Справа № 22 - 2263,
категорія   - 10-                          Головуючий у 1-й інстанції
Доповідач  - Головань А.М.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

3 грудня 2008 року колегія
суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської
області складі:

Головуючого   Кодрула М.А.

Суддів              Черниш Т.В.

Голованя А.М.

При секретарі    Салабай М.В.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Кіровограді цивільну справу за апеляційною скаргою Олександрівської селищної ради Кіровоградської області на рішення Олександрівського
районного суду Кіровоградської області від
27 жовтня 2008 року і

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2008
року ОСОБА_1звернувся в суд  з позовом до Олександрівської ЗОШ №2 про встановлення за ним та
мешканцями мікрорайону вулиць Тітова та Гагаріна земельного сервітуту.

Посилався
на те, що проживає по АДРЕСА_1. Оскільки на вулицях Тітова та
Гагаріна  відсутні пішохідні доріжки і
через це він та інші мешканці мікрорайону вимушені, прямуючи до центральної
частини селища, проходити через територію Олександрівської ЗОШ №2, то є всі підстави
вимагати встановлення земельного сервітуту з метою проходу та проїзду на
велосипеді по вказаній території.

Ухвалою суду від 4 вересня 2008 року
допущено заміну первісного відповідача Олександрівської ЗОШ №2 належним
відповідачем Олександрівською селищною радою Кіровоградської області.

Рішенням Олександрівського районного
суду Кіровоградської області від  27
жовтня 2008 року позов задоволено частково. Встановлено земельний сервітут -
право проходу та проїзду  на велосипеді
ОСОБА_1. з району вул. Тітова до вул. Леніна мимо території Олександрівської
ЗОШ №2  не порушуючи територію надану в
користування школи.

У поданій апеляційній скарзі
Олександрівська селищна рада просить скасувати рішення і закрити провадження у
справі. Вказує на незаконність рішення суду з підстав неправильного
застосування норм процесуального права - вважає, що справа має розглядатися за
правилами Кодексу адміністративного судочинства України, а не за нормами ЦПК
України.

Заслухавши доповідача, пояснення
представника Олександрівської селищної ради, який підтримав доводи скарги та
заперечення на апеляційну скаргу позивача, перевіривши законність і
обгрунтованість рішення суду, в межах визначених ст. 303 ЦПК України, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому  задоволенню.

Ухвалюючи рішення суд першої інстанції
зазначив,  що оскільки територія
Олександрівської ЗОШ №2 повинна бути огороженою, то право проходу чи проїзду по
ній встановлюватися не може. Разом з тим суд вважає, що на вул. Гагаріна
відсутні пішохідні доріжки,  шлях до вул.
Леніна по ній далекий, а тому для позивача має бути встановленим земельний
сервітут, як право проходу та проїзду на велосипеді по території яка належить
Олександрійській селищній раді не порушуючи територію Олександрівської ЗОШ №2.

Колегія суддів не погоджується з такими
висновками суду виходячи з наступного.

За правилами ч. 3 ст. 303 ЦПК України
апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду
справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або
порушення норм процесуального права, які є обов”язковою підставою для скасування рішення.

А тому, незважаючи на те, що в
апеляційній скарзі звернуто увагу лише на питання порушення  цивільної юрисдикції, суд апеляційної
інстанції вважає, що судом першої інстанції було допущено порушення норм
процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, які
є обов»язковою підставою для скасування рішення.

Так, у поданій до суду позовній
заяві  ОСОБА_1. просить встановити за ним
та мешканцями мікрорайону вулиць Тітова та Гагаріна право земельного сервітуту
для проходу та проїзду через територію Олександрівської ЗОШ №2.

Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України
суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на
підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Однак, в порушення вищезгаданої норми
права, суд встановив право земельного сервітуту - право проходу та проїзду  на велосипеді ОСОБА_1. з району вул. Тітова
до вул. Леніна мимо території Олександрівської ЗОШ №2  не порушуючи територію надану в користування
школи, про що позивач у заявленому позові вимог не заявляв.

Також суд при вирішенні справи
неправильно застосував положення ст. 99 Земельного кодексу України, оскільки
ОСОБА_1. не є власником чи землекористувачем
земельної  ділянки, а  відповідно до ч 1. ст. 98 цього Кодексу
право   земельного  сервітуту
-  це  право
власника  або
землекористувача  земельної  ділянки
на   обмежене   платне
або безоплатне користування чужою земельною ділянкою (ділянками).

Зазначене свідчить, що суд  вийшов за межі заявлених вимог, що призвело
до неправильного вирішення справи та неправильно застосував норми матеріального
права, що відповідно до п.4 ч.1, ч.3 ст. 309 ЦПК України, є підставою для
скасування рішення суду та ухвалення нового рішення.

Згідно ч.1 ст. 401 ЦК України  право
користування  чужим  майном
(сервітут)  може  бути встановлене  щодо
земельної  ділянки,  інших
природних  ресурсів (земельний
сервітут) або іншого нерухомого майна
для  задоволення потреб інших
осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом.

Як убачається з позовної заяви та
пояснень позивача, встановлення сервітуту потрібно йому для проходу та проїзду
через територію школи, що скоротить відстань від місця його проживання до
центральної частини селища.

При цьому він зазначає, що він
має можливість іншим шляхом дістатися до центру селища, однак це потребує
більшого часу і, крім того, вулиці по яких він має рухатися не обладнані
пішохідними доріжками.

Отже, ураховуючи те, що позивач може
задовольнити свою потребу дістатися до вказаної у позові частини селища, не
тільки через територію Олександрівської ЗОШ №2
а й іншим шляхом, тому підстав для встановлення земельного сервітуту, за
встановлених обставин, він не має.

Кожна особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися до суду
за   захистом   своїх
порушених,   невизнаних   або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.  У випадках, встановлених законом,
до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право захищати права,
свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси (ч. ч. 1, 2 ст. З ЦПК України).

Тобто позивач, якому законом не надано
право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні
інтереси не має права на звернення до суду з позовом встановлення земельного
сервітуту для мешканців мікрорайону вулиць Тітова та Гагаріна.

За наведених обставин позов ОСОБА_1. про
встановлення земельного сервітуту підлягає залишенню без задоволення.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313, 314, 316,
317, 319 ЦПК України колегія
суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської
області, -

ВИРІШИЛА :

Апеляційну скаргу Олександрівської селищної ради Кіровоградської області задовольнити частково.

Рішення
Олександрівського районного суду Кіровоградської області від  27 жовтня
2008 року скасувати.

ОСОБА_1 у
задоволенні позову до Олександрівської селищної ради Кіровоградської
області  про встановлення земельного
сервітуту відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної
сили з моменту проголошення і може бути оскарженим в касаційному порядку
безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців.

Головуючий

Судді