Справа № 2-798/08
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«23 вересня  2008 року
Ялтинський міський суд Автономної Республіки Крим

у складі:
головуючого судді - Слєзко Т.В.,

при секретарі
-  Сизих Є.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду
м. Ялти цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Ялтинської міської ради, третя
особа Перша Ялтинська державна нотаріальна контора про визнання
договору-купівлі продажу дійсним і визнання права власності на квартиру та по
зустрічному позову ОСОБА_2 в інтересах неповнолітньої дочки ОСОБА_3, до
ОСОБА_1, ОСОБА_4, Ялтинської міської ради, третя особа Перша Ялтинська державна
нотаріальна контора про визнання договору купівлі-продажу та розписки
недійсними і визнання права власності на квартиру, суд, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визнання
договору-купівлі продажу дійсним и визнання права власності на квартиру. Свої
вимоги мотивує тим, що 20 лютого 2006 року він передав ОСОБА_5 і ОСОБА_6 суму
еквівалентну 10 200 доларів США у рахунок придбання у них квартири АДРЕСА_1.
Так як ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 а ОСОБА_5 - ІНФОРМАЦІЯ_2, вони не змогли
оформити договір купівлі-продажу належним чином. Ураховуючи, що на його думку
між ними був укладений договір купівлі-продажу вказаної квартири, просить суд
визнати його дійсним та визнати за ним право власності на цю квартиру.

ОСОБА_2 в інтересах неповнолітньої дочки ОСОБА_3 просить
визнати розписку від 25 лютого 2006р. як договір купівлі-продажу спірної
квартири недійсною, визнати за ОСОБА_3 право власності на спірну квартиру.
Також просить стягнути з ОСОБА_2 на користь Ялтинської міської ради 1/2
вартості квартири та договір купівлі-продажу спірної квартири від 29 серпня
2007р за № 1-776 визнати недійсним. Вимоги мотивує тим, що 27 жовтня 2005 року
ОСОБА_6у державного нотаріуса заповіла ОСОБА_3 все своє майно, а саме 1/2
частину спірної квартири. Крім того, між ОСОБА_6, ОСОБА_5 і ОСОБА_1 не був
укладений договір купівлі-продажу.

Представники Ялтинської міської ради та третьої особи у
судове засідання не з'явилися, про день, час та місце розгляду справи
повідомлялися.

Розглянув матеріали справи, вислухавши сторони, суд вважає, що позовні
вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню, тоді як позов ОСОБА_2 не може бути
задоволеним наступних підстав.

Як встановлено ухвалою Верховного суду України від 14 листопаду 2007р.,
згідно з письмовою розпискою від 25 лютого 2006 року ОСОБА_6та ОСОБА_5 отримали
від ОСОБА_1 суму еквівалентну 10 200 дол. США та зобов'язалися в строк до 15
березня 2006року оформити договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1.
ОСОБА_6померла 10 березня 2006року, а ОСОБА_5 - ІНФОРМАЦІЯ_2.

Судом встановлено, що на підставі свідоцтва № 17434-I от 22 грудня 1990 року
про право власності ОСОБА_6 і ОСОБА_5 належала квартира АДРЕСА_1  у рівних частках.

Відповідно до ст. 203 ЦК України зміст угоди не може
суперечити діячому законодавству, актам цивільного
законодавства, а також моральним засадам суспільства, волевиявлення учасника
правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Надані
суду доказі вказують на те, що померлі мали волевиявлення на продаж квартири їх
дії були спрямовані на реальне настання правових наслідків

Стаття 220 ЦК України передбачає, що суд може визнати
угоду дійсною, якщо буде встановлено, що вона відповідала дійсної волі особи,
її зробившою, коли було здійснено повне або часткове виконання договору, але
одна зі сторін уклонилася від її нотаріального посвідчення, суд має право
визнати такій договір дійсним.

Померли прийняли зобов'язання оформити договір
купівлі-продажу квартири, отримали гроші за квартиру, однак не змогли виконати
своє зобов'язання повністю.

Зі спадкової справи випливає убачається що 27 жовтня 2006 року ОСОБА_6
залишила заповіт на ім'я ОСОБА_3, 1992 року народження, але це не може бути
підставою для визнання угоди недійсною.

З висновку експерта від 26 вересня 2006р. випливає що підпис від імені
ОСОБА_6 на розписці та першим зразком виконаний нею, підпис на розписці та
двома зразками виконаний імовірно нею.

З висновку спеціаліста від 15 червня 2007р., який складався у тому числі на
підставі дослідженних копій документів випливає, що підпис від імені ОСОБА_6
виконані у розписці імовірно не нею. Щодо підпису розписки ОСОБА_1 та ОСОБА_5,
спеціаліст певної відповіді надати не зміг.

Суд не приймає до відома висновок спеціаліста, як такий що суперечить
виводам експертизи. При проведенні дослідження спеціаліст про відповідальність
згідно ст. ст. 384, 385 КК України не попереджався, а сторони по справі у
судовому засіданні відмовилися від проведення додаткової експертизи.

29 серпня 2007р. відповідно до договору купівлі-продажу квартири ОСОБА_1
продав, а ОСОБА_4 купив спірну квартиру.

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню, а у позові
ОСОБА_2 необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.. 203, 210 ЦК України, ст. ст.
60, 130, 174, 215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 укладений 25 лютого
2006р. між ОСОБА_1 і ОСОБА_6, ОСОБА_5 дійсним.

Визнати за ОСОБА_1 право власності
на квартиру АДРЕСА_1 до укладення ним договору купівлі
- продажу цієї квартири від 29 серпня 2007р. за № 1-776 між ОСОБА_1 та ОСОБА_4.

У зустрічному позову ОСОБА_2 - відмовити.

Арешт, накладений на кв. АДРЕСА_1, що належить на праві
власності ОСОБА_4, відповідно до ухвали Ялтинського міського суду від 10 січня
2008р. - скасувати при набранні рішенням законної сили.

Рішення може бути оскаржено у порядку та строки, встановлені ст. ст. 294 -
296 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви
про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано.

Суддя