Справа № 2-41/2008
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2008 року           Київський районний суд м.
Сімферополя  в складі :

головуючого - судді
Чумаченько Р.Д.

при секретарі  -
Ліфінцовій Я.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Сімферополі
цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2
до ОСОБА_3, третьої особи - відділу Земельних ресурсів м. Сімферополя,
Сімферопольського міжміського бюро реєстрації та технічної інвентаризації  про витребування майна з чужого незаконного
володіння, визначення порядку користування земельною ділянкою та виділення її в
натурі, відшкодування моральної шкоди, та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_1. ОСОБА_2 про  звільнення гаражу
та сараю , відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1,
ОСОБА_2 звернулися до суду із  первісним
позовом  до ОСОБА_3 про зміну часток  учасників загальної часткової власності,
усунення перешкод в користуванні
власністю , встановлення факту прийняття спадщини  та визнання
права власності. В обґрунтування своїх вимог вони вказували, що  домоволодіння АДРЕСА_1 раніш належав на
підставі свідоцтва про право на спадщину
за законом ОСОБА_4, ОСОБА_3 та ОСОБА_5 в рівних частках.  28.10.1965р. ОСОБА_3 подарував свою частку
спірного домоволодіння ОСОБА_4, внаслідок чого остання стала власником 2/3
часток домоволодіння. Згодом  ОСОБА_4. та
ОСОБА_5 звели прибудову літер «А-1». Яка була прийнята до експлуатації  в 1987 році.
15.01.1988р.  між останніми був
укладений нотаріально засвідчений договір про порядок користування будинком.
18.03.1992р. ОСОБА_4  подарувала ОСОБА_3
належні  їй 2/3 частки  спірного домоволодіння.  На сьогодні
1/3 частка  зазначеного
домоволодіння , що належала на праві власності ОСОБА_5  належить на праві власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2,
які ознайомившись з нотаріально засвідченим договором про порядок користування
спірним будинком  дізналися , що ОСОБА_3
незаконно користується приміщенням 1-2 площею 9,7 кв.м. в літер «А», оскільки
воно, згідно до договору,  виділено в
користування ОСОБА_6.  Крім того, на їх
думку, оскільки прибудова літер «А-1» була збудована за сумісні кошти колишніх
господарів домоволодіння , то вони мають направо на &frac12; її частки. Тому просять  змінити частки загальної часткової власності,
та зобов'язати ОСОБА_3 не чинити їм перешкод в користуванні належних їм
приміщень.

В ході
розгляду справи позивачі - ОСОБА_1, ОСОБА_2 змінили свої вимоги , а саме:
просили зобов'язати ОСОБА_3 повернути їм
кімнату  1-2 площею 9,7 кв.м. , що
розташована в літер «А» шляхом закладення дверного  отвору
в зазначену кімнату з боку останнього; зобов'язати СМБРТІ видати  їм технічний паспорт на домоволодіння  з урахуванням
кімнати 1-2 площею 9,7 кв.м. , що розташована в літер «А» в
домоволодіння АДРЕСА_1; розділити в натурі земельну ділянку на якій
розташований зазначений будинок.

Згодом  ОСОБА_1, ОСОБА_2  уточнили свої позовні вимоги, просили
лише  витребувати  з чужого не законного володіння ОСОБА_3
спірну кімнату 1-2 площею 9,7 кв.м. , що розташована в літер «А»  домоволодіння АДРЕСА_1, визначити порядок
користування земельною ділянкою на якій розташоване зазначене домоволодіння ,
стягнути з ОСОБА_3 на їх користь моральну шкоду
в розмірі 5000грн. кожному, та судові витрати.

ОСОБА_3  будучі не згодним як з
первісними, так і з уточненими позовними вимогами  ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернувся до суду із
зустрічним позовом про розподіл спірного домоволодіння  в натурі та визначення порядку користування
земельною ділянкою, оскільки на сьогодні між ним та останніми виник спір щодо
права власності на спірне домоволодіння.

В ході
судового розгляду справи ОСОБА_3 доповнив та уточнив свої позовні вимоги,
просив зобов'язати ОСОБА_1, ОСОБА_2 звільнити
його гараж літер «Д» та сарай літер «Б», які належать йому на праві
приватної власності, а також  стягнути з
останніх на його користь моральну шкоду
в сумі 25000 грн. з кожного.

В судовому
засіданні ОСОБА_1  та її представник
підтримали  позовні вимоги ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 в повному об'ємі в останньому уточненому варіанті. Проти зустрічного
позову ОСОБА_3 заперечували посилаючись на їх необґрунтованість.

Представники
ОСОБА_3 проти позову ОСОБА_1 та  ОСОБА_2
заперечували посилаючись на його необґрунтованість, як такий що поданий на
підставі лживих відомостей. Позов ОСОБА_3 підтримали в повному об'ємі в
останньому варіанті.

Вислухав
сторони, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Судовим розглядом встановлено, що з 05.07.1949р. домоволодіння № АДРЕСА_1 належало в рівних частках по 1/3 ОСОБА_4, і двом її синам ОСОБА_5
й ОСОБА_3.  28.10.1965р.
ОСОБА_3 подарував свою частку спірного домоволодіння матері - ОСОБА_4,
внаслідок чого остання стала власником 2/3 часток домоволодіння. Після цього, за рахунок ОСОБА_4 та
ОСОБА_5. до основного будинку літера «А» було прибудоване приміщення літер «А-1» площею
19,1м.кв., яке складалося з 11,5 кв.м. житлової
площі, тамбуру «а», сараю «д» й «в», які
10.02.1987 р. були прийняті до експлуатації рішенням Київського райвиконкому.

Між
останніми 15..01.88р. був укладений
договір про порядок користування загальним будинком - затверджений державним
нотаріусом. За даним договором ОСОБА_4 на її 2/3 частки переходять у користування в літері «А» наступні
приміщення: одна жила кімната 1-1 площею 7,8
кв.м., кухня 1-4, прихожа 1-3, коридор 1 і
сарай «В».

ОСОБА_5 переходить у
літері «А» дві жилі кімнати 1-2 площею 9,7кв.м., 1-5 площею 11,5кв.м.,
кухня 1-6, 1/2 коридор 1, сарай «Б», підвал «Б», гараж «Д».

18.03.1992 року ОСОБА_4 подарувала належні їй 2/3 частки спірного
домоволодіння
своєму сину - ОСОБА_3, що
підтверджується договором дарування  від
18.03.1992р. реєстровий номер 3-Н-836. У відповідності до вказаного
договору  ОСОБА_4 подарувала ОСОБА_3 одну житлову кімнату  1-1 площею
7,8 кв. м.; кухню 1-4; прихожу1-3; коридор 1,
сарай «В».

Після смерті ОСОБА_5 належну йому 1/3 частку
домоволодіння успадковували: ОСОБА_7 -
дружина, ОСОБА_8 і ОСОБА_9- його сини , в рівних частках по 1/9, що
підтверджується свідоцтвами про право на спадщину за законом  від 28.11.1995р. реєстровий №2-9983 та від
29.11.1995р., реєстровий № 2-9991.

В 1996 р. ОСОБА_7 і ОСОБА_9 подарували належні їм обом 2/9 частки спірного домоволодіння ОСОБА_2, що підтверджується
договором дарування від 27.03.1996р., реєстровий № З-Н985. А ОСОБА_8 в 2003 р. подарував належну йому 1/9 часту
домоволодіння ОСОБА_1, що підтверджується
договором дарування чатки домоволодіння від 06.08.2003р., реєстровий номер 2955. Тобто на сьогодні ОСОБА_1 разом із ОСОБА_2 володіють 1/3
часткою домоволодіння № АДРЕСА_1, які
раніш належали ОСОБА_5.

Згідно вимог ст. 118 ЦК України, ( 1963р.) що діяли на час спірних
правовідносин, якщо учасники спільної часткової
власності на жилий будинок і нежилі приміщення за угодою між собою встановили
порядок користування відособленими приміщеннями будинку відповідно до частки
кожного і така угода нотаріально посвідчена і зареєстрована у виконавчому
комітеті місцевої Ради народних депутатів, то вона обов'язкова і для особи, яка
згодом придбає частку в спільній власності на цей будинок. Це ж положення відбито
в ч. 4 ст. 358 ЦК України ( 2003р) у відповідності до якої, якщо договір між
співвласниками про порядок володіння та користування спільним майном відповідно
до їхніх частко у праві спільної часткової власності посвідчений нотаріально,
він є обов'язковим і для особи, яка придбає згодом частку в праві спільної
часткової власності на це майно.

При порівнянні приміщень
користування якими було обумовлено
договором від    15.01.1988р , а так само договором дарування від ОСОБА_4до
ОСОБА_3   приміщень    які
займають   сторони   в
цей   час, вбачається  невідповідність,  зокрема
кімната   1-2  площею
9,7   м. кв.  була  в
користуванні
ОСОБА_5, а на даний час   не
належить   ні   ОСОБА_1 ні ОСОБА_2, що є притисненням прав на дану кімнату, як осіб що
отримали частку ОСОБА_5

Таким чином, суд вважає позовні
вимоги ОСОБА_1 ОСОБА_2в частині повернення їм кімнати 1-2  площею  9,7
м. кв.  в користування такими, що
підлягають задоволенню, а вимоги ОСОБА_3 про зобов'язання
ОСОБА_1, ОСОБА_2звільнити  його гараж
літер «Д» та сарай літер «Б», які належать йому на праві приватної власності - необґрунтованими, тому що вказані
будівлі перебувають у користуванні
ОСОБА_1, ОСОБА_2

ОСОБА_1, ОСОБА_2 заявили вимоги  про визначення порядку користування земельною
ділянкою на якій розташоване спірне домоволодіння.

На
підставі ухвал суду по справі було проведено чотири судової будівельно-технічні
експертизи щодо визначення порядку користування земельною ділянкою АДРЕСА_1. При
цьому ОСОБА_1 та ОСОБА_2задовольнив варіант викладений в висновку експерта №
2254 від 07.11.2006р., у відповідності до якого пропонується виділити на 1/9 та
2/9 частки земельну ділянку площею 131 кв.м. з урахуванням земельної ділянки
зайнятої під будівлями , що більш ідеальної частки на 32 кв.м. . На
схематичному платі  дільниця виділена
жовтим кольором ( додаток №3). На 2/3 частки повинно приходитися 199 кв.м.
площі земельної ділянки , з урахуванням землі, що зайнята під будівлями.  Площа запропонована для виділу земельної
ділянки на 2/3 частки складає 167 кв.м., що менш  ідеальної частки на 32 кв.м. та на
схематичному плані  виділена синім
кольором. В цьому варіанті користування спірною земельною ділянкою з виділом
дільниці загального користування пропонується виділити дільницю  загального користування необхідну для
нормального  користування будівлями (
загальний вхід у двір, проходи до жилих приміщень, господарських будівель,
туалету) площею 47,5 кв.м. з урахуванням площі зайнятої під будівлями , що
знаходяться в загальному користуванні , яка на схематичному плані (додаток № 3
) виділена червоним кольором. Проти цього варіанту представник ОСОБА_3 в
судовому засіданні не заперечував.

Що
стосується вимог сторін щодо відшкодування моральної  шкоди , то на думку суду а ні ОСОБА_1 або
ОСОБА_2, а ні ОСОБА_3 ці вимоги не довели та не обґрунтували.

У
відповідності до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог  і заперечень.

Суд
вважає обґрунтованими вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2щодо відшкодування з боку
ОСОБА_3 судових витрат, пов'язаних з проведенням експертиз, але в частині , що
підтверджена доказами , які є в матеріалах справи, а саме на суму 1360 грн.

На
підставі викладеного, 118 ЦК України ( 1963р.). ст.. 358 ЦК України (2003р),
керуючись ст.. ст. 213-215 ЦПК України, суд

В И Р В Ш И В :

Позов  ОСОБА_1, ОСОБА_2задовольнити частково.

Зобов'язати ОСОБА_3 повернути ОСОБА_1, ОСОБА_2
у користування кімнату 1-2 площею 9,7 кв.м. в літер «А» домоволодіння   АДРЕСА_1.

Визначити
порядок користування земельною ділянкою розташованою АДРЕСА_1 у відповідності
до додатку № 3 до висновку експерта № 2254 від 07.11.2006р., згідно до якого
виділити ОСОБА_1, ОСОБА_2 на 1/3 частку земельну ділянку площею 131 кв.м. з
урахуванням земельної ділянки зайнятої під будівлями , що більш ідеальної
частки на 32 кв.м. . На схематичному платі
дільниця виділена жовтим кольором.

ОСОБА_3
на 2/3 частки на 2/3 частки виділити земельну ділянку площею 167 кв.м., що менш
ідеальної частки ( 199 кв.м.) 32 кв.м. та на схематичному плані  виділена синім кольором.

В
загальне користування співвласників виділити земельну ділянку необхідну для
нормального  користування будівлями (
загальний вхід у двір, проходи до жилих приміщень, господарських будівель,
туалету) площею 47,5 кв.м. з урахуванням площі зайнятої під будівлями , що
знаходяться в загальному користуванні , яка на схематичному плані (додаток № 3
) виділена червоним кольором.

ОСОБА_1,
ОСОБА_2в позові до ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди відмовити.

ОСОБА_3
в позові до ОСОБА_1, ОСОБА_2про зобов'язання звільнити гараж літер «Д» та сарай
літер «Б»,,  відшкодування моральної
шкоди відмовити.

Стягнути
з ОСОБА_3 на користь  ОСОБА_1 судові
витрати пов'язані із проведення судових експертиз в сумі 1360грн.

На рішення  може бути принесена заява  про апеляційне оскарження  протягом
десяти днів зі дня проголошення рішення, апеляційна скарга на рішення
суду подається протягом двадцяти  днів
після  подання заяви про апеляційне
оскарження  до Апеляційного суду АР Крим, через Київський районний
суд м. Сімферополя.

Суддя