Справа
№ 2-0345-2008 рік
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И

14 липня 2008 року Красногвардійський районний суд м.
Дніпропетровська в складі:

головуючої
судді                                                                      Дубіжанської Т.О.

при секретарі
Рожко Я.С.

за участю представника позивача                                     ОСОБА_4.

за участю 3-ї особи
ОСОБА_3

розглянувши
у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську справу за позовом ОСОБА_1
до ОСОБА_2, 3-я особаОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,
заподіяної внаслідок ДТП, -

В С Т А Н О В И В :

В жовтні 2007 року ОСОБА_1. пред'явив позов доОСОБА_3 та ОСОБА_2, в якому
просив постановити рішення, яким стягнути
солідарно з відповідачів на його користь матеріальну шкоду в сумі 1 412 грн. 63
коп., моральну шкоду в сумі 2 000 грн. та судові витрати по справі. В
обґрунтування своїх вимог позивач вказав на те, що 02.08.2006 року о 15.45
годині на перехресті вул. Будівельників та вул. Суворова у м. Дніпропетровську
сталася дорожньо-транспортна пригода за участю його автомобіля НОМЕР_1,
автомобіля НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_2, та автомобіля НОМЕР_3, під
керуванням водіяОСОБА_3 При зіткненні автомобілів «Вольво» та «ЗАЗ», останній
виїхав за межі проїзної частини, де здійснив перекидання та допустив наїзд на
неповнолітнього пішохода ОСОБА_5, після чого виїхав на вул. Будівельників і
скоїв зіткнення з автомобілем позивача «ГАЗ». Внаслідок ДТП автомобіль НОМЕР_1,
був пошкоджений, розмір матеріальної шкоди складає 1412 грн. 63 коп. Для
визначення розміру шкоди позивач поніс витрати на проведення автотоварознавчого
дослідження в сумі 200 грн. Він вважає, що завдану йому матеріальну шкоду
повинні відшкодувати солідарно відповідачіОСОБА_3 та ОСОБА_2, оскільки вони є
володільцями інших автомобілів, які брали участь у ДТП. Крім того, позивачу
було завдано моральної шкоди, яка полягає у гострому почутті страху,
перенесеного під час зіткнення автомобілів, моральному та психічному хвилюванні
у зв'язку з пошкодженням автомобіля, відмовою відповідачів відшкодувати йому
завдану шкоду, порушенням його права власності на автомобіль, що виразилось в
не можливості реалізувати ділові якості, власні наміри та звички, як раніше.
Завдану моральну шкоду позивач оцінює в сумі 2 000 грн., яку просить стягнути
солідарно з відповідачів. У зв'язку з цим, позивач вимушений звернутися до суду
для захисту своїх порушених прав.

В ході розгляду справи позивач, на підставі ст. 31 ЦПК України, пред'явив
позов до ОСОБА_2, вказавши ОСОБА_3 третьою особою, та просив ухвалити рішення,
яким стягнути з відповідача на його користь матеріальну шкоду у розмірі 2984
грн. 78 коп., витрати по оплаті послуг експерта у розмірі 200 грн., моральну
шкоду у розмірі 5 000 грн., витрати на правову допомогу у розмірі 3 000 грн. та
інші судові витрати за подачу позову. В обґрунтування своїх вимог позивач
вказав на те, що 10.09.2006 року слідчим СУ ДМУ УМВС України в
Дніпропетровській області Авер'яновим С.Н. була винесена постанова, якою
відмовлено в порушенні кримінальної справи відносно водія автомобіля НОМЕР_3,
ОСОБА_3, при ДТП 02.08.2006 року о 15.45 годині. Завдана йому матеріальна шкода
складається з вартості матеріального збитку, завданого пошкодженням його
автомобіля ГАЗ, у розмірі 1 412 грн. 63 коп. та вартості відновлювального
ремонту, з урахуванням заміни запасних частин в автомобілі ГАЗ, у розмірі 1 572
грн. 15 коп.

У судовому засіданні представник позивача - ОСОБА_4змінені позовні вимоги
підтримав та просив їх задовольнити, посилаючись на підстави зазначені у
первісній та зміненій позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду
справи був належним чином повідомлений, причини неявки суду не повідомив. Зі
згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає
положенням ст. 224 ЦПК України.

Третя особа ОСОБА_3 у судовому засіданні проти позовних вимог не заперечував.

Вислухавши представника позивача та третю особу, вивчивши матеріали справи,
суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню по наступним
підставам.

У судовому засіданні встановлено, що 02.08.2006 року о 15.45 годині на
перехресті вул. Будівельників та вул. Суворова у м. Дніпропетровську відбулося
зіткнення автомобіля НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_2, з автомобілем
НОМЕР_3, під керуванням водіяОСОБА_3, та автомобіля НОМЕР_1, під керуванням
ОСОБА_1 Внаслідок даної ДТП смертельну травму отримав неповнолітній
ОСОБА_5  Дана обставина підтверджена
постановою слідчого СУ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області лейтенанта
міліції Авер'янова С.Н. від 11.08.2006 року, якою було порушено кримінальну
справу за фактом ДТП, за ознаками ч. 2 ст. 286 КК України. Постановами слідчого
СУ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області лейтенанта міліції Авер'янова
С.Н. від 10.09.2006 року було відмовлено в порушенні кримінальної справи у
відношенніОСОБА_3 та ОСОБА_1, а постановою цього ж слідчого від 21.12.2006 року
ОСОБА_2 притягнутий в якості обвинуваченого по вказаній кримінальній справі та
йому пред'явлено обвинувачення в злочині, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК
України.

Постановою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від
15.06.2007 року, кримінальна справа за звинуваченням ОСОБА_2 за ч. 2 ст. 286 КК
України закрита, ОСОБА_2 звільнено від кримінальної відповідальності на
підставі п. «є» ст. 1, ст. 6 Закону України від 19.04.2007 року «Про амністію».
Цією постановою суду встановлено, що ОСОБА_2 обвинувачувався в тому, що
02.08.2006 року, приблизно о 15.45 годині, керуючи технічно справним
автомобілем НОМЕР_2, що належить йому на праві приватної власності, слідував по
вул. Суворова зі сторони вул. Титова у напрямку вул. Будівельників у м.
Дніпропетровську. Під'їхавши до рівнозначного нерегульованого перехрестя з вул.
Будівельників, ОСОБА_2 зупинив автомобіль перед перехрестям, після чого, грубо
порушуючи правила безпеки дорожнього руху, проявляючи крайню неуважність до
дорожньої обстановки та її зміні, поновив рух і, виїхавши на перехрестя,
допустив зіткнення з автомобілем НОМЕР_3, під керуванням водіяОСОБА_3, який
рухався з права від нього та мав право переваги у проїзді перехрестя, після
чого автомобіль «ЗАЗ» виїхав за межі проїзної частини, де здійснив перекидання
та допустив наїзд на неповнолітнього пішохода ОСОБА_5 який стояв на тротуарі
вул. Будівельників, якому спричинена смертельна травма. Після наїзду на
пішохода некерований автомобіль «ЗАЗ» знову виїхав на проїзну частину, де
допустив наїзд на стоячий на вул. Будівельників, перед перехрестям з вул.
Суворова, автомобіль НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_1, після чого
перекинувся на дах. Порушення правил безпеки дорожнього руху виразилось в тому,
що водій ОСОБА_2, керуючи автомобілем НОМЕР_2, порушив вимоги п.п. 1.3, 1.5,
10.1 та 16.2 Правил дорожнього руху України.

Зазначені обставини також підтверджені оглянутою у судовому засіданні
кримінальною справою № 1-128/07 за звинуваченням ОСОБА_2, за ч. 2 ст. 286 КК
України.

У відповідності до п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від
31.03.1989 року «Про практику застосування судами України законодавства про
відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно
нажитого майна», у разі закриття справи з передбачених законом підстав
цивільний позов не розглядається. Вимоги позивача про відшкодування
матеріальної шкоди у цьому разі можуть бути вирішені в порядку цивільного
судочинства.

Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної
небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право
власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє
транспортним засобом, використання якого створює підвищену небезпеку. Крім
того, в п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27 березня 1992
року є роз'яснення, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна
майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її
заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є
безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи.

Як вбачається з матеріалів справи, автомобіль НОМЕР_2, на час ДТП, був
зареєстрований за відповідачем - ОСОБА_2, що підтверджено копією свідоцтва про
реєстрацію цього автомобіля серії НОМЕР_4 виданого 15.03.2003 року.

11.08.2006 року постановою слідчого СУ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській
області лейтенанта міліції Авер'янова С.Н. по вказаній вище кримінальній справі
була призначена товарознавча експертиза автомобіля НОМЕР_1, провадження якої
доручено товарознавцю ОСОБА_6  Автомобіль
НОМЕР_1, зареєстрований за позивачем - ОСОБА_1що підтверджено копією свідоцтва
про реєстрацію цього автомобіля серії НОМЕР_5, виданого 30.07.2004 року.

31.08.2006 року експерт - автоварознавецьОСОБА_6 склав висновок № 735 експертного дослідження автомобіля НОМЕР_1.
Вказаний експерт має вищу технічну освіту,
кваліфікацію судового експерта - автотоварознавця (свідоцтво № 908 від
10.06.2005 року до 10.06.2008 року). Дане дослідження проведено у
відповідності до Національного стандарту № 1 "Загальні засади оцінки майна
і майнових прав", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №
1440 від 10.09.2003 року, та згідно методики товарознавчої експертизи та оцінки
дорожніх транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції
України, Фонду державного майна України № 142/5/2092 від 24.11.2003 року.

Так, згідно вказаного вище висновку № 735 від
31.08.2006 року на автомобілі НОМЕР_1, пошкоджені вузли, деталі та механізми,
які потребують заміні. Вартість відновлювального ремонту з урахуванням заміни
запасних частин в автомобілі НОМЕР_1, складає: 1572 грн. 15 коп., а вартість
матеріального збитку, завданого власникові автомобіля НОМЕР_1, складає: 1412
грн. 63 коп.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України збитками є втрати, яких особа зазнала у
зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила
або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Отже, матеріальний збиток, завданий власникові автомобіля НОМЕР_1, -
ОСОБА_1, в результаті його пошкодження при ДТП, складає: 2984 грн. 78 коп.

Таким чином, оскільки відповідач ОСОБА_2 на час скоєння ДТП був власником
автомобіля «Вольво» та з його вини скоєна ДТП, що підтверджено матеріалами
оглянутої у судовому засіданні кримінальної справи і встановленими у судовому
засіданні обставинами, то на нього слід покласти обов'язок по відшкодуванню
матеріальної шкоди, завданої власнику автомобіля «ГАЗ» - позивачу ОСОБА_1, в
сумі 2984 грн. 78 коп.

Разом з тим, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути і витрати
по оплаті послуг експерта в сумі 200 грн., які сплачені позивачем за складання
висновку № 735 від 31.08.2006 року по
визначенню матеріальної шкоди автомобіля НОМЕР_1, що підтверджено договором №
735 від 04.08.2006 року та актом № 735 прийому-передачі робіт по експертній
оцінці від 01.09.2006 року

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або
юридичній особі неправомірними діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою,
яка її завдала, за наявності її вини. В судовому засіданні встановлена вина
відповідача у скоєнні ДТП, а також те, що внаслідок ДТП позивач пережив душевні
стражданнях через протиправну поведінку відповідача, були порушенні права
позивача на керування та розпорядження автомобілем «ГАЗ» у зв'язку з його
пошкодженням, що спричинило порушення його нормальних життєвих зв'язків. Тому,
з урахуванням вимог розумності та справедливості, враховуючи характер порушення
прав позивача та глибину його душевних страждань, суд приходить до висновку, що
необхідно частково задовольнити вимоги позивача щодо відшкодування моральної
шкоди та стягнути з відповідача в рахунок відшкодування моральної шкоди - 2 000
грн.

Відповідно до ч. 3 ст. 79 ЦПК України до витрат, пов'язаних з розглядом
судової справи належать витрати на правову допомогу. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК
України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої
сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Як вбачається з матеріалів справи, 03.01.2008 року позивач уклав з
адвокатом ОСОБА_7 договір на надання юридичної допомоги, за яким поручив
останній представляти його інтереси в суді загальної юрисдикції при розгляді
цивільної справи по ДТП. Згідно додаткової угоди № 1 до вказаного договору та
квитанції до прибуткового касового ордеру № 1 від 03.01.2008 року, позивач
сплатив за послуги адвоката 3000 грн. Звідси слідує, що з відповідача на
користь позивача необхідно стягнути сплачені витрати на правову допомогу в сумі
3 000 грн.

Відповідно до ст. 79, ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь
позивача слід стягнути судовий збір сплачений за матеріальну шкоду в сумі 51
грн. та за моральну шкоду в сумі 08 грн. 50 коп., а також сплачені витрати на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 грн., а всього 89
грн. 50 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 22, 1167, 1187 ЦК України, ст.
ст. 10, 57-61, 79, 81, 88, 209, 212-215, 224, 226 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 3-я особаОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та
моральної шкоди, заподіяної внаслідок ДТП - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду у розмірі 2984 грн.
78 коп., витрати по оплаті послуг експерта в сумі 200 грн., витрати на правову
допомогу у розмірі 3000 грн., в рахунок відшкодування моральної шкоди 2000
грн., судові витрати за подачу позову у розмірі 89 грн. 50 коп., а всього 8 274
грн. 28 коп.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду
Дніпропетровської області через Красногвардійський районний суд м.
Дніпропетровська шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення
заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів
апеляційної скарги або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя
Т. О. Дубіжанська