Справа № 2-4573/08
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

25 листопада 2008
року          Київський районний суд м.
Полтави в складі:

головуючого судді       -
Самсонової О.А.

при секретарі              -
Почепецькій Н.О.,

за участю позивача - ОСОБА_1.,

відповідача - ОСОБА_2.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава
в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання
шлюбу, -

ВСТАНОВИВ :

Позивач ОСОБА_1 . звернулась до суду з позовом до
відповідача ОСОБА_2. про розірвання шлюбу.

В судовому засіданні позов підтримала, просить шлюб
розірвати, миритися не бажає, вважає подальше спільне життя подружжя,
збереження шлюбу неможливими. Зазначила, що протягом двох місяців проживають з
чоловіком окремо. Протягом цього часу він намагався з нею помиритися, але вона
примирення не бажає. Від чоловіка вона вже уходила разів шість, потім
поверталась, але сімейне життя не налагоджувалось. Вважає, що разом з
відповідачем вони жити не зможуть. Наполягає на розірванні шлюбу, на примирення
категорично не згодна.

Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, пояснив
суду, що вважає можливим примирення з позивачкою та збереження шлюбу. Протягом
тривалого часу намагався з позивачем примиритись, але це не дало ніяких
результатів. Вважає, що їм з позивачем не вдалося примиритися через втручання у
їхні відносини її батьків. Крім того, пояснює, що до сих пір любить дружину, а
тому просить відмовити в задоволенні позову.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази у
справі, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що сторони з 18 вересня 1999 року
перебувають в зареєстрованому шлюбі, від
шлюбу  мають малолітню дитину -
сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження.

З пояснень обох сторін по справі вбачається, що в їх
подружньому житті виникали сварки, внаслідок яких позивач залишала чоловіка
декілька разів.

На даний час сторони проживають окремо протягом двох
місяців.

За час окремого їх проживання відповідач намагався
примиритися з позивачем, але примирення досягнуто не було.

Враховуючи, що позивач з відповідачем миритися не бажає
навіть після вжитих ним до примирення заходів, суд вважає, що на час розгляду
справи примирення є неможливим.

Крім того, суд звертає увагу на те, що заперечуючи проти
розірвання шлюбу та повідомляючи суду про можливість, на його думку, зберегти
сім'ю, відповідач не просив суд про надання терміну на примирення.

Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на
вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не
допускається.

Враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, суд
приходить до висновку, що сім'я розпалась остаточно, а  подальше спільне життя подружжя і збереження
шлюбу неможливі.

Тому  шлюб
необхідно розірвати, витрати, пов'язані з реєстрацією розірвання шлюбу,
покласти на відповідача.

Керуючись ст.ст. 11О, 112 СК України, ст.ст. 202-203, 209
ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

позов задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 18 вересня 1999 року Щербанівською
сільською радою Полтавського району Полтавської області, актовий запис № 72, між
ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвати.

При  реєстрації
розірвання шлюбу в органах РАЦС
стягнути  з ОСОБА_2 .  на користь держави державне мито  в розмірі 17 грн.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду
Полтавської області через Київський районний суд м. Полтави шляхом подачі заяви
про апеляційне оскарження в 10-денний термін з дня проголошення рішення та
подачі апеляції у 20-денний термін після подачі заяви  про апеляційне оскарження.

Головуючий                                                                                              О.А.Самсонова