Справа № 2-5058- 2008 року
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М    У К Р А Ї Н И

30 жовтня  2008
року  Соснівський районний суд м. Черкаси
в складі:

головуючого судді - ПИРОЖЕНКО С.А.

при
секретарі - ПОЛІЩУК Л.П.

розглянувши в відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
третя особа: ОСОБА_3 про визнання умов мирової угоди та ухвали суду,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася з позовом до
відповідача про визнання умов мирової угоди та ухвали суду, посилаючись на те,
що  ухвалою Соснівського районного суду
м. Черкаси від 20 березня 2008 року між сторонами була визнана мирова угода,
згідно якої сторони та їхні діти мають звернутися до органів приватизації та
приватизувати квартиру АДРЕСА_1 в частках по ј кожному, після чого відповідач
має подарувати позивачці належну йому частину квартири. Земельна ділянка в
розмірі 816 кв.м., розташована в м. Черкаси, по вул. Івана кулика, залишається
у власності відповідача. Інше майно (речі домашнього вжитку, меблі, теле-,
радіоапаратура) залишені у власності позивачки. Відповідач згідно мирової угоди
зобов»язався проводити переказ своєї пенсії в рахунок аліментів на утримання
неповнолітнього сина, та дорослого сина до 23 років у разі його навчання.

З
часу визнання судом цієї мирової угоди, в порядку її виконання відповідач
приватизував належну йому частину квартири (68% разом з ОСОБА_3 та ОСОБА_4),
однак ухиляється від укладення договору дарування належної йому частини
квартири позивачці, чим прямо порушує умов виконання мирової угоди, ігноруючи
вимоги щодо одночасного виконання п. 5 та п. 12 мирової угоди. При цьому
відповідач вже продав належну йому земельну ділянку, розпоряджається на власний
розсуд речами домашнього вжитку, не переказує своєї пенсії на утримання їхніх
дітей. Отже взяті на себе зобов»язання відповідач не виконує, тому звернулася з
даним позовом до суду.

В
судовому засіданні  позивач позовні
вимоги змінила та просила визнати за нею право власності на 68/300 частин
квартири АДРЕСА_1, стягнути з відповідача на її користь вартість всіх судових
витрат, пов»язаних з розподілом спільного майна та зобов»язати відповідача
перераховувати їй пенсію згідно з п. 7 мирової угоди.

Відповідач
до судового засідання не з»явився, причини неявки суду не повідомив, про день
та час розгляду справи був повідомлений належним чином, з заявами про розгляд
справи у його відсутність не звертався.

Третя
особа в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задоволити.

Суд, заслухавши пояснення позивачки, третьої
особи, дослідивши матеріали справи, встанови наступні факти та відповідні їм
правовідносини, які регулюються нормами цивільного законодавства.

В судовому засіданні встановлено, що Ухвалою
Соснівського районного суду м. Черкаси від 20 березня 2008 року між сторонами
визнана мирова угода, за якою сторони визнають, що частка кожного з них у
майні, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, є рівною і
складає Ѕ . З метою поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 вчиняють наступні дії. ОСОБА_1, ОСОБА_2
та їх діти, що зареєстровані в квартирі АДРЕСА_1 звертаються до органів
приватизації Соснівського райвиконкому про приватизацію цієї квартири і
приватизують її у частках ј кожний. ОСОБА_2 одразу після приватизації названої
квартири, вчиняє спільно з ОСОБА_1 договір дарування, згідно з яким перший
дарує належну йому ј частку квартири другій. В результаті такого договору
дарування ОСОБА_1 стає власником Ѕ частки квартири. В результаті поділу майна,
що є об”єктом права спільної сумісної власності подружжя, на користь ОСОБА_2 в
натурі виділяється земельна ділянка розміром 816,0 кв.м., яка визначена у
Державному акті на право приватної власності на землюНОМЕР_1, розташована у
АДРЕСА_2, та визнається за ним право власності на цю земельну ділянку.  ОСОБА_2 з моменту набрання законної сили
даної мирової угоди вчиняє дії щодо переказу на користь ОСОБА_1 своєї пенсії,
як грошове утримання дітей від шлюбу до виповнення їм 18 років, а у разі їх
навчання - до виповнення їм 23 років. ОСОБА_2 відносить на свій рахунок витрати
з оплати навчання сина ОСОБА_4 у середньому (вищому) навчальному закладі
України. Наявне у квартирі майно (меблі, посуд, предмети обладнання кухні,
вбиральні, туалету, балкону, теле-радіо апаратура) ділиться в натурі на користь
ОСОБА_1. ОСОБА_2 підтверджує отримання коштів за проданий металевий гараж та
відносить на свій рахунок юридичну відповідальність щодо названого гаража.
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заявляють, що майно, що є об”єктом спільної сумісної
власності подружжя, поділене між ними в частках Ѕ кожному, один до одного
жодних претензій не мають, у тому числі і майнового характеру.

З
часу визнання судом даної мирової угоди в порядку її виконання відповідач
приватизував належну йому частини квартири (68% разом з ОСОБА_3 та ОСОБА_4),
однак уникає укладення договору дарування належної йому частини квартири
позивачці, чим порушує умови виконання мирової угоди, ігноруючи вимоги щодо
одночасного виконання п. 5 та п. 12 мирової угоди. При цьому відповідач вже
продав належну йому земельну ділянку, розпоряджається на власний розсуд речами
домашнього вжитку, не переказує своєї пенсії на утримання їхніх дітей.

Відповідно
до ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов»язків,
зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно
зі ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або
припинення цивільних прав та обов»язків.

Дво-
чи багатостороннім правочином (договором) є погоджена дія двох або більше
сторін.

Правочини
відрізняються від інших юридичних фактів тим, що правочини є вольовими актами,
спрямованими на досягнення певного правового результату; завжди є діями
фізичної або юридичної особи та є правомірними діями, що тягнуть виникнення або
видозміни регулятивних цивільних правовідносин, а воля в правочинах завжди
спрямована саме на встановлення, зміну, припинення тощо цивільних прав та
обов»язків.

Тобто,
правочин може бути як підставою призупинення, поновлення, реалізації тощо
правовідносин, так і водночас і підставою припинення одних правовідносин та
підставою виникнення або зміни інших правовідносин.

Отже,
укладена та визнана Соснівським районним судом м. Черкаси мирова угода
відповідає вищеназваним положенням, а тому є таким правочином, який відповідно
до законодавства України повинен бути виконаний належним чином і відповідно до
умов укладеної угоди. З моменту визнання судом мирової угоди припиняються
зобов»язання за одними правовідносинами та виникають зобов»язання, що
випливають за мировою угодою.

Відповідно
до ст. 526 ЦК України, зобов»язання має виконуватися належним чином відповідно
до умов договору та вимог цього Кодексу, а одностороння відмова від
зобов»язання або одностороння зміна його умов не допускаються, якщо інше не
встановлено договором або законом.

А
згідно зі ст. 530 ЦК України, якщо у зобов»язанні встановлений строк (термін)
його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Тому
у зв»язку з невиконанням відповідачем своїх зобов»язань, щодо виконання умов
мирової угоди, вимоги позивача про виконання умов мирової угоди є правомірними.

Рішенням
Соснівського райвиконкому м. Черкаси № 478/1 від 20 липня 2007 року була
проведена зміна договору найму жилого приміщення, згідно якого в користування
позивачки залишена житлова кімната площею 19,4 кв.м., а за відповідачем,
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 - кімнати площею 18,9 та 19,3 кв.м. Підсобні приміщення у
квартирі залишені в загальному користуванні.

Згідно
свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 09 червня 2008 року
позивачка є власником 32/100 частин квартири АДРЕСА_1. Іншу частину квартири
приватизували відповідач та ОСОБА_3, ОСОБА_4 Отже у спільній сумісній власності
позивачки та її синів є 68/100 частин квартири, а частина відповідача становить
68/300 частин даної квартири.

Тому
враховуючи те, що відповідач став власником належної йому частки квартири після
визнання мирової угоди, тобто погодився, щоб дана частина квартири перейшла у
власність позивачки, та не бажає виконати дана умову мирової угоди, суд вважає
визнати за позивачкою право власності на 68/300 частин квартири АДРЕСА_1.

Крім
того, до задоволення підлягає і позовна вимоги про зобов»язання відповідача
виконувати п. 7 мирової угоди, а саме вчиняти дії щодо переказу на користь
ОСОБА_1 своєї пенсії, як грошове утримання дітей від шлюбу до виповнення їм 18
років, а у разі їх навчання - до виповнення їм 23 років.

Заявлена
позовна вимога про стягнення з відповідача на користь позивачки всіх судових
витрат пов»язаних з розподілом спільного майна, задоволенню не підлягає,
оскільки дана вимога не була визначена умовами мирової угоди, про виконання
умов якої позивачка звернулася до суду.

Таким
чином, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимоги, а
саме про визнання за позивачкою права власності на 68/30 частин квартири
АДРЕСА_1 та зобов»язання відповідача до виконання п. 7 мирової угоди, в іншій
частині - позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 212-215, 218
ЦПК України, ст. ст. 11, 202, 525, 526, 530 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 68/300
частин квартири АДРЕСА_1.

Зобов»язати
ОСОБА_2 вчиняти дії щодо переказу на користь ОСОБА_1 своєї пенсії, як грошове
утримання дітей від шлюбу до виповнення їм 18 років, а у разі їх навчання - до
виповнення їм 23 років, згідно пункту 7 мирової угоди від 20 березня 2007 року.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до  Черкаського
апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-ти денний строк
з дня проголошення рішення, заяви про апеляційне оскарження і поданням після
цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної
інстанції або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

ГОЛОВУЮЧИЙ: