Справа
№ 2-2350/2008р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12
вересня  2008  року             Індустріальний  районний суд м.

Дніпропетровська

в
складі : головуючого  судді   -
Слюсар Л.П.

при секретарі             -
Олексенко М.В.

розглянувши
у   судовому засіданні в залі суду  м. Дніпропетровська цивільну

справу
за позовною заявою    ОСОБА_1 до   ОСОБА_2
про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

В
липні  2008 року позивачка звернулася до
суду з позовом  до відповідача про

розірвання
шлюбу, посилаючись на те, що 30 січня 1993 року вона  зареєструвала

шлюб
з відповідачем . Від шлюбу є син
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В
обґрунтування своїх  позовних вимог в
позовній заяві  так і ході судового

засідання
позивачка посилалася на те, що  сімейне
життя з відповідачем фактично

не
склалося, з початку сумісного життя  між
нею і відповідачем весь час

виникали
суперечки, не було взаємопорозуміння. З грудня 2007 року фактично

шлюбні
відносини між ними припинились, так як і ведення спільного

господарства.  За взаємною згодою син проживає із
позивачкою. На його утримання

відповідач   надає матеріальну допомогу добровільно.     Сім'я фактично

розпалася,
збереження не можливо.

Відповідач
в судове засідання   з'явився.   Позовні вимоги визнав.   Просив

шлюб
розірвати  в зв'язку з фактичним
припиненням  шлюбних відносин. Вказав, що

проживає
в цивільному шлюбі з іншою жінкою.
Майновий спір вирішать мирним

шляхом.

Суд  вислухавши пояснення сторін,  дослідивши докази по справі, вважає, що

позов
підлягає задоволенню.

Так,
в судовому засіданні встановлено, що між сторонами 30 січня 1993 року в

Дорошевській
сільській раді  Вознесенського району
Миколаївської області ,

актовий
запис № 3, був зареєстрований шлюб. Від спільного життя є  син ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1.  Судом встановлено, що

сторони
з  грудня 2007 року проживають окремо,
спільне господарство не

ведеться,  примирення не можливе.   Спір про місце проживання дитини

відсутній.

Причиною
розпаду сім'ї є  різні  погляди на життя, побутові питання, питання

виховання
дитини, що послужило  підставою до того,
що між сторонами були

втрачені
почуття любові та поваги, що і призвело у підсумку до остаточного

розпаду
сім'ї.  Спору про розділ майна не
має.

Вказані
обставини підтверджуються поясненнями сторін.

При постановлені рішення, суд враховує те, що
сторони наполягають на

розірванні
шлюбу, сімейно-шлюбні відносини припинені, а тому приходить до

висновку
про те, що сім'я сторін розпалася остаточно та відновлена бути не може

Тому
суд вважає за необхідне позов задовольнити та розірвати шлюб, судові

витрати
віднести за рахунок відповідача.

Приймаючи
до уваги вищевикладене та керуючись ст.ст. 104, 110 Сімейного Кодексу

України
, ст.ст. 3,7,10, 11, 15, 57,88,  212-215
ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Шлюб
між    ОСОБА_2  та
ОСОБА_1, зареєстрований  30  січня 1993 року в

Дорошевській
сільській раді  Вознесенського району
Миколаївської області ,

актовий
запис № 3 , які мають неповнолітню дитину
ОСОБА_3

,  ІНФОРМАЦІЯ_1
- розірвати.

Стягнути  при видачі
свідоцтва про  розірвання шлюбу в
органах РАЦС в прибуток

держави  з
ОСОБА_2 державне мито в розмірі 17 грн. 00 коп.,

ОСОБА_1   від сплати державного мита  звільнити.

Рішення може
бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області

через
Індустріальний районний суд, шляхом подачі у 10-ти денний строк, з дня

проголошення
рішення, заяви про апеляційне оскарження і подання після цього

протягом
20-ти днів апеляційної скарги,  або без
подання заяви про апеляційне

оскарження,
шляхом подачі апеляційної скарги на протязі 10-ти днів з  дня

проголошення
рішення.

Суддя:

Л.П.
Слюсар