УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

8 лютого 2008р.                                                                                     м.
Івано-Франківськ

Колегія суддів
судової палати в цивільних справах по розгляду касаційних скарг Апеляційного
суду Івано-Франківської області в складі суддів:

Меленко О.Є.,
Вакарук В.М., Бідочко Н.П.

розглянувши
у попередньому судовому засіданні в м. Івано-Франківську цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
відшкодування шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Апеляційного суду Закарпатської області від 5 квітня 2006 року, -

встановила:

У травні 2005
року ОСОБА_1 звенувся з цим позовом до суду. Вимоги мотивував тим, що
відповідач не забезпечила належне утримання собаки, внаслідок чого 4 березня 2005 року собака
напала на нього та заподіяла тілесні ушкодження.

Рішенням
Мукачівського міськрайонного суду від 16
грудня 2005 року в
позові відмовлено.

Рішенням
Апеляційного суду Закарпатської області від 5 квітня 2006
року рішення суду першої інстанції скасовано і ухвалено нове рішення. Позов
ОСОБА_1 задоволено частково - стягнуто на його користь з ОСОБА_2 4000  грн.
моральної шкоди.

У
касаційній скарзі ОСОБА_2
просить скасувати рішення Апеляційного суду і залишити в силі рішення суду
першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального
права та порушення норм процесуального права.

Колегія
суддів дійшла висновку, що підстави для перегляду оскаржуваного судового
рішення відсутні, виходячи з наступного.

Скасовуючи
рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове, Апеляційний суд виходив з
того, що судом встановлено факт нападу на позивача собаки вартової породи, яка
належала ОСОБА_2 Сама відповідач
визнала неналежне виконання „Правил утримання

Справа № 33-ц-194
кс/08р.                         Головуючий
у 1 інстанції
Рижиков В.Г.

Категорія
36                                                         Доповідач
Меленко О.Є.

2

собак, котів і
хижих тварин у населених пунктах", оскільки собака перескочила огорожу
домоволодіння і на вулиці напала на ОСОБА_1 Зважаючи на те, що позивачу були
заподіяні тілесні ушкодження середньої тяжкості, внаслідок чого останній
тривалий час лікувався, зазнав фізичних та душевних страждань, суд , виходячи з
засад розумності та справедливості визначив належну до відшкодування суму
моральної компенсації. Справа розглянута за відсутності відповідача, зважаючи
на те, що її представник був присутнім у судовому засіданні 15 березня 2006 року та належним
чином повідомлений про відкладення справи саме на 5 квітня 2006 року, отримав
повістку для передачі ОСОБА_2
(а.с. 68, 70, 71).

Відповідно
до ч.2 ст. 324 ЦПК
України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно
ст. 335 ЦПК
України суд касаційної інстанції не може встановлювати або вважати доведеними
обставини, що не були встановлені в рішенні суду, чи відкинуті ним, вирішувати
питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Встановлено
і це вбачається із матеріалів справи, що судове рішення ухвалено з додержанням
судами норм матеріального та процесуального права, а також відсутні передбачені
ч.1 ст. 338 ЦПК
України підстави для обов'язкового його скасування.

Наведені у
касаційній скарзі доводи висновків суду не спростовують.

Керуючись
ст. ст. 332, 336 ЦПК
України, колегія суддів судової палати в цивільних справах по розгляду
касаційних скарг Апеляційного суду Івано-Франківської області, -

ухвалила:

Касаційну скаргу
ОСОБА_2
відхилити.

Рішення
Апеляційного суду Закарпатської області від 5 квітня 2006
року залишити без зміни.

Ухвала
оскарженню не підлягає.