крім
того,  позивачу з вини відповідачки
завдана моральна шкода,  яку він оцінив в
50000 грн.

Позивач
просив стягнути з відповідачки на його користь матеріальну шкоду в сумі 54754,
57 грн.,  50000 грн. моральної
шкоди,  686 грн. вартість
автотоварознавчого дослідження,  800 грн.
вартість послуг автоевакуатора,  307, 10
грн. вартість перебування автомобіля на спеціалізованому майданчику ДАІ в
м.  Боярка,  7, 74 грн. вартість телеграми та 31, 50 грн.
судових витрат.

Відповідачка
пред'явила зустрічний позов,  в якому
посилалася на те,  що в даній ДТП винен
водій автомобіля „Мерседес" державний НОМЕР_3 ОСОБА_2 ,  який згідно висновку судової автотехнічної
експертизи від 13 березня 2007 р. мав технічну можливість запобігти зіткненню з
автомобілем „Субару".

Просила
стягнути на її користь матеріальну шкоду в сумі 82550 грн.,  моральну шкоду в сумі 20000 грн. та судові
витрати.

Рішенням
Києво-Святошинського районного суду Київської області від 15 листопада 2007
року первісний позов задоволено частково,
стягнуто з відповідачки на користь

позивача
матеріальну шкоду в сумі 54754, 77 грн. та судові витрати,  в іншій частині позову відмовлено,  в задоволенні зустрічного позову відмовлено.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції і
ухвалити нове по суті її позовних вимог,
в іншій частині рішення суду залишити без змін,  посилаючись на порушення судом норм
матеріального і процесуального права.

Апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи
частково первісний позов,  суд першої
інстанції обгрунтовував свої висновки тим,
що матеріальна шкода завдана позивачу МПП „Саланг" з вини
відповідачки ОСОБА_1

Відмовляючи
в задоволенні зустрічного позову,  суд
першої інстанції обгрунтовував свої висновки відсутністю вини водія
ОСОБА_2  у завданні шкоди ОСОБА_1,  тобто працівником позивача МПП „Саланг".

Такі
висновки суду є правильними і такими,  що
відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Судом
першої інстанції встановлено,  що
13.04.2006 р. близько 07-20 год.
на автодорозі Київ-Фастів поблизу с
Софіївська Борщагівка сталася дорожньо-транспортна пригода,  в результаті якої ОСОБА_1,  керуючи за дорученням автомобілем „Субару
Форестер" державний НОМЕР_1,
проявила неуважність,  невірно
оцінила дорожню обстановку,  не
дотрималась безпечної дистанції,
внаслідок чого здійснила зіткнення з автомобілем „ВАЗ 2103"
державний НОМЕР_2,  який стояв на
перехресті попереду і яким керував ОСОБА_3 Після чого автомобіль „Субару"
під керуванням ОСОБА_1 викинуло на смугу зустрічного руху,  де відбулося зіткнення з автомобілем „Мерседес" державний
НОМЕР_3,  власником якого є позивач,  під керуванням водія ОСОБА_2

Судом
встановлено,  що дана ДТП сталася з вини
ОСОБА_1,  яка порушила п. п. 1.5,  12.1,
13.1 Правил дорожнього руху України.

Встановлено,  що внаслідок даної ДТП автомобіль „Мерседес" отримав технічні
пошкодження,  чим позивачу з вини відповідачки
завдано матеріальної шкоди на суму 54754, 57 грн. згідно акту спеціаліста
автотоварознавця № 227 від 10.05.2006 р.

Встановлено,  що за даним фактом слідчим відділом
Києво-Святошинського РВ ГУ
МВС України у Київській області порушено кримінальну справу відносно
ОСОБА_13а ознаками злочину,
передбаченого ч. 1  ст.  286 КК України,  яка постановою Києво-Святошинського районного
суду Київської області від 02.04.2007 р. закрита у зв'язку зі звільненням її
від кримінальної відповідальності за примиренням винного з потерпілим
згідно  ст.  46 КК України та  ст.
ст.  7-1,  248 КПК України.

Не
заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про те,  що ОСОБА_1

завдано
шкоди з вини третьої особи ОСОБА_2 ,  дії
якого безпосередньо пов'язані з шкідливими наслідками,  хоча і були обумовлені попереднім порушенням
ОСОБА_1 правил дорожнього руху,  проте
виступають як причина цих наслідків,
оскільки відповідно до висновку судової автотехнічної експертизи від 13
березня 2007 р. ОСОБА_2  мав технічну
можливість запобігти зіткненню з автомобілем „Субару",  чим порушив п. 12.3 ПДР.

Суд
першої інстанції вірно не прийняв до уваги пояснення ОСОБА_1 та висновки
вищезазначеної судової автотехнічної експертизи про те,  що ОСОБА_2 ,
виявивши небезпеку для руху за 120 м від автомобіля „Субару",  яким керувала відповідачка,  мав технічну можливість уникнути
зіткнення,  однак не зробив цього,  чим порушив п. 12.3 ПДР України,  оскільки відстань в 120 м,  на якій знаходився автомобіль „Мерседес" в момент
виїзду автомобіля „Субару" під керуванням ОСОБА_1 на смугу зустрічного
руху,  судовий експерт взяв зі слів самої
ОСОБА_1

Такі
пояснення відповідачки та висновки судової експертизи спростовуються
поясненнями водія автомобіля „Мерседес"
ОСОБА_2 ,  водія автомобіля ВАЗ 2103
ОСОБА_3 та свідка ОСОБА_4 про те,  що в
момент зіткнення автомобілів ВАЗ

2103 та Субару автомобіль „Мерседес",  який рухався в смузі зустрічного руху,  порівнявся з автомобілем ВАЗ 2103 (а. с.  33-34, 41,
60,  61).

Крім
того,  суд вірно не прийняв до уваги доводи
відповідачки про те,  що саме порушення
ОСОБА_2  п. 12.3 ПДР України призвело до
зіткнення автомобілів „Мерседес" і „Субару",  оскільки вони спростовуються поясненнями
водіїв учасників даної ДТП,  матеріалами
кримінальної справи,  висновком судової
автотехнічної експертизи № 1860 від 13.03.2007 p.,  згідно з яким саме невідповідність дій
відповідачки вимогам п. п. 12.1,  13.1
ПДР України знаходиться в причинному зв'язку з настанням даної
дорожньо-транспортної пригоди.

За таких
обставин,  колегія суддів вважає,  що доводи апеляційної скарги про те,  що дана ДТП
сталася внаслідок порушення ОСОБА_2
п. 12.3 ПДР,  не заслуговують на
увагу,  не грунтуються на законі і не
спростовують висновків суду про часткове задоволення первісного позову і
відмову в зустрічному позові.

Таким
чином,  колегія суддів приходить до
висновку,  що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи та прийняв рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права,  і
не вбачає підстав для його скасування.

Керуючись  ст.   ст.  303,  307,
308,  313,  314,
315,  317,  319 ЦПК України,  колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
Києво-Святошинського районного суду Київської області від 15 листопада 2007
року залишити без змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня
набрання нею законної сили.