Справа № 22-Ц-4072/2007
у 1 інстанції      Вознюк С. М.
у 2 інстанції   Голуб С. А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2008
року   колегія суддів   судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого                                    Мережко М.
В.

суддів:                                              Голуб
С. А.,  Коцюрби О.П.

при
секретарі                                   Колесник Н.І.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області
від 31 жовтня 2007 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,  треті особи: Бориспільське бюро технічної
інвентаризації,  приватний нотаріус
Бориспільського міського нотаріального округу ОСОБА_3 про примусове виконання
зобов»язань за договором

ВСТАНОВИЛА:

31
серпня 2007 року позивачка пред»явила в суді названий позов посилаючись на
те,  що у квітні 2007 року її довіритель
домовився із відповідачем про продаж їй житлового будинку із надвірними
будівлями і Спорудами загальною площею 30, 3 кв.м. ,  який розташований по АДРЕСА_1. Сторони уклали
попередній договір 26 квітня 2007 року. При укладанні попереднього договору
вирішено всі істотні умови основного договору,
а також позивачем було сплачено аванс у розмірі 60600 грн.,  що становить 90, 9 % від ціни будинку,  встановленої в договорі. Залишок в розмірі
6060 грн. покупець мала сплатити при укладанні основного договору.

Згідно з
умовами попереднього договору основний договір купівлі-продажу будинку повинен
бути укладений до 1 липня 2007 року. У разі відмови відповідача від укладання
договору він повинен сплатити наданий йому аванс та пеню у розмірі 100%
одержаного авансу. На неодноразові поїздки позивачки до м.  Бориспіль для укладення договору відповідач
не реагував,  зустрічей уникав,  у зв»язку з чим основний договір не був
укладений. Відмова від укладення договору не надійшла,  тому позивачка просила суд зобов»язати
відповідача укласти договір купівлі-продажу вказаного будинку.

Рішенням                         Бориспільського  міськрайонного суду від     31 жовтня

2007 року
відмовлено в задоволенні позову .

Позивачка
оскаржила рішення суду. Вважає,  що суд
неправильно трактував  ст.  635 ЦК
України і неправомірно визнав пункт 8 попереднього договору невідповідним
діючому законодавству. Крім того,  суд
першої інстанції неправильно оцінив відсутність відповідача за місцем
реєстрації та не взяв до уваги той факт,
що відповідач приховав від нотаріуса своє фактичне місце проживання.

Апелянт
зазначає,  що в рішенні суду неправильно
зазначено,  що сторони погодилися розглядати
справу у відсутності третьої особи приватного нотаріуса,  хоча позивачка наполягала на його допиті.

Просить
рішення суду скасувати і ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

Судова
колегія,  заслухавши доповідь
судді-доповідача,  пояснення
апелянта,  перевіривши матеріали справи в
межах доводів апеляційної скарги й обговоривши доводи апелянта вважає,  що апеляційна скарга не підлягає задоволенню
з наступних підстав.

Судом
першої інстанції встановлено,  що в
квітні 2007 року позивач та відповідач домовились про продаж ОСОБА_1 житлового
будинку з надвірними будівлями і спорудами загальною площею 30, 5 кв.м. ,  який розташований по АДРЕСА_1. Дана
домовленість була оформлена у вигляді попереднього договору та посвідчена
приватним нотаріусом Бориспільського міського нотаріального округу ОСОБА_3 26
квітня 2007 року. При укладанні попереднього договору між сторонами досягнуто
домовленості по всім істотним умовам основного договору,  а також позивачем було сплачено аванс у
розмірі 60600 грн.,  що становить 90, 9 %
від ціни будинку встановленої у попередньому договорі. Інші 6060 грн. позивач
повинен був сплатити в момент укладання основного договору. Згідно з умовами
попереднього договору основний договір купівлі-продажу повинен був укладатися до
1 липня 2007 року. У зв»язку з тим,  що
основного договору так і не було укладено,
позивачка звернулась до суду з вимогою щодо зобов»язання укласти
основний договір. На момент звернення з позовом до суду й під час розгляду
справи в суді поносний договір купівлі-продажу вказаного будинку не укладено.
Відмова від його укладання від сторін не надійшла.

Відмовляючи
у задоволенні позову,  суд першої
інстанції виходив з того,  що п. 8
вказаного договору яким передбачено,  що
зобов»язання про укладення договору купівлі-продажу призупиняється,  якщо жодна з сторін не звернеться до іншої
сторони з пропозицією про підписання договору купівлі-продажу протягом трьох
днів після 1 червня 2007 року,
суперечить Цивільному кодексу України. До таких висновків суд прийшов виходячи
із того,  що відповідно до  ст.
635 ЦК України
попереднім є договір,  сторони якого
зобов»язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в
майбутньому (основний    договір)    на
умовах,     встановлених    попереднім    договором.

Зобов»язання,  встановлене попереднім договором,  припиняється,
якщо основний договір не укладений протягом строку (терміну),  встановленого попереднім договором або якщо
жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладання.

Суд
виходив з того,  що оскільки законом не
передбачено призупинення дії договору,  а
зазначено про його припинення у разі не укладання та не надходження пропозицій
про його укладання від сторін,  то п.8
договору суперечить  ст.  635 ЦК
України,  а тому не може бути
застосований.

Таким чином суд
прийшов до висновку,  що договір припинив
свою дію.

Доводи
апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

За
наведених обставин,  судова колегія
вважає,  що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи,
дав їм належну правову оцінку,  а
тому рішення суду підлягає залишенню без змін.

Керуючись      ст.
ст.  303,  307,
308 ЦПК України,  колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу       ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 31 жовтня 2007
року  залишити без змін.

Ухвала
апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала
може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двох місяців шляхом подання
касаційної скарги до Верховного Суду України .