Справа № 22-424/2008р.
інстанції: Галчанського
Суддя-доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

12 лютого 2008
року  м. Запоріжжя

Колегія суддів
Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у
складі:

Головуючого:    Бондара В.О. Суддів:          Маловічко С.В. Прокопенка О.Л. При секретарі:   Бабенко Т.І.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ПП
"ПМК-122 Запоріжсільбуд-1" на рішення Оріхівського районного суду
Запорізької області від 20 листопада 2007 року по справі за позовом ОСОБА_1 до
Приватного підприємства «ПМК-122 Запоріжсільбуд-1» та його директора ОСОБА_2
про стягнення заборгованості по заробітній платі та компенсації за затримку
розрахунку при звільненні, -

ВСТАНОВИЛА:

11
лютого 2006 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ПП "ПМК-122
Запоріжсільбуд-1" та директора цього підприємства ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості по заробітній платі та компенсації за затримку розрахунку при
звільненні.

В позові
зазначила, що вона працювала з 09.08.2005 року на посаді бухгалтера до
18.08.2006 року. За час роботи на підприємстві заробітну плату відповідач
виплачував їй несвоєчасно, а з травня 2006 року взагалі не виплачував, в
зв»язку з чим на момент її звільнення заборгованість по зарплаті та відпускним
складала 2696 грн. 05 коп. На неодноразові звернення до директора з питання
виплати заборгованості по заробітній платі їй було відмовлено, в той час як
новим працівникам заробітну плату виплачували авансом. Оскільки їй була
затримана виплата розрахункових, просила стягнути з відповідача на свою користь
заборгованість по заробітній платі в сумі 2629, 05 грн., а також компенсацію за
весь час затримки по день фактичного розрахунку та судові витрати.

Рішенням
Оріхівського районного суду Запорізької області від 20 листопада 2007 року
позов задоволено частково.

Стягнуто
з Приватного підприємства "ПМК-122 Запоріжсільбуд-1" на користь
ОСОБА_1 13610, 50 грн.

Стягнуто
з Приватного підприємства "ПМК-122 Запоріжсільбуд-1" на користь
держави

не
сплачені судові витрати в сумі 81 грн.

В іншій частині
позовних вимог - відмовлено.

В
апеляційній скарзі представник ПП "ПМК-122 Запоріжсільбуд-1" ОСОБА_3,
посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права,
просить скасувати рішення Оріхівського районного суду Запорізької

області від 20
листопада 2007 року, та постановити нове, яким відмовити позивачу в задоволенні
позовних вимог повністю.

Апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як
вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 працювала в ПП «ПМК-122
Запоріжсільбуд-1» бухгалтером та була звільнена 18.08.2006р. за п. 1 ст. 36
КЗпП України за погодженням сторін.

Відповідачем
не заперечувався той факт, що на момент звільнення з позивачкою не здійснений
остаточний розрахунок, про що свідчить довідка № 62 від 29.08.2006р. / а.с. 6/.

В
апеляційній скарзі представник відповідача визнає, що остаточний розрахунок з
ОСОБА_1 проведений 11.07.2007р., але вважає, що позивач пропустила строк на
звернення до суду з вимогою про стягнення компенсації за затримку розрахунку,
оскільки звернулась з такою вимогою 12.11.2007р.

Однак
таке ствердження апелянта не відповідає наявним матеріалам справи. Так, з
позовної заяви ОСОБА_1 від 11.10.2006р. вбачається, що така вимога нею була
заявлена вже під час первісного звернення. В уточненій позовній заяві від
12.11.2007р. позивач лише збільшує суму компенсації, вираховуючи її за весь
період затримки до моменту остаточного розрахунку 11.0712007р.

Крім
того, положення статей 117, 233 КЗпП України не пов»язують виникнення права на
звернення до суду з вимогою про стягнення компенсації за затримку розрахунку з
моментом- проведення остаточного розрахунку, з такою вимогою позивач має право
звертатись вже одразу після порушення його права, тобто не проведення
розрахунку з ним в момент звільнення.

Тому
ствердження апелянта в цій частині не грунтуються на зазначених нормах закону,
а судом ці норми матеріального права застосовані правильно.

Що
стосується доводів апелянта про безпідставність пред»явлення позову до
директора підприємства ОСОБА_2, то судом в цій частині порушень також не
допущено. Суд розглядав справу з участю двох відповідачів: самого підприємства,
інтереси якого представляв представник за довіреністю, та особисто директора
ОСОБА_2, однак стягнув суму компенсації саме з підприємства, як і передбачають
норми трудового законодавства.

Таким
чином, колегія суддів вважає, що рішення суду прийнято з додержанням норм
матеріального і процесуального права, тому у відповідності до вимог ст.. 308 ЦПК України
рішення слід залишити без змін, відхиливши апеляційну скаргу відповідача.

Керуючись ст.ст.
307, 308, 313, 314, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу Приватного підприємства "ПМК-122 Запоріжсільбуд-1" -відхилити.

Рішення
Оріхівського районного суду Запорізької області від 20 листопада 2007 року по
цій справі залишити без змін.

Ухвала
набирає чинності негайно, проте може бути оскаржена до Верховного Суду України
в касаційному порядку протягом двох місяців.