Справа № 2-234/08
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

8  вересня 2008 року                              Старовижівський
районний суд Волинської області

в складі:

головуючої:                       Кошелюк Л.О.

при секретарі:                   Сулеві Н.С.

за участю:

позивачки -                         ОСОБА_1

розглянувши у відкритому  судовому
засіданні  в  смт Стара Вижівка справу  за позовом
ОСОБА_1 про визнання права власності на будинковолодіння у порядку
успадкування,

встановив:

Позивачка ОСОБА_1 посилається, що її мати, ОСОБА_2 проживала у власному
будинку АДРЕСА_1, одна. Перед смертю матір забрала до себе у м.Брест, де
померла. При житті спадкодавцем зроблено заповіт у користь позивачки, але не
виготовлено свідоцтва про право власності на нерухоме майно.

Через
відсутність у покійної правовстановлюючих документів на будинковолодіння
держнотконторою відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Просить визнати за нею право власності на будинок і господарські споруди
у порядку успадкування.

У
судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 позов підтримала і пояснила, що дівоче
прізвище ОСОБА_3, і що у батьків вона єдина дитина. За прийняттям спадщини
зверталася до нотконтори у 6-ти місячний строк після смерті матері.

Заслухавши пояснення позивачки, вивчивши матеріали справи, суд приходить
до висновку, що позов підставний.

У
відповідності зі ст.ст. 1217,1220,1233, 1268 ч.3, 1270 ч.1 ЦК України
спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Спадщина відкривається в наслідок смерті особи…

Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї
смерті.

Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час
відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом
строку, встановленого ст.1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

Для
прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з
часу відкриття  спадщини.

Судом встановлено з пояснень позивачки, що її батьками були  ОСОБА_3: ОСОБА_2 і  ОСОБА_4, які перебували у зареєстрованому шлюбі
і мали одну дитину - позивачку. Вони побудували у 50-60-х роках будинок з
господарськими спорудами, що знаходиться АДРЕСА_1, який не газифікований і
немає побутових

-2-

зручностей. На день смерті батьки проживали самі. Батько
помер у 1985 році, а мати ІНФОРМАЦІЯ_1. Остання склала заповіт на своє майно у
користь позивачки 16.06.06р., який не змінено і не відмінено. За місяць до
смерті позивачка забрала матір до себе, де та у м.Бресті  і померла. При житті спадкодавцем не
виготовлено свідоцтва про право власності на нерухоме майно. Позивачка у
встановлений строк  звернулася за
прийняттям спадщини до держнотконтори.

Доказами по справі
пред'явлено:копії паспорта, свідоцтва про народження, довідку про
реєстрацію шлюбу і рішення суду про розірвання шлюбу позивачки; копію заповіту
і копію свідоцтва про смерть спадкодавця;
довідку Дубечненської сільради
про склад сім'ї  спадкодавці;
технічну документацію на спадкове будинковолодіння  і підтвердження  Старовижівської держнотконтори.

З
врахуванням викладеного позов підлягає до задоволення бо згідно зі ст. 328 ЦК
України позивачка набуває права
власності на законних підставах.

Керуючись ст.
10,60, 212-213  ЦПК України, ст.ст. 328,
1217, 1220, 1233, 1268 ч.3,                                                                                              1270
ч.1  ЦК України

суд -

В И Р І Ш И В:

Позов
задовольнити.

Визнати право власності на
будинок і господарські споруди , що знаходяться АДРЕСА_1, за ОСОБА_1( у порядку
успадкування).

Рішення набирає законної сили через 10 днів з дня проголошення,
якщо  протягом цього часу не поступить
заява до апеляційного суду Волинської області через Старовижівський  райсуд про апеляційне оскарження та
послідуюча апеляційна скарга протягом  20
днів.

ГОЛОВА СУДУ
Л.О.КОШЕЛЮК