Справа № 22-167/08 Головуючий
Г.В. Суддя-доповідач: Денисенко
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2008
року    м. Запоріжжя

Колегія
суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Запорізької області
у складі

головуючого    Онищенко Е.А.

суддів:           Денисенко
Т.С.

Коваленко
А. І. при секретарі:   Бурима В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області'
від ІЗ серпня 2007 року по справі за позовом ОСОБА_1 до повного товариства «ОСОБА_2,  ОСОБА_3 і К* «Азов-Ломбард» про визнання договорів позики
та застави недійсними,

ВСТАНОВИЛА:

В лютому 2006 року ОСОБА_1
звернувся до суду із позовом до повного товариства «ОСОБА_2,  ОСОБА_3 і К* «Азов-Ломбард» про визнання недійсними
договорів позики та застави своєї квартири від 16.03.2000 року,  оскільки вони були ним укладені на вкрай
невигідних для нього умовах внаслідок збігу важких обставин. Зазначав,  що вимушений був укласти такі договори,  оскільки йому терміново потрібні були кошти
за оренду нежитлового приміщення,  для
того,  що б судом не буво розірваний цей
договір з причин несплати заборгованості по орендній платі. Невигідними умовами
при укладені оскаржуваних договорів є те,
що термін повернення позики був встановлений всього в один місяць,  були передбачені великі відсотки за
користування кредитом,  вартість
закладеного майна в два рази перевищувала суму кредиту.

При розгляді справи він доповнив позовні вимоги,  просив визнати зазначені договори позики та
застави недійсними,  оскільки в момент їх
підписання він знаходився у хворому психічному стані,  тому уклав їх на вкрай невигідних для себе
умовах.

Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької
області від 13 серпня 2007 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням ОСОБА_1 подав апеляційну
скаргу,  в якій,  посилаючись на порушення норм матеріального
та процесуального права,  просить рішення
суду першої інстанції скасувати,
ухвалити нове рішення,  яким
задовольнити його позов в повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши обставини справи,
судова колегія вважає,  що
апеляційна скарга ОСОБА_1
задоволенню не підлягає з таких підстав.

Згідно зі ст. 303 ЦПК
України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без
змін,  якщо визнає,  що суд першої інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як встановлено судом,
16 березня 2000 року ОСОБА_1 уклав з
повним товариством «ОСОБА_2,  ОСОБА_3 і К* «Азов-Ломбард» договір позики 5000грн.,  які зобов'язався повернути через місяць,  крім того за користування зазначеною сумою
він зобов'язався виплатити кредитору відсотки у розмірі 0.5% від суми,  що була запозичена,  зобов'язавшись забезпечити повернення суми
укладенням договору застави квартири,  що
належала йому на праві приватної власності.

16 березня 2000 року ОСОБА_1 з повним товариством «ОСОБА_2,  ОСОБА_3
і К* «Азов-Ломбард» уклав договір застави,
за яким в забезпечення зазначеного зобов'язання щодо повернення
запозиченої суми,  відсотків по
ньому,  пені,  штрафних санкцій,  передав в заставу об'єкт нерухомості -
двокімнатну квартиру АДРЕСА_1,  оцінивши
її в 10000грн. при інвентаризаційній її вартості ві 1146грн.

В зв'язку з несплатою боргу,  який станом на 01.07.2000 року становив 6700
грн. (5000грн. - суми кредити,  1200грн.
- відсотків за користування кредитом та 500 грн. -штрафних санкцій,  за заявою позичальника 31.07.2000 року
приватним нотаріусом Бердянського міського нотаріального округу Запорізької
області Порохня О.В. був виписаний виконавчий лист про звернення стягнення на
предмет застави - зазначену квартиру боржника.

На підставі цього виконавчого листа квартира,  що була предметом застави,  продана з публічних торгів і борг був погашений.

Рішенням місцевого суду м. Бердянськ від 07.06.2002 року,  яке залишено в силі ухвалою апеляційного суду
Запорізької області,  ОСОБА_1 відмовлено у
задоволенні його позову до спеціалізованого підприємства "Укрспецюст"
Міністерства юстиції України,  третій
особі - ОСОБА_4 про визнання недійсним результатів публічних торгів нерухомого
майна - квартири АДРЕСА_1.

Суд повно і всебічно дослідив надані сторонами докази і прийшов до
правильного висновку про те,  що позовні
вимоги ОСОБА_1 про
визнання недійсними зазначених договорів позики та застави задоволенню не
підлягають за їх недоведеністю.

Колегія суддів вважає,  що судом
першої інстанції правильно не були прийняті доводи позивача про очевидність
невигідності умов договору кредиту,
оскільки він не надав доказів того,
що на час укладення договору зазначені умови не були звичайними.

Відповідно до ч. 1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини,  на які вона посилається як на
підставу своїх вимог і заперечень.

З огляду на зазначене,  рішення суду
першої інстанції відповідає обставинам справи і закону. Підстав для його
скасування колегія суддів не вбачає.

Що стосується посилання суду на пропуск позивачем строку
позовної давності,  то воно зайве і
підлягає виключенню з мотивувальної частини,
оскільки позивачем не доведено те,
що його права при укладені зазначених договорів були порушені.

Керуючись ст.
ст. 307,  308,  314,
315,  317 ЦПК України,  колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 13 серпня 2007 року по
цій справі залишити без змін.

Ухвала
набирає законної сили негайно,  проте
може бути оскаржена шляхом подачі

касаційної
скарги до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня його

проголошення.