УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29
лютого 2008р.                                                                              м.
Івано-Франківськ

Колегія
судців судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Івано-Франківської
області в складі:

головуючого                                     Бойчука
І.В.,

суддів                                                Горблянського
Я.Д., Девляшевського В.Я.,

секретаря                                          Самуляк
О.М.,

з участю
сторін:                                ОСОБА_1;
представників відповідачів

розглянувши
у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Солотвинської
районної лікарні, третя особа - Тисменицька міжрайонна виконавча дирекція Фонду
соціального страхування з тимчасової втрати працездатності про стягнення 1852
грн. 87 коп.3а апеляційною скаргою Тисменицької міськрайонної виконавчої
дирекції Фонду соцстрахування з тимчасової втрати працездатності (далі -
виконавча дирекція Фонду) на рішення Богородчанського районного суду від 05
грудня 2007 року, -

встановила:

Рішенням
Богородчанського районного суду від 05 грудня 2007 року стягнуто з
Солотвинської районної лікарні на користь ОСОБА_1 20 відсотків від допомоги у
зв'язку з народженням дитини в сумі 852 грн. 87 коп.

В
апеляційній скарзі, третя особа - виконавча дирекція Фонду вказала, що рішення
є неправильним, Закон України "Про загальнообов'язкове державне соціальне
страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами,
зумовленими народженням та похованням" від 18.01.2001 року регулює
відносини щодо матеріального забезпечення у зв'язку з втратою заробітної плати
внаслідок тимчасової втрати працездатності за рахунок коштів Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати працездатності. При цьому

Справа
№22-ц-299/2008р.                                   Головуючий
у І-інстанції Могила А.Б.

Категорія
44                                                          Доповідач
Бойчук І.В.

кошти, Фонду не входять до складу державного бюджету, а
матеріальне забезпечення не є державною
матеріальною допомогою, збільшення розміру якої передбачено за рахунок
коштів державного бюджету ч.2 ст. 6 Закону України "Про статус гірських
населених пунктів в Україні"). Суд невірно застосував норми даних законів,
які регулюють різні правовідносини.

Дані
закони є супереч.1иві і Закон "Про статус гірських населених пунктів в
Україні" від 15.02.1995 року №56/95-ВР не приведений у відповідність більш
нового Закону від 18.01.2001 року "Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування...".

Просить рішення
суду скасувати, направивши справу на новий судовий розгляд.

В
засіданні апеляційного суду представник виконавчої дирекції Фонду
соцстрахування з тимчасової втрати працездатності та представник Солотвинської
районної лікарні підтримали доводи апеляційної скарги з мотивів, наведених у
ній.

ОСОБА_1 доводів
скарги не визнала.

Вислухавши
доповідь судді, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

З
матеріалів справи вбачається, що позивачка просить стягнути з Солотвинської
районної лікарні 20 відсотків від допомоги у зв'язку з народженням дитини
згідно ст.6 ч.2 Закону України "Про статус гірських населених пунктів в
Україні".

У
відповідності до Закону України "Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з тимчасової втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та похованням" матеріальне забезпечення
та соціальні послуги, що надаються за цим Законом, є окремим видом
загальнообов'язкового соціального страхування громадян, що здійснюється Фондом
соціального страхування з тимчасової втрати працездатності.

Проте
судом не притягнуто до участі в даній справі виконавчу дирекцію Фонду як
відповідача.

Крім
того, у відповідності до ст.3 КАС України справа адміністративної юрисдикції
-це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у
якому хоча б однією зі сторін є органи виконавчої влади, орган місцевого
самоврядування, їхня посада чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює
управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання
делегованих повноважень.

У
відповідності до вимог ст.17 вищеназваного Закону від 2001.01.18, №2240-111
державний нагляд у сфері загальнообов'язкового державного соціального
страхування з тимчасової втрати працездатності та витратами, зумовленими
народженням та похованням, здійснює спеціально уповноважений орган виконавчої
влади у сфері правці та соціальної політики.

За таких обставин, даний
спір є публічно-правовим і повинен розглядатися в порядку передбаченому
Кодексом адміністративного судочинства України, а не в порядку ЦПК України, як
це зроблено судом першої інстанції.

Тому
постановлено в даній справі рішення суду підлягає скасуванню згідно п.1 ч.1
ст.205 ЦПК України, оскільки справа не підлягає розгляду в порядку цивільного
судочинства. Провадження у даній справі слід закрити.

Керуючись ст.ст.
205, 218, 307, 310, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну
скаргу Тисменицької міськрайонної виконавчої дирекції Фонду соцстрахування з
тимчасової втрати працездатності задовольнити частково.

Рішення
Богородчанського районного суду від 05 грудня 2007 року скасувати , а
провадження у даній справі закрити.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена
безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців у касаційному
порядку з часу вступу в законну силу.