АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-2001/2008р.                        Головуючий у суді
першої інстанції - Запорожець О.М.
Доповідач - Пономаренко В.Г.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2008 року
Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду
Кіровоградської області у складі:

головуючого - судді
Кодрула М.А.

суддів -  Суржика
М.М., Пономаренко В.Г.,

при секретарі - Чуркіній
Ж.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.
Кіровограді цивільну справу за апеляційною скаргою товариства з обмеженою
відповідальністю „Агрофірма „Кочубій” на рішення Новоархангельського районного
суду Кіровоградської області від 29 липня 2008 року у справі за позовом ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9,
ОСОБА_10, ОСОБА_11,ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16,ОСОБА_17,
ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25,
ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_28, ОСОБА_29, ОСОБА_30, ОСОБА_31, ОСОБА_32,
ОСОБА_33,ОСОБА_34, ОСОБА_35, ОСОБА_36, ОСОБА_37 до товариства з обмеженою
відповідальністю „Агрофірма  „Кочубій”
про розірвання договорів оренди землі та стягнення заборгованості по орендній
платі,

ВСТАНОВИЛА:

У
серпні  2007 року ОСОБА_1., ОСОБА_2.,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5ОСОБА_6., ОСОБА_7., ОСОБА_8.,ОСОБА_9., ОСОБА_10.,
ОСОБА_11,ОСОБА_12.,ОСОБА_13., ОСОБА_14., ОСОБА_15., ОСОБА_16, ОСОБА_17.,
ОСОБА_18., ОСОБА_19., ОСОБА_20.,ОСОБА_21, ОСОБА_22., ОСОБА_23, ОСОБА_24
ОСОБА_25.,ОСОБА_26.,ОСОБА_27., ОСОБА_28., ОСОБА_29, ОСОБА_30., ОСОБА_31.,
ОСОБА_32., ОСОБА_33, ОСОБА_34., ОСОБА_35., ОСОБА_36., ОСОБА_37., звернулися до
суду з позовами до товариства з обмеженою відповідальністю „Агрофірма  „Кочубій” /далі ТОВ „Агрофірма
„Кочубій”/   про розірвання договорів
оренди земельних ділянок, стягнення заборгованості по орендній платі та
визнання незаконними актів про передачу та прийом земельних ділянок в натурі та
актів визначення меж земельних ділянок в натурі.

Вимоги
кожного з позивачів   мотивовані тим, що
на підставі державних актів на право приватної власності на землю вони є
власниками земельних ділянок, розташованих на території Кальниболотської
сільської ради, які  за договорами оренди
землі, укладеними в листопаді - грудні
2005 року, у лютому-березні 2006 року вони передали в оренду  ТОВ „Агрофірма „Кочубій”  терміном на 10 років, а ОСОБА_1. та
ОСОБА_2.  - терміном на 3 роки.  До договорів оренди земельних ділянок як
додаток прикладені акти прийому-передачі земельних ділянок в натурі та акти
визначення меж земельних ділянок, які суперечать чинному законодавству, так як
визначення меж земельних ділянок не є компетенцією позивачів та відповідача.
Оскільки межі належних їм на праві
власності земельних ділянок в натурі на місцевості не визначені, вони
позбавлені  можливості контролювати
відповідача на предмет правильності використання їх земельних ділянок за
призначенням.  Крім того, в порушення
умов договору відповідач  без проведення
індексації,  не в повному обсязі ,  сплатив орендну плату за 2006-2007 роки і має
борг по орендній платі перед кожним з позивачів, тобто зобов'язання за
договором оренди виконані відповідачем несвоєчасно та неналежним чином.

Посилаючись на
зазначені обставини, просили позови задовольнити, а також стягнути з
відповідача на їх користь витрати на сплату судового збору,
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи та на правову допомогу.

Ухвалою суду від
11.09.2007 року  справи за позовами  зазначених
37 позивачів об'єднані в одне провадження.

Рішенням  Новоархангельского районного суду  Кіровоградської області від 29 липня 2008
року  позовні вимоги задоволено частково:
суд постановив розірвати  договори
оренди, укладені між ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7,
ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15,
ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23,
ОСОБА_24, ОСОБА_25,ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_28, ОСОБА_29,ОСОБА_30,
ОСОБА_31,ОСОБА_32, ОСОБА_33, ОСОБА_34, ОСОБА_35, ОСОБА_36, ОСОБА_37 позивачами
та відповідачем ТОВ „Агрофірма „Кочубій”,
стягнув на користь кожного з позивачів
витрати на сплату судового збору - 51 грн., витрати на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи -30 грн.,  витрати на правову допомогу в розмірі 500
грн., а також  заборгованість по орендній
платі за 2006 р.-2007 р. в загальній сумі за два роки на користь позивачів:
ОСОБА_1- 3.02 грн.,ОСОБА_2.- 12.20 грн., ОСОБА_3. - 2.43 грн., ОСОБА_4. - 18.26
грн., ОСОБА_5 2.15 грн., ОСОБА_6 - 9.18 грн., ., ОСОБА_7.- 9.18. грн., ОСОБА_8
- 9.14 грн.,ОСОБА_9. 9.14 грн., , ОСОБА_10.- 10.08 грн., ОСОБА_11 -10.55
грн.,ОСОБА_12. - 11.87 грн., ОСОБА_13 - 18.81 грн., ОСОБА_14. - 8.94 грн.,
ОСОБА_15.-3.14 грн., ОСОБА_16. - 3.6 грн., ОСОБА_17. - 10.94 грн., ОСОБА_18 -
27.69 грн., ОСОБА_19 - 55.40 грн., ОСОБА_20. - 9.18 грн., ОСОБА_21- 9.18 грн.,
ОСОБА_22 - 9.18 грн., ОСОБА_23 - 12.32 грн. , ОСОБА_24. 9.14 грн., ОСОБА_25 -
9.62 грн., ОСОБА_26. - 10.94 грн. ,ОСОБА_27. - 11.03 грн., ОСОБА_28.- 8.81
грн., ОСОБА_29 - 9.18 грн., ОСОБА_30- 23.36 грн., ОСОБА_31 - 1.37 грн.,
ОСОБА_32 - 10.94 грн., ОСОБА_33 - 9.18 грн., ОСОБА_34 3.14 грн.,   ОСОБА_35- 9.18 грн., ОСОБА_36. - 11.80 грн.  У задоволенні решти позовних вимог всім
позивачам,  а позивачці  ОСОБА_35. крім того, і в частині стягнення
боргу по орендній платі за 2006 р.-2007 р., відмовлено.

В апеляційній
скарзі ТОВ „Агрофірма „Кочубій”
ставиться питання про скасування рішення суду в зв'язку з порушенням
норм матеріального та процесуального права, ухвалення  нового рішення  про відмову у задоволенні позовних вимог у
повному обсязі. Зокрема відповідачем зазначено, що недоплата орендної плати
позивачам в незначних сумах не може слугувати підставою для розірвання
договорів оренди, оскільки законом та умовами договору  передбачений інший  спосіб захисту порушеного права, яким
позивачі не скористалися.

У судовому
засіданні представники відповідача
доводи апеляційної скарги підтримали і просили скаргу задовольнити.

Представник
позивачів  в частині  скасування рішення суду доводи  апелянта підтримав і просив справу
направити  на новий розгляд до суду
першої інстанції,  посилаючись на те, що
на даний час виникли нові обставини, які є безумовною підставою для розірвання
договорів оренди.

Заслухавши  доповідача,
пояснення сторін у справі, які з'явилися у судове засідання, перевіривши
матеріали справи  в межах доводів
апеляційної скарги, судова колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню частково .

Згідно з п.3 ст.
309 ЦПК України  підставами для
скасування рішення суду першої інстанції
і ухвалення нового рішення  є
невідповідність висновків суду обставинам справи.

Судом  встановлено і підтверджується матеріалами
справи, що на підставі державних актів на право приватної власності на
землю  позивачі є власниками земельних
ділянок, розташованих на території
Кальниболотської сільської ради
Новоархангельського району,
переданих їм у власність для ведення товарного сільськогосподарського
виробництва.

Згідно договорів
оренди землі, укладених 13.02.2006 року між
позивачами: ОСОБА_1., ОСОБА_2.  та
ТОВ „Агрофірма „Кочубій” терміном на 3 роки, 12.12.2005 року між  ОСОБА_3. ,
06.12.2005 року міжОСОБА_4. , від 9.12.2005 року між ОСОБА_5  6.12.2005 року між ОСОБА_6. та ОСОБА_7.  , 29.11.2005 року між   ОСОБА_8. ,ОСОБА_9. ,  22.11.2005 року  між ОСОБА_10. , ОСОБА_11.,ОСОБА_12, 2.12.2005
року між ОСОБА_13., 12.12.2005 року між ОСОБА_14, ОСОБА_15., ОСОБА_16,
ОСОБА_17. ,  25.11.2005 року між
ОСОБА_18., ОСОБА_19 ,  05.12.2005 року
між ОСОБА_20., ОСОБА_21. ,  03.12.2005
року між  ОСОБА_22., ОСОБА_23,  19.12.2005 року між  ОСОБА_24 ,
13.03.2006 року між ОСОБА_25, ОСОБА_26.,
06.12.2005 року між  ОСОБА_27.,
ОСОБА_28. ,  14.12.2005 р. між ОСОБА_29.
,  28.11.2005 року між  ОСОБА_30.,ОСОБА_31 ,  21.11.2005 року між  ОСОБА_32, 29.11.2005 року між ОСОБА_33,
ОСОБА_34.,  02.12.2005 року  між ОСОБА_35, ОСОБА_36. року, 14.12.2005
року  між ОСОБА_37. та ТОВ „Агрофірма
„Кочубій”, кожен з терміном дії на 10 років,
належні їм на праві власності земельні ділянки позивачі передали в
оплатне користування відповідачеві для вирощування сільськогосподарських
культур.

Умовами
зазначених договорів визначено розмір орендної плати ( у розмірі 1.5%  від нормативної грошової оцінки земельної
ділянки) порядок і форма виплати  ( в
грошовій або, за домовленістю сторін, відробітковій (послугами) чи натуральній
(сільгоспродукцією)  та строки  виплати
-  до 31 грудня звітного року (
п.п.9,11).

Ухвалюючи про
часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що
відповідач не виконав умов договорів оренди: не повністю розрахувався з
орендодавцями-позивачами за користування земельними ділянками в 2006,2007
роках, на порушення п.12 договір не оформляв акти про передачу продукції  та надання послуг в рахунок орендної плати,
що призвело до необізнаності позивачів щодо розміру орендної плати, вартості
отриманого зерна.  Виходячи з умов
договору, нормативної грошової оцінки земельних ділянок та наданих відповідачем  документів щодо розрахунків по орендній платі,
які не спростовані позивачами належними доказами, суд визначив розмір
недоплаченої орендної плати і ухвалив про стягнення боргу кожному з позивачів,
крім позивача ОСОБА_35, розрахунок з якою проведено у повному обсязі. В цій
частині рішення не оскаржується.

Проте висновок
суду про наявність підстав для розірвання договорів позбавлений достатнього
правового та фактичного обґрунтування і не повною мірою узгоджується з нормами
чинного земельного та цивільного законодавства.

Відповідно
до  Закону „Про оренду землі” та ст. 93
Земельного Кодексу України  оренда землі
- це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною
ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Положеннями
ч.1  ст.. 32 цього Закону „Про оренду
землі” визначено , що  на вимогу однієї
із сторін договір оренди землі може бути достроково розірвано за рішенням суду
в разі невиконання сторонами  обов'язків ,
передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового  знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке
істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а
також на підставі визначених  Земельним
кодексом України та іншими законами України. Стаття 141 Земельного Кодексу України визначає
систематичну несплату орендної плати як одну з підстав припинення права
користування земельною ділянкою.

Відповідно до
ч.2 ст. 651 ЦК України договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу
однієї із сторін і разі істотного порушення договору другою стороною та в інших
випадках, встановлених договором або Законом. Істотним є таке порушення
стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною
мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладені договору.

Між тим,
встановлена судом відсутність актів про передачу сільськогосподарської
продукції в рахунок орендної плати,
передача якої відповідачем оформлена відповідними відомостями  з власноручними підписами позивачів, та
визначені судом до стягнення суми недоплаченої кожному з позивачів орендної
плати за 2006 рік та 2007 рік , розмір яких
за два роки  загалом
становить  від 2.43 грн. до 18.81 грн., а
ОСОБА_18. - 27.69 грн., ОСОБА_19. - 55.40 грн. , тобто в незначних розмірах, не
можна визнати суттєвим порушенням договору
орендарем, ухиленням його від оплати за користування земельними
ділянками.  Інші доводи, на які позивачі
посилалися як на підставу своїх вимог, теж не є достатніми для висновку про
наявність правових підстав для припинення оскаржуваних договорів шляхом їх
розірвання.

За таких
обставин рішення суду в цій частині не можна визнати  законним і обґрунтованим і згідно ст.. 309
ЦПК України воно підлягає  скасуванню з
ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні зазначених  позовних вимог за їх безпідставністю.

Не можна
погодитися  також  з рішенням
у частині стягнення з відповідача на користь кожного з позивачів  500 грн.
витрат, пов'язаних  з оплатою
правової допомоги

Відповідно до
ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує
з другої сторони понесені нею і документально
підтверджені судові витрати. Згідно з п.2 ст. 79 ЦПК до судових витрат
серед іншого належить і витрати на правову допомогу.

Ухвалюючи
рішення про стягнення  з відповідача на
користь позивачів 500 грн. на відшкодування витрат на правову допомогу  свої висновки суд не обґрунтував.

Разом з тим,
відповідно до ч.1 ст. 56 ЦПК України правовому допомогу може надавати особа,
яка є фахівцем у галузі права і за законом має право на надання правової
допомоги.

У матеріалах
справи відсутні документи, які свідчать про те, що ОСОБА_38  - директор
ПП  Юридичне агентство „Злагода” ,
котрому кожен із позивачів відповідно
до  квитанцій до прибуткових
касових ордерів від 21.08.2008 року до відкриття провадження у справі   сплатив 500 грн. за надання юридичної
допомоги , який представляв інтереси позивачів у судовому засіданні за їх
усними заявами, є фахівцем у галузі права і за законом має право на надання
такої допомоги.  Договір про надання
правової угоди, укладений між  зазначеним
приватним підприємством в особі його директораОСОБА_38, та кожним із позивачів
таким документом не є.  Крім того,   ОСОБА_38.
кожним із позивачів надано повноваження свого представника, саме в
такому  процесуальному статусі згідно з
протоколом судового засідання  той брав
участь у справі і кошти  за надану
допомогу отримав як представник.

Таким чином, у
частині присудження з відповідача на користь позивачів компенсації понесених
ними витрат на правову допомогу   рішення
суду не можна визнати законним і обґрунтованим і воно підлягає скасуванню з
ухваленням  нового рішення про відмову в
задоволені  зазначених  вимог.

В частині  присудження з відповідача  судового збору  та витрат на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи  на
користь  позивачки ОСОБА_35., рішення
підлягає скасуванню, оскільки   в
задоволенні  її позовних вимог відмовлено
у повному обсязі.

В решті рішення
суду першої інстанції у встановленому ЦПК України порядку не оскаржувалось,
передбачених ст..ст. 309, 311 ЦПК України підстав для скасування  чи зміни немає.

Керуючись  ст..ст.303, 304, п.2 ч.1 ст. 307, 309, 313,
316, 317,319 ЦПК України,

колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну
скаргу  товариства з обмеженою
відповідальністю „Агрофірма „Кочубій”
задовольнити частково.

Рішення  Новоархангельського районного суду
Кіровоградської області від 29 липня 2008 року в частині задоволення  позовних вимог ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11,ОСОБА_12,
ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16,ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20,
ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_28,
ОСОБА_29, ОСОБА_30, ОСОБА_31, ОСОБА_32, ОСОБА_33,ОСОБА_34, ОСОБА_35, ОСОБА_36,
ОСОБА_37  до товариства з обмеженою
відповідальністю „Агрофірма „Кочубій” про розірвання договорів оренди землі,
стягнення витрат на правову допомогу
скасувати  і ухвалити в цій
частині нове рішення.

Рішення  Новоархангельського районного суду
Кіровоградської області від 29 липня 2008 року про часткове задоволення позову
ОСОБА_35 до  товариства з обмеженою
відповідальністю „Агрофірма „Кочубій”
про розірвання договору оренди землі, відшкодування судових витрат і
витрат на правову допомогу  скасувати і
ухвалити в цій частині нове рішення.

У позові
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8,
ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11,ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15,
ОСОБА_16,ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23,
ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_28, ОСОБА_29, ОСОБА_30, ОСОБА_31,
ОСОБА_32, ОСОБА_33,ОСОБА_34,   ОСОБА_36,
ОСОБА_37 до ТОВ «Кочубій» про розірвання договорів оренди землі та стягнення
витрат на правову допомогу  відмовити.

У позові
ОСОБА_35 до  товариства з обмеженою
відповідальністю „Агрофірма „Кочубій”
про розірвання договору оренди землі, відшкодування судових витрат і
витрат на правову допомогу відмовити в повному обсязі.

В іншій частині
рішення суду  залишити без змін.

Рішення   апеляційного суду  набирає законної сили з моменту його
проголошення і може бути оскаржене  в
касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців  з дня набрання  ним
законної сили.

Головуючий:

Судді: