у першій інстанції: Горяінова К.А.                         Справа
№ 22 ц-654/08
Доповідач: Сегеда С.М.                                                                         Категорія: ЦП: 14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ      УКРАЇНИ

29 січня 2008 року                                                                                          м.
Одеса

Колегія суддів
судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого                           Сегеди СМ.,

суддів:                                     Виноградової Л.Є.,

Гайворонського СП.,

за участю секретаря  Шкрабак В.О.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1на ухвалу Южного міського суду
Одеської області від 08 жовтня 2007 року, у цивільній справі за позовом
ОСОБА_1до ОСОБА_2, Южненської міської державної нотаріальної контори про
визнання договору довічного утримання недійсним,

встановила:

13 вересня 2007
року ОСОБА_1. звернувся до суду із зазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги
тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла його рідна сестра ОСОБА_3, після її смерті
відкрилась спадщина. Оскільки заповіту за життя ОСОБА_3. складено не було,
спадщина має бути успадкована відповідно до порядку встановленого гл. 86 ЦК України.
Спадкоємців першої черги ОСОБА_3не мала, тому, відповідно до ст. 1262 ЦК
України, єдиним спадкоємцем після її смерті є її рідний брат - позивач у
справі.

Але незабаром
після смерті ОСОБА_3. виявилось, що за життя нею був укладений договір
довічного утримання з племінницею ОСОБА_2. Відповідно до цього договору
ОСОБА_3. передала у власність ОСОБА_2. двокімнатну квартиру, що розташована за
адресою: АДРЕСА_1, а
ОСОБА_2 зобов'язалась довічно забезпечувати ОСОБА_3.

Позивач послався
на те, що відповідно до ч. З ст. 215 ЦК
України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна
із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах,
встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним
(оспорюваний правочин).

Позивач вважав,
що договір довічного утримання укладений з грубими порушеннями чинного
законодавства України, а тому має бути визнаний недійсним, у зв'язку з чим
звернувся з зазначеною вимогою до суду.

Ухвалою Южного міського суду
Одеської області від 08 жовтня 2007 року позов ОСОБА_1. було залишено без
розгляду, у зв'язку з недоліками позовної заяви.

Ухвалою судової
колегії судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області
від 15 січня 2008 року ОСОБА_1. був поновлений строк на апеляційне оскарження
зазначеної ухвали суду.

В апеляційній
скарзі ОСОБА_1. ставить питання про скасування ухвали суду та постановления нової про
відкриття провадження у цивільній справі.

Апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з
наступних підстав.

2

Повертаючи
позовну заяву позивачеві, суд виходив із того, що вона не відповідає вимогам,
передбаченим ст.ст. 119, 120 ЦІЖ України, а саме: в ній невірно зазначена назва
суду, обставини, якими позивач обґрунтовує свої доводи, не відповідають
доказам, які підтверджують зазначену обставину, до позову не долучені його
копії та копії документів по кількості осіб, що беруть участь у справі, заява
про забезпечення позову не відповідає вимогам, передбаченим ч. 1 ст. 151 ЦПК
України.

З таким висновком суду погодитись не можна, виходячи із
наступного.

Оскільки позивач
мешкає в іншій області, він помилково міг не знати правильну назву суду і
вказати замість Южного міського
суду "Южненський", що не позбавляло його права при попередньому
розгляді справи уточнити назву суду.

Суд передчасно
дійшов висновку про те, що доводи в позовній заяві не відповідають доказам, які
підтверджують зазначену обставину, оскільки дані обставини можуть бути
встановлені тільки при розгляді справи у судовому засіданні. У разі
необґрунтованості та недоведеності доводів позивача суд мав ухвалити судове
рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, а не про повернення позову
позивачеві.

Необгрунтованим
також є висновок суду про те, що у позові відсутній перелік додатку, відсутні
копії позовної заяви і копії документів, що додаються до справи, по кількості
осіб, що беруть участь у ній, оскільки цей
висновок суду спростовується текстом позовної заяви (а.с.1-2)

Стосовно вимоги
позивача про накладення арешту на спірну квартиру, то відсутність окремої
вмотивованої заяви про забезпечення позову не є підставою для повернення
позову, оскільки позивач, таким чином, позбавляється Конституційного права на
доступ до суду і на справедливий розгляд справи. Відсутність такої окремої
вмотивованої заяви може бути підставою для відмови в задоволенні клопотання про
забезпечення позову.

Згідно п. 1 ст.
6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, яка є джерелом
права і частиною національного законодавства України, кожна людина при
визначенні її громадянських прав і обов'язків має право на справедливий і
відкритий розгляд впродовж розумного строку
незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону.

Невід'ємною частиною права на справедливий судовий
розгляд є доступ до суду.

З огляду на
викладене, та враховуючи, що судом необгрунтовано було повернуто позов
ОСОБА_1., недотриманий принцип змагальності, ухвалене судове рішення не може
бути визнано законним і обгрунтованим, а тому підлягає скасуванню з передачею
питання на новий розгляд.

Стосовно вимоги апелянта про постановления ухвали про
відкриття провадження у справі, то вона є безпідставною і не передбачена чинним
законодавством, так як у відповідності з ч. 1 ст. 122 ЦПК України питання про
відкриття провадження у цивільній справі вирішує одноособово суддя місцевого
суду.

При новому
розгляді слід врахувати наведене, вирішити питання про відкриття провадження у
справі, розглянути спір з дотриманням норм матеріального і процесуального права
та ухвалити законне і обгрунтоване рішення.

Керуючись п. 4
ч. 2 ст. 307; п. 3 ч. 1 ст. 312; ст.ст. 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія
суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1задовольнити частково.

Ухвалу Южного міського суду
Одеської області від 08 жовтня 2007 року скасувати, справу направити на новий
розгляд в той же суд, для вирішення питання про відкриття провадження по
справі.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду
України протягом двох місяців з дня набрання ухвалою суду законної сили.