Справа № 22ц-1745 /2008                        Головуючий у 1інст. -
Доповідач - Литвиненко І.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня  2008 року

м.
Чернігів

Апеляційний
суд Чернігівської області у складі:

головуючого- судді

литвиненко І.В.

суддів:

заболотного в.м., смаглюк р.і.

при секретарі з  участю

ОСОБА_1 ОСОБА_2

розглянувши  у відкритому судовому засіданні апеляційну
скаргу ОСОБА_2 на рішення Деснянського  районного суду  м. Чернігова від 11 серпня 2008 року в справі
за позовом  ОСОБА_2до Відкритого
акціонерного товариства
„Чернігівавтодеталь” про визнання незаконним розпорядження, поновлення
на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та
відшкодування  моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В :

В
апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати через порушення норм
матеріального і процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам
справи та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Рішення
Деснянського районного суду м. Чернігова від 11 серпня 2008 року  у задоволенні позову відмовлено.

Апелянт
зазначає, що обґрунтовуючи позовні вимоги
він посилався на  недійсність
наказу № 157 від 20.05.2005 р. „Про увільнення ОСОБА_2 від обов'язків члена
правління”, що визнано рішенням господарського суду від 17.10.2008 року, а суд,
в супереч положенням ч.1 ст. 11 ЦПК України, вийшов за межі позовних вимог та
зробив висновки  з обставин, на які він
не посилався. Крім того, в апеляційній скарзі вказується, що суд безпідставно
визнав причину пропуску строку зі зверненням до суду неповажною, оскільки на
час звільнення ОСОБА_2 з роботи в суді була вже справа із спору між тими самими
сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, а тому суддя відмовив
би  йому у відкритті провадження по
справі. Також, апелянт наполягає на тому, що суд не з'ясував  ту обставину, що після поновлення його на
посаду директора ковальського виробництва - члена правління за рішенням суду
від 06.04.2006 року і до звільнення 04.09.2006 року, ніякі зміни в організації
виробництва та скорочення штату не здійснювалися.

Заслухавши
суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_2, який підтримав свою апеляційну скаргу,
дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить  до
висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду
залишенню без змін з наступних підстав.

Судом
встановлено, що наказом ВАТ „Чернігівавтодеталь”  № 183 від 24.07.2003 року запроваджено нову
структуру ВАТ „Чернігівавтодеталь”, а відповідно до додатку № 3 цього наказу
скороченню підлягала  посада директора
ковальського виробництва - члена правління.

Розпорядженням
ВАТ „Чернігівавтодеталь”  від 31.07.2006
року № 1293/к на підставі наказу  № 183
від 24.07.2003 року, ОСОБА_2  було
звільнено з 04.09.2006 року з посади
директора ковальського виробництва, за скороченням штату на підставі п.1
ст. 40 КЗпП України.

Відповідно
до ч.1 ст. 233 КЗпП України, працівник може звернутись з заявою про вирішення
трудового спору до районного суду у справах про звільнення - в місячний строк з
дня вручення копії наказу про звільнення або з дати видачі трудової книжки,

Як
вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся  до суду з даним позовом в листопаді 2007
року, а  з наказом про звільнення був
ознайомлений 31 липня 2006 року, про що на
розпорядженні від 31 липня 2006 року № 1293/к є власний підпис ОСОБА_2

Аналізуючи
причини пропуску строку на апеляційне оскарження, суд першої інстанції прийшов
до обґрунтованого висновку про те, що причини пропуску строку є неповажними і
підстави для його поновлення відсутні.

Доводи
ОСОБА_2 про те, що причиною пропуску є наявність в провадженні суду  іншої справи із спору між тими самими
сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав на день його звільнення
04.09.2006 року, не відповідають дійсності, оскільки предметом  даного позову є розпорядження  голови правління ВАТ „Чернігівавтодеталь” від
31.07.2006 року № 1293/к „Про звільнення ОСОБА_2” та поновлення його на роботі
з 04.09.2006 року з підстав недійсності наказу голови правління ВАТ
„Чернігівавтодеталь” № 157 від 20.05.2005 року „Про увільнення ОСОБА_2 від
обов'язків  члена правління”, що позивач
уточнив у своїх вимогах, а, як вбачається з позову ОСОБА_2, який розглядався в
суді на час його звільнення 04.09.2006 року, його вимоги стосувались незаконного
звільнення за розпорядженням від 23.12.2003 року  з підстав незаконності наказу № 183 від
24.07.2003 року (справа господарського суду № 12/128/2007 року).

Посилання
в апеляційній скарзі на те, що визнання недійсним  наказу № 157 від 20.05.2005 р. „Про
увільнення ОСОБА_2 від обов'язків члена правління” це є нововиявлені обставини,
не ґрунтуються на нормах процесуального права, тому що нововиявлені обставини
мають місце лише тоді, коли  по справі
вже ухвалено рішення суду, а рішення суду по справі за позовом про поновлення
на роботі у зв'язку зі звільненням 04.09.2006 року не було.

Враховуючи
наведене, беручи до уваги роз'яснення постанови Пленуму  Верховного Суду  України від 06.11.1992 року № 9 „Про практику
розгляду судами трудових спорів” п.4 про те, що в разі пропуску строку без поважних
причин, у позові може бути відмовлено з цих підстав, апеляційний суд приходить
до висновку про те, що рішення суду
першої інстанції ухвалено з дотриманням норм матеріального та
процесуального права, суд дав правильну оцінку обставинам справи,підстави для
його скасування відсутні.

Керуючись   ст.ст.
303,  307,  308,
314-315,  319,  325
ЦПК  України, апеляційний суд

У
Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу   ОСОБА_2
відхилити.

Рішення Деснянського   районного  суду м. Чернігова  від 11 серпня
2008                       року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до
Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання нею законної
сили.

Головуючий:                                       Судді :