Справа
№2-1422
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня  2008 року                               Калуський міськрайонний
суд

Івано-Франківської області

в складі головуючої судді
Бердан Н.В.

секретаря                                                                              Вароди Р.З.

з
участю позивача
ОСОБА_1.

представників
позивача
ОСОБА_2.,  ОСОБА_3.

відповідачки                                                           ОСОБА_4.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Калуші справу за
позовом  ОСОБА_1до ОСОБА_4 про виселення
без надання іншого житла, суд -

ВСТАНОВИВ:

Що
позивач звернувся до суду з вищенаведеним позовом. Свої вимоги мотивує
наступним.  Позивач являється власником
двохкімнатної квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 45 кв м на підставі договору
дарування. Відповідачка являється сторонньою для нього особою, договору найму
він з нею не укладав, оплати за житло вона не проводить. На звернення звільнити
квартиру не реагує. Будучи власником позивач не може вільно розпоряджатися
житлом, оскільки відповідачка розклала свої речі по всій квартирі. В квартирі
також зареєстрований його батько, який звільнить квартиру. Відповідачка
відзначається скандальним характером і пише в різні установи на батька
безпідставні  скарги та заяви, а також
викликає працівників міліції. Позивач з батьком вживав заходів для того, щоб
знайти відповідачці якесь житло, однак вона від нього відмовляється і займає
належну йому квартиру. Просить виселити відповідачку з квартири по АДРЕСА_1 без
надання іншого житла.

В судовому засіданні позивач та його
представники позовні вимоги підтримали, просять їх задовольнити, зазначивши, що
позивач перебуває у фактичних шлюбних відносинах та на їх утриманні є дочка, 11
річного віку,  і  син 15 річного віку. Сім”я намірена переїхати
на постійне місце проживання в м. Калуш, однак
відповідачка по справі не звільняє квартиру, що не дає змоги використати
своє право на власність.

Відповідачка позов не визнала та
пояснила, що  у 1997 році уклала шлюб з
батьком позивача та стала проживати в спірному житлі.  В 2007 році
даний шлюб було розірвано.  В
цьому ж році батько позивача подарував йому
спірну квартиру. Зразу ж відповідачка була попереджена, що квартиру слід
звільнити, так як  квартира необхідна
для  ОСОБА_1. Надалі відповідачка не хоче
проживати в квартирі позивача, але із-за відсутності житла не може звільнити
квартиру. Від наданої  кімнати в гуртожитку  відмовилася, так як по стану здоров”я не
могла б проживати в ній. Відмовилася
також від ліжко-місця в гуртожитку, оскільки в одній кімнаті в її роки
важко проживати з посторонніми особами.

Суд вислухавши сторін, в межах
заявлених вимог позивача та на представлених доказах, вважає що позовні вимоги
позивача є обгрунтованими та підлягають до задоволення виходячи з наступних
підстав.

Про те що позивач є власником
квартири свідчить договір дарування від 12.06.2007 року та витяг про реєстрацію
права власності на нерухоме майно /а.с.3, 5/. Між батьком позивача та
відповідачкою було розірвано шлюб, про
що свідчить копія свідоцтва про розірвання шлюбу /а.с. 4/.

Як вбачається з п. 5 Договору дарування
квартири, даритель ОСОБА_2. зобов”язався звільнити подаровану квартиру і
виписатися з неї та виписати всіх прописаних осіб протягом одного місяця з дня
підписання цього договору, тобто протягом місяця з 12.06.2007 року.

Про умови даного договору відповідачка
була попереджена, та погодилась звільнити
квартиру, про що підтвердила в судовому засіданні. Це
підтверджується  копією листа виконавчого
комітету Калуської міської ради № М-1558 від 7.11.2007 року, в якому зазначено,
що  звернення ОСОБА_4. з приводу
житлового питання розглянуте  та  надано ОСОБА_4 . кімнату в гуртожитку
АДРЕСА_2 /а.с.6/.  Відповідачка
відмовилась від наданої їй кімнати в гуртожитку по АДРЕСА_2 /а.с.7/.

Згідно ст.169 ЖК у разі припинення
договору найму жилого приміщення в будинку (квартирі), що належить
громадянинові на праві приватної власності, наймач і особи, які проживають
разом з ним, зобов”язані звільнити жиле приміщення, а у разі відмовлення -
підлягають виселенню в судовому порядку без надання іншого жилого приміщення.

Суд приходить до висновку, про те що
відповідачка проживала як член сім”ї власника квартири, а після розірвання
шлюбу та договору дарування квартири, була попереджена новим власником  про
необхідність звільнити квартиру у відповідності до вимог ст. 168 ЖК
України.  З часу її попередження минуло
більше шести місяців, вона  згідна
звільнити спірне житло, однак в добровільному порядку цього не робить.

Тому
ОСОБА_4слід виселити з квартири АДРЕСА_1 без надання іншого жилого приміщення.

На
підставі викладеного, ст. 169 ЖК та керуючись ст. 209, 212, 214-215 ЦПК
України, суд-

В И Р І Ш И В :

Позов
ОСОБА_1задовольнити та виселити ОСОБА_4 з квартири АДРЕСА_1 , що в
м.Калуші Івано-Франківської області без надання іншого жилого приміщення.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного суду Івано-Франківської області через
Калуський міськрайонний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення
рішення заяви про апеляційне оскарження і подання після цього протягом 20 днів
апеляційної скарги або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

ГОЛОВУЮЧА: