Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М     У К Р А Ї Н И

06 березня 2008
року Сватівський районний суд  Луганської
області в складі

головуючого
судді
Гашинського М.А.

при секретарі
Радченко А.О.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Сватове цивільну справу № 2-85-08 за позовом

ОСОБА_1,
ОСОБА_2до ОСОБА_3про стягнення  боргу,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 ., ОСОБА_2. звернулись до суду  з позовом про стягнення боргу з ОСОБА_3. у
розмірі 6000 грн., 318.25 грн. процентів за договором позики, 107.01 грн. за
прострочку виконання грошового зобов'язання, 64 грн. сплаченого державного
мита, 30 грн.  сплачених витрат на  матеріально - технічне забезпечення розгляду
справи.

В  підтвердження позовних вимог позивачі суду
пояснили, що 05 квітня 2007 року ОСОБА_3. взяв у них за договором позики 6000
грн. строком до 01 травня 2007 року та зобов'язався їх повернути, про що
свідчить розписка. Однак відповідач не виконав свої зобов'язання у вказаний в
договорі строк та на неодноразові вимоги
повернути борг не реагує. Просять суд стягнути на їх користь з
відповідача суму боргу у розмірі 6000 грн., 318.25 грн. процентів за договором
позики, 107.01 грн. за прострочку виконання грошового зобов'язання, 64 грн.
сплаченого державного мита, 30 грн.
сплачених витрат на  матеріально -
технічне забезпечення розгляду справи.

Відповідач  в судове засідання не з”явився, не зважаючи
на належне повідомлення і від якого не надійшло повідомлення про причини
неявки. Заяви про розгляд у його відсутності не надходило. Тому суд вважає за
необхідне ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів
враховуючи, що позивач не  заперечує
проти такого вирішення справи.

В
судовому засіданні досліджені  докази:

Розписка, що  ОСОБА_3. взяв у борг
гроші в ОСОБА_1. та ОСОБА_2. у розмірі 6000 грн. та зобов”язався повернути до
01 травня 2007 року, а.с. № 5;

Довідка ВАТ “Державного ощадного банку України” філії - Сватівська
відділення № 2842 про розмір облікової ставки Національного банку України, а.с.
№ 7;

Суд,
вислухавши сторони, дослідивши в судовому засіданні надані позивачем докази,
оцінивши їх у сукупності, виконавши всі вимоги цивільного судочинства,  всебічно з'ясувавши обставини, на які позивач
посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених  тими доказами, які були досліджені в судовому
засіданні, вважає за необхідне
задовольнити позов ОСОБА_1., ОСОБА_2., оскільки судом встановлено, що
між сторонами 05 квітня 2007 року було укладено договір позики.

Ст. 17 Загальної Декларації прав
людини, прийнятої і проголошеної  резолюцією
217 Генеральної Асамблеї ООН від 10 грудня 1948 року, передбачає, що кожна
людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими.

Ст.41
Конституції України  проголошує, що кожен
має право володіти, користуватись і розпоряджатись своєю власністю.

Ст.1046
ЦК України вказує, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у
власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі,
визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових коштів ( суму позики) або таку ж кількість
речей того ж роду та такої ж якості.

Договір
позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених
родовими ознаками.

Ч.1 ст.
1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів
від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і
порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не
встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки
Національного банку України.

У разі
відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісячно до дня
повернення позики.

Ч. 1 ст.
1049 ЦК України, що позичальник зобов”язаний повернути позикодавцеві позику (грошові
кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій
кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Ст.. 625
ЦК України, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов”язання.

Боржник,
який прострочив виконання грошового зобов”язання, на вимогу кредитора
зобов”язаний сплатити суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції
за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми,
якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Вказані
вище фактичні обставини підтверджуються як поясненнями  позивача так і дослідженими в судовому засіданні
доказами.

Таким
чином, як вбачається з фактичних обставин, встановлених в судовому засіданні та
ст. 1046 ЦК України між сторонами виникли зобов'язання, що витікають з договору
позики, тобто позивачі передали у власність відповідача грошові кошти, а у
відповідача виникло зобов'язання повернути позивачам грошові кошти, проценти за
договором позики,  кошти  за прострочку виконання грошового
зобов'язання, та судові витрати в розмірі 64 грн. сплаченого державного мита та
30 грн. витрат на інформаційно технічне забезпечення розгляду справи згідно з
ст. 79, 88 ЦПК України, оскільки вони підтверджені квитанціями  про їх сплату.

На   підставі викладеного керуючись ст. 17
Загальної Декларації прав людини, ст. 41 Конституції України, ст.ст. 625, 1046,
1048, 1049 ЦК України, ст.ст. 79,88, 212, 213, 214, 215 ЦПК України,

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги
ОСОБА_1, ОСОБА_2 задовольнити.

Стягнути
з ОСОБА_3на користь ОСОБА_1, ОСОБА_2 борг за договором позики у розмірі 6000
грн., проценти за договором позики у розмірі 318.25 грн. та за прострочку
виконання грошового зобов”язання у розмірі 107.01 грн, а також судові втрати у
розмірі 64 грн., сплаченого державного мита, 30 грн. витрат на інформаційно -
технічне забезпечення розгляду справи.

Заочне
рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою
відповідача, яка подається протягом десяти
днів з дня отримання його копії.

Заяву про
апеляційне оскарження рішення  може бути
подано до апеляційного суду Луганської області через Сватівський районний суд
на протязі  десяти днів з дня
проголошення рішення.

Апеляційна
скарга на рішення може бути подана до апеляційного суду через Сватівський
районний суд на протязі  двадцяти
днів  після подання заяви про апеляційне
оскарження. Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

У разі залишення
заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути
оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

С У Д Д Я                                                                              М.А.
ГАШИНСЬКИЙ