Справа №2-5996/08/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

10 листопада 2008  року Київський районний суд
м. Харкова в складі:

головуючого - судді                             Губській  Я.В.

при секретарі                                       Плотниковій  К.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Харківської міської
ради про визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1   звернувся до суду з
позовом до Харківської міської ради про визнання права власності. В
обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що він  постійно проживає у житловому будинку  по АДРЕСА_1. Оскільки  в багатоповерховому будинку   місця для розташування  допоміжних приміщень  для зберігання речей недостатньо, він
самостійно  побудував   гаражі №№ 388 та 415  у дворі будинку по вул.. Гаршина, , які
використовуються  для задоволення  його
потреб та потреб його сім'ї.
Будівля відповідає усім  технічним
вимогам.  БТІ видало технічний паспорт.
Однак, у зв'язку з тим, що будівництво
було проведена без належного дозволу, та у зв'язку з відмовою відповідача
видати правовстановлюючі документи на самочинно побудовану будівлю, він  вимушений
звернутися до суду.

В судовому засіданні  представник
позивача підтримав позовні вимоги, просить їх задовольнити. При цьому  представник позивача пояснив суду, що під час
здійснення будівництва  права та
охоронювані законом інтереси інших осіб порушено не було.

Представник відповідача в судовому засіданні   позов не визнав, посилаючись на відсутність
доказів виконання вимог «Порядку вирішення питань, пов'язаних із самочинним
будівництвом».

Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку
про наступне.

Як встановлено судом, відповідно до технічного паспорту виготовленого КП
ХМБТІ вбачається, що позивач самовільно здійснив будівництво нежитлових
приміщень, розташованих  по
АДРЕСА_1.  Загальна площа приміщення  - гаражу № 388  - складає 21.8 кв.м.,  загальна площа гаражу № 415  складає
22.8 кв.м.

Згідно технічного висновку про стан будівельних конструкцій і можливості
експлуатації самовільно побудованих
гаражів, виконаного ТОВ «Харківреконструкція», визнана такою, що
технічний стан будівельних конструкцій гаражів, розташованого по АДРЕСА_1 є
задовільний, забезпечує несучу здатність, необхідну для подальшої експлуатації.
Експлуатація не протирічить будівельно-технічним, протипожежним і санітарно -
гігієнічним вимогам. Ступень завершеності
відповідає 100%.

Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обмежень» №1952-ІV від 01.07.2004р. обов'язковій державній реєстрації
підлягають речові права на нерухоме майно, що знаходиться на території України,
фізичних та юридичних осіб.

Відповідно до ч.2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим
правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття
права власності не встановлена судом.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання
його права власності, а відповідно до ч.2 ст. 16 ЦК України одним із способів
захисту цивільного права є його визнання.

Підставою для проведення державної реєстрації прав власності на нерухоме
майно відповідно до п. 10 додатку №1 до Тимчасового положення про порядок
реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Мін'юсту
№7/5 від 07.02.2002р. є рішення судів, третейських судів про визнання права
власності на об'єкти нерухомого майна, про встановлення факту права власності
на об'єкти нерухомого майна, про передачу безхазяйного нерухомого майна до
комунальної власності.

Відповідно до ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме
майно виникає з моменту завершення будівництва. Ніхто не може бути протиправно
позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 41 Конституції
України передбачено непорушність права приватної власності. Непорушність права
власності полягає в його недоторканості, а в водночас і в недоторканості самого
майна власності. Всі особи мають утримуватися від безпідставного заволодіння
майном власника та завдання йому шкоди.

Згідно
ст.376 ЦК України право власності на
самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за
особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй
відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому
порядку особі під уже збудоване нерухоме майно.

Таким чином, самочинно возведені позивачем
будівлі відповідають всім будівельним та санітарно-технічним нормам та
правилам і не порушують права інших осіб. Судом не встановлено, що при
будівництві самочинно збудованого нерухомого майна були порушені будь-чиї
права.

З урахуванням викладеного, суд задовольняє позовні вимоги в повному обсязі
та визнає право  власності позивача на
самовільно побудовані забудови.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.
10,11,60,212-215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1
задовольнити.

Визнати заОСОБА_1  право власності на самочинно
збудований капітальний гараж  № 388  загальною площею 21.8 кв.м.  в літ. «Е-1»,
розташований по АДРЕСА_1.

Визнати заОСОБА_1  право власності на самочинно
збудований капітальний гараж  № 415  загальною площею 22.8 кв.м.  в літ. «Е-1»,
розташований по АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду
Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк
з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після
цього протягом 20 днів апеляційної скарги, або в порядку ч.4 ст. 295 ЦПК
України.

Суддя