Справа № 22-1236/2008 рік                        Головуючий суддя 1
інстанції: Доля В.А.
Категорія : 41                                                           Суддя-доповідач
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М     У К Р А Ї Н И

05 листопада 2008 року
м. Рівне

Колегія суддів судової палати у цивільних
справах апеляційного суду Рівненської області в складі :

Головуючого
судді  : Мельника Ю.М.

суддів
: Гордійчук С.О., Ковалевича С.П.

при
секретарі : Чалій Н.О.

з
участю адвокатів : ОСОБА_1., ОСОБА_2

розглянула у відкритому
судовому засіданні в м.Рівному цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3на
рішення Рівненського міського суду від 10 липня 2008 року в справі за позовом
ОСОБА_3доОСОБА_4,ОСОБА_5 про визначення часток та визначення порядку
користування будинком.

Заслухавши доповідача,
пояснення осіб, що з'явились в судове засідання, перевіривши матеріали справи
та доводи апеляційної скарги колегія суддів,-

в с
т а н о в и л а  :

Рішенням
Рівненського міського суду від 10 липня 2008 року позов ОСОБА_3. задоволено
частково.

Встановлено
порядок користування приміщеннями будинковолодіння АДРЕСА_1, виділено ОСОБА_3.
приміщення позначені відповідно до четвертого варіанту висновку КП ''РМБТІ'' №
106 від 25.01.2008 р. під літ. ''А-1'' №2-1 жила, площею 9,3 м2,
вартістю 22974 грн., № 2-3 жила, площею 13,7 м2,  вартістю 33842 грн., всього 23 м2,
вартістю 56 816 грн., що складає 26,6/100 частин житлового будинку; ОСОБА_4.
приміщення позначені відповідно до четвертого варіанту висновку КП ''РМБТІ'' №
106 від 25.01.2008 р. під літ. ''А-1'' №2-2 передня, площею 10,3 м2,
вартістю 25 444 грн., що складає 11,9/100 частин житлового будинку, в тому
числі приміщення позначені під літ. ''А-1'' № 1 незав., площею 5,22 м2,
вартістю 16 541 грн., № 2 незав., площею 4,47 м2, вартістю 14 165
грн., № 3 незав., площею 12,86 м2, вартістю 40 750 грн., № 7 незав.,
площею 17,64 м2, вартістю 55 897 грн., всього 40,19 м2,
вартістю 127353 грн.

Частка ОСОБА_4
від 38,5/100 ідеальної частки будинковолодіння АДРЕСА_1 та від незавершеної
будівництвом добудови, позначеної під літ. ''А-1'', які умовно прийняті за цілу
частку, становить - 73 %, аОСОБА_3. становить - 27 %.

Зобов'язано
ОСОБА_3. влаштувати окремий вхід в частину будинку та замурувати дверні проєми
між приміщеннями 2-1 та 2-2,3.

ОСОБА_5.
виділено приміщення позначені відповідно до висновку КП ''РМБТІ'' № 106 від
25.01.2008 р. під № І - незав., № 2-4 площею 13,2 м2, № 2-5 площею
12,4 м2, що складає 38,5/100 ідеальної частки вказаного
будинковолодіння.

В решті
позовних вимог ОСОБА_3. відмовлено за безпідставністю.

В поданій на рішення апеляційній скарзі позивач вказує на його
незаконність, оскільки  суд не врахував
обставини які мають значення для справи, зокрема, що позивач є одинокою
матір'ю, проживає у спірному будинковолодінні, іншого житла немає. ОСОБА_4. в
даному будинку тривалий час не проживає, не утримує його.

Крім того, суд не
врахував, що позивач згідна компенсувати відповідачу ОСОБА_4. його частку у
спірному будинковолодінні, в разі її виділення позивачу.

Просить
рішення в частині встановлення порядку користування будинкомАДРЕСА_1 за
четвертим варіантом судової експертизи змінити і ухвалити в цій частині нове
рішення про встановлення користування даним будинком по третьому варіанту
судової експертизи.

Колегія
суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та
обговоривши наведені в скарзі доводи, прийшла до висновку, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Відповідно до ст.213 ЦПК
України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим. Законним рішення,
яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повного і всебічного
з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і
заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому
засіданні.

Згідно ст.214 ЦПК
України під час ухвалення рішення суд вирішує питання чи мали місце обставини,
якими обґрунтовувались вимоги і заперечення, які саме правовідносини сторін
випливають із встановлених обставин та яка правова норма підлягає застосуванню
до цих правовідносин.

Проте, суд цих вимог
закону в повному обсязі не врахував.

Як вбачається з матеріалів справи 13 жовтня
2001 року був укладений договір купівлі-продажу 77/100 ідеальних часток
будинковолодіння АДРЕСА_1, між ОСОБА_6. та ОСОБА_5. та ОСОБА_4 За ОСОБА_5 та
ОСОБА_4 було зареєстровано право власності кожного по 38,5/100 частини
домоволодіння.

На час
укладення договору ОСОБА_3. та ОСОБА_4. перебували у зареєстрованому шлюбі.
Шлюб між ними був укладений 07.10.1994 р., розірваний - 19.05.2005 р.

Доводи відповідача
проте, що ОСОБА_4 у придбання спірного домоволодіння було внесено 20 000 грн. ,
аОСОБА_3 6968 грн. особистих коштів не заслуговують на увагу, оскільки договір
купівлі-продажу 77/100 частини будинку був вчинений за 15 000 грн., а сам факт
продажу квартири, що належала йому на праві приватної власності не свідчить про
витрату цих коштів на придбання ним частини будинку.

Будь-яких
доказів того, що між подружжям мав місце договір про створення спільної
часткової власності відповідно до внесених коштів, відповідач, в супереч вимог
ст.10 ЦПК України, суду не надав і судом їх не здобуто.

Крім того,
рішенням Рівненського міського суду від 8 червня 2007 року встановлено, що
частина будинку придбана ОСОБА_4 підчас перебування у шлюбі із ОСОБА_3. і
являється спільною сумісною власністю подружжя.

З урахуванням
зазначеного, спірна частина будинку була придбана сторонами під час перебування
в шлюбі, а тому 38/100 частини будинку, яка зареєстрована за ОСОБА_4. є
спільною сумісною власністю подружжя.

Згідно ст. 22
КпШС України майно нажите подружжям за час шлюбу є спільною сумісною власністю.
При цьому, згідно вимог ст. 28 КпШС України, частки подружжя у спільній
сумісній власності є рівними.

Таким чином,
ОСОБА_3. та ОСОБА_4. належить на праві власності кожному по 19,25/100 частини
домоволодіння.

Запропоновані
сторонами варіанти порядку користування будинком не можуть бути прийнятними,
оскільки при таких варіантах (ІІІ і ІУ) не забезпечується дотримання санітарних
норм при користуванні будинком кожного із користувачів (відсутні санвузли,
кухня).

При визначенні варіанту
встановлення порядку користування будинком суд
враховує їх інтереси сторін, те, що з позивачкою проживає і перебуває на
її утриманні неповнолітня дитина, а тому апеляційний суд дійшов висновку, що
доцільно обрати перший варіант експертизи, що найбільш наближений до належних
їм часток у спільній власності будинковолодіння та забезпечує можливість
облаштування в будинку кожним із користувачів кухні, санвузла.

Разом з тим, суд першої інстанції до
спірних правовідносин застосував закон, який не підлягав застосуванню та
відповідно не застосував закон, який підлягав застосуванню.

Так, вирішуючи
спір, суд застосував до спірних правовідносин ст. 57 СК України.

Проте, ця
норма не підлягала застосуванню до спірних правовідносин.

Оскільки
спірна частина будинковолодіння сторонами була придбана 13 жовтня 2001 року, то
до спірних правовідносин в частині підстав набуття права спільної сумісної
власності подружжя необхідно застосовувати норми КпШС  України, який діяв на момент набуття
сторонами права власності на майно.

Сімейний
Кодекс України набрав чинності 1 січня 2004 року  і не міг регулювати правовідносини, які
виникли до набрання ним чинності.

Зазначене
свідчить, що суд першої інстанції порушив норми матеріального права.

За таких
обставин рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню із ухваленням нового
рішення.

Керуючись ст.
307,309,316 ЦПК України,ст.22 КпШС України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу
ОСОБА_3задовольнити частково.

Рішення  Рівненського міського суду від 10 липня 2008
року скасувати.

Позов
ОСОБА_3доОСОБА_4,ОСОБА_5 про визначення часток та визначення порядку
користування будинком задовольнити частково.

Визнати право
власності  ОСОБА_3таОСОБА_4 по 19,25/100
частини кожного у праві приватної спільної сумісної власності на
будинковолодіння АДРЕСА_1.

Виділити у
користування ОСОБА_3 приміщення будинковолодіння АДРЕСА_1 позначені відповідно
до першого варіанту висновку судово-будівельної експертизи КП ''РМБТІ'' № 106
від 25.01.2008 р. під літ. ''А-1'' №2-2 жила, площею 10,3 м2,
вартістю 25444 грн., № 2-3 жила, площею 13,7 м2,  вартістю 33 842 грн., всього 24 м2,
вартістю 59 286 грн., що складає 27,7/100 частин житлового будинку, в тому
числі приміщення позначені під літ. ''А-1'' № 2 незав., площею 4,47 м2,
вартістю 14 165 грн., всього 4,47 м2, вартістю 14 165 грн.

Виділити у
користуванняОСОБА_4приміщення позначені відповідно до першого варіанту висновку
судово-будівельно експертизи КП ''РМБТІ'' № 106 від 25.01.2008 р. під літ.
''А-1'' №2-1 передня, площею 9,3 м2, вартістю 22 974 грн., що
складає 10,8/100 частин житлового будинку, в тому числі приміщення позначені
під літ. ''А-1'' №1 незав., площею 5,22 м2, вартістю 16 541 грн., №
3 незав., площею 12,86 м2, вартістю 40 750 грн., № 7 незав., площею
17,64 м2, вартістю 55 897 грн., всього  35,72 м2, вартістю 113 188 грн.

ЧасткаОСОБА_4 від 38,5/100 ідеальної частки
будинковолодіння та від незавершеної будівництвом добудови літ. ''А-1'', які
умовно прийняті за цілу частку, становить 65 %, а ОСОБА_3становить 35 %.

Зобов'язати
ОСОБА_3влаштувати окремий вхід в частину будинку та замурувати дверні отвори
між приміщеннями 2-1 та 2-3,2-2, 1 та 2.

Рішення набирає законної
сили з моменту проголошення і може бути оскаржене до Верховного Суду України
протягом двох місяців з дня набрання ним чинності.

Головуючий :

Судді :