Справа № 22ц-35                 Головуючий по першій
2008 рік                                 інстанції Кузнецова О.Ю.
Суддя
доповідач Лобов О.А.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

28 січня
2008 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду
Полтавської області в складі

головуючого судді
Акопян В.І.,

суддів Лобова
О.А., Новохатньої В.А.

при секретарі
Зеленській О.І.

за участю
позивача

представника
позивача ОСОБА_1.

відповідачів
ОСОБА_2

представника
відповідачаОСОБА_3

третіх осіб

представника
третьої особи

адвокатів
ОСОБА_4.

розглянула
у відкритому судовому засіданні в м.Полтава цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_2на рішення Октябрського районного суду м.Полтави від 16 жовтня
2007 року в справі за позовом ОСОБА_5до ОСОБА_2, КП ПБТІ «Інвентаризатор» про
визнання права власності на частину житлового будинку за набувальною давністю.

Колегія суддів,
заслухавши доповідь судді доповідача,

ВСТАНОВИЛА:

У червні
2007 року ОСОБА_5. звернувся до суду із вказаним позовом, просив ухвалити
рішення, яким визнати за ним право власності на 1/10 частину будинку АДРЕСА_1,
зобов'язати КП ПБТІ «Інвентаризатор» зареєструвати за ним право власності на
вказану частину будинку.

Заявлені
вимоги мотивовані тим, що спірна частина будинку належала на праві власності
ОСОБА_6., яка померла у 1962 році. Після її смерті батько позивача ОСОБА_7.
користувався цієї частиною будинку, яка складається з кімнати площею 7, 3 м.кв.
і сіней площею 5, 2 м.кв.

Після
смерті ОСОБА_7. позивач став проживати у спірній частині будинку і вже більше
десяти років відкрито за згодою співвласників будинку володіє і користується
нею.

Рішенням
Октябрського районного суду м.Полтави від 16 жовтня 2007 року позов
задоволений: за ОСОБА_5визнане право власності на 3/50 частини будинку АДРЕСА_1
з відповідною частиною надвірних будівель і споруд з виділенням у його
користування кімнати площею 7, 3 м.кв., сіней площею 5, 2 м.кв. Зобов'язано КП
ПМБТІ «Інвентаризатор» зареєструвати за позивачем право власності на 3/50
частини садиби АДРЕСА_1. Вирішене питання про судові витрати.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_2., посилаючись на порушення норм матеріального та
процесуального права, просить вказане рішення суду першої інстанції скасувати,
справу повернути на новий розгляд до суду першої інстанції.

На
обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначено, що суд безпідставно керувався
ст.344 ЦК України,
оскільки спірне майно є спадковим майном, яке було фактично успадковане
спадкоємцями, в тому числі позивачем і відповідачем.

Визнавши
право власності позивача на спірну частину будинку, суд визнав також право
власності на частину надвірних будівель і споруд, при цьому не визначив, на яку
саме їх частину.

Колегія
суддів, вислухавши пояснення осіб, які приймають участь в розгляді справи,
перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, дійшла
висновку про необхідність задовольнити частково апеляційну скаргу з наступних
підстав:

Відповідно
до п.2 ч.1 ст.307, п.4 ч.1 ст.309 ЦПК України за результатами розгляду
апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право
скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове по суті заявлених
вимог в разі невірного застосування судом норм матеріального або процесуального
права.

Задовольняючи
позов, місцевий суд виходив з того, що ОСОБА_5. добросовісно за згодою
попередніх співвласників заволодів кімнатою площею 7, 3 м.кв. та сінями площею
5, 2 м.кв., розташованими у будинку АДРЕСА_1, та більше десяти років відкрито
безперервно володіє ними, отже відповідно до ст.344 ЦК України є правові
підстави визнати за позивачем право власності на спірне майно.

Проте з
таким висновком суду погодитися не можна, оскільки він зроблений з порушенням
норм матеріального права.

Відповідно
до п.5 Прикінцевих і перехідних положень ЦК
України правила книги шостої ЦК
України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була
прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.

Судом
встановлено, що за життя ОСОБА_6. належала на праві власності 1/10 частина
будинку АДРЕСА_1, яка складалася з кімнати 3-3 площею 7, 3 м.кв., сіней V площею
5, 2 м.кв.

Після смерті її
смерті у 1998 році спадкова справа не відкривалася.

ОСОБА_7.,
син померлої ОСОБА_6. та батько позивача, як спадкоємець, що проживав разом із
спадкодавцем, заяви про відмову від спадщини не подавав, навпаки весь час до
своєї смерті, ІНФОРМАЦІЯ_1 року, володів та користувався спадковим майном
(кімната 3-3 площею 7, 3 м.кв., сіни V площею 5, 2
м.кв.). Після смерті ОСОБА_7. спадкова справа також не відкривалася.

Сторонами
не заперечувалося те, що після смерті ОСОБА_7. позивач продовжив проживати у
спірній частині будинку, володів нею та користувався більше десяти років.

За таких
обставин, ОСОБА_5. згідно ч.3 ст.1268 ЦК
України вважається таким, що прийняв спадщину після померлого ОСОБА_7.

Відповідно
до змісту ст.344 ЦК України
набувальна давність поширюється на випадки фактичного добросовісного
незаконного володіння чужим майном. Наявність у володільця певного юридичного
титулу, як-то права на спадкування, виключає застосування набувальної давності.

Зважаючи
на те, що предметом спору є спадкове майно, то відсутні підстави для визнання
за позивачем права власності на це майно в порядку набувальної давності.

Таким
чином, колегія суддів дійшла висновку, що рішення місцевого суду слід скасувати
та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову.

Керуючись
ст.303, ст.307 ч.1 п.2, ст.309 ч.1 п.4, ст.316 ЦПК України, колегія суддів

ВИРІШИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_2задовольнити.

Рішення
Октябрського районного суду м. Полтави від 16 жовтня 2007 року в частині
визнання за ОСОБА_5права власності на 3/50 частини будинку АДРЕСА_1 з
відповідною частиною надвірних будівель і споруд з виділенням у його
користування кімнати площею 7, 3 м.кв., сіней площею 5, 2 м.кв. та зобов'язання
КП ПМБТІ «Інвентаризатор» зареєструвати за позивачем право

власності на
3/50 частини садиби АДРЕСА_1. скасувати.

Ухвалити
в цій частині нове рішення, яким відмовити ОСОБА_5у задоволенні позову за
безпідставністю.

В решті
рішення Октябрського районного суду м.Полтави від 16 жовтня 2007 року залишити
без змін.

Рішення
набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене
протягом двох місяців до Верховного Суду України шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.