Справа №2-112
15 вересня 2008 року
Василівський районний суд
Запорізької області в складі:
Головуючого - судді                   Нікандрової С.О.
при секретарі                       Олійник М.Ю.
представника позивача      ОСОБА_1.
представника відповідача  ОСОБА_2.
у відкритому судовому засіданні в м.Василівка цивільну справу за позовом ОСОБА_3до
ОСОБА_4про стягнення боргу за договором позики,
ОСОБА_3. звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4. про стягнення боргу за
договором позики, мотивуючи позов тим, що 01.10.2004 року він передав
роки, на підтвердження чого відповідач ОСОБА_4. написав розписку. У зв'язку з
тим, що відповідач не виконував свої зобов'язання за договором та не повернув
борг, позивач просить стягнути з ОСОБА_4. на його користь борг за договором
позики в розмірі 73 155 грн., а також понесені ним судові витрати.
В ході судового розгляду представник позивача ОСОБА_1. позовні вимоги
підтримав з підстав, викладених у позові. Додатково пояснив, що позивач передав
гривень, всі записи на розписці вчинені відповідачем ОСОБА_4. особисто,
вказаний борг відповідач не повернув до цього часу.
В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2. позовні вимоги не
визнала, посилаючись на те, що відповідач ОСОБА_4. в 1999 році у зв'язку з
операцією позичив у позивача в борг грошові кошти в сумі 5000 доларів США.
Частину боргу в сумі 2000 доларів США ОСОБА_4. повернув в тому ж році, а на
решту боргу в сумі 3000 доларів США позивачем
нараховані 10 відсотків пені. У зв'язку зі зміною суми відсотків
ОСОБА_4. неодноразово вимушений був переписувати розписки про суму боргу. В
березні 2007 року ОСОБА_4. взяв кредит у банку і повернув позивачу всю суму
боргу з відсотками. Після цього позивач передав ОСОБА_4. розписки, які ним були
знищені. Той факт, що розписка надана позивачем написана саме ОСОБА_4. ним не
оспорюється, але дати у розписці виконані не відповідачем.
надані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення учасників процесу,
всебічно та повно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги і
заперечення, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для
розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив:
жовтня 2004 року відповідач ОСОБА_4. прийняв від позивача у борг грошову суму
73 155 грн., взявши на себе зобов'язання повернути її позивачу в трирічний
термін, тобто до 01.10.2007 року, що підтверджується розпискою, оригінал якої є
в матеріалах справи /а.с.13/.
свої зобов'язання перед позивачем щодо повернення суми боргу не виконав, гроші
не повернув до теперішнього часу, що підтверджується поясненнями позивача.
ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до
умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.
ст.527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а
кредитор-прийняти виконання особисто.
ст.530 ЦК України якщо у зобов'язання встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у
власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі,
визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість
речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту
передання грошей або інших  речей,
визначених родовими ознаками.
до ст.1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов
може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує
передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості
ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику
(грошові кошти у такій  самій сумі або
речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду
та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в
порядку, що встановлені договором.
Суд керується вимогами ст.ст. 10, 11, 60 ЦПК  України відповідно до яких обставини
цивільних справ з'ясовуються судом на засадах змагальності, диспозитивності,
суд розглядає  цивільні  справи
не  інакше як за заявою осіб в
межах заявлених ними вимог і на підставі
наданих  сторонами та іншими
особами, які беруть участь в справі, доказів, кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.
до вимог ст.545 ЦК України прийнявши виконання
зобов'язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про
одержання виконання частково або в повному обсязі. Якщо боржник видав
кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов'язання,
повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового
документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Наявність
боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов'язку. У
разі відмови кредитора повернути борговий документ або видати розписку боржник
має право затримати виконання зобов'язання. У цьому разі настає прострочення
Суд, виходячи із змісту ст.59 ЦПК України, обмежений нормами права в виборі
засобів доказування, зокрема, обставини справи, які за законом мають бути
підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими
Таким чином, оскільки укладення договору позики повинен підтверджуватися
письмовими доказами, факт повернення грошових коштів повинен підтверджуватися
також у письмовій формі. Тому недотримання письмової форми позбавляє сторони
права, у випадку виникнення спору, посилатися на підтвердження повернення
грошових коштів на показання свідків.
викладене, суд не приймає до уваги показання свідка ОСОБА_5. про те, що
приблизно в березні 2007 року він бачив відповідача ОСОБА_4. і позивача
ОСОБА_3., які в кімнаті здійснювали передачу невідомої суми грошових коштів.
представником відповідачів кредитний договір від 09.02.2007 року і договір
іпотеки від 13.02.2007 року суд не приймає до уваги в якості доказу повернення
відповідачами грошових коштів позивачу, оскільки вказані договори не містять
інформації щодо предмету доказування.
того, за висновком почеркознавчої експертизи від 08.04.2008 року, проведеної за
клопотанням представника відповідачів, буквенно-цифрові записи і підпис в
розписці від 01.10.2004 року, відповідно до якої ОСОБА_4. бере в борг у
до уваги, що розписка знаходиться у позикодавця ОСОБА_3., доказів безгрошовості
угоди позики або повернення грошових коштів в ході судового розгляду справи не
добуто, суд приходить до висновку, що боргове зобов'язання, визначене у
розписці від 01 жовтня 2004 року відповідачем ОСОБА_4. не припинено, сума
року ним не сплачена, тому вказана сума підлягає стягненню з відповідача на
користь позивача ОСОБА_3. в повному обсязі.
Відповідно до ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь
позивача витрати пов'язані із сплатою витрат на інформаційно-технічне
забезпечення в сумі 30 грн. та судового збору в розмірі 230 грн.
ст.ст. 526,527,530,545,1046,1047,1049,1050,1053 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 88,
131, 208-209, 212-215 ЦПК України, суд, -
ОСОБА_3до ОСОБА_4про стягнення боргу за договором позики - задовольнити.
з ОСОБА_4на користь ОСОБА_3суму боргу в розмірі 73 155 грн., судовий збір в
сумі 730 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в
сумі 30 грн., всього - 73 915 /сімдесят три тисячі дев'ятсот п'ятнадцять/
Рішення
суду може бути оскаржене до апеляційного суду Запорізької області через
Василівський районний суд шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження рішення
суду протягом десяти днів з дати проголошення рішення і поданням після цього
апеляційної скарги протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне
оскарження або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Рішення
суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження подано не було.

Суддя
Василівського районного суду

Запорізької
області                                                                          С.О.Нікандрова