Справа № 2-335/2008 року
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Ковель                                                                                                        11 лютого
2008 року

Ковельський
міськрайонний суд    Волинської
області     під головуванням

судді

за участю секретаря

позивача

Миронюка М.Г., Посполітак
Г.О.,ОСОБА_1,

розглянувши
у попередньому відкритому судовому засіданні в м.Ковелі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу ,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом про розірвання
шлюбу з ОСОБА_2 мотивуючи тим. що з
відповідачем по справі перебуває у шлюбі з 10.09.1999 року. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей : сина , ОСОБА_3,
2000 року народження та сина ОСОБА_4, 2004
року народження . Спільне життя не склалось по причині несумісності характерів
, стосунки між ними напружені , часто
виникають конфлікти , відсутні спільні інтереси . Шлюб
існує лише формально . Подальше збереження шлюбу неможливе, а тому позивачка
просить шлюб розірвати.

В
судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала і суду пояснила, що
викладені обставини свідчать про неможливість відновлення шлюбних відносин.
Подальше збереження шлюбу за обставин, що
склались, є недоцільним і тому просить шлюб розірвати. ОСОБА_1 просить
судові витрати, пов'язані з оформленням розлучення в органах РАЦСу стягнути з відповідача -   ОСОБА_2 .

Відповідач в судове засідання не з"явився ,
попередньо подав заяву в який просить справу
слухати у його відсутності, позов визнає , не заперечує проти його задоволення.

Суд
заслухавши пояснення позивача , дослідивши письмові докази по справі приходить до висновку , що позов підставний і підлягає до
задоволення.

Вимогами
ч.4 ст.130 ЦПК України встановлено, що при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, передбаченому ст.174 ЦПК
України. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову
суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про
задоволення позову.

Згідно представленого суду свідоцтва про укладення шлюбу
НОМЕР_1 сторони вступили в юридичний шлюб 19.09.1999
року , який зареєстровано відділом РАГС
Ковельського міського управління юстиції Волинської області , про що в книзі реєстрації актів про одруження ,
зроблено   запис за № 342 .

Суд, враховуючи ту обставину, що сторони виявили взаємну
згоду на розірвання шлюбу, вважає за
недоцільне надавати строк для примирення.

Враховуючи той факт, що діти залишаються проживати з
позивачкою, суд вважає, що судові витрати, пов'язані з оформленням
розлучення в органах РАЦСу слід покласти на відповідача-
ОСОБА_2.

На
підставі вищенаведеного та керуючись ст.ст. 10,60,88,130,174,212,213,

214,215,218 ЦПК України та ст.110,
112 СК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб між  ОСОБА_1
та  ОСОБА_2 , укладений 19.09.1999
року та зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану
Ковельського міського управління юстиції Волинської області , актовий запис № 342 .

При отриманні свідоцтва про розірвання шлюбу в органах
РАЦСу стягнути з ОСОБА_2 в користь держави 17 (
сімнадцять ) гривень держмита, ОСОБА_1 від сплати звільнити.

Рішення
може бути оскаржено до апеляційного суду Волинської області через Ковельський міськрайонний суд шляхом подачі в
10-денний строк з дня проголошення рішення
заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги , з подачею її копії до
апеляційної інстанції або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України .

ГОЛОВУЮЧИЙ