Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И

10 вересня
2008 року                                                                                               м. Біла Церква

Білоцерківський
міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого                                       - судді Примаченка В.О.

при секретарі
судового засідання - Алєксандрову О.О.,

розглянувши у
відкритому  судовому засіданні в залі
суду в м. Біла Церква позовну заяву ОСОБА_1 до Розаліївської сільської
ради про визнання права власності на державні акти про право власності на
земельні ділянки,

Керуючись ст. 55
Конституції України, ст. 12 Закону України «Про власність», ст. ст. 1216, 1218
ЦК України, ст. 81 ЗК України, ст. ст. 1, 3, 10, 11, 60, 61, 209, 213-215, 294,
296 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до Розаліївської сільської ради про
визнання права власності на державні акти про право власності на земельні
ділянки розміром
0,2499 га та розміром 0, 6856 га.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області через
Білоцерківський міськрайонний суд шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження
протягом десяти днів з дня проголошення рішення та подання після цього протягом
двадцяти днів апеляційної скарги, копія якої одночасно надсилається до суду
апеляційної інстанції, або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про
апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано.
Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була
подана у зазначений вище строк, рішення суду набирає законної сили після
закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя                                                                                                          В.
О. Примаченко

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И

10 вересня
2008 року                                                                       м. Біла Церква

Білоцерківський
міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого                                       - судді Примаченка В.О.

при секретарі судового засідання - Алєксандрову О.О.,

розглянувши у відкритому  судовому
засіданні в залі суду в м. Біла Церква позовну заяву ОСОБА_1 до
Розаліївської сільської ради про визнання права власності на державні акти про
право власності на земельні ділянки,

встановив:

У липні 2008 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до
Розаліївської сільської ради, у якому просить визнати за нею право власності на
державні акти на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯЖ 327440,
розміром 0,2499 га та серії ЯЖ №327441 розміром 0, 6856 га.

В обґрунтування позову зазначається, що після смерті
матері ОСОБА_2 залишилася спадщина у вигляді державного акту на право приватної
власності на земельну ділянку серії ЯЖ 327440, розміром 0,2499 га та державний
акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ №327441 розміром 0, 6856
га. Оскільки державні акти на право власності на земельні ділянки, які були
виготовлені після смерті спадкодавця не були зареєстровані у встановленому
законом порядку, позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину на
вказані державні акти.

Позивач ОСОБА_1, якій у судовому засіданні було роз'яснено
наслідки вчинення процесуальних дій, позовні вимоги підтримала з вищевказаних
підстав, уточнювати чи змінювати позовні вимоги не бажає.

Представник відповідача Розаліївської сільської ради у судове засідання не з'явився,
надавши суду заяву, в якій просить розглянути справу у його відсутності,
позовні вимоги визнає.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі,
дослідивши письмові докази, суд встановив такі факти та відповідні їм
правовідносини.

На підставі рішення Розаліївської сільської ради  №142 від 24.10.2005 року на ім'я ОСОБА_2
видано державний акт серії ЯЖ №327441 про право власності на земельну ділянку
площею 0,6856 га з цільовим призначенням для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва. Крім того, підставі рішення Розаліївської
сільської ради  №142 від 24.10.2005 року
на ім'я ОСОБА_2 видано державний акт серії ЯЖ №327440 про право власності на
земельну ділянку площею 0,2499 га з цільовим призначенням для будівництва та
обслуговування жилого будинку.

08.12.1993 року ОСОБА_2 зробила заповіт, яким передала у
спадщину своїм дочкам ОСОБА_3 і ОСОБА_1 все належне їй майно, де б воно не
було, з чого б воно не складалося і взагалі все те, що належало їй на день
смерті і на що вона матиме право.

Державний акт про право власності на земельну ділянку не
був зареєстрований у встановленому законом порядку у зв'язку зі смертю ОСОБА_2
ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується, свідоцтвом про її смерть НОМЕР_1.

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи
людини і громадянина захищаються судом.

Відповідно до ст. 12 Закону України “Про власність”
громадянин набуває право власності  на
майно, одержане внаслідок успадкування.

Згідно зі ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав
та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять
усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини
і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 81 ЗК України громадяни набувають права
власності на земельні ділянки  на
підставі прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 1 ЦПК України завданням цивільного
судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення
цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів фізичних осіб.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні
справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

На підставі викладеного, а також системного аналізу
законодавства суд приходить до обґрунтованого висновку, що спадкоємець може
набувати право власності лише на саме майно, яке спадкується, тобто в даному
випадку земельні ділянки, або на майнові права, якими був наділений спадкодавець
на момент смерті. За таких обставин визнання права власності позивача на
правовстановлюючі документи на майно, які при цьому є недійсними, так як не
були оформлені у встановленому законом порядку, у зв'язку зі смертю  спадкодавця, не тягне за собою автоматичного
визнання його права власності на саме майно.

Позивач, якій було роз'яснено положення ст. 10, 11 ЦПК
України не бажає змінювати позовні вимоги, тому суд позбавлений можливості
захистити права позивача, оскільки самостійно не має права вийти за межі
пред'явлених вимог.

Враховуючи, що задоволення позову призведе до порушення
гарантованого ст. 55 Конституції України та ст. 3 ЦПК України права позивача на
судовий захист своїх невизнаних прав та інтересів та не буде досягнуто
передбаченого ст. 1 ЦПК України завдання цивільного судочинства на справедливе
вирішення цивільної справи, у задоволенні позову необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 55 Конституції
України, ст. 12 Закону України «Про власність», ст. ст. 1216, 1218 ЦК України,
ст. 81 ЗК України, ст. ст. 1, 3, 10, 11, 60, 61, 209, 213-215, 294, 296 ЦПК
України, суд

в и р і ш и в :

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до Розаліївської
сільської ради про визнання права власності на державні акти про право
власності на земельні ділянки розміром 0,2499 га та розміром 0, 6856 га.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду
Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд шляхом подачі заяви
про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня проголошення рішення та
подання після цього протягом двадцяти днів апеляційної скарги, копія якої
одночасно надсилається до суду апеляційної інстанції, або в порядку ч. 4 ст.
295 ЦПК України.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку
подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження
не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але
апеляційна скарга не була подана у зазначений вище строк, рішення суду набирає
законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя                                                                                                          В.
О. Примаченко