Справа № 22ц-1868/2008
у першій інстанції МАСЛЮК Н.В.
Доповідач - ІВАНЕНКО Л.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2008
року

м.
Чернігів

Апеляційний
суд Чернігівської області у складі:

головуючого-судді:

іваненко л.в.

суддів:

Страшного
м.м., ішутко в.м.

при секретарі:

сетченко н.м.

за участю:

ОСОБА_1,
ОСОБА_2,ОСОБА_3., ОСОБА_4

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові цивільну справу за апеляційними
скаргами прокуратури м. Чернігова та Виконавчої дирекції Чернігівського
обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати
працездатності на рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 27
серпня 2008 року у справі за позовом першого заступника прокурора м.
Чернігова в інтересах виконавчої дирекції Чернігівського обласного відділення
Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності до ОСОБА_3,
ОСОБА_5 про визнання трудового договору недійсним, -

В С Т А Н О
В И В :

В апеляційній скарзі прокуратура м.
Чернігова просить скасувати рішення
Новозаводського районного суду м. Чернігова від 27 серпня 2008 року, посилаючись на порушення судом норм матеріального права,
зокрема на те, що суд першої інстанції відмовивши в задоволенні позову вказав
на відсутність передбаченої в КЗпП України процедури визнання трудового
договору недійсним та не взяв до уваги ст. 9 ЦК України, в якій передбачено, що
положення Цивільного кодексу України застосовуються до трудових відносин, якщо
вони не врегульовані іншими актами законодавства.

Крім того, прокуратура м. Чернігова посилалась на невідповідність трудового
договору від 18.09.2007 року статті 22 КЗпП України, статті 8 Закону України
„Про адвокатуру” від 19.12.1992 року та вважає помилковими висновки суду,
стосовно неможливості застосування ст.ст. 203, 215, 234 ЦК України до трудових
відносин.

В апеляційній скарзі Виконавча дирекція Чернігівського обласного відділення
Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності просила
скасувати рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 27 серпня
2008 року з аналогічних підстав.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, дослідивши
матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна
скарга підлягає відхиленню, з наступних підстав.

Перший заступник прокурора м. Чернігова в інтересах Виконавчої дирекції
Чернігівського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності звернувся до суду з позовом про визнання трудового
договору недійсним, укладеного між ОСОБА_3. таОСОБА_5., посилаючись на
положення ст.ст. 203, 215, 234 ЦК України
та на його фіктивність.

Судом першої інстанції встановлено, що 18.09.2007 року між суб'єктом
підприємницької діяльності ОСОБА_3. та найманим працівникомОСОБА_5. було
укладено безстроковий трудовий договір, за якимОСОБА_5. була прийнята на посаду
помічника адвоката з оплатою праці у розмірі 8 400 грн. (а.с.3).

19.09.2007 року трудовий договір був зареєстрований за № 22075 в
Чернігівському міському центрі зайнятості (а.с. 31).

20.09.2007 року суб'єкт підприємницької діяльності ОСОБА_3був взятий на
облік у Чернігівській міській Виконавчій дирекції Чернігівського обласного
відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності,
отримав страхове свідоцтво та набув статусу страхувальника (а.с. 32, 33).

Згідно листка непрацездатностіНОМЕР_1, виданого жіночою консультацією № 2,
що мається в матеріалах справи, в період з 27.09.2007 року по 30.01.2007
рокуОСОБА_5. було звільнено від роботи у зв'язку з вагітністю та пологами. У
відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 6 Закону України „Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням” від 18.01.2001 року,ОСОБА_5. була нарахована
допомога у розмірі 39 960 грн., що згідно до положень зазначеного закону
надається застрахованій особі у розмірі 100 % середньої заробітної плати, і не
залежить від страхового стажу.

Аналізуючи вищенаведені обставини справи, суд першої інстанції прийшов до
обґрунтованого висновку про те, що між СПД ОСОБА_3. таОСОБА_5. виникли трудові
правовідносини на які згідно до ст. 4 КЗпП України поширюються положення
Кодексу законів про працю України та інших актів законодавства України,
прийнятих відповідно до нього.

Відповідно до ст. 21 КЗпП України трудовим договором є угода між
працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим
ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати
роботу, а власник підприємства установи, організації або уповноважений ним
орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату
і забезпечувати належні умови праці.

Статтею 1 ЦК України чітко визначено, що цивільним законодавством
регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини),
засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності
їх учасників, тобто відносини з приватноправовою основою.

Конституцією України, ст. 270 ЦК України передбачені особисті немайнові
права фізичної особи, які є предметом регулювання цивільного права, до них
зокрема належить: право на життя, право на охорону здоров”я, право на безпечне
для життя довкілля, право на особисту недоторканість, право на недоторканість
особистого і сімейного життя, та інші права, встановлені законом.

Майновими відносинами перш за все є відносини власності, які виникають у
зв'язку із закріпленням матеріальних благ за уповноваженими суб'єктами і
здійсненням останніх правомочностей з володіння, користування та розпорядження
цими благами та відповідають ознакам цивільних правовідносин, а саме засновані
на юридичній рівності, вільному волевиявленні та майновій і організаційній
самостійності їх учасників.

Відтак предмети регулювання трудового та цивільного права є самостійними,
різними та чітко визначені в законі і підстави застосування до трудових
правовідносин положень ст.ст. 203, 215, 234 ЦК України відсутні.

Посилаючись на необхідність застосування ст. 9 ЦК України до спірних
правовідносин, прокуратура м. Чернігова фактично просила застосувати аналогію
закону до трудових правовідносин, передбачену ст. 8 ЦК України, що є
неприпустимим з огляду на чітку урегульованість трудових правовідносин у КзПП
України та інших актах законодавства України, прийнятих у відповідності до
нього.

За таких обставин, коли рішення суду ухвалено з додержанням норм
матеріального і процесуального права, підстав для його скасування апеляційний
суд не знаходить.

Керуючись
ст.ст. 303, 307, 312, 313, 314, 315, 317, 319, п. 2 ч. 1 ст. 324 ЦПК України,
апеляційний суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційні скарги прокуратури
м. Чернігова та Виконавчої дирекції Чернігівського обласного відділення Фонду
соціального страхування з тимчасової втрати працездатності відхилити, а
рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 27 серпня 2008 року залишити
без зміни.

Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий                                         Судді: