Справа № 22ц -681/2008 р.                                    Головуючий
34                                                            Клочко О.В.
апеляційній інстанції
УХВАЛА

іменем України

18
березня 2008 року                                                  Колегія
суддів судової палати в

цивільних
справах  апеляційного суду Черкаської
області в складі:

головуючого                                    Бородійчука
В.Г.

суддів                                               Корнієнко
Н.В.,  Демченка В.А.

при
секретарі                                  Шульга
Я.В.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу відповідача
ОСОБА_1 на рішення Придніпровського районного суду м.  Черкаси від 21 січня 2008 року по справі за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди,  завданої в результаті дорожньо-транспортної
пригоди,  -

встановила:

Позивач
ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної і моральної
шкоди,  мотивуючи тим,  що 11 листопада 2005року в результаті
дорожньо-транспортної пригоди був пошкоджений мікроавтобус «Мерседес-Бенц» 208D»
дл.НОМЕР_1,  який належав йому на праві
власності.

Винним у
вчиненні дорожньо-транспортної пригоди є відповідач ОСОБА_1 ,  з яким був укладений трудовий договір і який
виконував роботу водія.

Вину
ОСОБА_1  у скоєнні даної ДТП підтверджено
вироком Придніпровського районного суду м. Черкаси від 9 жовтня 2006 року,  згідно якого він засуджений за ч.1  ст. 286 КК України до одного року обмеження
волі і на підставі  ст.  75 КК України звільнений від відбування
покарання з випробування з однорічним іспитовим строком.

Згідно
висновку № 671 від 5 грудня 2005 року авто товарознавчого дослідження
йому,  як власнику автомобіля,  завдана майнова шкода на суму 29 929 грн.

Завдана
йому була і моральна шкода,  яка полягала
в тому,  що завдана шкода його
майну,  як цивільний відповідач він
вимушений був відшкодовувати потерпілим заподіяні відповідачем збитки,  на тривалий час суттєво змінився його спосіб
життя,  так як були створені дискомфортні
умови,  порушені життєві плани. Моральну
шкоду він оцінює в 1 700 грн.

Тому просить стягнути з
відповідача ОСОБА_1  на його користь
майнову шкоду в розмірі 29 929 грн.,
моральну шкоду в розмірі 1 700 грн. та витрати за проведення експертизи
в розмірі 250 грн.,  а всього 31 879 грн.

Рішенням
Придніпровського районного суду м. Черкаси від 21 січня 2008 року позовні
вимоги ОСОБА_2 задоволено.

Вирішено
стягнути з ОСОБА_1  на користь ОСОБА_2 29
929 грн. матеріальної шкоди,  1 700 грн.
моральної шкоди та 250 грн. витрат,
понесених на проведення експертизи,
а також 318, 79 грн. державного мита та 30 грн. витрат на ІТЗ розгляду
справи

Вважаючи
незаконним рішення суду першої інстанції з підстав недоведеності обставин,  що мають значення для справи,  які суд вважав встановленими,  ОСОБА_1  оскаржив його та просить скасувати дане рішення і
постановити нове,  яким відмовити в
задоволенні позовних вимог ОСОБА_2

Заслухавши
учасників судового розгляду,  вивчивши
матеріали справи та доводи апеляції,
колегія суддів вважає,  що
апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

При
ухваленні оскаржуваного рішення про задоволення позову,  суд першої інстанції виходив з того,  що відповідач по справі на час,  коли сталася ДТП,  перебував
в трудових відносинах з позивачем і саме з його вини сталася
дорожньо-транспортна пригода.

Суд
також врахував і ту обставину,  що
відповідач ОСОБА_1  фактично визнав в судовому засіданні свою вину та необхідність
погасити завдані позивачу збитки.

При
цьому суд послався на норму  ст.  1187 ЦК України,  відповідно до якої шкода,  завдана джерелом підвищеної небезпеки,  відшкодовується особою,  яка на відповідній правовій підставі (право
власності,  інше речове право,  договір підряду,  оренди тощо) володіє транспортним
засобом,  механізмом,  іншим об'єктом,  використання,
зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Колегія суддів
вважає за можливе погодитися з таким висновком суду.

Відповідно
до норми ч.1  ст. 3ОЗ ЦПК України,  під час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду
першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог,  заявлених у суді першої інстанції.

Посилання
апелянта в скарзі,  як на підставу
скасування рішення,  що він особисто
трудовий договір з позивачем не підписував,
а за нього це зробив хтось інший і це стверджує про те,  що з ОСОБА_2 він в трудових відносинах не
перебував,  - є необгрунтованими.

Відповідно
до ч.1  ст.  61 ЦПК України обставини,  визнані сторонами та іншими особами,  які беруть участь у справі,  не підлягають доказуванню.

Згідно
вироку Придніпровського районного суду м. Черкаси від 9 жовтня 2006 року,  ОСОБА_1
засуджений за ч.1  ст. 286 КК
України до одного року обмеження волі і на підставі  ст.  75
КК України звільнений від відбування покарання з випробування з однорічним
іспитовим строком.

В даному
вироку зазначено,  що власником
автомобіля «Мерседес-Бенц» д/н НОМЕР_1 є ОСОБА_2,  з яким ОСОБА_1  перебував у трудових відносинах на момент
скоєння ДТП,  що сталася 11.11.2005 року.

ОСОБА_1  визнав ці обставини та не заперечував,  що він перебував з ОСОБА_2 в трудових
відносинах.

Крім
того,  в судовому засіданні під час
розгляду справи 21 січня 2008 року ОСОБА_1
сам суду пояснив,  що він працював
у позивача в якості водія близько 3,5 років. Визнав,  що з його вини сталася дорожньо-транспортна
пригода. При цьому щодо відшкодування шкоди не заперечував та погодився
погашати завдані збитки частинами (а.с. 25 зв.).

Тому
колегія суддів вважає,  що суд вірно
прийшов до висновку,  що ОСОБА_1  повинен нести цивільно-правову
відповідальність та повинен відшкодувати позивачу матеріальну шкоду,  розмір якої визначений згідно висновку
експерта 29 929 грн.(а.с. 13).

Є вірним
рішення суду першої інстанції і щодо стягнення з відповідача моральної шкоди в
зазначеному в рішенні розмірі та з зазначених підстав,  оскільки моральна шкода,  завдана фізичній або юридичній особі
неправомірними діями відшкодовується особою,
яка її завдала (
ст. .1167 ЦК).

Судове
рішення є законним і не підлягає скасуванню,
оскільки суд всебічно перевіривши обставини справи,  вирішив спір у відповідності з нормами
матеріального права,  що підлягають
застосуванню до даних правовідносин та на підставі закону,  що регулює їх.

Відповідно
до  ст. 308 ЦПК України,  апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і
залишає рішення без змін,  якщо визнає,  що суд першої інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись  ст.
ст.  303, 307,  308,
314,  315 ЦПК України,  колегія суддів,  -

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 ,  відхилити.

Рішення
Придніпровського районного суду м.
Черкаси від 21 січня 2008 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1
про відшкодування шкоди,  завданої в
результаті дорожньо-транспортної пригоди,
залишити без змін.

Ухвала
може бути оскаржена до Верховного Суду України на протязі двох місяців з дня її
проголошення.