Справа № 2-1037/2008 рік
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 вересня 2008 року м. Кам”янка-Дніпровська

Кам”янсько-Дніпровський районний суд Запорізької області

у складі головуючого: судді

Комишньої Н.І.,

при секретарі :

Тарасової І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кам”янка-Дніпровська цивільну справу за позовом
ОСОБА_1
до
ОСОБА_2
про визнання договору дійсним ,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_2
про визнання договору дійсним вказуючи, що 21.12.2006 року позивач з
ОСОБА_3
уклали договір купівлі-продажу жилого будинку та земельної ділянки розміром 0,24 га . які розташовані за адресою :
АДРЕСА_1
. З вини продавця який є дідусям позивача належним чином документи оформлені не були. Купівлю будинку у рідного дідуся вони здійснили за бажанням
ОСОБА_3
, так як йому були потрібні гроші. На той час жилий будинок та земельна ділянка фактично належала
ОСОБА_3
, але документів на земельну ділянку та будинок у нього не було. У зв’язку з тим , що
ОСОБА_3
будинок збудував сам ще у 80-роках , то на руках у нього не було державного акту на землю та будь-яких правовстановлюючих документів на будинок. Вони належним чином своєчасно посвідчити договір купівлі-продажу нотаріально не мали можливості, тому уклали його письмово. Кошти в сумі 10000,0 грн. за купівлю жилого будинку та земельної ділянки розміром 0,24 га були позивачем при укладанні договору передані
ОСОБА_3
. Позивач прийняв будинок та дозволив проживати там
ОСОБА_3
. Після купівлі будинку позивач періодично приїздив в свій будинок та доглядав за будинком. Договір купівлі-продажу жилого будинку та земельної ділянки розміром 0,24 га був виконаний сторонами, за винятком нотаріального посвідчення. Згідно договору купівлі-продажу жилого будинку та земельної ділянки розміром 0,24 га.,
ОСОБА_3
зобов’язався протягом 1 року оформити на себе всі документи на будинок та землю, а також нотаріально посвідчити цей договір, але до зазначеного терміну свої зобов’язання не виконав, оскільки не встиг. На початку 2007 року позивач при свідках надав
ОСОБА_3
ще кошти у сумі 900 гривень на оформлення документів, так як йому необхідно було оформити будинок та земельну ділянку на себе, щоб він міг мешкати у цьому будинку.

У квітні 2007 року від відповідача він дізнався, що 04 квітня 2007 року
ОСОБА_3
помер, у зв’язку з чим він не встиг виконати умови договору купівлі-продажу. Спадкоємцем
ОСОБА_3
є його дочка
ОСОБА_2
, яка є його матір’ю, у зв’язку з чим він не став звертатись до суду, а став збирати документи для оформлення будинку та земельної ділянки, але до нього звернулись мешканці села та довели до його відома що цей будинок
ОСОБА_3
заповідав їм, ще до того. На теперішній час позивач немає можливості оформить своє право на будинок та земельну ділянку документально та вимушений звернутись до суду за захистом порушених прав та законних інтересів. Просить визнати факт, що на день смерті
ОСОБА_3
володів на праві приватної власності жилим будинком зі всіма господарськими будівлями та спорудами за адресою:
АДРЕСА_1
. Визнати договір купівлі-продажу жилого будинку та земельної ділянки розміром 0,24 Га розташованого за адресою :
АДРЕСА_1
від 21.12.2006 року укладений між
ОСОБА_3
та
ОСОБА_1
дійсним. Визнати за ним право власності на жилий будинок та земельну ділянку розміром 0,24 га розташованих за адресою :
АДРЕСА_1
.

В судовому засіданні позивач та його представник Хаяркін В.В. позовні вимоги підтримала та підтвердили обставини, які викладені у позові просять суд задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав.

Вислухавши пояснення позивача його представника, відповідача, допитавши свідків, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Як вбачається з листа Кам”янсько-Дніпровського відділу ЗРФ ДП “Центр ДЗК” від 22.02.2008 року за
НОМЕР_1

ОСОБА_3
має земельну ділянку площею 0,24 га, яка розташована в
АДРЕСА_1
, державний акт серія
ІНФОРМАЦІЯ_1
№
НОМЕР_2
зареєстрован 11.11.1996 року за
НОМЕР_3
(присадибна ділянка) (а.с.16).

Як вбачається з відповіді ОП ЗМБТІ від 26.10.2007 року за
НОМЕР_4
, що житловий будинок по
АДРЕСА_1
державну реєстрацію прав власності не проходив (а.с.18).

Як вбачається з договору купівлі продажу від 21.12.2006 року
ОСОБА_3

продав, а
ОСОБА_1

купив жилий будинок
та земельну ділянку розміром 0,24 га розташованих за адресою :
АДРЕСА_1
(а.с.9).

Відповідно до договору купівлі-продажу від 21.12.2006 року

ОСОБА_3
від
ОСОБА_1
отримав 10000 грн. за проданий
жилий будинок
та земельну ділянку розміром 0,24 га розташованих за адресою :
АДРЕСА_1
. Продавець
ОСОБА_3
зобов’язався, оформити на своє ім’я державний акт на земельну ділянку, зареєструвати будинок в БТІ та нотаріально оформити на протязі одного року з дня підписання даного договору, а саме договору купівлі – продажу.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що 21.12.2006 року
ОСОБА_3
продав
ОСОБА_1

жилий будинок
та земельну ділянку розміром 0,24 га розташованих за адресою :
АДРЕСА_1
.

Зазначені обставини підтвердили допитані в судовому засіданні свідки
ОСОБА_4
,
ОСОБА_5
, які показали, що в грудні 2006 року вони разом з
ОСОБА_1
приїхали до
ОСОБА_3
, який виявив бажання продати свій житловий будинок
ОСОБА_1
. Вони того ж дня на машині поїхали в с. Благовіщенка де жінка юрист оформила договір купівлі продажу жилого будинку та земельної ділянки. Після підписання договору
ОСОБА_1
сплатив
ОСОБА_3
гроші в сумі 10 000 грн. Під час підписання договору купівлі продажу
ОСОБА_3
був в розумі, до нього фізичний та психологічний тиск не застосовувався.

ОСОБА_3
04.04.2007 року помер, про що свідчить свідоцтво про смерть від 04.04.2007 року (а.с.8).

Згідно ч.2 ст.220 ЦК України, якщо сторони домовились відносно усіх важливих умов угоди та угода між ними відбулася, продавець отримав гроші, покупець отримав майно, що стверджується письмовими доказами, але одна з сторін ухилилася від нотаріального посвідчення даної угоди, суд вправі визнати таку угоду дійсною.

Згідно ст.256 ЦПК України, якщо діюче законодавство не передбачає іншого порядку від якого залежить встановлення особистих або майнових прав громадян, то у судовому порядку такі права можуть бути встановлені.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.15,27,31,61,158,173,193,256,292 ЦПК України,

ч.3 ч. 2 ст. 220 ЦК України
суд -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву
ОСОБА_1
до
ОСОБА_2
про визнання договору дійсним – задовольнити.

Визнати факт, що на день смерті
ОСОБА_3
володів на праві приватної власності жилим будинком зі всіма господарськими будівлями та спорудами за адресою:
АДРЕСА_1
.

Визнати договір купівлі-продажу жилого будинку та земельної ділянки розміром 0,24 га розташованого за адресою :
АДРЕСА_1
від 21.12.2006 року укладений між
ОСОБА_3
та
ОСОБА_1
дійсним.

Визнати за
ОСОБА_1
право власності на жилий будинок та земельну ділянку розміром 0,24 г розташованих за адресою :
АДРЕСА_1
.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви на апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не буде подано. Заяву про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя

Н.І. Комишня