У Х В А Л А

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

3 грудня 2008 року                                                                                 м.
Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

головуючого          Гнатенка А.В.,

суддів:                      Барсукової
В.М., Григор'євої Л.І.,

Гуменюка
В.І., Луспеника Д.Д., -

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, Акціонерно-комерційного банку соціального розвитку «Укрсоцбанк»,
малого приватного підприємства «Гама-Універсал» про поділ спільного майна,
набутого під час проживання однією сім'єю без шлюбу, визнання
третьою особою за договором кредиту і за договором іпотеки та зобов'язання
банку укласти угоду про заміну кредитора, за позовом акціонерно-комерційного
банку соціального розвитку «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2, третя особа - ОСОБА_1, про
звернення стягнення на предмет іпотеки, за позовом малого приватного
підприємства «Гама-Універсал» до ОСОБА_2 про розірвання договорів
купівлі-продажу нежитлового будинку та земельної ділянки,

за касаційними скаргами ОСОБА_1, Акціонерно-комерційного банку
соціального розвитку «Укрсоцбанк» (далі - АКБ СР «Укрсоцбанк»), малого
приватного підприємства «Гама-Універсал» (далі - МПП «Гама-Універсал»)

на рішення Ясинуватського міськрайонного суду Донецької області від 15
червня 2007 року, додаткове рішення цього ж суду від 26 жовтня 2007 року та
ухвалу апеляційного суду Донецької області від 18 березня 2008 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2006 року ОСОБА_1 звернулася в суд зі вказаними позовом,
посилаючись на те, що з травня 2005 року по вересень 2006 року проживала однією
сім'єю без шлюбу з ОСОБА_2 У вказаний період ними було придбано за договором
купівлі-продажу з МПП «Гама-Універсал» земельну ділянку площею 0,1900 гектарів,
що розташована в Донецькій області, АДРЕСА_1 за 201100 грн., експертна грошова
оцінка становить 46264,40 грн., а також п'ятиповерховий будинок «Кафе-бар,
центр дозвілля», розташований за тією ж адресою, площею 934,90 кв.м. та
обладнання в ньому за 671000 грн., всього вартість придбаного ними майна
становить 717264,40 грн. Договори купівлі-продажу від 2 грудня 2005 року
укладені на ім'я ОСОБА_2, проте зазначала, що він діяв в інтересах родини і
майно використано в інтересах сім'ї, тому є спільною сумісною власністю і
просила визнати за нею право власності на 1/2 частину вказаних вище земельної
ділянки та п'ятиповерхової будівлі з обладнанням.

Крім того, доповнивши у квітні 2007 року позовні вимоги, зазначала, що для
купівлі ними зазначеного майна ОСОБА_2 2 грудня 2005 року уклав з АКБ СР
«Укрсоцбанк» кредитний договір на 500000 грн. та іпотечний договір з передачею
цього майна банку в іпотеку. Під час оформлення кредитного договору ОСОБА_2
надав банку неправдиву заяву про те, що у шлюбі не знаходиться і спільно з
іншою жінкою не проживає. Оскільки вони проживали однією сім'єю без шлюбу, то його зобов'язання перед банком не є особистим. Просила
визнати її третьою особою за вказаними договорами, так як зникнення ОСОБА_2 і
невиконання ним взятих перед банком зобов'язань створює для неї небезпеку
втрати майна в разі звернення стягнення на це майно з боку кредитора. Так як
вона певний час сплачувала кредит, то вважала, що до неї переходять права
кредитора. АКБ СР «Укрсоцбанк» відхилив її пропозицію про переведення на неї
зобов'язань ОСОБА_2, тому просила про задоволення позову.

У листопаді 2006 року АКБ СР «Укрсоцбанк» звернувся в суд зі вказаним вище
позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки, посилаючись на те, що
ОСОБА_2 порушив свої зобов'язання за договором кредиту, ухиляється від
виконання та приховується і станом на 21 листопада 2006 року за ним значиться
загальна заборгованість в розмірі 542041,86 грн. Оскільки відповідач уклав з
банком 2 грудня 2005 року іпотечний договір, за яким передав в іпотеку нерухоме
майно, для купівлі якого йому наданий кредит: зазначені вище земельну ділянку
та п'ятиповерховий будинок «Кафе-бар, центр дозвілля» з обладнанням в ньому,
позивач просив звернути стягнення на вказане майно на підставі Закону України
«Про іпотеку».

У лютому 2007 року до суду зі вказаним вище позовом звернулось МПП
«Гама-Універсал», в якому посилалось на те, що ОСОБА_2 за договорами
купівлі-продажу зазначених земельної ділянки та п'ятиповерхового будинку
«Кафе-бар, центр дозвілля» з обладнанням в ньому свої зобов'язання оплати
нерухомості в загальній сумі 872100 грн. виконав не повністю, тому просили
стягнути з нього заборгованість в сумі 214241 грн.

У березні 2007 року МПП «Гама-Універсал» змінило позовні вимоги і
посилаючись на ті ж обставини, просило розірвати з ОСОБА_2 договори від 2
грудня 2005 року купівлі-продажу земельної ділянки та п'ятиповерхового будинку
«Кафе-бар, центр дозвілля» з обладнанням в ньому, розташованих у АДРЕСА_1.

Рішенням Ясинуватського міськрайонного суду Донецької області від 15 червня
2007 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 та АКБ СР «Укрсоцбанк»
відмовлено. Позов МПП «Гама-Універсал» задоволено частково. Розірвано договір
від 2 грудня 2005 року купівлі-продажу між МПП «Гама-Універсал» та ОСОБА_2
земельної ділянки, площею 0,1900 га, розташованої у АДРЕСА_1, розподілено судові
витрати.

Додатковим рішенням цього ж суду від 26 жовтня 2007 року відмовлено МПП
«Гама-Універсал» у задоволенні позовних вимог в частині розірвання договору від
2 грудня 2005 року купівлі-продажу між тими ж сторонами п'ятиповерхового
будинку «Кафе-бар, центр дозвілля» з обладнанням в ньому, розташованого у
АДРЕСА_1.

Ухвалою апеляційного суду Донецької області від 18 березня 2008 року
апеляційні скарги ОСОБА_1, АКБ СР «Укрсоцбанк» та МПП «Гама-Універсал»
відхилені, а рішення та додаткове рішення суду першої інстанції залишені без
змін.

У касаційних скаргах, посилаючись на порушення судами норм матеріального та
процесуального права: ОСОБА_1 просить скасувати ухвалені судові рішення та
направити справу на новий розгляд; АКБ СР «Укрсоцбанк» просить скасувати
ухвалені судові рішення в частині відмови їм в позові та задоволення позовних
вимог МПП «Гама-Універсал» і ухвалити нове рішення про задоволення їх позову та
відмовити МПП «Гама-Універсал» в задоволенні позову; МПП «Гама-Універсал»
просить скасувати ухвалені судові рішення та ухвалити нове рішення про повне
задоволення їх позовних вимог.

Колегія суддів Судової палати у
цивільних справах Верховного Суду України, заслухавши суддю-доповідача,
обговоривши доводи касаційних скарг та перевіривши матеріали справи,
дійшла висновку, що скарги АКБ СР «Укрсоцбанк» та МПП
«Гама-Універсал» підлягають частковому задоволенню, а скарга ОСОБА_1 підлягає відхиленню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 324 ЦПК України підставами для касаційного
оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи
порушення норм процесуального права.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 та АКБ СР «Укрсоцбанк»,
суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 не довела, що придбала спірне
майно, проживаючи з ОСОБА_2 однією сім'єю без шлюбу і не довела, що сплатила
всю заборгованість ОСОБА_2 банку, щоб заявляти вимоги про переведення на неї
прав кредитора. Звернути стягнення на іпотечне майно суд вважав неможливим,
оскільки банк уклав з ОСОБА_2 договір іпотеки на нерухоме майно, яке за
іпотекодавцем на праві власності не було зареєстровано, що є порушенням ст. 5
Закону України «Про іпотеку». Частково задовольняючи позовні вимоги МПП
«Гама-Універсал», суд виходив з того, що ОСОБА_2 повністю виконав свої
зобов'язання за договором купівлі-продажу п'ятиповерхового будинку «Кафе-бар,
центр дозвілля» з обладнанням в ньому, сплативши продавцю обумовлену ними суму
в 671000 грн., тому підстав для розірвання договору немає. Суд на підставі ч. 2
ст. 651 ЦК України розірвав договір купівлі-продажу земельної ділянки,
пославшись на те, що ОСОБА_2 за вказаним договором купівлі-продажу не сплатив
продавцю 201100 грн., обумовлених сторонами і на які розраховував продавець,
істотно порушивши умови договору.

Суд
апеляційної інстанції погодився з такими висновками суду першої інстанції.

Проте
до таких висновків у частині вирішення позовних вимог АКБ СР «Укрсоцбанк» та
МПП «Гама-Універсал» як суд першої інстанції, так і суд апеляційної інстанції
дійшли з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм
процесуального права.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі
повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу
своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що для купівлі земельної ділянки
та п'ятиповерхового будинку «Кафе-бар, центр дозвілля» з обладнанням в ньому,
розташованих у АДРЕСА_1, які укладені 2 грудня 2005 року між ОСОБА_2 та
власником нерухомого майна МПП «Гама-Універсал», ОСОБА_2 2 грудня 2005 року
уклав з АКБ СР «Укрсоцбанк» кредитний договір на суму 500000 грн. Кредит
наданий на умовах забезпеченості, повернення,
строковості, платності та цільового характеру зі сплатою 17,5 % річних, кошти
були перераховані на рахунок продавця. Для забезпечення виконання зобов'язання
за вказаним договором кредиту 2 грудня 2005 року ОСОБА_2 передав придбане майно
банку в іпотеку.

Судами також встановлено і сторонами не заперечується, що ОСОБА_2 порушив
свої зобов'язання і станом на 21 листопада 2006 року за ним значиться
заборгованість перед банком у розмірі 542041,86 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про іпотеку» предметом іпотеки
можуть бути один або декілька об'єктів нерухомого майна за таких умов: нерухоме
майно належить іпотекодавцю на праві власності; нерухоме майно може бути
відчужене іпотекодавцем і на нього відповідно до законодавства може бути
звернене стягнення.

Посилаючись на те, що право власності за ОСОБА_2 на куплене ним нерухоме
майно не зареєстровано, а обладнання, яке є в п'ятиповерховому будинку, не є
нерухомим майном, суди лише з цих підстав відмовили АКБ СР «Укрсоцбанк» в
позові.

Проте суди не звернули уваги на те, що ОСОБА_2 набув майно у власність на
підставі правочинів. Відповідно до ст. 657 ЦК України договір купівлі-продажу
земельної ділянки або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і
підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Таке ж положення
зазначене в ч. 4 ст. 334 ЦК України, яка вказує на такий же момент набуття
права власності за договором.

З матеріалів справи вбачається, що державна реєстрація двох правочинів
вчинена 2 грудня 2005 року відповідно до витягу з Державного реєстру правочинів
№№ 1814022 і 1814053 (т. 1, а.с. 8, 13).

Крім того, суди не звернули уваги і на положення частин 2 і 4 ст. 5 Закону
України «Про іпотеку», згідно з якими предметом іпотеки також може бути об'єкт
незавершеного будівництва або інше нерухоме майно, яке стане власністю
іпотекодавця після укладення іпотечного
договору, за умови, що іпотекодавець може документально підтвердити
право на набуття ним у власність відповідного нерухомого майна у майбутньому.

Нерухоме майно передається в іпотеку разом з усіма його приналежностями,
якщо інше не встановлено іпотечним договором. Таке положення закону відповідає
й вимогам ст. 186 ЦК України, за якою річ, призначена для обслуговування іншої
(головної) речі і пов'язана з нею спільним призначенням, є її приналежністю.
Приналежність слідує за головною річчю. У зв'язку з цим висновки суду, що
обладнання, яке знаходиться в п'ятиповерховому будинку «Кафе-бар, центр
дозвілля», не могло бути предметом іпотеки, суперечить вимогам закону.

Крім того, задовольняючи частково позовні вимоги МПП “Гама-Універсал” та
розриваючи договір купівлі-продажу від 2 грудня 2005 року спірної земельної
ділянки, суди не звернули увагу на положення ст. 651 ЦК України, за якою
підставою розірвання договору є доведення істотного порушення умов договору
другою стороною. Таким чином, у силу ст. 214 ЦПК України суду слід було навести
обставини протиправності дій ОСОБА_2 та його винних дій, оскільки встановлення
факту порушення умов договору передбачає необхідність з'ясування всіх елементів
цивільно-правової відповідальності.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для
суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок
доказів в їх сукупності.

У порушення вимог зазначених вище норм процесуального права, суд як першої,
так і апеляційної інстанції при перегляді рішення, належним чином доводи
позивачів та заперечення відповідачів не перевірив і неправильно застосувавши
норми матеріального закону, вирішили спір не у відповідності до положень
закону.

За таких обставин рішення судів при вирішенні позовних вимог АКБ СР
«Укрсоцбанк» та МПП «Гама-Універсал» в частині задоволення позову не
відповідають вимогам ст. 213 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості і зазначені вище порушення призвели до
неправильного вирішення спору, що в силу ст. 338 ЦПК України є підставою для скасування ухвалених
судових рішень з передачею справи на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Разом з тим, Судова колегія вважає, що суд вірно вирішив позовні вимоги
ОСОБА_1, відмовивши їй в позові.

Частиною 3 ст. 10 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або
заперечень, крім випадків встановлених законом.

ОСОБА_1 не довела суду підстави свого позову, а саме не надала суду
безспірних доказів, які б підтверджували те, що нерухоме майно, на яке вона
просить визнати право власності, набуте нею у період спільного проживання з
ОСОБА_2 як чоловік і жінка без шлюбу. Також не ґрунтуються на положеннях закону
і її позовні вимоги в частині визнання її третьою особою за договором кредиту
та іпотеки, визнання її кредитором ОСОБА_2 замість банку.

Крім того, доводи касаційної скарги ОСОБА_1 фактично зводяться лише до
переліку та переписування загальних положень деяких законодавчих актів.

Відсутні підстави для скасування додаткового рішення суду в частині відмови
в задоволенні позову МПП “Гама-Універсал” щодо розірвання договору
купівлі-продажу п'ятиповерхового будинку «Кафе-бар, центр дозвілля» з
обладнанням, оскільки на підставі наданих суду доказів, які ним належним чином
оцінені, достовірно встановлено, що ОСОБА_2 повністю виконав умови договору.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може
встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в
рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або
недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Керуючись ст. ст. 336, 337, 338, 345 ЦПК України, колегія суддів Судової
палати у цивільних справах Верховного Суду України,

у х в а л и л а:

Касаційні скарги Акціонерно-комерційного банку соціального розвитку
«Укрсоцбанк», малого приватного підприємства «Гама-Універсал» (далі - МПП
«Гама-Універсал» задовольнити частково, касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Ясинуватського міськрайонного суду Донецької області від 15 червня
2007 року та ухвалу апеляційного суду Донецької області від 18 березня 2008
року в частині вирішення позовних вимог Акціонерно-комерційного банку
соціального розвитку «Укрсоцбанк», малого приватного підприємства
«Гама-Універсал» скасувати, а справу в цій частині передати на новий розгляд
суду першої інстанції.

Судові рішення в частині відмови в задоволенні позову ОСОБА_1 та додаткове
рішення цього ж суду першої інстанції від 26 жовтня 2007 року залишити без
змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                          А.В.
Гнатенко

Судді:                                                                      В.М.
Барсукова

Л.І.
Григор'єва

В.І.
Гуменюк

Д.Д.
Луспеник