Справа № 22ц-2054/2008                               Головуючий у 1
Доповідач - Губар В.С.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

26 листопада 2008 року

м.
Чернігів

Апеляційний
суд Чернігівської області у складі:

головуючого-судді:

Позігуна М.І.

суддів:

Губар
в.с., Редьки А.Г.

при секретарі:         з участю:

ОСОБА_1ОСОБА_2, ОСОБА_3.,
ОСОБА_4, ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Чернігові цивільну справу за апеляційною скаргою
сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю „Надія” на
ухвалу Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 01 жовтня 2008
року про закриття провадження у справі за позовом Сільськогосподарського
товариства з обмеженою відповідальністю „Надія” до ОСОБА_4 про витребування з
незаконного володіння простої круглої печатки та штампу товариства, -

в с т а н о в и в :

СТОВ „Надія” звернулось до
суду з апеляційною скаргою на ухвалу Ніжинського міськрайонного суду
Чернігівської області від 01 жовтня 2008 року, якою було закрито провадження у
справі, так як справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

В апеляційній скарзі СТОВ „Надія” просить скасувати зазначену ухвалу суду,
направивши справу на новий розгляд, посилаючись на те, що суд безпідставно
закрив провадження у справі і така ухвала порушує вимоги глави 2 ЦПК України,
якою врегульовано питання підвідомчості справ
судам та вимоги ст. 205 ЦПК України, якою визначено підстави для
закриття провадження у справі. Апелянт вважає безпідставними висновки суду про
те, що спори між керівниками товариств та самими товариствами підлягають
розгляду в господарських судах, та про те, що ОСОБА_4. є на даний час
керівником СТОВ „Надія”, оскільки останній перебував на посаді керівника СТОВ
„Надія” до 04.04.2008 року, а спільним волевиявленням учасників ТОВ „Агропроект
Холдинг” та ТОВ „Д-2 Агропроект” - загальними зборами СТОВ „Надія” одноголосно
вирішено звільнити з посади директора СТОВ „Надія” ОСОБА_4 З 07.04.2008 року на
цю посаду призначено ОСОБА_2, про що внесені відповідні зміни до Єдиного
державного реєстру. Апелянт зазначає, що суд не мав жодних підстав для висновку
про те, що  даний спір підвідомчий
господарському суду, оскільки предметом спору є незаконність володіння
відповідачем як фізичною особою майном юридичної особи, відповідач не являється
засновником чи учасником товариства, в позові не ставиться питання про визнання
недійсним будь-якого з господарських договорів, неправомірно ним посвідчених
від імені товариства, а тому не є предметом спору укладання, зміна чи
розірвання господарських договорів (п.1 ст. 12 ГПК). Апелянт вважає  безпідставним висновок суду про те, що
ОСОБА_4. є керівником товариства,
оскільки відповідач самостійно забрав свою трудову книжку  і  не
надає працівнику відділу кадрів зробити в ній відповідний запис про його,
позивача, звільнення. Крім того, днем звільнення, відповідно до Інструкції про
порядок ведення трудових книжок працівників, є день видачі трудової книжки, а
оскільки вона знаходиться на руках у відповідача, це ще раз засвідчує про його
звільнення з посади.

Посилаючись на ст. 15 ЦПК України, ст. 12 ГПК України та судову практику,
апелянт вважає, що даний спір підлягає розгляду Ніжинським міськрайонним судом.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи  апеляційної скарги, апеляційний суд приходить
до висновку, що  скарга підлягає
задоволенню, а ухвала суду першої інстанції скасуванню з наступних підстав.

Закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того,  що зазначений позов не підлягає розгляду в
порядку цивільного судочинства, оскільки позивач СТОВ „Надія” є юридичною
особою, а відповідач ОСОБА_4. є директором СТОВ „Надія” і володіє печаткою та
штампом товариства не як фізична особа, а як керівник юридичної особи, а тому
розгляд такої справи згідно зі ст. 1 ГПК України відноситься до компетенції
господарських судів.

Проте, з таким висновком суду першої інстанції не може
погодитись апеляційний суд, виходячи з
наступного.

Згідно зі ст. 12 ГПК України господарським судам підвідомчі: 1) справи у
спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських
договорів, у тому числі щодо приватизації майна, та з інших підстав, крім:
спорів про приватизацію державного житлового фонду; спорів, що виникають при
погодженні стандартів та технічних умов; спорів про встановлення цін на
продукцію (товари),
а також тарифів на послуги (виконання робіт), якщо ці ціни і тарифи відповідно
до законодавства не можуть бути встановлені за угодою сторін; спорів, що
виникають із публічно-правових відносин та віднесені до компетенції Конституційного
Суду України та адміністративних судів; інших спорів, вирішення яких відповідно
до законів України та міжнародних договорів України віднесено до відання інших
органів; 2) справи про банкрутство; 3) справи за заявами органів
Антимонопольного комітету України, Рахункової палати з питань, віднесених
законодавчими актами до їх компетенції; 4) справи, що виникають з
корпоративних відносин у спорах між господарським товариством та його учасником
(засновником, акціонером), у тому числі учасником, який вибув, а також між
учасниками (засновниками, акціонерами) господарських товариств, що пов'язані із
створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності цього товариства,
крім трудових спорів.

Згідно положень ст. 167
Господарського кодексу України, корпоративні права - це права особи, частка
якої визначається у статутному фонді (майні) господарської організації, що
включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською
організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації
та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші
правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Справи, що
виникають з корпоративних відносин - це спори між господарським товариством та
його учасником (засновником, акціонером), в тому числі учасником, який вибув, а
також між учасниками (засновниками, акціонерами), що пов'язані зі створенням,
діяльністю, управлінням та припиненням діяльності цього товариства. Предметом
відповідних позовів можуть бути вимоги про визнання недійсними актів органів
управління господарського товариства, припинення незаконних дій (бездіяльності)
його посадових чи службових осіб, визнання недійсними установчих документів
товариства або угод про відчуження майна, корпоративних прав тощо.

Сукупність наявних у справі доказів приводить апеляційний суд до
переконання, що суд першої інстанції
помилково  зробив висновок про
перебування  ОСОБА_4 на посаді директора
СТОВ”Надія”, зважаючи на наступне. Згідно протоколу загальних зборів від
04.04.08. ОСОБА_4. звільнений з посади директора СТОВ”Надія” на підставі п.1
ст.41 КЗпП України і зазначений протокол є чинним на даний час і  неправомірним в установленому порядку не
визнаний (а.с.50).  Відсутність запису
у  трудовій книжці позивача і  неознайомлення його з протоколом загальних
зборів  чи з наказом про звільнення
його  з роботи    не є підставою  для визнання позивача таким, що продовжує
перебувати у трудових правовідносинах  з
відповідачем,  оскільки, виходячи з вимог
ст.47 КЗпП України, зазначені обставини
мають юридичне значення   щодо
перебігу  строків  в разі звернення до суду за захистом
порушеного права при звільненні.

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій
України станом на 15 липня 2008 року,  керівником
СТОВ „Надія” значиться ОСОБА_2(а.с.33), який призначений на цю посаду
загальними зборами учасників СТОВ „Надія”
про що свідчить протокол №5 від 04 квітня 2005 року (а.с.8).

Як вбачається із змісту позовної заяви, предметом спору є незаконність володіння
ОСОБА_4,  як фізичною особою, майном
(печаткою та штампом) юридичної особи СТОВ „Надія”  і позивач, відповідно до ст.16 ЦК України,
звернувся до суду за захистом своїх порушених прав і даний спір підлягає  вирішенню
судом загальної юрисдикції в порядку цивільного судочинства згідно до
ч.1 ст.15 ЦПК України.

За таких обставин, виходячи з положень п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України,
ухвала Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 01 жовтня 2008
року підлягає скасуванню, а матеріали направленню до суду першої інстанції на
новий розгляд.

Керуючись
ст.ст. 303, 304, 307, 312, 313-315, 317, 319, 324 ЦПК України, апеляційний  суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну
скаргу Сільськогосподарського товариства з обмеженою
відповідальністю „Надія”  - задовольнити.

Ухвалу Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 01 жовтня
2008 року - скасувати, а матеріали справи направити  до суду першої інстанції для продовження
розгляду по суті.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не
підлягає, оскільки не перешкоджає подальшому провадженню справи.

Головуючий:                                        Судді: