Справа № 22ц-472 2008 р.                                               Головуючий
інші справи                                                       Поліщук
апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13"
березня 2008 р. Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного
суду Черкаської області в складі:

головуючого                    Храпка В.Д.

суддів                                Бурлаки
В.О.,  Карпенко О.В.

при
секретарі                   Петренко С. П.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_1 на
рішення Звенигородського районного суду від 24 жовтня 2007 р. по справі за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні земельною
ділянкою,  -

встановила:

ОСОБА_1
пред'явила позов до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні земельною
ділянкою. Зазначала,  що земельна ділянка
відповідача межує із її земельною ділянкою. Відповідач на межі її земельної
ділянки самовільно побудував сінник,
жомову яму,  сарай,  гараж,
літню кухню,  саж,  туалет На попередження виконкому
Шевченківської сільської ради і Головного державного санітарного лікаря Звенигородського
району про приведення самовільних будов до вимог законодавства не реагує. Тому
просила зобов'язати ОСОБА_2 знести самочинне будівництво,  а саме сінник,  жомову яму,
сарй,  гараж,  літню кухню,
саж,  туалет.

Рішенням
Звенигородського районного суду від 24 жовтня 2007 р. в задоволенні
позову відмовлено.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати,  поскільки суд неповно з'ясував обставини по
справі,  а по справі постановити нове
рішення про задоволення позову.

Перевіривши
законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги,  судова колегія
приходить до висновку про відхилення скарги по наступних підставах.

Відповідно
до  ст.
308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає
рішення без зміни,  якщо визнає,  що суд першої інстанції ухвалив рішення з
додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Розглядаючи
спір,  судова колегія вважає,  що районний суд повно і всебічно дослідив
докази,  правильно визначив юридичну
природу спірних правовідносин і закон,
який їх регулює.

Із
матеріалів справи випливає,  що
відповідно до схеми,  складеної
виконкомом Шевченківської сільської ради і протоколу огляду на місці ,  проведеного судом сінник відповідача
знаходиться на відстані 1 м від межі земельних ділянок,  що не суперечить вимогам ДБН-360-92 **.

Відповідно
до інформації виконкому Шевченківської сільської ради відповідач виконав
рішення від 17 травня 2006 р. № 46,  а
саме герметично закрив жомову яму і упорядкував гноєсховище.

Виконано
також вимоги Держсанепідемслужби Звенигородського району. Відстань від
гноєсховища до жилого будинку позивача складає 32 м,  а до криниці - 27 м.

Сарай,  гараж,
літня кухня,  що знаходяться в
одній споруді під літерою «Б»,
побудовані в 60-ті роки XX століття,
зареєстровані в бюро технічної інвентаризації,  одержані відповідачем по спадщині,  нічим не перешкоджають позивачці в користуванні
земельною ділянкою.

Таким
чином,  судова колегія вважає,  що доводи апеляційної скарги суттєвими не
являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом
першої інстанції норм матеріального чи процесуального права,  які призвели або могли призвести до
неправильного вирішення справи.

Керуючись  ст.
ст.  307. 308. 314,  316 ЦПК України,  судова колегія,  -

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на рішення Звенигородського районного суду від 24 жовтня 2007 р.
відхилити,  а рішення залишити без змін.

Ухвала
апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення,  але може бути оскаржена в касаційному порядку
протягом двох місяців до суду касаційної інстанції.