24 вересня 2008 року
Колегія суддів Судової палати у цивільних справах
Верховного Суду України в складі:
суддів:
Косенка В.Й., Левченка Є.Ф., -
розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до
Державного казначейства України, Оболонського районного управління
Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в м. Києві,
третя особа - прокуратура Оболонського району м. Києва, про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
апеляційного суду м. Києва від 4 червня 2008 року,
в с т а н о в и л а:
У серпні 2006 року ОСОБА_1, звернувшись до суду з указаним позовом,
зазначав, що 24 грудня 2004 року він був затриманий співробітниками
Оболонського районного
управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в м. Києві та йому було пред'явлено обвинувачення в скоєнні злочинів, передбачених
ч. 3 ст. 190, ч. ч. 1, 3 ст. 358 КК України. Під вартою в Київському СІЗО № 13
він перебував до 3 червня 2005 року. Постановою Оболонського районного суду м.
Києва від 3 червня 2005 року кримінальна справа відносно нього була направлена
на додаткове розслідування, а йому було змінено міру запобіжного заходу на
підписку про невиїзд. 16 грудня 2005 року кримінальна справа відносно нього
була закрита відповідно до ст. 213 КПК України. Внаслідок незаконного
притягнення його в якості обвинуваченого, незаконного взяття та тримання під
вартою йому було заподіяно матеріальну та моральну шкоду.
Посилаючись на викладене, позивач просив стягнути з Державного
казначейства України матеріальну шкоду в розмірі 3930
грн. 56 коп. та  100 000 грн. на
відшкодування моральної шкоди.
В ході судового розгляду позивач змінив позовні вимоги і просив стягнути з Державного
казначейства України матеріальну шкоду в розмірі 5447
грн. 84 коп. та 309 600 грн. на відшкодування моральної шкоди
Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 12 листопада 2007 року
позов задоволено. Стягнуто з Державного казначейства України за рахунок державного бюджету України на користь позивача матеріальну
шкоду в розмірі 5447 грн. 84 коп. та 309 600 грн. на відшкодування моральної
шкоди.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від 4 червня 2008 року зазначене
рішення районного суду змінено, зменшено розмір матеріальної шкоди до 5347 грн.
85 коп., а моральної шкоди - до 30 000 грн.

У обґрунтування касаційної скарги ОСОБА_1 посилається на
невідповідність висновків апеляційного суду обставинам справи, неправильне
застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального
права та ставить питання про скасування рішення апеляційного суду й залишення в
силі рішення суду першої інстанції.

Колегія суддів
дійшла висновку про те, що підстави для скасування  рішення
апеляційного суду відсутні.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Згідно з
вимогами ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку
суд перевіряє в межах касаційної скарги
правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції
норм  матеріального чи процесуального
права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Доводи
касаційної скарги не дають підстав для висновку про те, що апеляційним судом
допущено неправильне застосування норм матеріального чи порушення норм
процесуального права, яке призвело до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.
332 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного
Суду України

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення апеляційного
суду м. Києва від 4 червня 2008 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

В.С. Перепічай

В.Й. Косенко   Є.Ф. Левченко