Справа
№ 2 -796| 2008 рік
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2008 року                                                                м.
Дніпродзержинськ

Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська
Дніпропетровської області у складі: судді
Алькової С.М., при  секретарі
Золотих Л.Н.,

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за
позовом  Прокурора м. Дніпродзержинська в
інтересах  громадянки  ОСОБА_1 до ВАТ «Дніпродзержинський
домобудівний комбінат», третя особа - відділення  виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в
місті Дніпродзержинську про відшкодування шкоди,заподіяної працівнику у разі
ушкодження здоров'я,

ВСТАНОВИВ:

Відповідач у судовому засіданні  представник
відповідача змінені позовні вимоги визнав у повному обсязі.

Прокурор м. Дніпродзержинська  звернувся до суду з вищевказаним позовом,
посилаючись на те, що  відповідно  до ст. 121 Конституції України обов'язком
прокурора є захист  інтересів громадянина
в суді, Відповідно до частини 6  ст. 20
закону України «Про прокуратуру» прокурор має право звертатися до суду із
заявами про захист прав  і законних
інтересів громадян. Відповідно до
частини 2 ст. 36 -1 Закону України «Про прокуратуру» підставою
представництва  в суді  інтересів громадянина є  неспроможність  через фізичний  або матеріальний  стан або з інших поважних причин  самостійно
захистити  свої порушені  чи оспорювані права або реалізувати
процесуальні повноваження.
Підставою  представництва  в суді
інтересів громадянки  ОСОБА_1 ,
1943 року народження, пенсіонерки, інваліда ІІІ групи , дитини війни, є  те, що вона через  свій вік, фізичний стан, відсутність
матеріальних  коштів , юридичної
необізнаності, не має змоги самостійно захистити  свої права. Перевіркою прокуратури
встановлено, що  ОСОБА_1  з 13 квітня 1976 року  працювала у ВАТ «Дніпродзержинський
домобудівний комбінат», який раніше
назвався  «Мінтяжбуд УРСР
комбінат  «Дніпротяжстрой»
Дніпродзержинський домобудівний
комбінат» муляром 4  розряду. При
виконанні  своїх  трудових обов'язків 16 лютого 1977 року
ОСОБА_1   отримала  травму на виробництві у вигляді черепно-мозкової
травми, внаслідок чого їй було  була
встановлена ІІІ група  інвалідності  із втратою 40 відсотків професійної  працездатності.   В зв'язку  із погіршенням стану здоров'я  25 листопада
1996 року  їй була встановлена ІІ
група інвалідності  із втратою  70 відсотків професійної  працездатності.  21 листопада 1996 року ОСОБА_1  була звільнена  з підприємства  відповідно до ст.. 38 КЗпП України в зв'язку
із інвалідністю  ІІ групи.  Середній заробіток ОСОБА_1  до каліцтва
складав  170 грн., і починаючи
з  1997 року відповідачем була виплачена
сума  із розрахунку  40 відсотків
втрати професійної працездатності. Починаючи з 1999 року відповідач припинив  виплачувати ОСОБА_1  відшкодування
шкоди, заподіяної здоров'ю.
Відповідно до довідки  ВАТ «Дз
ДМК» сума заборгованості
відповідача  перед ОСОБА_1  за період з
01 червня 1999 року по 01 квітня
2001 року   склала 4543,12 грн.,
яку у добровільному порядку
відповідач   ОСОБА_1 не виплатив,
посилаючись на  відсутність грошових
коштів.   З  01 квітня 2001 року виплати відшкодування
шкоди, завданої  здоров'ю,
зобов'язаний  здійснювати  Фонд соціального страхування  від нещасних
випадків на виробництві та профзахворювань, в зв'язку з чим  облікову справу ОСОБА_1  передано
до відділу  виконавчої дирекції
Фонду, і на момент  передачі   особової справи  відповідач повинний  був
виплатити  ОСОБА_1  за період
з 01 червня 1999 року по 01 квітня 2001 року  з урахуванням компенсації  за несвоєчасно виплачену шкоду в сумі  5027,22 грн..
у серпні 2001 року  ОСОБА_1
отримала від  фонду  1210,25 грн., і  сума
не виплаченого відповідачем відшкодування на  момент звернення до суду  з позовом
складає  3816,97 грн.., яка
повинна  бути  виплачена
ОСОБА_1 з урахуванням  індексації
суми и заборгованості. Просять суд
зобов'язати  відповідача  зробити індексацію  суми заборгованості перед ОСОБА_1  за період з 1999 року по 01 березня 2001
року, зобов'язати   відповідача  зробити перерахунок розміру відшкодування
шкоди  за період з  21 листопада 2006 року по 01 березня  2008 року та стягнути з відповідача  на користь ОСОБА_1 3816,97 грн.

21 жовтня 2008
року прокурором  м.
Дніпродзержинська  в порядку ст..  31, 173 ЦПК України була подана позовна заява
із зміненими   позовними вимогами, у якій
прокурор  просить стягнути з
відповідача  на користь ОСОБА_1  у рахунок відшкодування  заподіяної
здоров'ю шкоди в розмірі  10597
грн.      (4543, 12 грн. - невиплачену
суму відшкодування заподіяної здоров'ю шкоди та 6053,88 грн. - суму
компенсації  шкоди в зв'язку  з порушенням терміну  її виплати), тим самим задовольнити позов у
повному обсязі.

У судовому засіданні
прокурор позов  підтримав,
підтвердив  зазначені у позовній заяві   суть та обставини  позову та просить задовольнити позов у
повному обсязі, стягнути з  ВПТ «Дз ДСК»
на користь ОСОБА_1  невиплачену
відповідачем  суму відшкодування
заподіяної здоров'ю шкоди  в сумі 4543,
12 грн. та  суму компенсації шкоди в
зв'язку  з порушенням  терміну її виплати в сумі 6053,889 грн. з
урахуванням наданого  розрахунку,
зробленого відповідно до Постанови
Кабінету міністрів України  від 21
лютого  2001 року № 159 «Про затвердження
Порядку проведення  компенсації
громадянам втрати  частини грошових  доході в зв'язку  з порушенням
термінів  їх виплати  у разі виплати   у жовтні 2008 року.

У судовому засіданні
ОСОБА_1 підтримала  позовні  вимоги прокурора  і просить задовольнити  позов у повному обсязі, стягнути з
відповідача на її користь  10957 грн. у
рахунок відшкодування шкоди, завданої здоров'ю
та компенсаційних  виплат в
зв'язку   із  порушенням
терміну  виплати.

Представник відповідача у судовому засіданні позов
визнав  у повному обсязі,  пояснив, що
підприємством   ОСОБА_1 дійсно
не  виплачена  сума у відшкодування  шкоди, завданої  здоров'ю , в сумі  4543, 12 грн. в зв'язку  з відсутністю зайвих коштів.  Не заперечує, що  н користь
ОСОБА_1   слід також стягнути
і  суми у
компенсації  шкоди  в зв'язку
з порушенням терміну її виплати.

У судовому засіданні
представник  відділення  виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в
місті Дніпродзержинську  вважає, що позов
прокурора  підлягає  задоволенню у повному обсязі  і з відповідача  на користь ОСОБА_1 належить стягнути  10597 грн. відповідно  до наданого розрахунку.

Суд, вислухав прокурора,
ОСОБА_1 відповідача та представника Фонду, дослідивши матеріали справи,
вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

У судовому засіданні було встановлено, що  дійсно
в результаті перевірки, проведеною прокуратурою м. Дніпродзержинська,
було  встановлено, що  ОСОБА_1
з 13 квітня 1976 року  працювала у
ВАТ «Дніпродзержинський домобудівний комбінат», який раніше  назвався
«Мінтяжбуд УРСР комбінат
«Дніпротяжстрой» Дніпродзержинський домобудівний  комбінат» муляром 4  розряду ( а.с. 7 - витяг із трудової книжки
ОСОБА_1).

При виконанні
своїх  трудових обов'язків 16
лютого 1977 року ОСОБА_1   отримала  травму на виробництві у вигляді
черепно-мозкової травми (а.с. 4 - акт
про нещасний випадок на виробництві), внаслідок чого їй було  була встановлена ІІІ група  інвалідності
із втратою 40 відсотків професійної
працездатності.

В зв'язку  із погіршенням стану здоров'я  25 листопада
1996 року  їй була встановлена ІІ
група інвалідності  із втратою  70 відсотків професійної  працездатності. ( а.с.  9 - довідка
МСЕК).

21 листопада 1996
року ОСОБА_1  була звільнена  з підприємства  відповідно до ст.. 38 КЗпП України в зв'язку
із інвалідністю  ІІ групи.  Середній заробіток ОСОБА_1  до каліцтва
складав  170 грн., і починаючи
з  1997 року відповідачем була виплачена
сума  із розрахунку  40 відсотків
втрати професійної працездатності.

Починаючи з 1999 року відповідач припинив  виплачувати ОСОБА_1  відшкодування
шкоди, заподіяної здоров'ю.
Відповідно до довідки  ВАТ «Дз
ДМК» сума заборгованості
відповідача  перед ОСОБА_1  за період з
01 червня 1999 року по 01 квітня
2001 року   склала 4543,12 грн. (
а.с. 10 - довідка  № 197 про суму
заборгованості), яку у добровільному порядку
відповідач  ОСОБА_1 не виплатив,
посилаючись на  відсутність грошових
коштів.

Відповідно до ст.. 1195
Цивільного Кодексу України
юридична особа, яка задала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням
здоров'я  фізичній особі ,
зобов'язана  відшкодувати   потерпілому
заробіток (доход) , втрачений ним внаслідок  втрати
або  зменшення  професійної або загальної працездатності.

Відповідно  до ст..
1202 ЦК України  відшкодування шкоди   здійснюється   щомісячними платежами.

Згідно положень ст.. 1203 ЦК  України
потерпілий  має право на
збільшення  розміру  відшкодування
шкоди, якщо його працездатність
знизилася  порівняно  з тією, яка була  у нього
на момент вирішення   питання про
відшкодування  шкоди.

Але за зверненням ОСОБА_1 відповідач  таких перерахунків   самостійно не провів, і  заборгованість   в розмірі 4543, 12 грн.,  яка утворилася за період  з 01 червня 1999 року по 01 квітня 2001
року  не виплатив.

Відповідно до ст..
1208  ЦК України  за заявою
потерпілого у разі  підвищення
вартості  життя, у разі збільшення
розміру  мінімальної заробітної  плати, розмір
відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, підлягає індексації на підставі
рішення суду.

Згідно розрахунку, наданого  прокурором м. Дніпродзержинська, який
виконаний  відповідно до Постанови  Кабінту міністрів   України від 21 лютого 2001 року № 159 «Про
затвердження  Порядку проведення  компенсації громадянам  втрати
частини грошових коштів в зв'язку
з порушенням  термінів їх виплати»
у разі виплати  у жовтні 2008 року,  компенсація за несвоєчасно  виплачену
шкоду, яка   підлягає  стягненню
з відповідача на користь ОСОБА_1 складає
6053, 88 грн., а тому  на
користь   ОСОБА_1     належить стягнути   як   заборгованість   по відшкодуванню  шкоди в сумі
4543,12 грн., так   і  компенсацію за несвоєчасно  випалену шкоду в сумі 6053,88 грн., а
всього  10597,00 грн.

Належить стягнути
з відповідача і судові витрати, які складаються   із судового збору  в сумі 105,97 грн.  та витрати
на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи в сумі 30 грн..

Керуючись ст. ст.
10, 11, 209, 212, 214 -215,  88  ЦПК України, ст. ст.. ст. 1195, 1202, 1203, 1208 ЦК України,

ВИРІШИВ:

Цивільну справу за позовом Прокурора м. Дніпродзержинська
в інтересах  громадянки  ОСОБА_1 до ВАТ «Дніпродзержинський
домобудівний комбінат», третя особа - відділення  виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в
місті Дніпродзержинську про відшкодування шкоди,заподіяної працівнику у разі
ушкодження здоров'я,    задовольнити у
повному обсязі.

Стягнути з  ВАТ
«Дніпродзержинський домобудівний комбінат», на користь  ОСОБА_1
у  відшкодування  заподіяної здоров'ю  шкоди  4543,12 грн.,
компенсацію в зв'язку з порушенням
терміну  виплати  суми шкоди в
розмірі 6053,88 грн.,   а всього
стягнути з відповідача на користь
ОСОБА_1 10597,00 (десять тисяч п'ятсот дев'яносто  сім ) грн..

Стягнути з  ВАТ
«Дніпродзержинський  домобудівний
комбінат»   на користь держави судовий
збір в сумі 105,97 грн., та витрати на інформаційне-технічне забезпечення
розгляду цивільної  справи в сумі 30 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через
суд першої інстанції шляхом подачі в 10 - денний строк з дня проголошення
рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів
апеляційної скарги, або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя:                                                                         С.М.
Алькова