Справа № 2 - 1637    2008 р.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М     У К Р А Ї Н И

26 травня 2008 року               Замостянський районний суд м. Вінниці

в складі: головуючого судді Батрин О.В.

при секретарі Кононенко О.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ПП «ІНФОРМАЦІЯ_1», Вінницької міської ради про
визнання права власності та за зустрічним позовом ПП «ІНФОРМАЦІЯ_1» до ОСОБА_1,
Вінницької міської ради про визнання права власності, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ПП «ІНФОРМАЦІЯ_1», Вінницької
міської ради про визнання права власності, мотивуючи свій позов тим, що для
комерційних потреб вона збудувала
адміністративно-виробничу будівлю, що знаходиться в АДРЕСА_1, яка на даний
час зазначена будівля знаходиться в користуванні відповідача ПП «ІНФОРМАЦІЯ_1».
Проте Вінницька міська рада та відповідач ПП «ІНФОРМАЦІЯ_1» не визнають права
власності позивача на адміністративно-виробничу будівлю, що знаходиться в
АДРЕСА_1, чим грубо порушуються її право власності.

В свою чергу, ПП «ІНФОРМАЦІЯ_1»звернувся до суду з зустрічним позовом до
ОСОБА_1, Вінницької міської ради про визнання права власності, мотивуючи тим,
що позов ОСОБА_1 безпосередньо стосується інтересів ПП «ІНФОРМАЦІЯ_1», оскільки
будівництво спірного приміщення здійснювалося саме за кошти ПП «ІНФОРМАЦІЯ_1» і
відповідно право власності на таке приміщення
належить ПП «ІНФОРМАЦІЯ_1». Також ПП «ІНФОРМАЦІЯ_1» в зустрічному позові
зазначає, що 6 серпня 2007 року ПП «ІНФОРМАЦІЯ_1» на підставі рішення
Вінницької міської ради від 22.12.2006 року за № 734 уклало з Вінницькою
міською радою договір оренди земельної ділянки розміром 0,1852 га для
виробничих потреб, що розташована в АДРЕСА_1. На орендованій підприємством
землі ПП «ІНФОРМАЦІЯ_1» збудовано адміністративно-виробничу будівлю, а саме:
склад «А2» площею 72, 8 кв.м., склад - прибудову «А4» площею 38,7 кв.м.,  надбудову «н/А» площею 196 кв.м., які
складаються з:

на І-му поверсі в будинку  літ. «А»:
виробниче приміщення 1-1 площею 32,3 кв.м., тамбур1-2 площею 3,9 кв.м., склад
1-3 площею 69,6 кв.м., виробниче приміщення 1-4 площею 28,6 кв.м., виробниче
приміщення 1-5 площею 28,0 кв.м., тамбур 1-6 площею 2,4 кв.м., виробниче
приміщення 1-10 площею 34,4 кв.м., сходову клітину 1-7 площею 7,1 кв.м.,
виробниче приміщення 1-8 площею 55,1 кв.м., склад 1-9 площею 8,0 кв.м.,

на ІІ-му поверсі в будинку літ. «А»:кабінет 2-1 площею 37,7 кв.м., коридор
2-2  площею 18,7 кв.м., коридор 2-3
площею 6,5 кв.м., кабінет 2-4 площею 54,5 кв.м., кладову 2-5 площею 3,6 кв.м.,
кабінет 2-6 площею 22,5 кв.м., кабінет 2-7 площею 22,7 кв.м., кімнату охорони
2-8 площею 34,4 кв.м.

та  убиральню «Б»,

всього загальною площею 470,0 кв.м.

Наявність договору оренди землі однозначно заперечує право інших осіб на
будівлі, що збудовані на такій землі. При будівництві ПП «ІНФОРМАЦІЯ_1»
зазначеної адміністративно-виробничої будівлі, що знаходиться в АДРЕСА_1, було
дотримано архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних, та інших норм і
правил, а також було отримано  висновок
управління з питань наглядово-профілактичної діяльності ГУ МНС України в
Вінницькій області № 289 від 28.02.2008 р., висновок Вінницької міської
санітарно-епідеміологічної станції № 0203/5236 від  19.06.2006 р.

В судовому засіданні позивач-відповідач первісний позов підтримала
повністю, а зустрічний позові не визнала, пославшись на обставини, викладені в
своєму позові.

Представник відповідача-позивача ПП «ІНФОРМАЦІЯ_1» первісний позов в
судовому засіданні не визнав, а зустрічний позов просив визнати за ПП ПП
«ІНФОРМАЦІЯ_1» право власності на самовільно переплановані приміщення
адміністративно-виробничого корпусу, а саме на: склад «А2» площею 72, 8 кв.м.,
склад - прибудову «А4» площею 38,7 кв.м.,
надбудову «н/А» площею 16 кв.м., які складаються з:

на І-му поверсі в будинку  літ. «А»:
виробниче приміщення 1-1 площею 32,3 кв.м., тамбур1-2 площею 3,9 кв.м., склад
1-3 площею 69,6 кв.м., виробниче приміщення 1-4 площею 28,6 кв.м., виробниче
приміщення 1-5 площею 28,0 кв.м., тамбур 1-6 площею 2,4 кв.м., виробниче
приміщення 1-10 площею 34,4 кв.м., сходову клітину 1-7 площею 7,1 кв.м.,
виробниче приміщення 1-8 площею 55,1,

на ІІ-му поверсі в будинку літ. «А»:кабінет 2-1 площею 37,7 кв.м., коридор
2-2  площею 18,7 кв.м., коридор 2-3
площею 6,5 кв.м., кабінет 2-4 площею 54,5 кв.м., кладову 2-5 площею 3,6 кв.м.,
кабінет 2-6 площею 22,5 кв.м., кабінет 2-7 площею 22,7 кв.м., кімнату охорони
2-8 площею 34,4 кв.м.

та  убиральню «Б» площею 1 кв.м.

що розташовані в АДРЕСА_1,

пославшись на обставини, викладені в зустрічній позовній заяві.

Представник відповідача Вінницької міської Ради в судовому засідання
первісний ат зустрічний позови не визнав, мотивуючи безпідставністю таких
позовних вимоги, а також тим, що законом не передбачено визнання права
власності на самовільно збудовані та переобладнані приміщення.

Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд дійшов до
висновку про відмову в задоволенні позову ОСОБА_1 до ПП «ІНФОРМАЦІЯ_1»,
Вінницької міської ради про визнання права власності та про задоволення
зустрічного позову ПП «ІНФОРМАЦІЯ_1» до ОСОБА_1, Вінницької міської ради про
визнання права власності, оскільки відповідно до відповідно до ст. 319 ЦК
України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном. Власник
вправі вчиняти зі своїм майном будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно ст. 392 ЦК України власник може пред'явити позов про визнання
права власності, якщо це право оспорюється, або не визнається іншою особою.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦК України та ст. 90 Земельного Кодексу України
користувач земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди

Відповідно до ч. 3 ст. 375 ЦК України право на забудову земельної ділянки
здійснюється за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних,
екологічних, та інших норм і правил, а також за умови використання земельної
ділянки за призначенням.

Відповідно до ч. 5 ст. 376 ЦК України на вимогу власника (користувача)
земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно,
яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Згідно ст.19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обмежень» одним із право встановлювальних документів про
право власності на нерухоме майно є рішення суду про визнання речового права на
нерухоме майно.

Правовідносини, які виникли між сторонами регулюються ст. 90 ЗК України,
ст.ст. 375, 376  ЦК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 90 ЗК України, ст.ст. 375, 376  ЦК України, ст.ст. 10, 57, 60, 209,
212-215, 118-120, 122, 208, 213-215  ЦПК
України, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ПП «ІНФОРМАЦІЯ_1», Вінницької міської ради
про визнання права власності - відмовити.

Зустрічний позов ПП «ІНФОРМАЦІЯ_1» до ОСОБА_1, Вінницької міської ради про
визнання права власності - задоволити.

Визнати за Приватним підприємством «ІНФОРМАЦІЯ_1» право власності на
самовільно переплановані приміщення адміністративно-виробничого корпусу, а саме
на: склад «А2» площею 72, 8 кв.м., склад - прибудову «А4» площею 38,7 кв.м.,  надбудову «н/А» площею 196 кв.м., які
складаються з:

на І-му поверсі в будинку  літ. «А»:
виробниче приміщення 1-1 площею 32,3 кв.м., тамбур1-2 площею 3,9 кв.м., склад
1-3 площею 69,6 кв.м., виробниче приміщення 1-4 площею 28,6 кв.м., виробниче
приміщення 1-5 площею 28,0 кв.м., тамбур 1-6 площею 2,4 кв.м., виробниче
приміщення 1-10 площею 34,4 кв.м., сходову клітину 1-7 площею 7,1 кв.м.,
виробниче приміщення 1-8 площею 55,1 кв.м., склад 1-9 площею 8,0 кв.м.,

на ІІ-му поверсі в будинку літ. «А»:кабінет 2-1 площею 37,7 кв.м., коридор
2-2  площею 18,7 кв.м., коридор 2-3
площею 6,5 кв.м., кабінет 2-4 площею 54,5 кв.м., кладову 2-5 площею 3,6 кв.м.,
кабінет 2-6 площею 22,5 кв.м., кабінет 2-7 площею 22,7 кв.м., кімнату охорони
2-8 площею 34,4 кв.м.

та  убиральню «Б», загальною площею
470 кв.м.

що розташовані в АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Вінницької області
протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя