Справа № 2-291/08
РІШЕННЯ

Іменем України

11 червня 2008 року                     Комсомольський районний
суд м. Херсона в складі

головуючого - судді: Дзиговського Ю.В.

при секретарі: Костенко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, Комишанської селищної ради м.Херсона, третя особа - третя Херсонська
державна нотаріальна контора, про визнання права власності в спільному майні
подружжя, суд -

в с т а н
о в и в:

Позивач звернулася до
Комсомольського районного суду м. Херсона з вказаним позовом, посилаючись на
те, що 27.05.1952 року вона зареєструвала шлюб з ОСОБА_3. За час фактичного
перебування у шлюбі ними було побудовано житловий будинокАДРЕСА_1, який
зареєстровано на ім'я останнього. 10.01.2002 року шлюб між ними було розірвано,
однак спільне майно розділено не було. ОСОБА_1. переїхала на постійне місце
проживання до доньки, ОСОБА_4. в с.Скалисте Бахчисарайського району Автономної
Республіки Крим. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3. помер, ОСОБА_1. подала до третьої
Херсонської державної нотаріальної контори заяву про видачу свідоцтва про право
власності в спільному майні подружжя на &frac12; частину вказаного житлового
будинку. ОСОБА_4., на користь якої відмовилися від спадщини інші діти померлого
- ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, 18.09.2007 року подала заяву про згоду на видачу
ОСОБА_1. такого свідоцтва. Однак позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва
про право власності на &frac12; частину у спільному майні подружжя через
заперечення нової дружини ОСОБА_3. - ОСОБА_2. Позивач вважає, що житловий
будинокАДРЕСА_1 є об'єктом спільної сумісної власності подружжя, оскільки його
було збудовано під час її перебування у шлюбі з ОСОБА_3, вона приймала участь в
його будівництві. В зв'язку з чим, ОСОБА_1. просить суд  визнати за нею право власності в спільному
майні подружжя на &frac12; частину житлового будинкуАДРЕСА_1.

У судовому засіданні представник
позивача підтримав заявлені позовні вимоги та просив суд позов задовольнити за
вищезазначеними обставинами.

Відповідач в судовому засіданні
позов не визнала та пояснила, що познайомилася з ОСОБА_3 в 2000 році, вони
почали разом проживати, вести спільне господарство. Чоловік їй розповів, що
раніше проживав в Росії. Потім він з колишньою дружиною, ОСОБА_1, та дітьми переїхав
в с.Скалисте АРК. Коли молодша донька досягла повноліття, шлюбні стосунки між
ним та ОСОБА_1 були припинені, в 1977 році ОСОБА_3. переїхав в с.Комишани
м.Херсона та почав будувати житловий будинок. В 1990 році він закінчив
будівництво та здав будинок в експлуатацію, отримав свідоцтво про право
власності на своє ім'я. За весь цей час ні дружина ОСОБА_1., ні діти не
приїздили до нього, ніяк не допомагали в будівництві. ОСОБА_3. декілька разів
приїжджав до дітей в с.Скалисте АРК, але дружина та діти його вигнали. В 2001
році він подав заяву про розірвання шлюбу з ОСОБА_1, рішенням Комсомольського
районного суду від 07.12.2001 року їх шлюб було розірвано, 10.01.2002 року він
отримав свідоцтво про розірвання шлюбу. 16.02.2002 року ОСОБА_3. зареєстрував свій
шлюб з відповідачем по справі. За час спільного проживання, вони за спільні
кошти збудували літню кухню, робили поточні ремонти, провели телефон та газ. В
2006 році ОСОБА_4. приїздила до батька, просила дати згоду на продаж будинку в
с.Скалисте Бахчисарайського району Автономної Республіки Крим, який був
спільною сумісною власністю подружжя, оскільки був збудований ОСОБА_3 та
ОСОБА_1 під час перебування у фактичних шлюбних відносинах. ОСОБА_3. підписав
всі необхідні документи. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3. помер, після його смерті
відкрилася спадщина, а саме житловий будинокАДРЕСА_1. Відповідач просить суд в
задоволенні позову ОСОБА_1. відмовити в зв'язку з його необґрунтованістю.

Представник Комишанської
селищної ради м.Херсона в судове засідання не з'явився, заявою від 04.12.2007
року просив розглянути справу у його відсутності.

Представник третьої особи в
судове засідання не з'явився, заявою від 02.04.2008 року просив розглянути
справу у його відсутності.

Заслухавши пояснення сторін, свідків,
дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм
правовідносини.

Згідно
свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1, 27.05.1952 року ОСОБА_3. уклав шлюб з
ОСОБА_1.

Відповідно
паспорту ОСОБА_1 серії НОМЕР_2, вона з 28.03.1978 року зареєстрована за адресою
Автономна Республіка Крим, Бахчисарайський район, АДРЕСА_2.

Згідно
договору, на підставі рішення виконкому від 14.12.1989 року, самотнього
ОСОБА_3.  було прийнято на обслуговування
спеціалізованою службою при відділі соціального забезпечення виконкому
відповідно його особистій заяві для надання переліку послуг.

У
відповідності до технічного паспорту та акту від 10.05.1990 року, закінчено
будівництво житлового будинкуАДРЕСА_1.

Згідно
витягу з рішення Комишанської селищної ради м.Херсона № 32 від 15.05.1990
року,  житловий будинокАДРЕСА_1 був
прийнятий в експлуатацію.

Відповідно
свідоцтва про право власності, виданого Комишанською селищною радою м.Херсона,
від 05.07.1990 року, ОСОБА_3. є власником житлового будинкуАДРЕСА_1.

В рішенні
Комсомольського районного суду від 07.12.2001 року за позовом ОСОБА_3. до
ОСОБА_1. про розірвання шлюбу зазначено, що відповідач в судове засідання не
з'явився, надав заяву, що згодна на розірвання шлюбу.

Згідно
свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_3 було розірвано шлюб між ОСОБА_3 та
ОСОБА_1

Відповідно
свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_4 ОСОБА_3. уклав шлюб із ОСОБА_8.

Згідно
договорів купівлі-продажу від 03.10.2006 року, ОСОБА_9. придбав у ОСОБА_1.
земельну ділянку та житловий будинокАДРЕСА_1. Відповідно розписки від
15.11.2006 року ОСОБА_3. отримав 2 000 доларів США з продажу вказаного будинку.

У
відповідності до свідоцтва про смерть, серії НОМЕР_5, ОСОБА_3. помер
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Свідки
ОСОБА_4., ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12. в судовому засіданні пояснили, що
ОСОБА_3. перебував у шлюбі з ОСОБА_1 В 1976 році він вирішив поїхати працювати
в м.Херсон. В 1980 році ОСОБА_3. надали земельну ділянку в с.Комишани
м.Херсона, він почав будувати житловий будинок. ОСОБА_1. працювала та
допомагала йому грошима для будування, приїжджала до нього. ОСОБА_3. багато
разів приїжджав до них в с.Скалисте АРК. ОСОБА_1. не знала про те, що їх шлюб
розірвано та її колишній чоловік одружився з іншою жінкою. Вона дізналася про
це лише в 2006 році.

Свідки ОСОБА_13., ОСОБА_14.,
ОСОБА_15., ОСОБА_16. в судовому засіданні пояснили, що знали ОСОБА_3. впродовж
багатьох років його проживання в с.Комишани м.Херсона. Він проживав один,
працював на автобазі та сам будував житловий будинокАДРЕСА_1. Впродовж цих
років до нього ніхто не приїжджав, ні дружина, ні діти. З 2000 року він почав
проживати зі ОСОБА_8. (відповідачем по справі), вони вели спільне господарство,
добудовували та
покращували будинок, потім одружилися.

Відповідно ст.22 Кодексу про шлюб та сім»ю
України, майно,
нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з
подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном.

Згідно
ч.2 ст.28 Кодексу про шлюб та сім»ю України,
суд може визнати майно, нажите кожним із подружжя під час їх роздільного
проживання при фактичному припиненні шлюбу, власністю кожного з них.

Згідно вимог
ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона
посилається  як на підставу своїх вимог і
заперечень.

Позивачем, в
порушення вимог ст.60 ЦПК України, не надано жодних доказів того, що шлюб між
нею та ОСОБА_3 фактично не припинився в 1978 році, коли він поїхав з с.Скалисте
АРК, де мешкала його родина, та оселився в с.Комишани м.Херсона. Навпаки, судом
встановлено, що після переїзду шлюбні стосунки ОСОБА_3. та ОСОБА_1. фактично
було припинено, вони проживали окремо, не вели спільне господарство, майже не
спілкувалися, про що свідчить договір між ОСОБА_3 та спеціалізованою службою
при відділі соціального забезпечення виконкому про надання останньому, як
самотній людині, переліку послуг. ОСОБА_3 за власні кошти, своєю працею було
побудовано житловий будинокАДРЕСА_1.

Свідчення
свідків ОСОБА_4., ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12. суд не бере до уваги, оскільки
вони є родичами ОСОБА_1. та зацікавлені в задоволенні її позову.

Як встановлено судом та
вбачається зі свідчень свідків ОСОБА_13., ОСОБА_14., ОСОБА_15., ОСОБА_16, які
повідомили факти,  достовірність яких у
суду немає підстав ставити під сумнів, оскільки даних про їх зацікавленість в
результаті розгляду справи не виявлено, в 1978 році ОСОБА_3. без родини
переїхав в с.Комишани м.Херсона, де проживав самотньо, за власні кошти побудував
житловий будинок. За
цей час ні ОСОБА_1., ні їхні діти до нього не приїжджали та не допомагали.
Тобто фактично шлюбні відносини між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 припинились ще в 1978
році, однак шлюб між ними було розірвано лише у 2002 році.

Крім того, суд не може прийняти до
уваги доводи представника ОСОБА_1. про те, що вона дізналася про розірвання
шлюбу з ОСОБА_3 лише у 2006 році, оскільки в рішенні Комсомольського районного
суду м.Херсона від 07.12.2001 року зазначено, що відповідач була повідомлена
про судове засідання та заявою погодилася на розірвання шлюбу. На підставі
вищевикладеного та враховуючи ч.3 ст.29 Кодексу про шлюб та сім»ю України, в
якій зазначається, що для вимоги про поділ майна, яке є спільною сумісною
власністю розведеного подружжя, встановлюється трирічний строк позовної
давності, суд  дійшов висновку, що
ОСОБА_1 пропущено строк звернення до суду із зазначеним позовом.

Оцінивши зібрані по справі
докази в їх сукупності, суд вважає, що позов ОСОБА_1 - необґрунтований та
задоволенню не підлягає.

Враховуючи
вищевикладене, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212-215 ЦПК України,
ст.ст.28, 29 Кодексу
про шлюб та сім»ю України,  суд -

в и р і ш
и в:

В задоволенні позову  ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Комишанської селищної
ради м.Херсона, третя особа - третя Херсонська державна нотаріальна контора,
про визнання права власності в спільному майні подружжя відмовити в зв'язку з
його необґрунтованістю.

На рішення
протягом десяти днів може бути подана заява про апеляційне оскарження з
наступним поданням апеляційної скарги протягом двадцяти днів до апеляційного
суду Херсонської області через Комсомольський районний суд м. Херсона.

Суддя:

Справа № 2-291/08

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

(вступна та резолютивна частини)

11 червня 2008 року          Комсомольський
районний суд м. Херсона в складі:

головуючого-судді: Дзиговського Ю.В.

при
секретарі: Костенко О.О.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні цивільну справу за позовом ОСОБА_1
до ОСОБА_2, Комишанської селищної ради м.Херсона, третя особа - третя
Херсонська державна нотаріальна контора, про визнання права власності в
спільному майні подружжя, суд -

вирішив:

В позові ОСОБА_1
до ОСОБА_2, Комишанської селищної ради м.Херсона, третя особа - третя Херсонська
державна нотаріальна контора, про визнання права власності в спільному майні
подружжя відмовити в зв'язку з його необґрунтованістю.

На рішення протягом десяти днів може бути подана заява про апеляційне
оскарження з наступним поданням апеляційної скарги протягом двадцяти днів
до апеляційного суду Херсонської області через Комсомольський районний суд м.
Херсона або в порядку ч.4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя: