№ 2-97/2008
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

19
березня 2008 року Шевченківський районний суд Харківської області в складі:

гол-чого судді Стеганцова С.М.

при секретарі Реуцькій Н.В.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в сел. Шевченкове справу за позовом ОСОБА_1
до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на частину домоволодіння,
зустрічним позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про припинення права на частку в
спільному майні

ВСТАНОВИВ:

06.02.2008
року позивач   звернулася до суду з позовом до
відповідачів, в якому просила визнати за нею право власності на 13 частину
квартири, розташованої у сел.. АДРЕСА_1 В обґрунтування позовних вимог позивач
вказала, що 25.06.1993 року нею та відповідачами було приватизовано вищевказану
квартиру, про що було видано свідоцтво про право спільної сумісної
власності,  в 2007 році вона розірвала
шлюб з відповідачем ОСОБА_2., після чого він не дозволяє користуватися
квартирою.

Відповідачі
подали до суду зустрічний позов до позивача ОСОБА_1. про припинення права на
частку в спільному майні, в якому просили припинити право її  власності на 13 частину вказаної квартири та
визнати за ОСОБА_3. право власності на 23 квартири, оскільки частка ОСОБА_1. в
спільному майні є незначною і спільне користування квартирою є неможливим.

У
судовому засіданні позивач за первісним позовом просила його задовольнити,
зустрічний позов визнала та не заперечувала проти його задоволення, якщо
їй буде сплачено суму вартості за її
частину у спільному володінні квартирою. Відповідачі за первісним позовом
проти його задоволення заперечували та просили задовольнити їх зустрічний
позов.

Суд,
перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача та відповідачів,
вважає, що первісний позов не підлягає
задоволенню, а зустрічний позов підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом
установлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Позивач за
первісним позовом ОСОБА_1. перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем за
первісним позовом ОСОБА_2.

25.06.1993 року
сторонами було приватизовано квартиру, розташовану у сел. АДРЕСА_1, про що було
видано свідоцтво НОМЕР_1 про право спільної сумісної власності, де позивач за
первісним позовом в той час значилася на прізвище ОСОБА_1, /а.с.3/ в подальшому
змінила прізвище на “ІНФОРМАЦІЯ_2”.

19.09.2007 року було розірвано шлюб між
позивачем і відповідачем ОСОБА_2. за первісним позовом, що підтверджується
свідоцтвом про розірвання шлюбу НОМЕР_1.

Позовні вимоги
позивача за первісним позовом не підлягають задоволенню, оскільки її частка є
незначною і в подальшому не може бути виділена їй в натурі.

Згідно ст.365
Цивільного кодексу України право особи на долю в спільному майні може бути припинене
за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: спільне
володіння і користування майном є неможливим, таке припинення не завдасть
істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї. В
даний час у ОСОБА_1. мається будинок, де вона мешкає  у сел.
АДРЕСА_1

Як стверджують
відповідачі за первинним позовом спільне володіння і користування спірною
квартирою є неможливим, оскільки після розірвання шлюбу між позивачем ОСОБА_1
та відповідачем ОСОБА_2. між ними склалися неприязні відносини. Позивач за
первісним позовом ОСОБА_1. та відповідачі дійшли згоди по виплаті грошової
компенсації за частку ОСОБА_1. у спільному майні в розмірі 8500 гривень.

Відповідач за
первісним позовом, він же позивач за зустрічним позовом ОСОБА_3.,   сплатив
у судовому засіданні позивачу за первісним позовом грошову компенсацію
за її 13 частину квартири в сумі 8500 гривень,
що підтверджується її розпискою, яка мається у справі, тому суд вбачає,
що припинення права власності ОСОБА_1. на 13 частину спірної квартири не
завдасть істотної шкоди її інтересам, так як в даний час вона має окреме житло.

У судовому
засіданні сторони не заперечують проти того, щоб визнати за позивачем по
зустрічному позову  ОСОБА_3. право
спільної часткової власності на 23 частини спірної квартири, оскільки він
сплатив грошову компенсацію ОСОБА_1. за її частку в спільній сумісній
власності.

Враховуючи, що
дані правовідносини між сторонами виникли до вступу в дію  нового Цивільного Кодексу України та
продовжують діяти до теперішнього часу, суд використовує до даних правовідносин
норми нового цивільного законодавства.

Керуючись ст.ст.  10, 11, 130
ч.4, 174 ч.4,  212, 214-215  ЦПК України,

ст. ст. 357, 364,
365  ЦК України

ВИРІШИВ:

У
задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 відмовити.

Зустрічний
позов ОСОБА_2, ОСОБА_3 задовольнити.

Анулювати
спільну часткову власність на квартиру АДРЕСА_1 між ОСОБА_2, ОСОБА_3 ОСОБА_1.

Визнати
за ОСОБА_3 право спільної часткової власності в розмірі 23 частини на квартиру
АДРЕСА_1.

Визнати
за ОСОБА_2  право спільної часткової
власності в розмірі 13 частини на квартиру АДРЕСА_1

Виключити
ОСОБА_1 із числа співвласників на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1.

Зобов'язати
КП “Шевченківське бюро технічної інвентаризації” анулювати свідоцтво про право
власності на житло НОМЕР_1 від 25.06.1993 року, видане Шевченківським фондом комунального
майна та державного житла на імя ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_3.

Зобов'язати
КП “Шевченківське бюро технічної інвентаризації”  видати правовстановлюючі документи на
квартиру АДРЕСА_1 на ім'я ОСОБА_3 про спільну часткову власність на 23 частини
квартири та на ім'я ОСОБА_2  про
спільну часткову власність на 13 частину квартири.

Рішення може
бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області
через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня
проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної
інстанції або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Cуддя:
С.М.Стеганцов