справа №2-17/08
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

(повне)

13 листопада 2008р. Вінницький районний суд Вінницької
області

В складі судді
Ганкіної І.А.

При секретарі: Волощук І.О.

Адвокаті ОСОБА_1.

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Агропромислової фірми «РІФ
АГРОо», за участю третьої особи ОСОБА_3 про стягнення матеріальної та моральної
шкоди, -

Встановив:

ОСОБА_2. звернувся до суду з позовом  до Агропромислової фірми «РІФ АГРО», за
участю третьої особи ОСОБА_3 про стягнення матеріальної та моральної шкоди.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2.
позов підтримав в повному обсязі та суду показав, що 17.02.2007р. було скоєно
ДТП під час якого ОСОБА_2. перебуваючи за кермом свого автомобіля ЗАЗ 110307
д.н. НОМЕР_1 в наслідок ДТП зіткнувся з автобусом «Ікарус» д.н. НОМЕР_2, під
керуванням ОСОБА_3. Винним у скоєнні ДТП за адміністративним протоколом від
17.02.2007р. за подальшою постановою Сокирянського районного суду Чернівецької
області було визнано водія ОСОБА_3., що на час скоєння ДТП перебував у трудових
стосунках з власником автобуса  АФ «РІФ
АГРО». Після скоєння ДТП автомобіль позивача отримав значні ушкодження, за
дослідженням спеціаліста матеріальний збиток склав 3414 грн.67 коп. , за
послуги адвоката позивачем було сплачено 1300 грн, за проїзд у суд до
м.Сокиринці, Чернівецької області 52 грн. 80 коп, за харчування сплачено 100
грн., за послуги ІТЗ та мито сплачено 90 грн. Крім того, позивачу було скоєно
моральну шкоду, яка полягала в тому, що значний проміжок часу, позивач, що є
інвалідом 2 групи, не міг користуватися своїм автомобілем, переніс стрес та
хвилювання під час ДТП, був змушений змінити свій звичайний ритм життя.
Тривалий час був змушений з»являтися в судові засідання, відриваючись від
особистих справ. Моральну шкоду оцінює в 3000 грн.

Відповідач  АФ «РІФ АГРО» та третя особа ОСОБА_3. в суд
нез»явилися, про день слухання були повідомлені належним чином та завчасно, про
що свідчать почтові повідомлення приєднані до матеріалів справи.

Крім того, АФ «РІФ АГРО» було подано
заяву, якою відповідач висловив свої заперечення проти позову та просить
слухати справу у їх відсутність.

Тому, суд слухає справу у відсутність
відповідача та третьої особи,  згідно
клопотання позивача та його адвоката в порядку заочного рішення.

Заслухавши пояснення, вивчивши
матеріали справи суд встановив наступне:

17.02.2007р. біля 23 год.30 хв. на
109 км. автодороги Житомир-Могілів-Подільський
було скоєно ДТП під час якого ОСОБА_2. перебуваючи за кермом свого
автомобіля ЗАЗ 110307 д.н. НОМЕР_1 в наслідок ДТП зіткнувся з автобусом
«Ікарус» д.н. НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_3.

Згідно протоколу про адміністративне
правопорушення серії АГ №115429 від 17.02.2007р. ОСОБА_3. був визнаний винним у
скоєнні правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП.

Відповідно до постанови
Сокиринецького районного суду Чернівецької області від 20.03.2007р. ОСОБА_3.
був визнаний винним у скоєнні правопорушення за ст.124 КУпАП та притягнутий до
адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в сумі 17 грн.

Вказана постанова суду не є
оскарженою та вступила в чинність з моменту проголошення.

В наслідок ДТП відповідно до
довідки  УДАІ УМВС м.Вінниця автомобіль
ЗАЗ 110307, д.н. НОМЕР_1 отримав ушкодження у вигляді  ушкодження задньої лівої дверки, було
деформовано заднє ліве крило, деформовано задній бампер, виявлено м»ятину
задньої стійки  (а.с.13).

Факт належності вказаного
автомобіля на праві приватної власності саме
ОСОБА_2. доводить  свідоцтво про
реєстрацію транспортного засобу  серії
НОМЕР_3

На час скоєння ДТП водій ОСОБА_3.
перебував у трудових стосунках з АФ «РІФ АГРО», що підтверджено представником
відповідача, третьою особою під час допиту по окремому дорученню, що проведено
за ухвалою Вінницького районного суду Сокиринецьким районним судом Чернівецької
області та оголошено в судовому засіданні. Даний факт також визнано  позивачем, а тому в силу ст.61 ЦПК України
факт перебування Ткача В. у трудових стосунках з відповідачем на день ДТП не
потребує додаткового доказування.

Належність вищевказаного автобуса
«Ікарус», д.н. НОМЕР_2 «РІФ АГРО» підтверджує надана суду довідка ВДАІ УМВС у
Чернівецькій області від 2.11.2007р. за №8/4801 (а.с.17).

Визначаючись щодо питання
відшкодування матеріальної та моральної шкоди, суд виходить з того, що за ст.22
ЦК України зазначено, що особа, якій завдано збитків в результаті порушення її
цивільного права, має право на відшкодування збитків.

При цьому, збитком є: витрати, яких особа
зазнала в зв»язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які
особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права
(реальні збитки); доходи, які особа могла б реально отримати за звичайних
обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

За ст.1166 ЦК України майнова шкода
завдана неправомірним рішенням, діями чи бездіяльністю особистим немайновим
правам фізичної або юридичної особи, а також шкода завдана майну фізичної чи
юридичної особи, відшкодовується в повному обсягу особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоду звільняється
від її відшкодування, якщо доведе, що шкода була завдана не з її вини.

За ст.1187 ЦК України, шкода
завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на
відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір
підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об»єктом
використання, зберігання, або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Шкода завдана джерелом
підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій
підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо)
володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об»єктом, використання,
зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до висновку
спеціаліста  за №74 від 16.03.2007р.
визначено, о розмір матеріального збитку, завданого позивачу з врахуванням
втрати товарної цінності, складає 3414 грн.67 коп.

Даний висновок спеціаліста був
підтверджений спеціалістом-еспертом
НДЕКЦ при УМВС України у Вінницькій області О.І. Михайлюк, після
попередження про кримінальну відповідальність
в ході допиту в судовому засіданні.

При цьому, Михайлюк О.І. суду
показала, що право підпису спеціального дослідження має і як спеціаліст і як
експерт відповідної спеціалізації, підтримала висновок в повному об»ємі та
показала суду, що  матеріальний збиток,
завданий позивачу з врахуванням втрати товарної цінності, складає 3414 грн.67
коп.

Відповідно до ст.60 ЦПК України,
кожна сторона забо»язання довести ті обставини на які вона посилається як на
підставу своїх вимог та заперечень.

Даний висновок іншим дослідженням,
чи доказом відповідачем не оспорений, а тому приймається судом, як доказ після
допиту спеціаліста та попередження його про кримінальну відповідальність.

Матеріальну шкоду по ушкодженню
транспортного засобу  суд визначає
доведеною на суму 3414 грн. 67 коп.

Щодо транспортних послуг та
витрат на харчування, суд виходить з того, що
доказом якими підтверджено дані витрати є лише білет на суму 26 грн.40
коп., решта суми витрат на транспортні послуги в сумі 26 грн.40 коп. (загальна
сума 52 грн.60 коп.) є суду не доведеною та до задоволення не підлягає.

Не є суду доведеними витрати на
харчування, в сумі 100 грн., які до задоволення також не підлягають.

Щодо стягнення моральної шкоди суд
виходить з того, що за ст.23 ЦК України моральна шкода полягає у фізичному болю
чи стражданнях, яких фізична особа зазнала в зв»язку з каліцтвом чи іншим
ушкодженням здоров»я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала в
наслідок протиправної поведінки відносно неї, членів її сім»ї чи близьких
родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала в зв»язку зі
знищенням чи пошкодженням її майна;
приниженні честі, гідності та ділової репутації фізичної чи юридичної
особи.

Ст.1167 ЦК України вказує, що
моральна шкода завдана фізичній, або юридичній особі неправомірними рішенням,
діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, що її завдала за наявності її
вини.

Як підставу для визнання права
позивача ОСОБА_2. на отримання моральної шкоди, суд враховує, що ОСОБА_2..
безпосередньо був учасником ДТП, отримав стрес, пережив побоювання за своє
життя,хвилювання в зв»язку з суттєвим пошкодженням свого майна, тривалий час
позивач, що є інвалідом 2 групи, відповідно до виписки із акту огляду МСЕК за
№006494 (а.с.15) , не мав змоги користуватися транспортним засобом.

При цьому, суд
враховує, що на час скоєння ДТП ОСОБА_2. відповідно до довідки Вінницького
Національного технічного університету від 25.07.2007р. за №17/270 (а.с.14 )
працював в місці Вінниця, у вказаному учбовому закладі.

Позивач  добирався до роботи з с. Дорожне, Вінницького
району та області  за звичай власним
автомобілем, враховуючи інвалідність та загальні захворювання, але в наслідок
ушкодження транспортного засобу був змушений змінити свій звичайний ритм життя,
що на думку суду є також підставою для стягнення моральної шкоди.

Однак, враховуючи тяжкість наслідків
завданих збитків, та інші вищевказані обставини, суд вважає, що вимога щодо
стягнення моральної шкоди підлягає до частково задоволення в розмірі 1500 грн.

Решта вимоги про стягнення 1500 грн
(загальна сума визначена в 3000 грн.) до задоволення не підлягає.

Визначаючись щодо вимоги ОСОБА_2. про
стягнення судових витрат, суд встановив, що відповідно до ст. 79 ЦПК України до
судових витрат відносяться: судовий збір та витрати пов"язані з розглядом
справи.

До витрат пов"язаних з розглядом
судової справи, належать витрати на інформаційно-технічне забезпечення, витрати
на правову допомогу, витрати пов"язані з явкою до суду, витрати
пов"язані з залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, та проведення
судових експертиз, а також витрати пов"язані з проведенням огляду доказів
та вчиненням інших дій.

Як встановлено по справі, позивачем
було понесено витрати на правову допомогу в сумі 1300 грн, що підтверджують
квітанції за №18, №3 та за №11 адвоката ОСОБА_1. (а.с.21)  та №611 , а також витрати на оплату
державного мита в сумі 53 грн. та 30 грн. за послуги ІТЗ, що підтверджують
відповідні квітанції за №103 від 9.04.2008р, та за №70 від 13.08.2008р.  на загальну суму 83 грн. На решту судових
витрат в сумі 7 грн. докази не надані.

За ст.88 ЦПК України стороні, на
користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і
документально підтверджені судові витрати.

Тому, враховуючи доведеність ОСОБА_2.
витрат на адвоката та оплату державного мита документально, суд вважає, що
судові витрати слід відшкодувати за рахунок відповідача у вищевказаних сумах
1300 грн. за послуги адвоката та послуги судових витрат на суму 83 грн.

В решті позовних вимог слід
відмовити.

Керуючись ст.ст.22,23,1167,1166,1187
ЦК України, ст.ст.11,13,59,60,69,214,223,232 ЦПК України, -

Вирішив:

Позов задовільнити частково.

Стягнути з Агропромислової фірми
«РІФ АГРО» на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду завдану в наслідок ДТП в сумі
3414 грн.67 коп. за пошкодження автомобіля, за дослідження спеціаліста в сумі
258 грн.92 коп. за послуги адвоката в сумі 1300 грн., витрати на проїзд в сумі
26 грн.40 коп., витрати на послуги ІТЗ та сплату державного мита в сумі 83 грн.

Стягнути з Агропромислової фірми
«РІФ АГРО» на користь ОСОБА_2 моральну
шкоду завдану в наслідок ДТП в сумі 1500 грн.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення суду може бути
оскаржено  до  Апеляційного суду Вінницької області  через Вінницький районний суд  шляхом подачі в 10-денний строк з дня
винесення  рішення заяви про апеляційне оскарження
і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги,  або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України шляхом подачі
апеляційної скарги в строк передбачений для подачі заяви про апеляційне
оскарження.

Відповідачем рішення суду може бути
оскаржено через Вінницький районний суд шляхом подачі заяви на протязі 10 днів
після отримання рішення суду.

Суддя: