Справа  № 22-1621,
Головуючий у першій інстанції Онуфрієв В.М.
Доповідач  Головань А.М.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

29 жовтня  2008 року  колегія   суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської      області
в складі:

головуючої судді Кривохижі В.І.,

суддів Черниш Т.В.,

Голованя А.М.

при секретарі      Салабай М.В.

розглянула у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2на рішення Кіровоградського районного суду Кіровоградської
області від 27 червня 2008 року і

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2006 року
ОСОБА_1звернувся в суд із позовом до ОСОБА_2про розподіл майна подружжя.

Зазначав, що з 18 серпня
1979 року   перебував з відповідачкою у
зареєстрованому шлюбі. 20 квітня 1998 року шлюб у судовому порядку було
розірвано.

За час шлюбу вони збудували
житловий будинок    по АДРЕСА_1.

Посилаючись на те, що він
та відповідачка мають рівні частки при розподілі майна,  просив суд визнати за ним право власності на
1/2 частини   домоволодіння та розділити
це домоволодіння, земельну ділянку і двір пропорційно ідеальним долям сторін в
будинку.

У травні 2007 року
ОСОБА_2пред'явила зустрічний позов, у якому просила суд визнати за нею право
власності на 1/2 частини та поділити дачний будинок в садівничому товаристві «Будівельник»,
розташованого на території Іванівської сільської ради Кіровоградського
району.

Рішенням Кіровоградського районного суду м. Кіровограда від
27 червня 2008 року позов задоволено частково: в порядку поділу майна, що є
спільною сумісною власністю, виділено в натурі по 1/2 частини незавершеного будівництва житлового будинку з господарськими
будівлями та присадибної ділянки, розташованих в АДРЕСА_1, відповідно до
додаткового варіанту висновку експерта за № 1789 - 1790/21 від 14 грудня 2007 року, а саме : - ОСОБА_1. в житловому будинку -
котельню, кухню, житлову кімнату площею
21,86 кв.м., житлову кімнату площею 32,65 кв.м. загальною площею 64,36
кв.м., - ОСОБА_2. в житловому будинку - передпокій, ванну кімнату, сходи,
житлову кімнату площею 11,43 кв.м., сходи на другий поверх, житлову кімнату
площею 25,54 кв.м. загальною площею 59,3 кв.м. Витрати на переобладнання
будинку покладено на сторони в рівних частинах. Виділено  сторонам по 1/2 частини незавершених будівництвом господарських будівель згідно висновку
експерта та земельну ділянку, відповідно по 650 кв.м. за кожним. Стягнуто з
ОСОБА_1. на користь ОСОБА_2. грошову компенсацію в сумі 3113 грн. В решті позов
ОСОБА_1. залишено без задоволення. У зустрічному позові ОСОБА_2. відмовлено.

В обґрунтування
апеляційної скарги ОСОБА_2. посилається на неправильне застосування судами норм
матеріального та порушення норм процесуального права, в зв'язку з чим ставить
питання про скасування судового рішення з ухваленням нового рішення, яким
розділити недобудований будинок між сторонами за додатковим варіантом, вказаним
у висновку № 1789-1790-21 від 14.12.2007 р. з урахуванням арифметичних
виправлень та виділити їй у користування приміщення загальною площею 60,13
кв.м., відповідачеві приміщення загальною площею 60,34 кв.м., зобов»язати
сторони провести відповідні переобладнання будинку. Також, просила стягнути з
неї на користь позивача 5418 грн. грошової компенсації за різницю вартості
часток при поділі будинку й задовольнити поданий нею зустрічний позов про поділ
дачного будинку.

Колегія суддів дійшла
висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Частково задовольняючи
первісний  позов, місцевий суд, виходив з
того, що набуте ОСОБА_1. та ОСОБА_2. під час шлюбу майно є їх спільною сумісною
власністю, а тому підлягає поділу між ними в рівних частках, відповідно до
висновків проведених у справі експертиз. Зустрічний позов залишено судом без
задоволення, оскільки суд встановив, що спірний дачний будинок був побудований
ОСОБА_1. до вступу в шлюб, а тому розподілу не підлягає.

Проте погодитись з таким
висновком суду не можна, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. ч. 1 і 2
ст. 213 ЦПК України - рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно вимог ст. 214
цього Кодексу - під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали
місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення,  та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи
є інші фактичні дані (пропущення
строку  позовної давності
тощо),  які мають значення для вирішення
справи,  та  докази на їх підтвердження; 3) які
правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка   правова
норма   підлягає   застосуванню   до
цих  правовідносин.

При вирішенні вимог
первісного позову про поділ
незакінченого будівництвом житлового будинку місцевий суд виходив з
того, що сторони є власниками цього будинку.

Проте цей висновок
зроблений з порушенням вимог матеріального та процесуального права, оскільки не
ґрунтується на матеріалах справи.

Вирішуючи справу, місцевий
суд, в порушення вимог ст. 213 і 214 ЦПК України, не з'ясував правовий статус
незакінченого будівництвом житлового будинку на час вирішення справи в суді; а
також не встановив, яка саме правова норма підлягає  застосуванню
до   цих  правовідносин.

Зокрема суд не урахував, що згідно
положень ч. 2, 3 ст. 331 ЦК України  право
власності на новостворене  нерухоме  майно
(житлові будинки,  будівлі,  споруди
тощо)  виникає  з
моменту завершення будівництва (створення майна).

Якщо договором або законом
передбачено  прийняття  нерухомого

майна  до
експлуатації,  право  власності
виникає з моменту його

прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно  до
закону підлягає  державній
реєстрації,  право власності виникає з
моменту

державної реєстрації. До  завершення
будівництва   (створення   майна)
особа вважається   власником   матеріалів,
обладнання тощо,  які
були використані в процесі цього будівництва (створення майна).

Наведене свідчить, що незакінчений
будівництвом житловий будинок,
господарські будівлі не можуть бути майном, на яке, як цілісний об»єкт,
можна визнати право власності й розділити у спосіб зазначений у позовних
вимогах. Тобто заявлений  ОСОБА_1.
позов  про поділ спірного майна, є
передчасним.

За таких обставин, ухвалене в справі
судове рішення в частині вирішення первісного позову щодо  поділу незакінченого будівництвом житлового
будинку, виконання робіт по його переобладнанню, поділу незакінчених
будівництвом господарських будівель, та земельної ділянки не можна визнати
законним й обґрунтованим, а тому воно підлягає скасуванню з підстав,
передбачених ч. 4  ст. 309 ЦПК України, з
ухваленням нового рішення про залишення позову ОСОБА_1. в цій частині без
задоволення.

Не є, на переконання колегії суддів,
законним і рішення суду в частині вирішення зустрічного позову, оскільки суд
встановив факт закінчення будівництва дачного будинку до вступу сторін в шлюб
за відсутністю право- установчих документів на цей будинок. Встановлення дати
завершення будівництва об»єкта нерухомості виходячи з показань свідків, яке це
було зроблено судом першої інстанції, законом не передбачено.

Тому рішення суду в цій частині
підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову  ОСОБА_2. у задоволенні зустрічного позову про
поділ дачного будинку у зв»язку з недоведеністю заявлених вимог.

Керуючись  ст.ст.
303, 307, 309, 313, 314, 316
ЦПК  України, колегія   суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_2задовольнити
частково.

Рішення Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 27 червня 2008 року скасувати.

У задоволення первісного позову
ОСОБА_1 та зустрічного позову ОСОБА_2про
розподіл спільного майна подружжя відмовити.

Рішення апеляційного суду
набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскарженим до
Верховного Суду України протягом двох місяців.

Головуюча

Судді

Кінець
форми