Справа
№  2-2488/2008 рік.
міськрайонний суд Харківської області у складі: судді Библів С.В., при
секретарі Герасименко Н.Ф., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.
Первомайському Харківської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1
до Акціонерної компанії «Харківобленерго» про зобов'язання відбудувати квартиру
та стягнення моральної шкоди,-
24 червня 2008 року звернулася до суду з позовом до Акціонерної компанії
«Харківобленерго» про зобов'язання відбудувати квартиру та стягнення моральної
є власником квартири АДРЕСА_1. Будинок на дві квартири і в квартирі НОМЕР_1
мешкав ОСОБА_2, який помер 07 травня 2006 року. 17 лютого 2005 року о 2 год. 45
хв. виникла пожежа, якою знищено її квартиру. Комісія встановила, що причиною
пожежі стало порушення правил пожежної безпеки при влаштуванні електромереж,
коротке замкнення електропроводки. Пожежа виникла зі сторони квартири НОМЕР_1.
Працівниками Первомайського РЕВ «Харківенергозбут» за порушення правил
користування електроенергією неодноразово відключалося енергопостачання в
квартиру НОМЕР_1, після чого відбувалося самопідключення абонентом ОСОБА_2
Позивачка вважає, що працівниками АК «Харківобленерго» не було вжито необхідних
заходів по відключенню електропостачання квартири НОМЕР_1, щоб не можливо було
підключити постачання самочинно, тому за те, що згоріла її квартира, повинна
нести відповідальність саме АК «Харківобленерго». Актом обстеження згорілого
будинку від 14.05.2008 року, складеного відділом архітектури і будівництва
Первомайського міськвиконкому Харківської області, квартиру позивачки можливо
ст. 1192 ЦК України відшкодувати шкоду в натурі, тобто зобов'язати АК
«Харківобленерго» відбудувати пошкоджену квартиру. Крім зазначено позивачка
грн., і яка полягає в тому, що остання була позбавлена тривалий час житла і
ночувала просто неба і це сказалося на стані здоров`я; вона дуже нервувала через відсутність житла та те, що відповідач не
хотів вирішити спір у добровільному порядку та відшкодувати шкоду; також
позивачка нервувала через необхідність звертатися до різних посадових осіб про
надання їй матеріальної допомоги.
судовому засіданні позивачка підтримала заявлені позовні вимоги та просила їх задовольнити.
відповідача, за довіреністю ОСОБА_3, у судовому засіданні заперечував проти
задоволення позовних вимог, позов не визнав та просив відмовити позивачці в
його задоволенні. Поперше - заявив клопотання про застосування строку позовної
давності для звернення позивачкою до суду з даними позовними вимогами, оскільки
неоспорюваний факт пожежі в квартирі позивачки мав місце 17 лютого 2005 року, а
з даним позовом позивачка звернулася до суду лише 24 червня 2008 року, тобто
більше ніж через три роки, суд не просила про поновлення їй строку для
звернення до суду і поважності причин пропуску вказаного строку судові не
навела. По-друге, представник позивача поставив судові на вид той факт, що,
дійсно, він не заперечує факту виникнення пожежі в квартирі позивачки з боку
квартири НОМЕР_1 ОСОБА_2, який злісно порушував правила користування
електроенергією для населення, був декілька разів відключений від
електропостачання, проте самовільно кожного разу підключався шляхом накиду
дротів на мережу енергозабезпечуючої організації. Відключення від
електропостачання в приватних будинках проводиться на стовпі
енергозабезпечуючої організації, на вводі до будинків, перешкоджаючи
відключеним абонентам самовільно підключатися. Абонент ОСОБА_2 порушував
Правила користування електроенергією, і про це
кілька разів складалися акти про порушення і стягувалися збитки на
користь АК «Харківобленерго» з останнього. Пожежа виникла в наслідок короткого
замкнення в електропроводці з боку квартири ОСОБА_2, а за електропроводку, що
знаходиться в будинках та квартирах абонентів, АК «Харківобленерго»
відповідальності не несе.
поважності причин пропуску строку позовної давності позивачка повідомила, що
всі ці три роки вона намагалася віднайти правду в різних органах влади та у
різних посадових осіб.
Суд
заслухавши пояснення позивачки, представника відповідача, показання свідків,
дослідивши та проаналізувавши письмові матеріали справи, встановив такі
обставини та відповідні до них правовідносини:
лютого 2005 року о 2 год. 45 хв. виникла пожежа в квартирах НОМЕР_1 та НОМЕР_2
будинку АДРЕСА_1. Будинок на дві квартири і в квартирі НОМЕР_1 мешкав ОСОБА_2,
який помер 07 травня 2006 року (довідка а.с.14), а власницею квартири НОМЕР_2
була ОСОБА_1, що підтверджується договором купівлі-продажу (а.с.6) та технічним
паспортом (а.с.12-13). Комісія встановила, що причиною пожежі стало порушення
правил пожежної безпеки при влаштуванні електромереж, коротке замкнення
електропроводки, пожежа виникла зі сторони квартири НОМЕР_1 (копія акту про
пожежу а.с.11). В наслідок пожежі квартира позивачки згоріла і останній було
директора КП «Архітектурне бюро Первомайського району». Відповідно до ст. 1192
матеріальна шкода може відшкодовуватися і в натурі, про що просить позивачка і
з огляду на висновки з Акту обстеження згорілого житлового будинку для його
відновлення (а.с.8) - відновити будинок можливо. Як вбачається з пояснень
представника відповідача та позивачки, а також показань свідків ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6 абонент ОСОБА_2, в квартирі НОМЕР_1 якого виникла пожежа,
неодноразово відключався від електропостачання за порушення Правил користування
електроенергією для населення, та неодноразово самовільно підключався до мережі
енергозабезпечуючої організації, що також вбачається з довідки абонента
(а.с.34), листами начальника Первомайського РВЕ (а.с.17,18). Свідки ОСОБА_4 та
ОСОБА_5 також показали, що відключення ОСОБА_2 проводилося на стовпі
енергозабезпечуючої організації на вводі до квартири абонента і кожного разу
Бутирін В.В. самовільно здійснював підключення різними способами, в тому числі
і шляхом накиду дротів, а повністю відвести лінію від квартири порушника АК
«Харківобленерго» не має можливості, оскільки в цьому разі знеструмиться вся
вулиця. Позивачка та свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_5 також додали, що абонент ОСОБА_2
вів аморальний спосіб життя, зловживав алкогольними напоями, в наслідок чого
лікувався від даної залежності, приводив до дому таких же п'яничок та вмикав
електроплитку на пряму з дротів на стовпі.
Відповідно до ст.ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Суд вважає, що позивачка не довела того, що з вини відповідача, а саме
неналежного контролю та не проведення заходів щодо відключення
електропостачання квартири НОМЕР_1, щоб неможливо було підключити постачання
електроенергії самочинно, відбулася пожежа в будинку АДРЕСА_1, в наслідок чого
згоріла її квартира та речі, і чим завдано матеріальної шкоди певного розміру.
Суд встановив, що у позивачки в наявності є пошкоджена квартира і природа
походження цього пошкодження відома, а грошовий розмір відшкодування чи
відновлення майна судом не встановлено через те, що позивачка не надала судові
доказів його вартості. Так, розмір матеріального відшкодування знищеного чи
пошкодженого майна позивачка вказала у позові на підставі листа директора КП
«Архітектурне бюро Первомайського району», де вартість квартири за даними БТІ
відшкодуванню, згідно ст.1192 ЦК України визначається відповідно до реальної
вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт,
необхідних для відновлення пошкодженої речі. Позивачка не зверталася до суду із
клопотанням про призначення товарознавчої експертизи, оскільки у судовому
згоди щодо  вартості майна не видалось можливим,
а ці питання потребують спеціальних знань в області товарознавства. У Постанові Пленуму Верховного Суду України N
6 від 27.03.92 року “Про практику
розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди” зазначено,
що суди, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, повинні мати на увазі, що
шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи,
підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що
дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний
зв'язок та є вина зазначеної особи. Викладене повторюється і в ст.1166 ЦК
України. Позивачка не переконала суд, що матеріальна шкода завдана їй
неправомірними діями відповідача, до того ж, судом не встановлено вини
відповідача та безпосереднього причинного зв`язку між діями відповідача та
шкодою. Таким чином, суд вважає, що вина відповідача у спричиненні позивачці
матеріальної шкоди не доведена, а в наслідок відсутності вини у спричиненні
матеріальної шкоди, суд вважає, що не доведено у зв`язку із цим і спричинення
моральної шкоди, тому, вона також не підлягає стягненню разом із матеріальною.
стосується клопотання представника відповідача про застосування строку позовної
давності, то суд вважає, що в даному випадку воно підлягає задоволенню.
Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється
тривалістю у три роки, і ця тривалість розповсюджується на дані спірні вимоги.
Згідно частин 4 та 5 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові,
а якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене
право підлягає захисту. В даному випадку позивачка пропустила трирічний строк
позовної давності, оскільки пожежа мала місце 17 лютого 2005 року, а з даним
позовом позивачка звернулася до суду лише 24 червня 2008 року, тобто більше ніж
через три роки і пропустила вона його без поважних причин, оскільки остання
послалася лише на ті причини, що вона зверталася весь цей час до різних
посадових осіб за допомогою матеріального плану після пожежі, а ці підстави
поважними суд визнати не може. Саме пропуск позивачкою позовної давності без
поважних причин суд вважає за необхідне покласти в основу мотивації відмови у
ст. ст . 3,  10, 11, 60, 67-73, 88, 209,
214-215 ЦПК України, на підставі ст. ст. 256-267, 1166-1167, 1192 ЦК України,
суд -
Позов ОСОБА_1 до Акціонерної компанії «Харківобленерго» про зобов'язання
Рішення
може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської
області через Первомайський міськрайонний суд Харківської області шляхом подачі
в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і
поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги або в порядку ч.4  ст.295 ЦПК України.

Суддя