РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2008 року                                                                                 м.
Івано-Франківськ.

Колегія
суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Івано-Франківської
області в складі:

головуючого:
Фединяка В.Д.,

суддів:                                                     Горблянського
Я.Д., Проскурницького П.І.,

секретаря:
Сем"янчук С. Й., з участю відповідачки: ОСОБА_1., позивача ОСОБА_2.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1на рішення
Івано-Франківського міського суду від 04
жовтня 2007 року, -

ВСТАНОВИЛА:

У
листопаді 2005 року
ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1з вимогою вибачитись перед
позивачем за приниження честі та гідності і стягнення 500  грн.
моральної шкоди, посилаючись на те, що 17 листопада 2005 року у
присутності співпрацівниці ОСОБА_3 відповідачка обзивала позивача нецензурними
словами і на профспілкових зборах ВАТ "Івано-Франківське
племпідприємство" 23 листопада того ж року висловлювалась в адресу
позивача брутальними словами внаслідок чого, йому заподіяно моральну шкоду.

Рішенням
Івано-Франківського міського суду від 04
жовтня 2007 року
позов задоволено частково. Зобов"язано ОСОБА_1 вибачитись перед позивачем
в спосіб та за обставин, за яких було порушено право позивача на зборах
профкому ВАТ "Івано-Франківське племпідприємство" і стягнуто з
відповідачки на користь позивача 500
грн.
моральної шкоди.

Справа
№22-ц-113/08                          Головуючий у 1 ін ст.
Перегінець Л.В.

Категорія
44                                           Доповідач
- суддя Фединяк
В.Д.

2

В решті позову відмовлено.

Не погоджуючись з
рішенням суду, ОСОБА_1. подала апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про
скасування оскаржуваного рішення, вказуючи на те, що при вирішенні даного спору
суд допустив порушення норм матеріального і процесуального права. Зокрема, на
думку апелянта, суд дав неправильну оцінку показанням свідків у справі, так як відповідачка
в адрес позивача не висловлювалась нецензурними словами. Апелянт зазначала, що
між сторонами виник спір з приводу виконання трудових відносин і суд не звернув
уваги на те, що не має вини відповідача у заподіянні позивачу моральної шкоди.

У судовому
засіданні ОСОБА_1. підтримала доводи апеляційної скарги, просить задовольнити
скаргу та пояснила, що будучи матеріально-відповідальним позивач допустив
розтрату бензину. Оскільки, на думку відповідачки, позивач не списав бензин, то
міг його вкрасти.

Позивач
ОСОБА_2. апеляційну скаргу не визнав, вважає доводи цієї скарги безпідставними.
Крім цього, позивач зазначив, що не перебуває у трудових відносинах з ВАТ
"Івано-Франківське племпідприємство".

Заслухавши
пояснення сторін, дослідивши письмові докази, колегія суддів приходить до
висновку про задоволення апеляційної скарги з таких підстав.

Задовольняючи
позов ОСОБА_2. і зобов'язуючи ОСОБА_1. вибачитись перед позивачем в спосіб та
за обставин, за яких було порушено право позивача на зборах профкому ВАТ "Івано-Франківське
племпідприємство" та стягуючи з відповідачки на користь позивача 500  грн.
моральної шкоди, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач має
право на повагу до гідності та честі. Відповідачка ОСОБА_1., 23 листопада 2006 року на профспілкових
зборах ВАТ "Івано-Франківське племпідприємство" поширила недостовірну
інформацію про те, що позивач викрав бензин не довівши такий факт у законному
порядку. Так як поширенням неправдивої інформації про викрадення бензину
позивач пережив нервовий стрес, перебував у стані душевного неспокою, то
відповідачка зобов"язана вибачитись перед позивачем і відшкодувати 500  грн.
моральної шкоди.

Висновок
суду в частині задоволення позову є передчасним і погодитись з ним не можна.

За
змістом ст. 77 ЦК України
фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про
неї та (або) членів її сім'ї недостовірної інформації, має право на відповідь,
а також на спростування цієї інформації.

3

Судом
встановлено і підтверджується матеріалами справи, що 23 листопада 2006 року на
загальних зборах ВАТ "Івано-Франківське племпідприємство"
обговорювалось питання про прийняття у члени профспілки працівників даного
підприємства. На цих же зборах відповідачка висловлювала невдоволення з приводу
відмови у наданні їй матеріальної допомоги на утримання дітей і в процесі
такого обговорення припустила судження про те, що повивач як
матеріально-відповідальна особа безпідставно списав 800 літрів бензину, який
міг вкрасти.

Такі
припущення відповідачки не мали умислу принизити честь та гідність позивача чи
заподіяти йому моральну шкоду.

Право
висловлювати судження, оцінки чи думки гарантовано ст. 34 Конституції
України.

Таке ж
право закріплене ст. 10 Конвенції
про захист прав людини і основоположних свобод від 1950 року, яка
відповідно ст. 9 Конституції України є складовою частиною національного
законодавства.

Згідно
роз"яснень постанови Пленуму Верховного Суду від 31 березня 1995 року з
наступними змінами, даних у п.4, Про судову практику в справах про відшкодування
моральної (немайнової) шкоди у позовній заяві має бути зазначено, в чому
полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно
позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими
доказами це підтверджується.

Позовна
заява ОСОБА_2. не містить зазначених вимог і ним не представлено доказів про
підтвердження моральної шкоди.

За таких
обставин, колегія суддів вважає, що при вирішенні спору у справі судом першої
інстанції допущено порушення норм матеріального права, тому оскаржуване рішення
суду підлягає скасуванню з підстав встановлених ч.1 п.2 ст. 309 ЦПК України,
тобто за недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд вважав
встановленими з ухваленням нового рішення про відмову ОСОБА_2. у задоволенні
позову за недоведеністю позовних вимог.

Судовий
збір та понесені витрати за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи
суд розподіляє відповідно вимог ст. ст. 85,
88 ЦПК України.

На
підставі наведеного, керуючись ст. ст. 77, 1166, 1167 ЦК України, ст. ст. 307, 309, 313, 314, 316, 317 ЦПК
України, колегія суддів, -

4

ВИРІШИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1задовольнити.

Рішення
Івано-Франківського міського суду від 04
жовтня 2007 року
скасувати.

Ухвалити нове
рішення.

В
задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1з вимогою вибачитись перед позивачем за
приниження честі та гідності і стягнення з відповідачки на користь позивача 500  грн.
моральної шкоди -
відмовити за недоведеністю позовних вимог.

Стягнути
з ОСОБА_2. на користь ОСОБА_1. 4,
25  грн.
судового збору та 7,
50  грн.
витрат понесених за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Рішення
набирає чинності з моменту проголошення, однак може бути оскаржене в
касаційному порядку протягом двох місяців безпосередньо до Верховного Суду
України з часу набрання законної сили.