Справа №2-279
РІШЕННЯ

ІМ'ЯМ  УКРАЇНИ

17
червня 2008 року Деражнянський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючої -
судді       Зарєчної І.В.

при секретарі                Шушкевич Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Деражні
справу за позовом  ОСОБА_1  до Деражнянського госпрозрахункового
комунального підприємства „Житлово-експлуатаційне об'єднання” про поновлення на
роботі, стягнення коштів за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної
шкоди, -

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Деражнянського
ГКП „ЖЕО” і просить суд скасувати наказ №43-к від 3 березня 2008 року про
звільнення її з роботи, виключити з трудової книжки запис про її звільнення на
підставі ст.38 КЗпП України, поновити її на роботі на посаді бухгалтера по
заробітній платі з виконанням обов'язків касира Деражнянського ГКП „ЖЕО”,
стягнути моральну шкоду і кошти за час вимушеного прогулу.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги уточнила і
просила суд скасувати наказ №43-к від 3 березня 2008 року про звільнення її з
роботи, виключити з трудової книжки запис про її звільнення на підставі ст.38
КЗпП України, поновити її на роботі на посаді бухгалтера по заробітній платі з
виконанням обов'язків касира Деражнянського ГКП „ЖЕО” з 3 березня 2008 року,
стягнути з відповідача на її користь кошти за час вимушеного прогулу в розмірі
2609 гривень 40 копійок і моральну шкоду в розмірі 1000 гривень.

В позовній заяві і в судовому засіданні позивачка та її представник стверджують,
що 2 квітня 2007 року позивачка була переведена на посаду бухгалтера по
заробітній платі з виконанням обов'язків касира Деражнянського ГКП „ЖЕО”. 3
березня 2008 року вранці директор ГКП „ЖЕО” Маковський М.Л. повідомив позивача
про те, що останню звільнено з роботи і звинуватив її в тому, що вона написала
на нього анонімний лист в Деражнянський районний відділ міліції. В той же день
Маковський М.Л. видав їй трудову книжку і копію наказу про звільнення.

Позивач вважає
своє звільнення з роботи незаконним, оскільки вона ніколи не писала заяву про
звільнення з роботи за власним бажанням. Вважає, що директор Деражнянського ГКП
„ЖЕО” Маковський М.Л. скористався зразком заяви на звільнення, який вона
написала від руки і який постійно знаходився на її робочому столі.  У вказаному зразку були відсутні дата подачі
заяви і дата з якої необхідно звільнити працівника. Тому вона і просить суд
скасувати наказ №43-к від 3 березня 2008 року про звільнення її з роботи,
виключивши з трудової книжки запис про її звільнення на підставі ст.38 КЗпП
України, поновити її на роботі на посаді бухгалтера по заробітній платі з
виконанням обов'язків касира Деражнянського ГКП „ЖЕО” з 3 березня 2008 року,
стягнути з відповідача кошти за час вимушеного прогулу в розмірі 2609 гривень
40 копійок і 1000 гривень моральної шкоди, заподіяної відповідачем в зв'язку з
порушенням її законних прав і інтересів, що призвело до моральних страждань,
втрати нормальних життєвих зв'язків та вимагало від неї додаткових зусиль для
організації свого життя.

Представники відповідача позову не визнали, вважають його необґрунтованим і
таким, що не підлягає задоволенню, в зв'язку з чим просять суд в його
задоволенні відмовити. Крім того, представники відповідача стверджують, що
позивачка 3 березня 2008 року власноручно написала і подала заяву на звільнення
з роботи за власним бажанням. В той же день наказом директора Деражнянського
ГКП „ЖЕО” її було звільнено з роботи.

Вислухавши доводи сторін, пояснення свідка та дослідивши матеріали справи,
суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що 2 квітня 2007 року наказом №71-к позивачка переведена
на посаду бухгалтера по заробітній платі з виконанням обов'язків касира
Деражнянського ГКП „ЖЕО”, що підтверджується копією трудової книжки позивачки і
копією наказу.

3 березня 2008 року ОСОБА_1 звільнена з роботи на підставі ст. 38 КЗпП за
власним бажанням, про що директором Деражнянського ГКП „ЖЕО” виданий
відповідний наказ №43-к від 3 березня 2008 року.

Із наявної в матеріалах справи копії заяви позивачки про звільнення її з
роботи за власним бажанням вбачається, що на ній відсутні дата написання заяви
і дата, з якої позивачка просить звільнити її з роботи.

Свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні показала, що 3 березня 2008 року директор
Деражнянського ГКП „ЖЕО” Маковський М.Л. викликав її до себе і повідомив про
те, що з роботи за власним бажанням звільнилася позивачка, а тому необхідно
прийняти від останньої робочі документи.

Аналізуючи надані докази, суд вважає, що позов в частині поновлення на
роботі підлягає задоволенню.

Згідно зі ст. 38 КЗпП України працівник має право розірвати трудовий
договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або
уповноважений ним орган письмово за два тижні. Якщо працівник після закінчення
строку попередження про звільнення не залишив роботи і не вимагає розірвання
трудового договору, власник або уповноважений ним орган не вправі звільнити
його за поданою раніше заявою, крім випадків, коли на його місце запрошено
іншого працівника, якому відповідно до законодавства не може бути відмовлено в
укладенні трудового договору.

Відповідно до п.12 ч.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 6
листопада 1992 року працівник, який попередив власника або уповноважений ним
орган про розірвання трудового договору, укладеного на невизначений строк,
вправі до закінчення строку попередження відкликати свою заяву, і звільнення в
цьому випадку не проводиться, якщо на його місце не запрошена особа в порядку
переведення з іншого підприємства, установи, організації.

Як вбачається із заяви позивачки, на ній відсутні будь-які дати, тому суд
вважає, що дана заява не може бути підставою для звільнення ОСОБА_1 з роботи.
Крім того остання стверджує, що писала вказану заяву на звільнення як зразок для
інших працівників, а не з метою звільнення.

Що стосується позову в частині стягнення з відповідача 2609 гривень 40
копійок середнього заробітку за час вимушеного прогулу, то суд вважає за
необхідне також задовольнити вказані вимоги позивача.

Згідно зі ст. 235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на
роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про
виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача моральної
шкоди, також підлягають задоволенню, оскільки, на думку суду, позивачу була
заподіяна моральна шкода в зв'язку з порушенням трудових прав в частині
незаконного звільнення з роботи. Вказане порушення завдало позивачу значних
моральних страждань, які виявилися в погіршенні матеріального становища,
порушенні повсякденних стосунків, а тому, керуючись вимогами розумності і
справедливості, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь
позивача моральну шкоду в розмірі 1000 гривень.

Згідно зі ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим
ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його
законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих
зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого
життя.

Керуючись
ст.ст.  10, 60, 212, 213, 215 ЦПК
України, суд, -

в и р і шив:

позов
задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 на посаді бухгалтера по заробітній платі
з виконанням обов'язків касира Деражнянського госпрозрахункового комунального
підприємства „Житлово-експлуатаційне об'єднання” з 3 березня 2008 року.

Скасувати наказ Деражнянського госпрозрахункового
комунального підприємства „Житлово-експлуатаційне об'єднання” №43-к від 3
березня 2008 року про звільнення ОСОБА_1 з посади бухгалтера по заробітній
платі з виконанням обов'язків касира за власним бажанням згідно ст.38 КЗпП
України і виключити з трудової книжки ОСОБА_1 запис про звільнення з роботи за
власним бажанням згідно ст.38 КЗпП України від 3 березня 2008 року.

Стягнути з Деражнянського ГКП „ЖЕО” на користь ОСОБА_1
2609 гривень 40 копійок середнього заробітку за час вимушеного прогулу і 1000
гривень моральної шкоди, а всього 3609 гривень 40 копійок.

Рішення в частині поновлення на роботі і стягнення
заробітної плати за один місяць в розмірі 740 гривень підлягає негайному
виконанню.

Стягнути з Деражнянського ГКП „ЖЕО” судовий збір в дохід
держави в розмірі 51 грн. і витрати на інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи в розмірі 30 грн.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду може бути
подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на
рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження.

Суддя
І.В. Зарєчна