У Х В А Л А

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

28 травня
2008  року

м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

головуючого

Патрюка М.В.,

суддів:

Берднік І.С.,
Лященко Н.П.,  Костенка А.В.,                                   Пшонки М.П.,
-

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, за
касаційною скаргою ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_3на                  рішенням Оболонського
районного суду м. Києва від 28 березня 2007 року та рішення колегії суддів
судової палати у цивільних справах Апеляційного суду                 м. Києва від 12 грудня  2007 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2006 року
ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. Свої
позовні вимоги обґрунтовувала тим, що сторони зареєстрували шлюб у червні 2002
року, від цього шлюбу мають
сина, ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 народження. Просила суд розірвати шлюб із відповідачем, посилаючись на те, що він є
іноземцем, зовсім по-іншому ставиться до сім'ї, до вирішення сімейних проблем, у період сумісного проживання влаштовував
безпідставні сварки, бив її, постійно їй погрожував, знущався над новонародженою
дитиною, виносячи в січні неодягнену
на вулицю, що змусило ОСОБА_1 звертатись до суду за місцем проживання в США в 2004 році. У теперішній час вони мешкають у
різних державах, не підтримують ніяких стосунків, шлюб носить формальний характер, тому
вона наполягала на
розірванні шлюбу.

Рішенням
Оболонського районного суду м. Києва від 28 березня 2007 року позов ОСОБА_1
задоволено. Розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Рішенням колегії
суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м. Києва від 12
грудня  2007 року вказане рішення суду
першої інстанції змінено: виключено з мотивувальної частини рішення посилання
на ст. 279 Сімейного кодексу України та визнано правильним посилання на ст. 60
Закону України «Про міжнародне приватне право». В іншій частині рішення
залишено без змін.

ОСОБА_2 в особі свого
представника ОСОБА_3 звернувся з касаційною скаргою, в якій просить скасувати
ухвалені у справі рішення, а справу передати на новий розгляд до суду першої
інстанції, посилаючись на порушення судовими інстанціями норм процесуального
права та неправильне застосування норм матеріального права.

Касаційна скарга  підлягає
задоволенню з таких підстав.

Ухвалюючи рішення та розриваючи
шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, суди виходили з того, що позивачка є громадянкою
України, постійно проживає та працює в Україні, на її утриманні знаходиться
дитина, син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження. Останнім місцем спільного
проживання подружжя судом визнано Україну, посилаючись на те, що влітку 2005
року відповідач приїздив з Америки в Україну.

Проте з такими висновками судів погодитися не можна з
таких підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно
бути законним і обґрунтованим. Законним
є  рішення,  яким
суд,  виконавши  всі
вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.
Обґрунтованим  є  рішення,
ухвалене  на  основі
повно  і всебічно  з'ясованих
обставин,  на  які сторони посилаються як на підставу своїх
вимог і заперечень,  підтверджених  тими
доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Як убачається з матеріалів справи, відповідачОСОБА_2 є
іноземцем, громадянином Сполучених Штатів Америки.

Відповідно до ст. 60 Закону України “Про міжнародне
приватне право” правові наслідки шлюбу визначаються спільним особистим законом
подружжя, а за його відсутності - правом держави, у якій подружжя мало останнє
місце проживання, за умови, що хоча б один з подружжя все ще має місце
проживання у цій державі, а за відсутності такого - правом, з яким обидва з
подружжя мають найбільш тісний зв'язок іншим чином.

Судами як першої, так і апеляційної інстанцій не
з'ясовано питання, що стосується дійсного останнього спільного місця проживання
сторін, та помилково застосовано норми матеріального права, які не підлягають
застосуванню до спірних правовідносин.

Крім того, як убачається з матеріалів справи, рішенням
цивільного суду округу Лукас штату Огайо у справі про розірвання шлюбу між
ОСОБА_2 та ОСОБА_1, що розглядалася 25 травня 2007 року та                   21 червня 2007 року,
ухвалено розірвати шлюб між сторонами. Проте апеляційний суд на вказане рішення
уваги не звернув й не дав належної оцінки цій обставині.

При викладених обставинах ухвалені у справі рішення без
змін залишатися не можуть і підлягають скасуванню з направленням справи на
новий судовий розгляд до суду першої інстанції, у ході якого суду слід
урахувати наведене й залежно від установленого вирішити спір.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у
цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 в особі свого представника ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Оболонського районного суду м. Києва від 28 березня 2007 року та
рішення колегії суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м.
Києва від 12 грудня  2007 року скасувати,
а справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної
сили з моменту її оголошення й оскарженню не підлягає.

Головуючий

М.В. Патрюк

Судді:

І.С. Берднік

А.В. Костенко

Н.П. Лященко

М.П. Пшонка