Справа  № 2-1242/2008 рік.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

08 липня 2008 року
Первомайський міськрайонний суд Харківської області у  складі: головуючого судді - Васяновича Г.М.,
при секретарі Боровок Т.П. за участю позивача та представників відповідача
Кіншакової Н.І., Курінної Х.М. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.
Первомайський Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1до
Первомайського Державного підприємства “Хімпром” про стягнення середнього
заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з позовом
та просила його задовольнити посилаючись на те, що знаходилася з
відповідачем в трудових відносинах з 18 лютого 1985 року по 09 січня 2008 року.
В день звільнення з нею не було проведено повного розрахунку всіх сум, що
належать їй. Заборгованість по заробітній платі в розмірі 9231 грн. 89 коп. у
березні 2008 року стягнута рішенням Первомайського міськрайонного суду, проте
нею досі не отримана, тому просить стягнути з Первомайського Державного
підприємства „Хімпром” середній заробіток за час затримки розрахунку при
звільненні в розмірі 2296 грн. 53 коп. В обґрунтування своїх вимог позивач
послалася на ст. 117 КЗпП України.

В судовому засіданні позивач підтримала свої позовні вимоги і просила їх
задовольнити.

Представник відповідача не визнала позовні вимоги і
заперечувала проти їх задоволення, оскільки вважає, що позивач не надала до
суду жодного доказу вини підприємства у затримці виплат заробітної плати, крім того вказала, що підприємство не веде виробничої
діяльності та знаходиться на стадії банкрутства.
Також представник відповідача зазначила, що при звільненні загальна
заборгованість підприємства перед позивачем становила всього 5729 грн. 66 коп.,
з яких 833 грн. 25 коп. - індексація заборгованості по заробітній платі. Крім
того позивачу нарахована вихідна допомога в розмірі 2668 грн. 98 грн.

Заперечуючи доводи представника відповідача, позивач
пояснила, що хоча підприємство в цілому і не працювало, працювали окремі цехи,
здійснювався рух коштів на рахунках підприємства,  керівництво підприємства регулярно отримувало
заробітну плату, тому вина підприємства у невиплаті заборгованості по
заробітній платі є.

Суд, заслухавши пояснення позивача та представника
відповідача, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані сторонами
докази,  встановивши обставини і
відповідні до них правовідносини, прийшов до наступного.

Сторони знаходилися у трудових відносинах з 18 лютого
1985 року по 09 січня 2008 року, що вбачається з трудової книжки. В день
звільнення відповідач - підприємство не провів виплату всіх сум, що належать
позивачу. Сума заборгованості по заробітній платі, яка на день звільнення
становила  9231 грн. 89 коп.(довідка ДП
«Хімпром» № 243 від 27 лютого 2008 року), згідно пояснень сторін,  у березні 2008 року стягнута з відповідача
рішенням суду.

Згідно ст. 117 КЗпП України, підприємство, організація,
установа повинні виплатити звільненому працівникові середній заробіток за час
затримки розрахунку у разі невиплати належних йому сум у строки, зазначені в
ст. 116 КЗпП, якщо своєчасна виплата не була проведена з вини власника або
уповноваженого ним органу.

Обґрунтовуючи свої доводи про відсутність вини відповідача у несплаті
заборгованості по заробітній платі, оскільки підприємство не веде виробничу
діяльність, порушено справу про банкрутство, представник відповідача надала
копії наказів виконавчого директора ПДП “Хімпром” за № 96 від 25 лютого 2008
року та № 164 від 01 квітня 2008 року, копії ухвал Господарського суду
Харківської області від 24 травня 2005 року, 11 вересня 2007р., 26 лютого
2008р., а також копії постанов про арешт коштів від 16.03.2007р., 14.05.2007р.,
31.07.2007р., 27 вересня 2007р. Крім того в заперечення твердження позивача
щодо регулярної виплати зарплати керівництву ДП, представником відповідача
надано довідки, копії яких залучено до матеріалів справи.

З роздруківки  особового рахунку
позивача, наданої представником відповідача і дослідженої у судовому засіданні,
вбачається, що позивачу частково виплачувалася заробітна плата, здійснювалися
погашення комунальних платежів, зокрема за водо- та теплопостачання.

Заперечень щодо цього від позивача не надійшло. Не заперечувала позивач і
нарахування їй індексації заробітної плати за затримку розрахунку та вихідної
допомоги.

Суд критично ставиться до заяви позивача щодо вини підприємства у невиплаті
заборгованості по заробітній платі, оскільки в обґрунтування цього твердження
нею не було надано жодного доказу.

Згідно ч. 1 ст. 60  ЦПК України,
кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на
підставу своїх вимог і звернень.

Виходячи з наведеного суд не знаходить підстав для задоволення позову ,
оскільки відсутня вина відповідача в невиплаті належних позивачу сум при
звільненні, так як з наданих представником відповідача документів вбачається,
що підприємство за об'єктивних причин не веде тривалий час виробничої
діяльності, знаходиться на стадії банкрутства.

Враховуючи викладене, суд вважає, що позов задоволенню не
підлягає..

На підставі ч. 1 ст. 117 КЗпП України, керуючись ст. ст. 10, 11,
58-60,  213-215, 294 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В
:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову до Первомайського Державного
підприємства „Хімпром” про стягнення середнього заробітку за час затримки
розрахунку при звільненні.           Рішення може бути оскаржене в апеляційному
порядку до апеляційного суду Харківської області через Первомайський
міськрайонний суд Харківської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня
проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 20 днів апеляційної скарги, або в порядку ст. 295 ЦПК України.

Суддя