Апеляційний суд Запорізької області
Справа №
22-300/2008 р.                                           Головуючий
у 1 інстанції: Галущенко Ю.А.
Суддя-доповідач:
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2008 року                                                                                          м.  Запоріжжя

Колегія
судців судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області
у складі:

Головуючого:                              Боєвої В. В.

Суддів:                                         Бабак A.M.

Полякова О.З.

При
секретарі:                             Винник
І.С. ,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_1
на рішення Шевченківського районного суду міста Запоріжжя від 10 жовтня 2007
року

по
справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на час навчання,

ВСТАНОВИЛА:

В серпні 2007 року ОСОБА_1
звернулася до суду із позовом про стягнення аліментів на час навчання.

В
обґрунтування позовних вимог зазначала,
що її батьками є ОСОБА_3 та ОСОБА_2. Після розірвання шлюбу між
батьками,  вона проживала з матір'ю,  а батько за рішенням Шевченківського
районного суду м.  Запоріжжя з 1997 року
сплачував на її утримання аліменти. В лютому 2007 року мати -ОСОБА_3
померла,  а рішенням Шевченківського
районного суду м.  Запоріжжя від
20.06.2007 року батько - ОСОБА_2 позбавлений батьківських прав.

З
01.09.2006 року позивач навчається на денному відділенні Запорізького
технічного університету у зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги. Крім
того,  вона отримала аліменти від батька
у липні за червень 2007 року,  а за лютий
і березень аліменти не отримала.

Посилаючись
на зазначені обставини,  просила суд
стягнути з ОСОБА_2на її користь аліменти у розмірі 1/4 частки від усіх видів
його заробітку,  але не менше одного
неоподаткованого розміру доходів громадян щомісячно,  починаючи з липня 2007 року і до закінчення
навчання,  але не більше як до досягнення
нею 23 років.

Стягнути
заборгованість аліментів за лютий та березень 2007 року,  та судові витрати.

Рішенням
Шевченківського районного суду міста Запоріжжя від 10 жовтня 2007 року в
задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить рішення суду скасувати,  посилаючись на те,  що воно ухвалене з порушенням норм
матеріального права,  та постановити нове
рішення,  яким задовольнити її позовні
вимоги про стягнення аліментів на навчання та стягнути з аліменти за
лютий,  березень,  липень,
серпень 2007 року.

Заслухавши
суддю - доповідача,  пояснення учасників
процесу,  дослідивши матеріали
справи,  колегія суддів прийшла до
висновку,  що апеляційна скарга підлягає
задоволенню частково з наступних підстав.

Відповідно
п.2 ч.1  ст.  307 ЦПК України за наслідками розгляду
апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право
скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення по суті
позовних вимог.

Згідно
п.1 ч.1  ст. 309 ЦПК України,  підставами для скасування рішення суду першої
інстанції і ухвалення нового рішення є неповне з'ясування судом обставин,  що мають значення для справи.

З
матеріалів справи вбачається,  що
відповідно свідоцтва про народження,
батьками ОСОБА_1 є ОСОБА_3,  та
ОСОБА_2 (а.с.  9).

Відмовляючи
у задоволенні позову ОСОБА_1 у стягненні аліментів на навчання з ОСОБА_2,  суд виходив з того,  що позивачка отримує щомісячно дохід,  який значно перевищує затверджений розмір
прожиткового мінімуму,  а дохід
відповідача за місцем роботи менший від доходу позивачки,  та в нього є ще аліментні зобов'язання перед
неповнолітньою донькою,  тому не має
можливості надавати позивачці матеріальну допомогу у зв'язку з її навчанням.

З таким
висновком суду погодитися не можна,
оскільки він зроблений без повного з'ясування обставин справи,  у зв'язку з чим колегія суддів вважає за
необхідне на підставі п.1 ч.1  ст.  309 ЦПК України,  рішення суду першої інстанції скасувати та
постановити нове із наступних підстав.

Судом
першої інстанції встановлено,  що
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,  з 01.09.2006 року
є студенткою Запорізького національного технічного університету,  та на даний час навчається на другому курсі
денного відділенні електротехнічного факультету Запорізького національнбго
технічного університету (а.с.  13).

Відповідно  ст.
199 СК України,  якщо повнолітні
дочка,  син продовжують навчання і у
зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги,
батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за
умови,  що вони можуть надавати
матеріальну допомогу.

Як
вбачається з матеріалів справи,  мати
ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2,  що
підтверджено свідоцтвом про смерть (а.с.
10). Позивачка проживає з бабою Залатою К.М. ,  та дідом ОСОБА_5 (а.с. 6). Батько ОСОБА_2
працює слюсарем ТОВ «НДКТІМ-СІЛЬГОСПМАШ» та отримує заробітну плату в
середньому 1082.50 гривень (а.с.  24).

Таким
чином,  вбачається,  що ОСОБА_2 може надавати матеріальну
допомогу,  тому зобов'язаний утримувати
свою доньку до визначеного законом терміну.

Розглядаючи
спір,  суд не повно з'ясував
обставини,  які мають враховуватися при
визначенні розміру аліментів,  тому
дійшов помилкового висновку про те,  що
дохід позивачки значно перевищує дохід відповідача,  а тому не потребує матеріальної допомоги у
зв'язку з навчанням.  Зробивши
висновок,  що середній дохід ОСОБА_1
становить 1579.52 гривень,  суд не
врахував,  що до цієї суми ввійшли разові
виплати на одяг та літературу,  а
відповідно наявним в матеріалах справи доказам,
дохід ОСОБА_1 складається з пенсії у зв'язку з втратою годувальника у
розмірі 226.61 гривна,  стипендії у
розмірі 230.00 гривень,  та виплат на
харчі (а.с.  26, 29).

Враховуючи
всі наведені обставини справи,  та
оцінивши їх в сукупності згідно вимог
ст.  10, 60, 212 ЦПК України,  судова колегія приходить до висновку,  що відповідач має можливість надавати
матеріальну допомогу доньці,  тому вважає
необхідним задовольнити позовні вимоги про стягнення аліментів на навчання до
досягнення ОСОБА_1 23 років. При визначенні розміру аліментів,  колегія суддів,  врахувавши обставини,  зазначені у
ст. . 182 СК України,  вважає за
можливе стягнути з ОСОБА_2аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 100.00
гривень.

На ряду
з цим,  не підлягають задоволенню позовні
вимоги в частині стягнення аліментів за лютий,
березень 2007 року,  та вони
залишаються без розгляду,  оскільки є
рішення суду про стягнення вказаних аліментів з ОСОБА_2на користь ОСОБА_3 на
утримання доньки ОСОБА_1 до досягнення нею повноліття. У зв'язку зі

смертю
ОСОБА_3,  позивачка не отримує
аліменти,  які стягуються з батька,  тому своє право на їх отримання може реалізувати,  звернувшись з заявою до виконавчої
служби,  або суду,  у відповідності зі  ст. . 378 ЦПК України,  якою передбачено,  що у разі вибуття однієї із сторін
виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою сторони,  суд замінює сторону виконавчого провадження
її правонаступником.

Керуючись  ст.
ст.  207,  209, 218, 307, 309, 313, 316, 317 ЦПК
України,  колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення
Шевченківського районного суду міста Запоріжжя від 10 жовтня 2007 року
скасувати та постановити нове наступного змісту:

Позовні вимоги
ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути
з ОСОБА_2,  ІНФОРМАЦІЯ_3,  працюючого слюсарем ТОВ
«НДКТІМ-СІЛЬГОСПМАШ»,  проживаючого в
АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти на навчання у розмірі 100.00
гривень щомісячно,  але без урахування
часу канікул,  починаючи з 28.08.2007
року до закінчення навчання,  але не
більше як до досягнення нею 23 років.

В іншій частині
позовні вимоги залишити без розгляду,

Рішення
набирає законної сили з моменту проголошення,
проте може бути оскаржене до Верховного Суду України протягом двох
місяців.