Апеляційний суд  Кіровоградської
____________________________________________________________________
Справа № 22 - 1949 2008року                        Головуючий 1інстанції
Доповідач   Чорнобривець О.С.
Рішення

Іменем  України

25 листопада  2008 року                    Колегія суддів судової
палати  в цивільних справах Апеляційного
суду Кіровоградської області  в
складі:

Головуючої          Белінської
І.М.

Суддів                   Гайсюка О.В., Чорнобривець
О.С.

при секретарі        Ткач І.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кіровограді цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1
на  рішення Ленінського районного суду м.
Кіровограда  від  08 серпня 2008року,-

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2007року  ОСОБА_1 звернувся в  суд з позовом до ОСОБА_2про поділ майна,
зазначав, що  під час спільного
проживання була придбана двокімнатна квартира, частки у праві власності на яку
є рівними.  У зв'язку з припиненням  сімейних стосунків, він залишив квартиру, має
іншу сім»ю, житлом не забезпечений. Квартира за технічними даними розподілу не
підлягає, а відмовою відповідачки від інших способів її розподілу, фактично
позбавлений  права користування та
розпорядження майном. Просив  стягнути з
відповідачки  грошову компенсацію в сумі
205730грн. за  належну йому  Ѕ частину
спірної квартири, право власності
на цю частину визнати за відповідачкою.

Рішенням Ленінського районного суду м.
Кіровограда  від  08 серпня 2008року у  задоволені
позову відмовлено.

В апеляційній скарзі  позивач, посилаючись на  порушення судом першої інстанції норм
матеріального і процесуального права,
просить скасувати  рішення суду та
ухвалити нове рішення  про  задоволення позовних вимог. Зазначено,
зокрема, що висновок суду щодо
неспроможності відповідачки
сплатити  грошову компенсацію за Ѕ
частину квартири  не ґрунтується на
доказах.

Заслухавши  доповідача, сторони, перевіривши матеріали
справи в межах доводів скарги та вимог, що заявлені у суді першої
інстанції,  колегія  суддів вважає, що апеляційна скарга  підлягає задоволенню, а рішення суду
скасуванню з таких підстав.

Судом встановлено і
підтверджується матеріалами справи, що сторонам на підставі договору купівлі -
продажу  від 22.07.1999року на праві
спільної сумісної  власності належить
спірна квартираАДРЕСА_1, яку вони разом
придбали, перебуваючи у фактичних шлюбних стосунках.

За висновком будівельно-технічної
експертизи розподіл двокімнатної спірної квартири за  її технічними даними,  відповідно до належних сторонам часток,
є  неможливим. Ринкова вартість квартири  складає 411461грн.

Вирішуючи справу, суд керувався
положеннями ст. 370, ч.1,2 ст. 372 ЦК України
і правильно  визначився, що  частки співвласників  є рівними і
вони мають право на виділ частки із майна у натурі.

Згідно ч.2 ст. 364 ЦК України якщо  виділ у натурі частки із спільного майна не
допускається згідно із законом  або є
неможливим( частина друга ст..183 ЦК України), співвласник, який бажає виділу,
має  право на одержання від інших
співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки.
Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою.

Однак,
суд ураховуючи висновки експерта щодо неможливості виділу належної
позивачу частки із спільного майна у натурі й вірно посилаючись на положення
наведеного закону,  відмовив у вимогах
позивача щодо її одержання з мотивів незгоди на це відповідачки за відсутністю
в неї  коштів.

Колегія суддів не може погодиться
з  висновком суду, оскільки він не   відповідає обставинам справи і вимогам
закону.

Так, наведеними нормами матеріального
права визначені умови, за яких
співвласник має право на одержання від інших співвласників грошової
компенсації  вартості за належну
йому  частку.

В матеріалах справи відсутні доказі щодо
обставин, які б унеможливлювали отримати таку компенсацію позивачем й не
зазначено про обставини, які б мали суттєве значення для справи.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач має іншу сім»ю, житлом не забезпечений, у спірній  двокімнатній  квартирі
проживає відповідачка разом з дітьми - ОСОБА_3, 1988року народження та
сином ОСОБА_4, 1991року народження, спільне користування і володіння майном є
неможливим.

Доводи суду про матеріальну
неспроможність відповідачки сплатити компенсацію за належну  позивачу частку не ґрунтуються на доказах і,
навпаки, спростовуються довідкою Олександрійського міжміського бюро технічної
інвентаризації про те, що відповідачки на праві власності належить трикімнатна
квартираАДРЕСА_2. Довідка була затребувана
апеляційним судом за клопотанням позивача і  визнана в якості  письмового доказу по справі, оскільки
заявлене  клопотання  позивача щодо
перевірки цих обставин судом першої інстанції  вирішено не було/ст..303 ЦПК України/.

Статтею 317 ЦК України  визначено, що власникові належить права
володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Згідно з частинами 4, 5 ст.319 ЦК
України власність зобов'язує. Власник не може використовувати право власності
на шкоду правам, свободам та гідності громадян, а також зобов'язаний,
здійснюючи свої права, не порушувати права та охоронювані законом інтереси
громадян, юридичних осіб і держави.

Наведені обставини, на переконання
колегії суддів,  свідчать про те, що  відповідачка, на  порушення
зазначених вимог закону, зловживає обов'язком власника, чим  перешкоджає у здійсненні  рівного права
іншому  власнику, позивачу по
справі.

Позивач  має право на отримання грошової компенсації
вартості своєї частки  у спільному майні,
матеріалами справи не встановлено обставин, які б перешкоджали  здійсненню його  прав власника.

З урахуванням наведеного, суд  першої інстанції  правильно застосовуючи матеріальний закон,
помилково витлумачив його положення, неповно з'ясував обставини, які мають
значення для справи, що призвело до неправильного її вирішення, що, відповідно
п.1 ч.1 ст.309 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду першої
інстанції і ухвалення нового про задоволення позову.

На підставі ст.317, ч.4,5 ст.319, ч.2
ст.364, ст.370, ч.1,2 ст.372 ЦК України, керуючись
ст.ст.303, 307, п.1 ч.1 ст.309, 313-314,316
ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну  скаргу  ОСОБА_1
задовольнити.

Рішення
Ленінського районного суду м. Кіровограда
від  08 серпня 2008року  скасувати.  Позов задовольнити. Стягнути з ОСОБА_2на
користь ОСОБА_1  грошову компенсацію
вартості Ѕ частки квартири в сумі 205730грн. і
після проведення повного розрахунку
визнати право власності на квартируАДРЕСА_1 за ОСОБА_2.

Рішення апеляційного суду  набирає законної
сили з моменту проголошення і може бути оскаржено у касаційному порядку до
Верховного Суду України протягом двох місяців.

Головуюча:

Судді: