Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И

Справа № 2-11

2008р.

5  травня 2008 року                                                                      Вільшанський районний
суд

Кіровоградської області

в складі: головуючого судді  -  Савченко С.О.

при секретарі  .Гузовій В.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Вільшанка цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до Вільшанської селищної ради про стягнення
середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні,

В С Т А Н О В И В :

Позивач 9 лютого 2007р звернувсь до суду з
позовом  до відповідача про стягнення
середнього заробітку в сумі 12486.85 грн за час затримки розрахунку при
звільненні, посилаючись на те, що він з 1 березня 2003 року по 2 жовтня 2006 року
працював на посаді  заступника селищного
голови Вільшанської селищної ради, звідки був звільнений за угодою сторін.
Відповідач в день звільнення видав трудову книжку, але не виплатив належні  розрахункові кошти і тільки 7 листопада 2006
року йому було виплачено  89.61 грн за
дні тимчасової непрацездатності та 7 грудня 2006 року 64грн.21 коп. заробітної
плати за 2 жовтня 2006 року. 16 листопада 2006 року він довідавсь про те,
що  за розпорядженням селищного голови
від 14 квітня 2006 року за№ 18-р його посадовий оклад з 1 січня 2006 року
становив 1000 грн., проте перерахунок був проведений  тільки за січень, за лютий і березень 2006
року відповідно розпорядження селищного голови від 22 серпня 2006 року № 42-р
перерахунок не проводивсь, крім того йому не правильно виплачено відпускні та
матеріальна допомога, не проведена індексація.

12 вересня 2007 року позивач
збільшив суму позову до 21686.40 грн. і 25 грудня 2007 року  позивач звернувсь до суду з уточненими
позовними вимогами, посилаючись на те, що постановою Дніпропетровського
апеляційоного адміністративного суда
розпорядження селищного голови № 42-р від 22 серпня 2006 року визнано
незаконним, просив стягнути з відповідача
24552 грн.50 коп. середнього заробітку в зв»язку з затримкою розрахунку
з 2 жовтня 2006 року по  11 грудня 2007
року , тобто за 305 робочих дні виходячи з середньоденного заробітку
80грн.50коп., оскільки  після 10 грудня
2007 року селищна рада виплатила йому перерахунок заробітної плати за
лютий-березень 2006 року.

В судовому засіданні  позивач позов підтримав повністью, суду
пояснив, що він в вересні 2006 року
хворів і лист непрацездатності приніс роботодавцю 20 жовтня 2006р., а
тому не заперечує, що з врахуванням часу, необхідного для оформлення  протоколу комісії по нарахуванню виплат по
непрацездатності та передачі документів в бухгалтерію,  днем його повного розрахунку повинна бути
дата 28 жовтня 2006р.

Представники відповідача позов не визнали,
суду пояснили, що ОСОБА_1 був звільнений за угодою сторін, перед звільненням
хворів і замість листа непрацездатності, надав довідку, яка не підлягала
оплаті, а тому повний розрахунок в день його звільнення неможливо було
провести. Крім того ОСОБА_1 за попереднім місцем роботи звільнявсь по переводу
в селищну раду, що також вимагало додаткової перевірки для  проведення повного розрахунку. 5   листопада 2006 року позивачеві перерахована
оплата лікарняних, а  на початку грудня
2006 року виплачена заробітна плата за 2 жовтня 2006 року, яка не була
нарахована бухгалтером помилково.

В листопаді 2007 року
проводилась перевірка фінансової діяльності селищної ради  районним контрольно-ревізійним управлінням, в
результаті вказівки КРУ ОСОБА_1 була дорахована і 17 грудня 2007 року
перерахована  недоплачена заробітна плата
за лютий-березень 2006 року в сумі 857.3грн, 277.8 грн. матеріальна допомога та
345.58 грн. відпускних ,а всього 1480грн. Таким чином відповідачі вважають, що
недонарахування  позивачеві розрахункових
відбулось через спір в сумі заробітної плати, а не через затримку. Письмового повідомлення
про нараховану суму розрахункових ОСОБА_1 не робили.

Судом встановлено: Згідно розпорядження  селищного голови Вільшанської селищної ради
від 02 жовтня 2006 року за № 47-р позивач був звільнений з посади заступника
селищного голови за угодою сторіна.с.31.

Відповідно до ст.ст. 46,116 КЗпП України при
звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від установи,
провадиться в день звільнення.Якщо працівник у день звільнення не працював,
зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після
пред»явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми,
належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган
повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. У разі спору
про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений
ним орган в усякому випадку повинен у зазначений у цій статті строк виплатити
не оспорювану ним суму.

Сторони
дійшли згоди  в судовому засіданні, що в
день звільнення позивача і в наступний після цього день відповідач не мав
змоги  виплатити позивачеві розрахункові
кошти, оскільки не були в установленому законом порядку оформлені документи,
які б підтверджували непрацездатність позивача
в зв»язку з хворобою  в вересн1
2006 року. Як пояснили представники відповідача, з чим погодивсь позивач,  листок непрацездатності за вересень 2006 року
позивач надав 23 жовтня 2006р. і до 28 жовтня 2006 року відповідач мав змогу
провести повний розрахунок з позивачем, враховуючи 5-и денний термін виплати
коштів  за тимчасовою непрацездатнітью,
але  суд, зважаючи на те, що ОСОБА_1  був звільнений, приходить до висновку,що  відповідач повинен був провести розрахування
в день подачі листа. Не знайшла свого підтвердження  в судовому засіданні позиція відповідача в
тій частині, що затримка нарахування розрахункових коштів позивачеві була
викликана також  перевіркою питання
прийому ОСОБА_1 на роботу по переводу. Запис в його трудовій книжці свідчить,
що ОСОБА_1  за попереднім місцем роботи
розрахований за власним бажанням  без
переводу.

Таким чином судом встановлено, що  в порушення ст.116 КЗпП України відповідач з
23 жовтня 2006р. дня подачі листка непрацездатності не провів кінцевий
розрахунок з позивачем до початку грудня 2006 року навіть по неоспорюваних
сумах. Між сторонами виник спір з питання незаконності розпорядження селищного
голови від 22 серпня 2006 року за №42-р
про  зупинення проведення
перерахунку заробітної плати за лютий та березень 2006 року відповідно вимог
постанови  КМУ від9.3.06ра.с.43 Дане
розпорядження позивачем було оскаржене в районний суд, який постановою від 8
травня 2007 року визнав розпорядження законнима.с.92, але постановою
Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 02 серпня 2007 року
постанова районного суду скасована, розпорядження за№ 42-р від 22 серпня 2006
року визнано незаконнима.с.93,
постанова апеляційного суду
набрала чинності і її подальше касаційне оскарження  не зупиняє виконання..При наявності спору про
розмір належної суми - спір вирішується судом, який визначає  розмір відшкодування за час затримки
розрахунку з урахуванням розміру спірної суми, частки, яку вона становила в
заявлених вимогах, істотності цієї частки порівняно з середнім заробітком та
інших конкретних обставин ( п.20 постанови Пленуму Верховного суду України від
24 грудня 1999 року № 13 «Про практику застосування судами законодавства про
оплату праці»).

Зважаючи на те, що відповідач
не мав об»єктивної можливості раніше 23 жовтня 2006 року провести з позивачем
розрахунку по неоспорюваних сумах, відлік затримки розрахунку необхідно вести з
24 жовтня 2006 року по день розрахунку - 17 грудня 2007 року, тобто за 290
робочих днів (жовтень 2006р - 6 роб. дні, листопад-грудень 2006р-43р.дн.,  січень-лютий 2007р.-41р.д., березень-грудень
2007-200р.дн.) За два останніх місяці перед звільненням позивач мав  заробіток
в сумі 2414грн.97 коп.не враховуючи виплати по листку непрацездатності.В
серпні - вересні 2006 року позивач працював 30 робочих днів, а тому середньо-денний
заробіток його становив 80грн.50коп.(2414.97:30=80.5).За 290 робочих днів
затримки виплати розрахункових

коштів позивачеві належить сума
23345 грн 290р.д х 80ю5 грн / . Але зважаючи на те, що затримка виплати
розрахункових зумовлена спором про суму виплати, обмеженої розпорядження голови
селищної ради від 22.08.06р.,  винесенням
рішення суду, яке визнавало законним цього розпорядження голови селищної ради
від 22 серпня 2006 р. про проведення перерахунку заробітної плати, а саме з ним
виникла затримка в перерахунку,  зважаючи
на розмір спірної суми -1480 грн. куди входить недонарахована заробітна плата
за два місяці + сума відпускних та матеріальної допомоги, її частку в заявлених
вимогах, істотність цієї частки порівняно з середнім забобітком, суд приходить
до висновку про необхідність часткового задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 10, 30, 2о-61, 212-215 ЦПК України, ст.ст.116-117 КЗпП
України суд

В
И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Вільшанської
селищної ради на користь ОСОБА_1 сім тисяч 500 грн. середнього заробітку за час
затримки розрахунку.Сумма визначена без урахування прибуткового податку та
інших обов»язкових платежів, а також на користь
держави 75 грн. судового збору, які перерахувати у Вільшанський РВДК
банк УДК м. Кіровоград код 20655754 МФО 823016 р/р 0345 та 30 грн.
витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, які перерахувати
в УДК у Вільшанському районі р/р 0345 код за МФО
823016.

Рішення в частині стягнення
за один місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Кіровоградського апеляційного суду через Вільшанський
районний суд Кіровоградської області шляхом подачі в десятиденний строк з дня
проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копій до апеляційної
інстанції або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя