Справа № 22ц-2232/2008
Головуючий у 1 інстанції литвиненко І.В.
Категорія - цивільна
У Х В А Л А

Іменем України

23 грудня 2008 року

м. Чернігів

Апеляційний
суд Чернігівської області у складі:

головуючого-судді:

іваненко
Л.В.

суддів:

Шарапової
О.Л., ішутко В.М.

при секретарі:

сетченко
Н.м.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Чернігові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
ухвалу Деснянського районного суду м. Чернігова від 10 листопада 2008 року по
справі за заявою Чернігівської міської ради про розстрочку виконання рішення
суду ,-

В С Т А Н О В И В:

В
апеляційній скарзіОСОБА_1 просить оскаржувану ухвалу скасувати та постановити
нову про відмову у задоволенні заяви Чернігівської міської ради про розстрочку
виконання рішення суду.

Ухвалою
Деснянського районного суду м. Чернігова від 10 листопада 2008 року заява
Чернігівської міської ради задоволена та розстрочено виконання рішення
Деснянського районного суду м. Чернігова від 15.01.07 року в частині
зобов”язання Чернігівської міської ради надатиОСОБА_1 інше житло, рівноцінне
квартирі АДРЕСА_1 в м. Чернігові.

Доводи
апеляційної скарги полягають в тому, що ухвалу суду постановлена з порушенням
норм матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають
обставинам справи, недоведені обставини, які мають значення для справи. Апелянт
вказує на те, що рішення суду, яке набрало законної сили, є обов”язковим для всіх
органів державної влади, місцевого самоврядування і підлягає виконанню на всій
території України, але Чернігівська міська рада постійно знаходить підстави для
невиконання судового рішення. Апелянт посилається на те, що при розгляді справи
не було надано доказів щодо  неможливості
надання іншого житла на протязі майже двох років. Апелянт зазначає, що в
порушення вимог ст. 373 ЦПК України суд не змінив чи не встановив спосіб і
порядок виконання судового рішення, а задовольнив заяву про розстрочку
виконання судового рішення, навіть не вказавши строк. Крім того, апелянт
посилається на те, що ухвала суду не мотивована і є необґрунтованою.

Заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши доводи скарги та матеріали справи, апеляційний
суд приходить до наступного висновку.

Встановлено,
що рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 15 січня 2007 року
позовні вимоги ОСОБА_2 задоволені частково. Визнано за ОСОБА_2 право на
проживання в квартирі АДРЕСА_1 в м. Чернігові та вселено ОСОБА_2 в дане жиле
приміщення; визнано недійсним спільне рішення правління ВАТ „Чернігівський
райагрохім” та профспілкового комітету в частині наданняОСОБА_1 квартири
АДРЕСА_1 в м. Чернігові, виселеноОСОБА_1 з даного жилого приміщення з наданням
іншого жилого приміщення та зобов”язано Чернігівську міську раду надатиОСОБА_1
інше житло, рівноцінне квартирі АДРЕСА_1
в м. Чернігові; зобов”язано КП ЖКГ ЖЕК-10 розірвати зОСОБА_1 договір
житлового найму квартири АДРЕСА_1 в м. Чернігові та зобов”язано КП ЖКГ ЖЕК-10
укласти з ОСОБА_2 договір житлового найму вказаної квартири. В решті вимог та у
задоволенні позовних вимог Чернігівської районної державної адміністрації
відмовлено. Ухвалою апеляційного суду Чернігівської області від 22 березня 2007
року апеляційні скарги Чернігівської міської ради таОСОБА_1 відхилені, а
рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 15.01.07 року залишене без
зміни. Ухвалою Верховного Суду України від 17 жовтня 2007 року  касаційна скарга Чернігівської міської ради
відхилена, а рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 15.01.07 року
та ухвала апеляційного суду Чернігівської області від 22.03.07 року залишені
без зміни. Постановою державного виконавця підрозділу примусового виконання
рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у
Чернігівській області від 29.11.07 року відкрито виконавче провадження  по виконанню виконавчого листа № 2-33,
виданого 26.04.07 року Деснянським районним судом м. Чернігова,  про зобов”язання Чернігівської міської ради
надатиОСОБА_1 інше житло, рівноцінне
квартирі АДРЕСА_1 в м. Чернігові.

Постановлюючи
ухвалу про розстрочку виконання рішення суду в частині зобов”язання
Чернігівської міської ради надатиОСОБА_1 інше житло, рівноцінне квартирі
АДРЕСА_1 в м. Чернігові, суд першої інстанції дійшов висновку, що  рівноцінне житло може буде наданоОСОБА_1
після звільнення сім”єю ОСОБА_3 квартири АДРЕСА_2 в м. Чернігові, з якої
останні виселені рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від
11.07.08 року;  інше рівноцінне житло в
Чернігівській міській раді відсутнє.

Проте,
з таким висновком суду не погоджується апеляційний суд, виходячи з наступного.

Відповідно
до ст. 373 ЦПК України за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення,
за заявою державного виконавця або за заявою сторони  суд, який видав виконавчий документ, у
десятиденний строк розглядає питання про відстрочку або розстрочку виконання,
зміну чи встановлення способу і порядку виконання рішення в судовому засіданні
з викликом сторін і у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити
виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення.

Як вбачається з матеріалів
справи 08 жовтня 2008 року Чернігівська міська рада звернулася до суду з заявою
про розстрочку виконання рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від
15.01.07 року в частині зобов”язання міської ради надатиОСОБА_1 інше житло,
рівноцінне квартирі АДРЕСА_1 в м. Чернігові, мотивуючи свої вимоги тим, що
планується надатиОСОБА_1 квартиру АДРЕСА_2 в м. Чернігові після її звільнення
сім”єю ОСОБА_3, з якої останні виселені на підставі судового рішення, інше
рівноцінне житло відсутнє.

За приписами ст. 373 ЦПК України розстрочка виконання рішення суду це
надання боржникові права проводити виконання рішення у частинах, а окрема
квартира є неподільною річчю, а тому розстрочка виконання судового рішення про
зобов”язання надати інше рівноцінне житло не грунтується на законі.

Відповідно до п. 2 ст. 312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду
першої інстанції, апеляційний суд змінює або скасовує ухвалу суду першої
інстанції і постановляє ухвалу з цього питання, якщо воно було вирішено судом
першої інстанції з порушенням норм процесуального права або при правильному
вирішенні  було помилково сформульовано
суть процесуальної дії чи підстави її застосування.

За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку,
що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, ухвалу
суду слід скасувати та постановити нову ухвалу про відмову  у задоволенні заяви про розстрочку виконання
рішення суду в зв”язку з порушенням судом першої інстанції норм процесуального
права.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 303,
307,  312, 315, 317, 319 ЦПК  України, апеляційний  суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Ухвалу Деснянського районного суду м. Чернігова від 10 листопада 2008 року
- скасувати.

Чернігівській міській раді у задоволенні заяви про розстрочку виконання
рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 15 січня 2007 року у
справі за позовом ОСОБА_2 до КП ЖКГ ЖЕК-10, Чернігівської міської ради,
Чернігівської районної державної адміністрації, ВАТ „Чернігівський райагрохім”,
ОСОБА_1 про визнання права на проживання, вселення, визнання незаконним
рішення, розірвання договору житлового найму, виселення, укладання договору
житлового найму в частині зобов”язання Чернігівської міської ради надати
ОСОБА_1 інше житло, рівноцінне квартирі АДРЕСА_1 в м. Чернігові -
відмовити.

Ухвала
оскарженню не підлягає.

Головуючий                                 Судді: