Колегія суддів Судової палати у
цивільних справах Верховного Суду України в складі:
попередньому судовому засіданні в м. Києві 7 листопада            2008 року справу за позовом ОСОБА_1до
ОСОБА_3, третя особа: Малокопанська сільська рада Виноградівського району
Закарпатської області, про визнання права власності за касаційною скаргою
ОСОБА_1на рішення Виноградівського районного суду Закарпатської області від 13
вересня 2007 року та ухвалу Апеляційного суду Закарпатської області від                   18 грудня 2007 року,
в с т а н о в и л а:
У серпні 2007 року ОСОБА_1 звернулася до суду із
зазначеним позовом, посилаючись на те, що ОСОБА_2 у лютому 1947 року
зареєстрував з відповідачкою шлюб, від якого народилася вона та ще                 8 дітей.
УІ НФОРМАЦІЯ_1року ОСОБА_2 помер.
Рішенням виконавчого комітету Малокопанської сільської
ради від            9 березня 2006 року
за ОСОБА_3 визнано право власності на будинок АДРЕСА_1

Вважає, що спірний будинок побудований її батьком у 1945
році, був особистим майном ОСОБА_2 не відноситься до спільного майна подружжя,
тому є спадковим майном; право власності за відповідачкою на весь будинок
визнано незаконно.

З 1972 року до 2007 року вона проживала в Латвії та
дізналася про своє порушене право лише в 2007 році.

Позивачка просила визнати за нею право власності на 1/10
частину спірного  будинку.

Рішенням Виноградівського районного суду Закарпатської
області від 13 вересня 2007 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду
Закарпатської області від 18 грудня 2007 року, в задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі  ОСОБА_1 ставить питання про скасування
судових рішень і ухвалення нового рішення, посилаючись на невідповідність
висновків судів обставинам справи, нез'ясування судами обставин, що мають
значення для справи, незастосування закону, який підлягав застосуванню,
неправильне застосування норм матеріального і порушення норм процесуального
права.

Колегія суддів дійшла висновку про
те, що підстави для  скасування  судових рішень   відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК
України під час  розгляду  справи
в  касаційному   порядку
суд перевіряє  в  межах
касаційної  скарги  правильність застосування судом першої  або
апеляційної  інстанції  норм
матеріального  чи
процесуального  права  і
не  може  встановлювати або (та) вважати
доведеними  обставини,  що
не  були  встановлені
в  рішенні   чи відкинуті   ним,
вирішувати   питання   про
достовірність  або недостовірність
того чи іншого доказу,  про перевагу
одних доказів над іншими.

Доводи касаційної скарги не дають
підстав для висновку про те, що судами допущено порушення або неправильне
застосування норм  процесуального права,
яке призвело до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. ст. 332, 336 ЦПК
України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду
України

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1відхилити,  рішення
Виноградівського районного суду Закарпатської області від 13 вересня 2007 року
та ухвалу Апеляційного суду Закарпатської області від                   18 грудня 2007 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Верховного Суду України

А.Г.
Ярема

Л.М. Лихута

Л.І. Охрімчук