РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня
2008р.                                                                          м.  Івано-Франківськ

Колегія
судців судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Івано-Франківської
області в складі:

головуючого                                          Соколовського В.М. ,

суддів:                                                     Девляшевського
В А.,  Матківського Р.Й.,

секретаря                                                Сем"янчук
С. Й.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
рішення Надвірнянського районного суду від 13 червня 2007
року,  -

встановила:

ОСОБА_2 29 березня 2007 року звернулася
в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої
дитини. Позов мотивувала тим,  що вона з
відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі з 1984 року по 1992 рік. У 1992 році шлюб між
ними розірвано і 13 лютого 1995 року вона
отримала свідоцтво про розірвання шлюбу. У шлюбі з відповідачем в них
народилося двоє дітей,  які на даний час
повнолітні. Після розірвання шлюбу вона підтримувала близькі відносини з
ОСОБА_1,  внаслідок чого ІНФОРМАЦІЯ_1 в
неї народилася дочка ОСОБА_3. У
свідоцтві про народження дитини батьком записаний ОСОБА_1 В даний час дочка
проживає з нею,  знаходиться на її
утриманні,  а матеріальне становище
сім"ї тяжке. Відповідач має роботу та стабільний заробіток,  однак коштів на утримання дочки в
добровільному порядку не надає. В зв"язку з цим,  просила стягнути з ОСОБА_1 в її користь на
утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 народження,  аліменти
в розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку відповідача щомісячно,  до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням
Надвірнянського районного суду від 13
червня 2007 року
позов задоволено.

Справа
№22-ц-1176/2007р.                 Головуючий
у 1 інстанції
Міськевич О.Я.

№22-ц-2/2008р.

Категорія
36                                           Доповідач
Соколовський В. М.

2

Вирішено
стягувати з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дочки
ОСОБА_3,  ІНФОРМАЦІЯ_1 народження,  аліменти в розмірі 1/4 частини зі всіх
видів його доходів,  який не може бути
меншим ніж 30-ть відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного
віку,  щомісячно до досягнення дитиною
повноліття. Стягнення аліментів проводити з 29.03.2007 року. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 51 грн. державного
мита та 7 грн. 50 коп. витрат на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Не
погоджуючись з таким рішенням,  ОСОБА_1
подав апеляційну скаргу,  зазначаючи,  що воно підлягає до скасування з таких
підстав. ОСОБА_3 не являється його дочкою,
поскільки народилась поза шлюбом та після розірвання шлюбу з позивачкою,  яка перед тим,  як виїхати по місцю проживання своїх
батьків,  деякий час проживала в іншому
селі Сергіївка Красноармійського району Донецької області,  де можливо і знаходиться біологічний батько
дитини. При реєстрації народження дитини в органах РАЦСу,  вважає апелянт,  були допущені помилки стосовно запису його
прізвища й імені як батька дитини,
оскільки він таким не являється. При реєстрації дитини він участі не
приймав і заяви про своє батьківство не писав. Окрім того,  вказує апелянт,  суд неповно дослідив всі обставини,  які мають значення для справи. Зокрема,  суд не врахував,  що після розірвання шлюбу з позивачкою в
листопаді 1992 року,  17 грудня 1992 року
він уже отримав свідоцтво про розірвання шлюбу,
а 04 грудня 1993 року він одружився з іншою жінкою,  про що отримав в той же день відповідне
свідоцтво про укладення шлюбу. За період від часу розірвання шлюбу з позивачкою
і до народження дитини пройшло 14-ть місяців,
тому,  рахує апелянт,  позивачка ввела і РАЦС і суд в оману,  надавши своє свідоцтво про розірвання шлюбу з
ним,  яке датоване 1995 роком,  не надавши при цьому рішення Красноармійського
районного суду Донецької області від листопада місяця 1992 року про розірвання
між ними шлюбу. Суд,  вважає
апелянт,  не дослідив наведених обставин,  в порушення процесуального закону розглянув
справу за його відсутності,  тому
постановив незаконне рішення,  яке не
відповідає і нормам матеріального права.

В
зв"язку з наведеним,  просив
скасувати оскаржуване рішення,  а справу
направити на новий розгляд в суд першої інстанції в іншому складі судців,  зупинивши виконавче провадження по даній
справі та стягнувши на його користь судові витрати по справі.

Сторони
в судове засідання не прибули,  хоча
належно були повідомлені про розгляд справи.

Вислухавши
доповідача,  перевіривши матеріали
справи,  колегія судців вважає,  що апеляційна скарга підлягає до часткового
задоволення з наступних підстав.

3

Постановляючи               рішення           про задоволення      позову
ОСОБА_2,  суд першої інстанції
виходив з того,  що копія свідоцтва про
розірвання шлюбу між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 видана 13.02.1995 року Красноармійським
районним відділом РАЦС Донецької області,
а дитина - ОСОБА_3,  народилась
ІНФОРМАЦІЯ_1 і батьком дитини являється ОСОБА_1,  згідно свідоцтва про народження дитини,  виданого 24.03.1994 року відділом РАЦС
Надвірнянської райдержадміністрації. Факт батьківства відносно даної дитини
відповідач не оспорював у встановленому законом порядку. А враховуючи те,  що дитина проживає з матір"ю і перебуває
на її утриманні,  матеріальне становище
сім"ї тяжке,  і навпаки,  відповідач забезпечений роботою,  отримує пристойну заробітну плату,  однак коштів на утримання дитини не дає,  тому стягнув з ОСОБА_1 аліменти на утримання
дитини.

Однак,  на думку колегії судців,  таке рішення не може залишатися в силі та
підлягає до скасування,  оскільки,  постановлене без повного та всебічного
дослідження всіх матеріалів по справі.

Так,  згідно матеріалів справи встановлено,  що шлюб між сторонами розірвано 22 жовтня 1992 року по рішенню
Красноармійського районного суду (а.с.
63). Свідоцтво про розірвання шлюбу ОСОБА_1 отримав 17 грудня 1992 року
в Красноармійському районному відділі РАГС Донецької області (а.с.  34).

04
грудня 1993 року між відповідачем і ОСОБА_4 було укладено шлюб,  який було зареєстровано в Гродівській
селищній раді Красноармійського району,
(а.с.  53).

На час
розгляду даної справи в апеляційному суді було відкрито провадження в справі за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,  третя особа
Надвірнянський РАЦС,  про оспорення
батьківства,  згідно ухвали
Надвірнянського районного суду від 08.10.2007 року (а.с.  61).

Відповідно
ж до рішення Надвірнянського районного суду від 28 грудня 2007
року (а.с.  103),
яке сторонами не оскаржувалося,  позов ОСОБА_1 було задоволено та виключено
відомості про батька ОСОБА_1 з актового запису №63 від 24.03.1994
року про народження дитини ОСОБА_3,  ІНФОРМАЦІЯ_1 народження.

Статтею 85,
ч.2 СК України визначено,
що право дружини на утримання припиняється,  якщо за рішенням суду виключено відомості про
чоловіка як батька з актового запису про народження дитини.

Пунктом 3 частини 2 статті 18 зазначеного
Кодексу встановлено,  що суд застосовує
способи захисту сімейних прав та інтересів,
які  встановлені  законом
або   домовленістю

4

(договором) сторін,  одним
з яких є припинення правовідношення,
а також його анулювання.

Поскільки
запис про ОСОБА_1 як про батька дитини -ОСОБА_3,  ІНФОРМАЦІЯ_1
народження,  виключено із актового запису
про народження,  і таке рішення сторони
не оскаржували,  то колегія суддів вважає
за необхідне скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції і ухвалити
нове рішення про відмову в задоволенні позову ОСОБА_2 про стягнення аліментів з
ОСОБА_1 за його безпідставністю.

На
підставі п.3 ч.2  ст.  18,  ч.2  ст.  85
СК України,  керуючись  ст.
ст.  307,
309,  313,  314,
316,  317, 218,  88 ЦПК України,  колегія суддів, -

вирішила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1  задовольнити частково.

Рішення
Надвірнянського районного суду від 13
серпня 2007 року
скасувати та ухвалити нове рішення.

В
задоволенні позову ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дочки
ОСОБА_3,  ІНФОРМАЦІЯ_1 народження,  в розмірі 1/4 частини зі всіх видів доходів відповідача щомісячно і до
досягнення дитиною повноліття -
відмовити за безпідставністю заявлених вимог.

Стягнути
з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 25
грн. 50 коп.
сплаченого державного мита та 30
грн. витрат з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи.

Рішення
набирає законної сили з моменту його проголошення,  але може бути оскаржене в касаційному порядку
безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання
законної сили.