№
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

7
квітня 2008 року Шевченківський районний суд Харківської області в складі:

гол-чого судді Стеганцова С.М

при секретарі Реуцькій Н.В.

розглянувши в відкритому судовому
засіданні в сел.. Шевченкове справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5,  третя особа: ВАТ
„Мегабанк”  про звернення стягнення на
нерухоме майно відповідно до Іпотечних договорів шляхом визнання права власності
на вказані предмети іпотеки.

ВСТАНОВИВ:

Позивач
звернувся до суду з позовом  суду до
відповідачів та третьої особи і просить визнати за ним право власності на  предмет іпотеки - не житлову будівлю -
буд.АДРЕСА_1, яка належить відповідачам та зобов'язати відповідачів передати
йому предмет іпотеки, так як відповідачі порушили умови іпотечного договору №
106/2005-з від 27.12.2005 року, а саме п. 3.1.4.

В
підтвердження позовних вимог позивач надав суду копію кредитного договору,
іпотечного договору, а також договір поруки між ним та ВАТ "Мегабанк"
про те,  що в даний час позивач згідно
іпотечного договору п. 3.3.5 про заміну кредитора (про відступлення права
вимоги), являється кредитором по відношенню до відповідачів.  Позивач вказує, що відповідачі на виконання
вимог про порушення зобов'язання по договору розрахувалися з ним по
заборгованості згідно  договору, але не
сплатили йому при цьому штраф в розмірі 15% від вартості предмета іпотеки (15
750 гривень),  передбачений п.4.5
іпотечного договору за те, що без його згоди як кредитора в порушення п.3.1.4.
договору,  передали в оренду предмет
іпотеки.

В
подальшому позивач уточнив позовні вимоги і просить суд також,  крім вищевказаних вимог,  додатково стягнути з відповідачів  штраф у розмірі 15 % від вартості іпотеки,
так як відповідачі в порушення п.3.1.2. іпотечного договору № 106/ 205-з не
застрахували предмет іпотеки на користь позивача,  в зв'язку з чим з відповідачів згідно п.4.5
договору на користь позивача необхідно стягнути штраф у розмірі 15 % від
вартості іпотеки, що становить 15 750 гривень, а всього 31500 гривень штрафних
санкцій.

Відповідачі
з позовом не згодні і вказують, що всі
умови кредитного договору вони виконали в повному обсязі, позивач не
надав доказів нецільового використання об'єкту іпотеки і доказів нарахування
штрафних санкцій ВАТ „Мегабанк”, за порушення договору на яке вказує позивач,
так як при укладенні як іпотечного договору, так і кредитного договору, позивач
не був стороною у вищевказаних договорах.

Представник
третьої особи до суду не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час
та місце розгляду справи.

Суд,  перевіривши матеріали справи, вислухавши
доводи позивача і його представника, представника відповідача ОСОБА_3. -
ОСОБА_6., вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

27.12.2005
року між відкритим акціонерним товариством „Мегабанк” (далі Мегабанк) та
фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2 М.І. відповідачем по справі був
підписаний кредитний договір № 106/2005 /а.с.6-10/ .

Відповідно
до п.1.1.вказаного договору Мегабанк (кредитор) надає грошові кошти ОСОБА_2 в розмірі
50 000 гривень в порядку і на умовах, визначених в кредитному договорі.

27.12.2005
року з метою забезпечення кредитного договору між  Мегабанком та відповідачами ОСОБА_3 було
підписано іпотечний  договір №
106/2005-з, згідно якого предметом іпотеки для виконання позичальником
зобов'язань стала не житлова будівля комплексно - приймального пункту, а саме
будинок буд..АДРЕСА_1 /а.с 12-13/.

08.12.2006
року в зв'язку з порушенням строків виконання зобов'язань з боку ОСОБА_2 по
сплаті кредиту, які передбачені договором, Мегабанком був укладений договір
поруки № 64-970-П зОСОБА_1, позивачем по справі /а.с. 18-19/.

Позивач
як поручитель, згідно договору поруки № 64-970-П від 08.12.2006 року виконав
всі обов”язки перед ВАТ “Мегабанк” щодо погашення заборгованості за кредитним
договором № 106-2005 від 27.12.2005 року за боржника ОСОБА_2

Згідно
з повним виконанням умов за кредитним договором ВАТ “Мегабанк” /Кредитодавець/
передав позивачу по акту прийому-передачі від 12.12.2006 року /а.с. 20/
документи, що підтверджують обов”язки боржника, а саме:

1.   Кредитний
договір № 106/2005 від 27.12.2005 року.

2.   Додаткова угода
№ 1 від 24.05.2006 року до кредитного договору № 106/2005 від 27.12.2005 року.

3.   Додаткова угода
№ 2 від 29.09.2006 року до кредитного договору № 106/2005 від 27.12.2005 року.

4.   Додаткова угода
№ 3 від 31.10.2006 року до кредитного договору № 106/2005 від 27.12.2005 року.

5.   Додаткова
угода № 4 від 30.11.2006 року до кредитного договору № 106/2005 від 27.12.2005
року.

6.   Іпотечний
договір № 106/2005-з - від 27.12.2005 року (а.с.20).

Тому позивач вважає, що до
нього як до нового поручителя, який виконав зобов”язання, забезпечене порукою,
перейшли всі права кредитора у цьому зобов”язанні, в тому числі й ті, що
забезпечували його виконання /п.4.1. договір поруки № 64-670 П від 08.12.2006
р./, п.3.3.5 іпотечного договору, в зв'язку з чим просить визнати
за ним право власності на не житлову будівлю - будинок буд.АДРЕСА_1,
стягнувши при цьому штрафні санкції за те, що відповідачі без його згоди
передали предмет іпотеки в оренду і предмет іпотеки не був застрахований.

Судом
встановлено, що згідно вимог нотаріуса про усунення порушень від 23.11.2007
року /а.с. 43-45/, відповідачі сплатили позивачу суму боргу по договору і
штрафні санкції, а всього 87 920 гривень, що підтверджується квитанцією про
сплату суми /а.с. 46/.

Відповідно
до ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку,
встановленого в договорі поруки, у разі, якщо такий строк не встановлено,
порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання
строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя, в
даному випадку до відповідачів ОСОБА_3.

Суд вважає, що в позові про стягнення штрафних
санкцій з відповідачів, слід відмовити із закінченням строку вимоги. Згідно
кредитного договору кредитодавець повинен був повернути  кошти до 26.12.2006 року, у вказаний в ст.
599 ЦК України строк, кредитодавець вимог до відповідачів не заявляв, крім того
банк переуклав договір поруки 08.12.2007 року з теперішнім позивачем.
ТомуОСОБА_1, як поручитель, повинен виконувати зобов'язання у разі їх
невиконання   ОСОБА_2 по закінченню
вказаного строку.

В силу ст. 556 ЦК України, позивач, як такий,
що виконав кредитний договір за відповідача ОСОБА_2 в зв'язку з договором
поруки, має право вимагати штрафних санкцій, а також інших зобов'язань в тому
числі і тих, що забезпечили виконання основного договору з відповідача ОСОБА_2,
як кредитора перед банком.  Що стосується
відповідачів ОСОБА_3, то в силу ст. 559 ЦК України, договір поруки укладений
між банком і ОСОБА_3 припиняється в зв'язку з переукладанням договору поруки
між банком і позивачем 08.12.2006 року  і
не направленням претензій банком до ОСОБА_3. Відповідачі згідно договору поруки
від 08.12.2006 року не являються поручителями ОСОБА_1, в зв'язку з чимОСОБА_1
не має права пред'являти до них претензії, так як і при укладенні іпотечного
договору,  і кредитного договору, позивач
не був стороною у вищевказаних договорах. Те, що відповідачі добровільно виплатили
вищевказану суму не свідчить про переукладання цього договору.

Позивач
звернувся до суду 24.12.2007 року про стягнення додаткових штрафних санкцій з
відповідачів, що передбачені в договорі іпотеки, при цьому відповідачі
21.12.2007 року сплатили згідно вимог нотаріуса про усунення порушень суму
боргу по договору і штрафні санкції в сумі 87 920 гривень. Суд вважає, що
розрахунок нотаріуса по вимозі про усунення порушень на підставі ст. 33 та 35
Закону України “Про іпотеку” відповідає дійсності і вся заборгованість складає
вищевказану суму, яка на вимогу нотаріуса була сплачена відповідачами у
передбачений законом строк позивачеві.

Тому вимоги позивача про зобов'язання
відповідачів передати йому предмет іпотеки і стягнути штрафи від вартості
іпотеки у розмірі 31500 гривень, не підлягають задоволенню.

Оскільки
у задоволенні позову судом відмовлено позивачу за справою, то необхідно
скасувати заходи забезпечення позову у вигляді накладення заборони відчуження
не житлової будівлі - комплексно-приймального пункту, розташованого в сел.
АДРЕСА_1

Керуючись
ст.ст.10, 11, 154, 212, 214-215 ЦПК України,
ст. ст. 553, 556,  558, 559 ЦК
України,    суд

ВИРІШИВ:

У позові ОСОБА_1 про звернення
стягнення на нерухоме майно відповідно до Іпотечних договорів шляхом визнання
права власності на вказані предмети іпотеки - відмовити.

Скасувати
заходи забезпечення позову у вигляді накладення заборони відчуження не житлової
будівлі - комплексно-приймального пункту, розташованого в сел. АДРЕСА_1

Рішення
може бути оскаржене в апеляційному порядку до
апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом
подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення, заяви про апеляційне
оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги з подачі
її копій до апеляційної інстанції або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя:
С.М.Стеганцов