Справа №
Головуючий 1 інстанції Бондаренко В.В.
Категорія:  комунальні платежі                    Доповідач  Борова С.А.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2008
року

Судова колегія
судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області у
складі:

головуючого-
судді                     Бездітка В.М.,

суддів
Трішкової І.Ю., Борової С.А.,

при
секретарі
Лосєвій К.В.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні у м. Харкові цивільну справу

за
апеляційною  скаргою ОСОБА_1

на рішення
Ленінського районного суду м. Харкова від 19 серпня 2008 року.

по справі за
позовом Комунального виробничого житлового
ремонтно- експлуатаційного підприємства Ленінського району м. Харкова до
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3  про стягнення
заборгованості по есплуатаційним витратам,-

в с т а н о в и л а  :

11.03. 2005 р.
до суду звернулося КВЖРЕП Ленінського району до ОСОБА_1, ОСОБА_2., ОСОБА_3 з
зазначеним вище позовом та  просило
стягнути на їх користь заборгованість по експлуатаційним витратам у сумі 608
грн. 57 коп.,  посилаючись на те, що
відповідачі проживають у кв. АДРЕСА_1 та з 01.02. 2002 р. по 01. 02.  2005 р. не оплачують експлуатаційні витрати
по утриманню будинку та прибудинкової території. Заборгованість становить з
урахуванням 50% пільги, яку має ОСОБА_1., як ветеран військової служби.

У судовому
засіданні представник позивача  просив
стягнути з ОСОБА_1 228 грн. 60 коп., ОСОБА_2. 327 грн. 69 коп., ОСОБА_3 52 грн.
28 коп. Суми заборгованості визначені з урахуванням пільги ОСОБА_1 та
проживання  ОСОБА_3 протягом 8 місяців.

Відповідач
ОСОБА_1. позовні  вимоги не визнав з тих
підстав, що відповідачі є власниками вказаного житлового приміщення, а тому
квартирну плату не сплачують. Між позивачем та ними не укладено ніякої  угоди, а тому вважати, що вони не виконують
своїх зобов'язань, підстав немає. Послуги
позивач надає неналежної якості. ОСОБА_2 у квартирі не мешкає.

Справа
розглянута у відсутності відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які були належним
чином повідомлені про час та місце судового розгляду справи.

Рішенням суду
від 19 серпня 2008 року позовні вимоги задоволено. З  ОСОБА_1 на користь КВЖРЕП Ленінського району
м. Харкова стягнуто  суму заборгованості
у розмірі 228 грн. 60 коп., з ОСОБА_2. 327 грн. 69 коп., з ОСОБА_3 52 грн. 28
коп., на користь держави солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2., ОСОБА_3 стягнуті судові
витрати  у розмірі 81 грн.

В апеляційній
скарзі ОСОБА_1. просить рішення суду скасувати та справу направити на новий
розгляд. При цьому посилається на порушення судом норм матеріального та
процесуального права. Суд не взяв до уваги, що
ОСОБА_2 у квартирі зовсім не проживає з 1992 р. Їх квартира
приватизована, а ніякого договору між позивачем та відповідачами укладено не
було, тим паче, що послуг належної якості вони не отримували. Суд вийшов за
межі позовної заяви, оскільки у ній не вказано, що саме за утримання будинку та
прибудинкової території вони мають борг. Суд розглянув справу у відсутності
ОСОБА_2. та ОСОБА_3, які належним чином не повідомлялись про час розгляду
справи. Судом безпідставно з ОСОБА_1 стягнуті судові витрати, оскільки він є
інвалідом 2 групи.

Судова  колегія, вислухавши пояснення осіб, які
з'явилися до судового засідання, перевіривши матеріали справи, обсудивши доводи
апеляційної скарги, вважає, що вона підлягає частковому задоволенню.

Приймаючи рішення про розгляд справи у
відсутності відповідачів ОСОБА_2. та ОСОБА_3, суд першої інстанції  обгрунтовано виходив з того, що ОСОБА_2,
ОСОБА_3. були належним чином повідомлені про час і місце судового розгляду
справи. Власники квартири повинні оплачувати експлуатаційні витрати за
утримання прибудинкової території, будинку, та мають заборгованість по даній
оплаті.

Матеріалами
справи встановлено, що  квартира АДРЕСА_1
належить на праві сумісної власності
ОСОБА_1., ОСОБА_2 та померлій  у
2000 р. ОСОБА_4 Даних про зміну власників немає. Як пояснив ОСОБА_1., ніхто зі
спадкоємців спадщину після смерті дружини не оформив. Таким чином, в період
з  лютого 2002 року до лютого 2005 року
власниками вказаної квартири були ОСОБА_1. та ОСОБА_2

Згідно
зі ст. 10 Закону України «Про приватизацію
державного житлового фонду»
утримання приватизованих квартир здійснюється
за рахунок їх
власників згідно
з Правилами користування приміщеннями жилих будинків та прибудинкових
територій, які затверджуються Кабінетом Міністрів України, незалежно від форм
власності на них.

При цьому сторонами не заперечувалось, що
відповідні послуги по утриманню будинку та прибудинкової території
відповідачами отримувались. Від користування наданими послугами відповідачі не
відмовлялись, а також не довели, що вони не надавались, або були неякісними.
Тому суд обґрунтовано прийшов до висновку про обов'язок відповідачів оплачувати
експлуатаційні витрати незалежно від наявності або відсутності договору між
сторонами.

Відсутність
письмової форми договору не тягне його недійсність та не є підставою для
звільнення відповідачів від оплати послуг по утриманню будинку та прибудинкової
території.

Розмір
заборгованості вірно вирахувано відповідно до встановлених тарифів.

Разом з тим,
судова колегія вважає, що суд першої інстанції припустився помилки, стягуючи
заборгованість  з відповідачів у розмірі
конкретної  суми, у тому числі з ОСОБА_3,
яка не є власницею квартири.

Як вбачається з матеріалів справи та не
спростовується сторонами, квартира знаходиться у спільній сумісній власності
ОСОБА_1 та ОСОБА_2., розділ або виділ часток не проведений. При таких
обставинах наступає солідарна відповідальність відповідачів по боргам та
відсутні підстави  для стягнення боргу з
ОСОБА_3

Крім того, судом першої інстанції не
враховано, що підлягає стягненню сума боргу за 3 роки з урахуванням строку
позовної давності. Позивач звернувся до суду у березні 2005 року, тобто з
пропуском  строку позовної давності про
стягнення заборгованості за лютий місяць 2002 року.  У зв'язку з цим сума 12 грн. 37 коп. не
підлягає стягненню. До стягнення належить грошова сума 596 грн. 20 коп.

Також суд в порушення ст.. 88 ЦПК України
стягнув у солідарному порядку з відповідачів судові витрати. ОСОБА_1. є
інвалідом 2 групи та звільнений від оплати судового збору.  З ОСОБА_2. підлягає стягненню судові витрати
у сумі ( 51 грн.+ 30 грн.) : 2= 40 грн. 50 коп.

Безпідставні
доводи апеляційної скарги щодо  виходу
суду за межі позовної заяви, яка не містить даних про предмет позову. Як
вбачається з матеріалів справи, надаючи письмові та усні пояснення суду, докази
по справі, представник позивача посилався на заборгованість саме по утриманню
будинку та прибудинкової території. Своїх змін позовних вимог щодо предмету
позову та розміру суми боргу не надавав.

Не є
порушенням  процесуального права розгляд
справи у відсутності ОСОБА_2. та ОСОБА_3 ОСОБА_1. є представником  згідно з дорученням ОСОБА_2. та ОСОБА_3,
мешкає разом з донькою. Вимоги  ст. 76
ЦПК України при врученні судових повісток
порушені не були.

Особисто ОСОБА_2
та ОСОБА_3. рішення суду не оскаржили.

Відповідно до
ст. 309 ЦПК України судова колегія змінює рішення суду.

Керуючись ст.
303, 304,  307,  309,313, 314, 316, 317 ЦПК України, судова
колегія

В
и р і ш и л а :

Апеляційну
скаргу  ОСОБА_1  задовольнити частково.

Рішення  Ленінського районного суду м. Харкова
від  19 серпня 2008 року змінити.

Стягнути з
ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь  комунального
виробничого житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства Ленінського району
м. Харкова солідарно заборгованість по експлуатаційним витратам у сумі 596 грн.
20 коп. У стягненні заборгованості по експлуатаційним витратам з ОСОБА_3 КВЖРЕП
Ленінського району м. Харкова  відмовити.

Стягнути з
ОСОБА_2 на користь держави судові витрати 40 грн. 50 коп.

Рішення набирає
законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене  безпосередньо до Верховного Суду України  протягом 2-х місяців з дня набрання законної
сили.

Головуючий

Судді