Колегія суддів Судової палати у
цивільних справах Верховного Суду України в складі:
попередньому судовому засіданні в м. Києві 10 грудня            2008 року справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: Рахівська державна нотаріальна контора
та колективне підприємство "Бюро технічної інвентаризації" - про
визнання договору купівлі-продажу жилого будинку та відшкодування моральної
шкоди за касаційною скаргою ОСОБА_1 на
рішення Рахівського районного суду Закарпатської області від 26 червня
2007 року, додаткове рішення того ж суду від 16 серпня 2007 року й ухвалу
Апеляційного суду Закарпатської області від 1 липня 2008 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2006 року ОСОБА_1 звернулася до
суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що з метою підготовки
договору іпотеки жилого будинку АДРЕСА_1, який належав їй на підставі свідоцтва
про право на спадщину за заповітом на праві приватної власності,  вона подала до нотаріальної контори  правовстановлюючі документи на вказаний
будинок. У зв'язку з тим, що в день здавання документів у нотаріальній конторі
не працював комп'ютер, вона підписала чисті бланки на оформлення правочину  та оплатила послуги нотаріальної контори  за оформлення договору купівлі-продажу.

Через два тижні в нотаріальній конторі їй було повідомлено про те, що
документи включено в реєстр і вони знаходяться у  ОСОБА_2

У подальшому їй стало відомо, що 27 вересня 2005 року нотаріальною конторою
було оформлено між нею та відповідачкою договір купівлі-продажу жилого будинку
АДРЕСА_1.

Вважає, що оскільки договір купівлі-продажу вказаного будинку нотаріально
посвідчено не було та право власності на нього
належним чином за ОСОБА_2 у бюро технічної інвентаризації не зареєстровано,
вартість будинку відповідачка не сплатила, то вона зайняла будинок самовільно.

Позивачка просила визнати зазначений договір купівлі-продажу    будинку недійсним та стягнути з
відповідачки на її користь на відшкодування моральної шкоди  1 700 грн.

Рішенням Рахівського районного суду Закарпатської області від             26 червня 2007 року в задоволенні
позову  про визнання недійсним договору
купівлі-продажу будинку відмовлено.

Додатковим рішенням того ж суду від 16 серпня 2007 року доповнено рішення
Рахівського районного суду Закарпатської області від 26 червня 2007 року
вказівкою щодо відмови ОСОБА_1 у задоволенні вимог про відшкодування моральної
шкоди.

Ухвалою Апеляційного суду
Закарпатської області від 1 липня
2008 року зазначені рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі  ОСОБА_1 ставить питання про скасування
судових рішень і ухвалення нового рішення, посилаючись на  неповне з'ясування судами обставин справи, що
мають значення для справи, невідповідність висновків судів обставинам справи,
неправильне застосування норм матеріального і порушення норм процесуального
права.

Колегія суддів дійшла висновку про
те, що підстави для  скасування  судових рішень відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК
України під час  розгляду  справи
в  касаційному   порядку
суд перевіряє  в  межах
касаційної  скарги  правильність застосування судом першої  або
апеляційної  інстанції  норм
матеріального  чи
процесуального  права  і
не  може  встановлювати або (та) вважати доведеними  обставини,
що  не  були
встановлені  в  рішенні
чи відкинуті   ним,   вирішувати
питання   про   достовірність  або недостовірність того чи іншого доказу,  про перевагу одних доказів над іншими.

Доводи касаційної скарги не дають
підстав для висновку про те, що судами допущено порушення або неправильне
застосування норм  процесуального права,
яке призвело до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. ст. 332, 336 ЦПК
України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду
України

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити,  рішення Рахівського
районного суду Закарпатської області від 26 червня 2007 року, додаткове рішення
того ж суду від 16 серпня 2007 року й ухвалу Апеляційного суду Закарпатської області
від 1 липня 2008 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Верховного Суду України

А.Г. Ярема

Л.М. Лихута

Л.І. Охрімчук