Справа № 2-46/2008 рік
Р І Ш Е Н Н Я

І М ' Я М     У К Р
А Ї Н И

13
березня 2008року
м. Кам”янка-Дніпровська

Кам”янсько-Дніпровський районний  суд Запорізької області

у складі головуючого судді:             Комишній Н.І.,

при секретарі:                Носаль С.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кам”янка-Дніпровська
цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, яка діє за себе та в
інтересах неповнолітньої ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення безпідставно
набутого майна  , -

В С Т А  Н О  В И В:

Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулись до суду з позовом до ОСОБА_3, яка
діє  у своїх інтересах та в
інтересах  своєї неповнолітньої
доньки   ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6   про визнання договору купівлі-продажу
дійсним та визнання права власності  на
житловий будинок    вказуючи, що  будинок АДРЕСА_1  належить відповідачам  на праві власності. Дізнавшись про те, що
будинок продається позивачі вирішили його придбати. З цією митою  позивачі звернулись до  відповідачів та домовились з ними про ціну,
яка складала 4 500 доларів США та всі інші істотні умови договору. 25.09.2002
року частково сплатили відповідачам грошові кошти в сумі 2200 доларів США, що
еквівалентна  11 726 грн.. Іншу
частину  грошей 2 300 доларів США  домовились сплатити після нотаріального
посвідчення. За таких обставин вони
осилились  в зазначеному будинку
та стали проживати. Позивачі не наполягали на
написанні розписки сподіваючись на добросовісність відповідачів.
Відповідачі відмовились від нотаріального
посвідченні  договору
купівлі-продажу та заявили, що ніякої згоди на укладення договору
купівлі-продажу  між ними не було та вони
проживають у зазначеному будинку як тимчасові мешканці.  Уточнивши свої позовні вимоги просят  стягнути з відповідачів  на їх користь
безпідставно набуте  відповідачами
майно - грошові кошти в розмірі 11726 грн., стягнути  з відповідачів понесені ними  судові витрати.

Позивач  ОСОБА_1 в судове засідання
не з'явився на адресу суду подав заяву в якій просять справу слухати у його
відсутність уточнені позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Позивач  ОСОБА_2   уточнені позовні вимоги підтримала у
повному  обсязі просить суд
задовольнити.

Представник позивачів  ОСОБА_7  підтвердив обставини викладені у позовній
заяві п росить  суд задовольнити позов.

Відповідачі у судове засідання двічі не з'явилися, хоча про час та місце
розгляду справи були повідомлені належним чином, про що свідчить повідомлення
про вручення повістки, в зв'язку з чим суд вважає необхідним розглянути справу
у відповідності зі ст. 169 ЦПК України на підставі наявних у ній даних.

В своїх запереченнях
наданих суду  відповідачі
зазначають, що   будинок АДРЕСА_1  належить їм на праві власності. Вони
проживали у вказаному будинку до 2001 року. У 2001 році вони змінили місце
проживання та переїхали до м. Запоріжжя. В зв'язку зі зміною місця проживання
вони мали намір продати будинок. ОСОБА_1 виявили бажання   купити
зазначений будинок.  Вони
(ОСОБА_3) та ОСОБА_1  домовились, щодо укладення договору купівлі-продажу житлового будинку, а також, що
ОСОБА_1 будуть користуватись житловим будинком, городом та фруктовим садом за
плату. Будь яких угод вони  між собою з
приводу тимчасового проживання у будинку, і користування фруктовим садом та
городом між ними не укладалось. Таким чином, ОСОБА_1 оселись в будинку як
тимчасові  мешканці. Згоди на реєстрацію
в будинку та постійного їх проживання
позивачі не давали і домовленості з цього приводу не було.   Після спливу 2-х років  вони (ОСОБА_3) звернулись до позивачів з приводу
укладення договору-купівлі продажу будинку, але  ОСОБА_1 просили зачекати посилаючись на
матеріальне становище. До цього часу ОСОБА_1 не звернулись до  них (ОСОБА_3) з приводу укласти договір
купівлі-продажу.  Тому вони (ОСОБА_3)
стали вимагати від  ОСОБА_1
звільнити  займаний ними будинок У
відповідь на що  ОСОБА_1 стали
погрожувати фізичною розправою. Позивачі в будинку
не зареєстровані , членами  сім'ї  власників будинку не є, спільного
господарства не вели,  угод стосовно
будівель з власниками не укладали. Вважають, що ОСОБА_1 є тимчасовими жильцями.
ОСОБА_1 звільнити будинок ігнорують.
Зважаючи на те, що  не існує
договору купівлі продажу житлового будинку взагалі просят відмовити в
задоволенні позову.

Представник третьої особи  орган
опіки та піклування
Кам”янсько-Дніпровської районної державної адміністрації ОСОБА_8  проти уточнених  позовних вимог не заперечує, вважає, що  при таких обставинах інтереси дитини не
порушуються.

Вислухавши
пояснення позивача, представника позивачів ОСОБА_7, допитавши свідків, вивчивши
матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги
позивачів  підлягають  задоволенню.

Як вбачається з матеріалів справи
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 мають на праві власності житловий будинок
АДРЕСА_1 .

Позивачі      зазначають, що у 2001 році ОСОБА_2 змінили
місце проживання та переїхали до м. Запоріжжя. В зв'язку
зі зміною місця проживання вони мали намір продати будинок. ОСОБА_1 виявили
бажання   купити  зазначений будинок.  Вказані обставини    відповідачі
в своїх запереченнях
не оспорюють.

Відповідачі  в своїх запереченнях  посилаються на те, що позивачі ОСОБА_1  в житловому
будинок АДРЕСА_1 проживали, як
тимчасові  мешканці відповідно до ст. 98
ЖК України з  оплатою за користування
житловим будинком, городом, та фруктовим садом.

Таким чином, відповідачі  в свої
запереченнях підтвердили що ОСОБА_1 сплачували
їм грошові кошти.

Відповідно ст. 98 ЖК України наймач жилого приміщення та члени його сім'ї, які проживають разом з ним,
можуть за взаємною згодою дозволити тимчасове проживання в жилому приміщенні,
що є в їх користуванні, інших осіб без стягнення плати за користування приміщенням
(тимчасових жильців), в тому числі опікуна чи піклувальника, який не є членом
сім'ї наймача.

В судовому засіданні  встановлено, що
між відповідачами та позивачами не укладався договір найму  жилого приміщення, будь яких інших доказів,
які б могли підтвердити  оплату  ОСОБА_1 саме
за користування житловим будинком, городом, та фруктовим садом
відповідачами не надано.

Позивачі  зазначають, що ними  в забезпечення домовленості було частково
сплачено відповідачам грошові кошти в сумі 2200 доларів США, що еквівалентна  11 726 грн.. Іншу частину  грошей 2 300 доларів США  домовились сплатити після нотаріального
посвідчення .  За таких обставин
вони  осилились  в зазначеному будинку та стали проживати.
Позивачі не наполягали на  написанні
розписки сподіваючись на добросовісність відповідачів.

Вказані обставини  були встановлені
під час  проведення  перевірки за заявою ОСОБА_1 щодо порушення
кримінальної справи за ст. 190 КК України
у відношенні  ОСОБА_3 та  підтверджені допитаними  в судовому засіданні свідками  ОСОБА_9, ОСОБА_10.

За результатами перевірки  13.05.2007
року   винесена постанова  про відмову в порушенні кримінальної справи у
відношенні ОСОБА_3від 13.05.2007 року встановлено, що дійсно між  сторонами по справі  у 2001 році була  усна домовленість щодо купівлі-продажу
житлового будинку  АДРЕСА_1, відповідно до якої
ОСОБА_3 вніс завдаток 500 у.е., у 2002 році 1000 у.е. и 700 у.е.
без  розписок про отримання  грошей від ОСОБА_1. Другу половину грошей
ОСОБА_2 повинні були віддати ОСОБА_1 після оформлення  нею документів на будинок на покупців, але
ОСОБА_3 не виконала  умови  усного договору і документи не оформила, тому  друга половина грошей не була   сплачена.

Сплата  позивачами грошових коштів   ОСОБА_2 в сумі 2200 доларів США, що
еквівалентна  11 726 грн. останніми не
оспорюються.

Відповідачами отримані грошові кошти в сумі 2200 доларів США, що
еквівалентна  11 726 грн. на вимогу
позивачів не повернуті, договір купівлі - продажу житлового будинку  нотаріально не оформлено через   відсутність дозволу  органу опіки та піклування  на відчуження частини житлового будинку,
яка  знаходиться у власності  неповнолітньої  ОСОБА_4.

Відповідно ч.1 ст.319 ЦК України встановлено, що власник володіє,
користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Таким чином відповідно до ст.. 177 ЦК України гроші відносяться до об'єктів
цивільних прав, щодо яких можуть виникати цивільні права та обов'язки.

Відповідно ч.1 ст. 321 ЦК України
ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності або обмежений
у його здійсненні.

У разі порушення цього права власник має право на підставі ст. 387 ЦК
України  витребувати своє майно від
особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави  заволоділа ними.

Відповідно ч.1 ст. 1212 ЦК України особа,  яка набула майно  або
зберегла  його  у  себе  за рахунок
іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно
набуте майно),  зобов'язана повернути
потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли
підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Відповідно ч.1 ст. 1213 ЦК України набувач  зобов'язаний
повернути  потерпілому
безпідставно набуте майно в натурі.

Таким чином, відповідачі, не маючи наміру створити для себе цивільні права
та обов'язки, безпідставно набули майно (грошові кошти) позивачів та
безпідставно користуються ними.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України сторона зобов'язана довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень,  відповідачі ОСОБА_2 не  надала суду жодних  доказів які
б могли підтвердити її заперечення в частині  сплати
позивачами  грошей за користування
житловим будинком, городом, фруктовим садом.

Згідно  ст..88 ЦПК України стороні на користь  якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої
сторони понесені  нею і документально
підтверджені судові витрати.

На підставі
викладеного та керуючись ст. ст. 177, 319, 321, 387, 1212, 1213 ЦК України  ст.ст. 60, 79, 88, 199, 291, 292, 293,294,
295, 296 ЦПК України ,-

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, яка
діє за себе та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про
стягнення безпідставно набутого майна   -
задовольнити.

Стягнути  солідарно з
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6  на користь   ОСОБА_1, ОСОБА_2  грошові кошти в сумі  11726 грн.

Стягнути  солідарно з ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6  на користь
ОСОБА_1,    судовий збір в сумі
118 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в
сумі 30 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, за письмовою заявою
відповідача, заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання заяви на апеляційне оскарження, якщо заяву про
апеляційне оскарження не буде подано. Заяву про апеляційне оскарження  рішення суду може бути подано протягом десяти
днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається
протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя:                                                                                                                        Н.І. Комишня