Справа
№ 2-494 /2008 р.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М       У К Р А Ї Н И

10 липня 2008
р.                                                  Ренійський районний суд Одеської
області

у складі:   -     головуючого судді Дудник В.І.;

·
при секретарі Касаповій О.У.,

розглянувши у судовому засіданні в
м. Рені справу за позовом ОСОБА_1до Долинської сільської ради Ренійського
району Одеської області (третя особа - ОСОБА_2) про визнання права власності
на  спадкове нерухоме майно, -

В С Т А Н О В И В:

Представник
відповідача - Долинської сільради, згідно отриманої судом заяви, позовні вимоги
визнав, проти їх задоволення не заперечує, додаткових заяв не має, просив
розглянути справу у його відсутності.

Третя
особа ОСОБА_2 щодо позовних вимог також не заперечує, на спадщину не претендує,
просив розглянути справу без його участі, надав відповідну заяву.

В ході
розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: копія свідоцтва про
народженняОСОБА_1.; копія свідоцтва про укладення шлюбу позивачки із ОСОБА_3;
копія свідоцтва про смерть ОСОБА_3; копія свідоцтва про одруження позивачки із
ОСОБА_4.; копія свідоцтва про смерть ОСОБА_5. - помер ІНФОРМАЦІЯ_1; копія
свідоцтва про смертьОСОБА_6 - померла ІНФОРМАЦІЯ_2.; копія технічного паспорту
на будинок АДРЕСА_1; копія довідки Ренійського БТІ від 21.11.2007р. про
належність будинку; копія заповіту від 14.08.1997р.; копія довідки Долинської
сільради від 17.01.2007р.; копія витягу з рішення сільради від 17.12.1998р. про
безоплатну передачу земельної ділянки під забудову; письмова відмова нотаріуса
від 07.12.2007р.; копії свідоцтв про право на спадщину за законом від
18.12.2007р.; довідка сільради від 18.02.2008р.; заява третьої особи.

Судом в
ході судового розгляду справи встановлено, що позивачка ОСОБА_1. є рідною
донькою нині померлоїОСОБА_6 За життяОСОБА_6 збудувала будинок АДРЕСА_1, у
якому мешкала разом із родиною без оформлення відповідних правовстановлюючих
документів. Факт належності будинкуОСОБА_6 підтверджується копією технічного
паспорту на будинок на її ім'я, а також довідкою Ренійського  БТІ від 21.11.2007р., у якій власником
будинку записана нині померла матір позивачки. На випадок смерті,ОСОБА_6
розпорядилася належним (як вона і вважала протягом життя) їй майном, залишивши
14.08.1997р. заповіт, ІНФОРМАЦІЯ_2. померла. У встановлений законодавством
строк для прийняття спадщини позивачка звернулася до нотаріальної контори із
заявою про її прийняття. Після спливу шестимісячного строку, їй були видані
відповідні свідоцтва про право на спадщину за законом: на земельну ділянку; на
майновий пай; на грошові внески.  Згідно
письмової відмови нотаріуса від 07.12.2007р., оформлення спадщини на
домоволодіння є неможливим у зв'язку із тим, що
відсутній документ, підтверджуючий право власності  померлої на будинок. На даний час оформити
право власності на будинок на ім'яОСОБА_6 після її смерті вже неможливо, це
питання повинно вирішуватися у судовому порядку. На момент смертіОСОБА_6
мешкала із донькою - позивачкою у справі, яка доглядала її, придбала необхідні
ліки, а після смерті матері організувала догляд за будинком, несе всі витрати
по його утриманню, сплачує необхідні платежі. Батько позивачки помер
уІНФОРМАЦІЯ_1

Таким
чином,  позивачка фактично прийняла
частину спадщини (домоволодіння), що залишилася після померлої матері і вважає,
що має всі законні підстави для визнання за нею права власності на неї,
оскільки до держави вона не перейшла, відумерлою  не визнана, а інший спадкоємець на неї не
претендує.

Заслухавши
пояснення позивачки, вивчивши матеріали справи та надані документи, суд
приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки  обґрунтовані і підлягають задоволенню,
оскільки її доводи знайшли своє належне підтвердження в судовому засіданні.

Оскільки
щодо позовних вимог, обставин справи сторони не заперечують, визнають їх, суд
вважає, що факти, які обґрунтовують заявлені вимоги і мають значення для справи
встановлені, у зв'язку із чим немає необхідності у підтвердженні їх доказами
засобом дослідження показань свідків.

Відповідно
до вимог ст. 1270 ЦК України 2003р. для прийняття спадщини встановлюється строк
- шість місяців, який обчислюється з моменту відкриття спадщини. Ст. 1272 ЦК
України  передбачає, що якщо
спадкоємець  протягом вищезгаданого
терміну не подав заяви  про прийняття
спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Позивачка по справі є
спадкоємцем першої черги за законом (ст. 1261 ЦК України). Вона юридично
прийняла спадщину тільки частково, про що свідчать отримані нею свідоцтва про
право на спадщину за законом від 18.12.2007р., щодо спадкового домоволодіння -
вона управляє та  володіє ним після
смерті матері, несе відповідні витрати по його утриманню, тобто вона фактично
прийняла спадщину в порядку ч.3 ст. 1268 ЦК України, оскільки постійно
проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини і не заявила про
відмову від неї. Як виходить з положень ст. 346 ЦК України 2003р. однією із
підстав  припинення права власності  є
смерть власника.  Згідно із ст. 25
ЦК України правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження та
припиняється у момент її смерті. У випадку смерті власника нерухомого майна,
первинну реєстрацію права власності на яке не було проведено та
правовстановлюючий документ на яке відсутній, питання про перехід права
власності на це нерухоме майно до спадкоємця повинно вирішуватися у судовому
порядку. В даному випадку виконком сільської ради не уповноважений приймати
рішення про дозвіл видати БТІ свідоцтво про право власності на нерухоме майно
на ім'я померлої. Згідно п.4 постанови ПВСУ «Про практику розгляду судами
України справ про спадкування» № 4 від 24.06.1983р. якщо у строк, передбачений
для прийняття спадщини,  позивач вступив
в управління або володіння спадковим майном або його частиною, суд з цих
підстав вирішує питання про визнання права на спадкове майно, а не про
продовження пропущеного строку. Крім того, за ст. 328 ЦК України 2003р., право
власності виникає на підставах, не заборонених законом. Факти належності
будинку померлійОСОБА_6 та прийняття спадщини позивачкою після її смерті
знайшли своє належне підтвердження в ході розгляду справи, позивачка за
відсутністю правовстановлюючої документації оформити спадщину на будинок у
позасудовому порядку не має можливості. З урахуванням викладених позивачкою
та  досліджених у судовому засіданні
обставин, суд вважає можливим задовольнити вимоги позивачки щодо визнання за
нею права власності на  будинок.

Суд
також визнає і право власності на самочинно збудовані у домоволодінні споруди -
літню кухню з навісом, сараї, оскільки, як виходить з пояснень позивачки, вони
мають позитивні конструктивні характеристики і можуть  бути збережені для подальшої експлуатації за
призначенням. Відповідно до вимог ст. 376
ЦК України особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво
нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Однак, ч. 5 цієї статті
передбачено, що на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може
визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на
ній, якщо це не порушує права інших осіб. Самочинні побудови були споруджені на
земельній ділянці, що була безоплатно передана матері позивачки у власність для
забудови. У зв'язку із смертюОСОБА_6, питання про узаконення самочинних споруд
не може нею особисто вирішуватися, тому суд вважає можливим визнати за позивачкою
право власності і на них також.

Визнання за позивачкою цього права буде  сприяти виконанню нею обов'язків, що належали
спадкодавцеві на момент відкриття спадщини (здійснення подальшої процедури
узаконення побудов).

Керуючись
ст.ст. 10, 11, 60, 212, 213    ЦПК
України, ст.ст. 328, 376, 1261, 1268, 1270, 1272 ЦК України 2003р., -

В И Р І Ш И В :

Позовні
вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати
в порядку спадкування за ОСОБА_1
право власності на:

житловий
будинок АДРЕСА_1 інвентаризаційною вартістю 16261 грн.;

самочинно
побудовані споруди: літню кухню літер „Б” із навісом літер „б” площею 25,80
кв.м., інвентаризаційною вартістю 3705 грн.; сарай літер „В” площею 25,0 кв.м.,
інвентаризаційною вартістю 1745 грн.; сарай літер „Г” площею  18,6 кв.м.,
інвентаризаційною вартістю 1007 грн.

Рішення
суду набирає законної сили  після
закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про
апеляційне оскарження не буде подано. Якщо буде подано заяву про апеляційне
оскарження, але апеляційна скарга не буде подана протягом двадцяти днів
після  подання заяви про апеляційне
оскарження, рішення суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У
разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не буде скасовано, набирає
законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Строк
оскарження рішення в Апеляційний суд Одеської області  через Ренійський районний суд Одеської
області: 10 днів - з дня проголошення рішення, 20 днів - після подання заяви
про апеляційне оскарження.

Суддя: підпис

Копія
вірна: суддя