Справа 22ц-76/08                       Головуючий у
першій інстанції- КологриваТ.М.
- 18                                    Доповідач
апеляційної інстанції- Данилова
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14
січня
2008року      колегія   суддів
судової   палати   в
цивільних   справах апеляційного
суду Миколаївської області в складі

головуючого    Лисенка
П.П.

суддів                    Данилової О.О.,  Кутової Т.З.

при
секретарі       Варміш О.С за участю
відповідачки ОСОБА_1

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м.
Миколаєві цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_1

на рішення
Арбузинського районного суду Миколаївської області від ЗО жовтня 2007 року по
цивільній справі за позовом

ОСОБА_2 до
ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики

УСТАНОВИЛА:

У липні 2007 року ОСОБА_2
звернулася з позовом до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики.

Позивачка
зазначала,  що уклала з відповідачкою
договір позики на 1000 доларів США до 1 листопада 2006 року з виплатою
10 відсотків щомісячно з 1 січня 2006 року. Посилаючись на те,  що ОСОБА_1 ухиляється від виконання свого
обов'язку,  ОСОБА_2 просила стягнути 5050
грн. боргу,  відсотки за користування
кредитом за період з 1 січня 2006 року по час звернення до суду,  а всього 14645 грн.

Рішенням
Арбузинського районного суду Миколаївської області від 30 жовтня 2007 року позов
ОСОБА_2 задоволено.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1 просила скасувати рішення та передати справу на
новий розгляд,  посилаючись на те,  що суд безпідставно встановив наявність
невиконаного боргового зобов'язання,  а
також помилково визначив строк,  з якого
розраховуються проценти за користування кредитом.

Апеляційна
скарга підлягає частковому задоволенню,
виходячи з наступного.

Так,  задовольняючи позов,  суд виходив з того,  що станом на 1 січня 2006
року ОСОБА_1 мала зобов'язання за договором позики,  умовами якого було повернення до 1 листопада 2006 року суми
еквівалентної 1000 доларів США з виплатою 10
відсотків щомісячно з 1 січня 2006 року. Ці зобов'язання були оформлені
розпискою,  укладеною 16 травня 2006
року. Зобов'язань,  передбачених
угодою,  відповідачка не виконала.

Висновок
суду про наявність невиконаного зобов'язання підтверджується матеріалами
справи,  а покладання на ОСОБА_1
обов'язку щодо повернення боргу відповідає положенням  ст. 1049 ЦК України.

Доводи
відповідачки про те,  що грошей у січні 2006 року вона не
отримувала,  а розпискою була оформлена
несплата раніше обумовлених відсотків за користування

2

грішми,     не мають
правового значення,  оскільки   відповідно до  ст.  1053 ЦК України
борг,  що виник з інших підстав,  може бути замінений позиковим зобов'язанням.

Не може
бути прийнято до уваги і посилання апелянта на розписку ОСОБА_2 (ас. 20) від 14 квітня 2006 року,  як доказ повернення позиченої суми,  оскільки така розписка складалася раніше
взятих зобов'язань за розпискою від 16
травня того ж року.

Таким
чином,  стягнення з ОСОБА_1 суми,  еквівалентної 1000 доларів США
-5050 грн.,  а також 5050 грн. процентів
за договором позики за період з 1
січня до 1 листопада
2006 року,  колегія вважає законним та обґрунтованим.

Разом з
тим,  колегія не може погодитися з
порядком застосування судом положень ч.2
ст. 625 ЦК України.

За цією
нормою боржник,  який прострочив
виконання грошового зобов'язання,  має
сплатити три процента річних від простроченої суми. Ця сума від заборгованих 10100 грн. за вісім
місяців (з листопада 2006
року по липень 2007 року)
складає 202 грн.

Застосування
при розрахунку цієї суми того розміру процентів,  які передбачено розпискою ( 10 процентів),  колегія вважає безпідставним,  бо ця угода взагалі не передбачала
відповідальності за прострочення грошового зобов'язання.

Таким
чином,  рішення суду в частині розміру
стягнення з ОСОБА_1 підлягає зміні.

Керуючись  ст.
ст.  309,
316 ЦПК України,
колегія суддів

ВИРІШИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення
Арбузинського районного суду Миколаївської області від 30 жовтня 2007 року змінити.

Зменшити
розмір стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 за договором позики з 14645 грн. до 10302 (десяти тисяч
трьохсот двох)грн.,  а також судових
витрат з 176 грн.45
коп. до 124 грн.

Рішення
набирає законної сили з моменту проголошення,
але протягом двох місяців з цього часу може бути оскаржене в касаційному
порядку до Верховного Суду України.