Справа № 22-1727,                        Головуюча у
суді 1-ї  інстанції - Льон С.М.
-20-                                                      Доповідач   -
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2008 року  Колегія суддів
судової палати в цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської
області в складі :

головуючої судді :  Кривохижі В.І.

суддів : Черниш Т.В.,
Голованя А.М.

при секретарі : Діманової Н.І.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.
Кіровограді цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1на рішення Ленінського районного суду м.
Кіровограда  від  2 липня 2008 року в справі за позовом
ОСОБА_1до  державного підприємства
“Східний гірничо-збагачувальний комбінат”, відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних
захворювань у м. Кіровограді про відшкодування моральної шкоди заподіяної
професійним захворюванням і

В С Т А Н О В И Л А :

У березні 2008 року ОСОБА_1.
звернувся в суд з позовом державного підприємства “Східний
гірничо-збагачувальний комбінат” (далі ДП ”Cхід ГЗК”), відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у м. Кіровограді
(далі - Фонд) про відшкодування моральної шкоди заподіяної трудовим каліцтвом.

Зазначав, що працював на шахті
“Інгульська” ДП ”Cхід ГЗК”  в
умовах впливу шкідливих факторів та отримав професійне захворювання.

7 червня 2006 року  МСЕК вперше встановила йому 50% втрати
професійної працездатності внаслідок професійного захворювання, він є інвалідом
третьої групи. Просив стягнути з ДП ”Cхід ГЗК”  та  Фонду на його користь моральну шкоду,
заподіяну ушкодженням здоров”я, в сумі 100000 грн.

В судовому засіданні позивач
уточнив заявлені вимоги. Просив стягнути з кожного з відповідачів по 50 000
грн. на відшкодування моральної шкоди.

Рішенням
Ленінського районного суду м. Кіровограда
від  2 липня 2008 року позов
залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі
ОСОБА_1. просить скасувати рішення суду першої інстанції, як ухвалене з
порушенням норм матеріального та процесуального права, та ухвалити нове рішення
про стягнення з ДП ”Cхід ГЗК”  на його користь 100000 грн.

Посилається на те, що чинні
норми матеріального права, зокрема, ст. 237-1 КЗпП України,  передбачають відшкодування моральної шкоди при
трудовому каліцтві за рахунок роботодавця, а тому рішення суду не можна вважати
таким, що ґрунтується на законі.

В засіданні апеляційного
суду ОСОБА_1. та представник  Фонду
підтримали доводи апеляційної скарги, а
представник ДП ”Cхід ГЗК”  просив відхилити апеляційну скаргу, оскільки
рішення суду відповідає  матеріалам
справи та вимогам закону.

Колегія суддів вважає, що
апеляційну скаргу слід задовольнити частково, оскільки суд першої інстанції
ухвалив рішення з порушенням норм матеріального і процесуального права.

Матеріалами справи
підтверджується, що позивач працював підземним прохідником  на шахті “Інгульська” ДП ”Cхід ГЗК”
(а.с.9-11).

Висновком МСЕК від 7 червня
2006 року  ОСОБА_1. встановлено 50 %
втрати професійної працездатності в зв”язку з професійним захворюванням та 3
групу інвалідності (а. с. 7-8).

Відповідно до ч.2 ст.153 КЗпП
України обов”язок по забезпеченню безпечних та нешкідливих
умов праці покладається  на власника або
уповноважений ним орган, тобто на роботодавця.

Згідно із ст. 237-1 КЗпП
України відшкодування власником
або   уповноваженим   ним
органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення
його законних прав призвели до моральних страждань,  втрати
нормальних життєвих  зв'язків  і
вимагають  від  нього додаткових зусиль для організації свого
життя.

Колегія суддів вважає, що
позивачу заподіяно моральну шкоду, яка полягає в перенесенні ним   моральних страждань у зв”язку з
ушкодженням здоров”я та порушенні нормальних життєвих зв”язків через
погіршення стану здоров”я.

Однак суд не звернув уваги на
вищезазначені норми права і при вирішенні справи помилково керувався
положеннями п. 27 ст. 77 Закону України Закону України «Про державний бюджет на
2006 рік» та п. 22  ст. 71  Закону України «Про державний бюджет на 2007
рік», якими  зупинено дію Закону України
«Про загальнообов»язкове державне страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності»
в частині обов»язку Фонду відшкодувати потерпілому моральну шкоду.

Оскільки позивач є інвалідом 3
групи, постійно хворіє (а.с.22-26), то зазначені обставини є поважною причиною
пропуску строку звернення з позовом в суд.

З огляду на викладене, колегія
суддів вважає, що при розгляді справи суд неправильно застосував норми
матеріального права, що, згідно п.4 ч.1 ст. 309 ЦПК України, є підставою для
скасування рішення в частині вирішення вимоги про відшкодування моральної шкоди
до державного підприємства “Східний гірничо-збагачувальний комбінат“ та
постановлення нового рішення про часткове задоволення позову ОСОБА_1. до
зазначеного відповідача.

Розмір моральної шкоди колегія
суддів визначає з урахуванням стану здоров”я потерпілого, тяжкості вимушених
змін у його життєвих та виробничих стосунках, виходячи із засад розумності,
виваженості та справедливості у розмірі 5000 грн.

В решті рішення суду слід
залишити без змін.

Керуючись  ст. 307, п.4 ч.1 ст. 309,  ст. ст. 314, 315, 316 ЦПК України, колегія
суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської
області, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1задовольнити
частково.

Рішення Ленінського районного
суду м. Кіровограда  від  2 липня 2008 року  скасувати в частині відмови у задоволенні
позовної вимоги до державного підприємства “Східний гірничо-збагачувальний
комбінат“ про стягнення моральної шкоди.

Позовну заяву ОСОБА_1задовольнити
частково. Стягнути з державного підприємства “Східний гірничо-збагачувальний
комбінат” на користь ОСОБА_1п”ять тисяч гривень на відшкодування моральної
шкоди.

Стягнути з державного
підприємства “Східний гірничо-збагачувальний комбінат” в дохід держави 51 грн.
державного мита та 1,5 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи.

В решті рішення суду залишити
без змін.

Рішення апеляційного суду  набирає законної сили з моменту проголошення
і може бути оскарженим до Верховного Суду України в касаційному порядку
протягом двох місяців.

Головуюча  суддя:

Судді:

Отже,

Вирішуючи спір, суд зазначені норми закону та Рішення
Конституційного Суду України не врахував і не звернув уваги на те, що заяви
відповідачів до органів державної влади мали на меті не доведення інформації до
відома  громадськості, а її перевірку
компетентними посадовими особами, що за змістом ч. 1 ст. 7 ЦК України (у редакції
1963 року) не може вважатися поширенням відомостей, які порочать честь,
гідність чи ділову репутацію.

Кінець форми