Справа №
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2008 р. Каланчацький районний суд

Херсонської області

в складі головуючого судді Прудкої Л.Г.

при секретарі Радіоновій О.В.

розглянувши у попередньому судовому засіданні в смт. Каланчак цивільну справу за позовом
ОСОБА_1
до Каланчацької селищної ради про визнання права на спадщину та права власності на нерухоме майно,

Встановив:

Позивачка
ОСОБА_1
звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати за нею право на спадщину за заповітом померлого її батька
ОСОБА_2
, яка складається з житлового будинку
НОМЕР_1
і господарських забудов та споруд, які розташовані в
АДРЕСА_1
та визнати за нею право приватної власності на вказане нерухоме майно.

Свої вимоги позивачка мотивує тим, що після смерті її батька
ОСОБА_2
, який помер 08 січня 2008 року, залишилася спадщина, яка складається з житлового будинку з господарськими забудовами та спорудами за вказаною адресою, яку покійний, згідно заповіту від 05 листопада 2007 року, заповів їй. Являючись єдиним спадкоємцем за заповітом у визначений законом 6-місячний строк не звернулася до державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, в зв’язку з юридичною необізнаністю, але фактично прийняла спадщину і користуюся нею до цього часу. З моменту відкриття спадщини і до цього часу відповідач не здійснив дій направлених на визнання спадщини відумерлою або інших дій направлених на її відчуження. Крім того, відсутні правовстановлюючі документи на будинок.

Відповідач позов визнав.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання.

Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України, при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього Кодексу. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Судом встановлено, що після смерті
ОСОБА_2
, позивач
ОСОБА_1
стала спадкоємцем майна, яке належало покійному, за заповітом, фактично вступила в його володіння та розпоряджається ним до цього часу, однак позивачка не має можливості нотаріально оформити спадщину, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на будинок. Відповідачем не вчинено будь-яких дій спрямованих на відчуження спадщини та визнання її відумерлою.

Згідно ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред’явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

З моменту смерті батька
ОСОБА_2
відповідач у справі не заявив будь-яких претензій щодо володіння та управління позивачкою майном покійного.

В зв’язку з тим, що між позивачем та відповідачами відсутній спір щодо права на спадщину, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 392, 1268 ЦК України, ст.ст. 130, 174 ЦПК України, суд

В и р і ш и в :

Позов
ОСОБА_1
задовольнити.

Визнати за
ОСОБА_1
право на спадщину за заповітом від 05.11.2007 року померлого батька
ОСОБА_2
, яка складається з житловий будинок з господарськими забудовами і спорудами, які розташовані в
АДРЕСА_1
.

Визнати за
ОСОБА_1
право власності на житловий будинок з господарськими забудовами і спорудами, які розташовані в
АДРЕСА_1
.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і подання після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Суддя: