Справа № 22ц-455/2008                                                                                       Категорія ЦП: 5
Головуючий у інстанції: Вергопуло
К.В. Доповідач: Градовський Ю.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ЗО січня 2008р.                                                                                                   м.
Одеса

Колегія судців
судової палати в цивільних справах апеляційного суду Одеської області у складі:

Головуючого:               Градовського
Ю.М.

суддів:                           Артеменко І.А.

Суворов В.О.

при секретарі:               Ксендзюк
І.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1на рішення Іллічівського міського
суду Одеської області від 24 жовтня 2007р. по справі за позовом ОСОБА_1до
ОСОБА_2, ОСОБА_3 та неповнолітніх ОСОБА_4, ОСОБА_5 в особі їх законного
представника ОСОБА_2, третя особа - Орган опіки та піклування Іллічівськом
районної адміністрації Одеської області про стягнення грошової компенсації за
частку в спільному майні, -

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2003р.
ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом доОСОБА_2, ОСОБА_3 та неповнолітніх ОСОБА_4,
ОСОБА_5 в особі їх законного представника ОСОБА_2, третя особа - Орган опіки та
піклування Іллічівськом районної адміністрації Одеської області про стягнення
грошової компенсації за частку в спільному майні.

В обґрунтування
своїх вимог позивач посилається на те, що йому належить на праві власності 1/4
частини квартири АДРЕСА_1, інша частина належить його доньки ОСОБА_2.,
зятюОСОБА_3та їх неповнолітнім дітям ОСОБА_5, ОСОБА_4., проте користуватись
житлом він не може, оскільки між ними склались складні стосунки.

Рішенням
Іллічівського міського суду Одеської області від 24 жовтня 2007р. у задоволені
позову було відмовлено.

В апеляційній скарзі
ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати, ухвалити по справі нове рішення, яким
задовольнити його позовні вимоги, посилаючись на порушення норм права.

Розглянувши
матеріали справи, заслухавши доповідь судді доповідача, доводи апеляційних
скарги, пояснення на неї, перевіривши законність та обгрунтованність рішення

2

суду в межах доводів
апеляційної скарги, колегія суддів вважає необхідним скаргу відхилити,
скаргу залишити без змін.

За правилами ст.308ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу
і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції ухвалив рішення з додержанням
норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише
формальних міркувань.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з
того, що сторони є власниками квартири №47 в
будинкуАДРЕСА_1. Позивачу належить 14 частина
вказаної квартири, однак можливості разом проживати він не має, а тому наполягає на виплаті грошової компенсації її
вартості. Оскільки матеріальної можливості у
відповідачів сплатити грошової компенсації не має, суд у задоволенні
вимог відмовив.

Вирішуючи спір по суті, судова колегія вважає, що суд першої інстанції
повно та всебічно дослідив обставини справи,
надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу
спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Так, судом встановлено, підтверджено матеріалами справи і не спростовано сторонами, що квартира №47 по вул.Данченко,2 в
м.Іллічівськ Одеської області належить сторонам на
праві спільної часткової власності, зокрема ОСОБА_1 є власником 14 частини
квартири.

Відповідно до ст.115ЦК України в редакції 1963р. що був чинним на час
виникнення спірних правовідносин, кожний з
учасників спільної часткової власності має право вимагати виділу своєї частки з спільного майна. Якщо угоди про спосіб виділу не
досягнуто, то за позовом будь-кого з учасників майно ділиться в натурі, коли це
можливо без нерозмірної шкоди для його господарського
призначення. В противному разі власник, що виділяється, одержує грошову
компенсацію.

Згідно ч.4,5 ст.319ЦК України, ч.5 ст.4 Закону України „Про власність"
власність зобов'язує, а власник не може
використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, а також зобов'язаний, здійснюючи свої права, не
порушувати права та охоронювані законом інтереси громадян, юридичних осіб і
держави.

Відповідно до довідки про доходи відповідачів (а.с.359,361,377,391),
довідки про оплату аліментів на користь ОСОБА_1
(а.с.362,390), медичних документів про стан здоров'я (а.с.376,383,392) відповідачі не мають матеріальної можливості
сплатити грошову компенсацію вартості частини квартири.

В судовому засіданні суду першої та апеляційної інстанції відповідачі
зазначили, що вони не перешкоджають ОСОБА_1 проживати в квартирі.

За таких
обставин, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для
задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про виплату грошової компенсації вартості
частини квартири, оскільки відповідачі такої матеріальної можливості не мають.

Судова колегія
вважає, що суд першої інстанції правильно дійшов до висновку про те, що матеріальний стан Фоміних тяжкий, а
тому можливості сплатити грошової компенсації ОСОБА_1 у них не має. Він
має право і можливість проживати у квартирі і користуватись своєю власністю.

Колегія
роз'яснює, що у разі, якщо сторони перешкоджають ОСОБА_1 в цьому, він має право
і можливість звернутись до суду з вимогами про усунення перешкод у користуванні
власністю.

В доводах апеляційної скарги апелянт посилається на порушення норм права.
На думку судової колегії, викладені у скарзі доводи не
дають підстав для висновку про неправильне застосування судом
першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи
по суті.

3

При таких
обставинах, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно
встановлені фактичні обставини по справі, рішення суду відповідає вимогам
ст.ст.213,215ЦПК України, а тому не вбачає підстав для його скасування.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.308,315ЦПК
України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1- відхилити.

Рішення
Іллічівського міського суду Одеської області від 24 жовтня 2007р. залишити без
зміни.

Ухвала суду
набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена у
касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня
набрання законної сили.