Справа № 2-4549/2008 року
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня
2008 року   Білоцерківський міськрайонний
суд Київської області в складі головуючого - судді Закаблук О.В.,

при секретарі
Балацькій Н.С.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду м.Білої Церква справу за позовом    ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа
ОСОБА_3  про усунення порушень права
власності, знесення льоху   та стягнення
моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка  звернулась до суду з
названим позовом, мотивуючи тим, що відповідач ОСОБА_2  чинить перешкоди в користуванні земельною ділянкою
позивачки, яка межує з земельною ділянкою позивача, а саме, на протязі
тривалого часу створює перешкоди в користуванні земельною ділянкою, побудувала
погріб з порушенням будівельних норм і правил, не дотримавшись відстані до межі
позивачки, викопала на земельній ділянці позивачки яму, внаслідок чого
здійснила самозахват земельної ділянки, а тому просить зобов"язати ОСОБА_2
знести самовільно побудований погріб, засипати яму та стягнути  з відповідачки 5250 грн. моральної шкоди, так
як своїми діями та поведінкою відповідачка створює їй незручності.

В  судовому засіданні  позивачка ОСОБА_1  підтримала заявлені вимоги, суду показала, що
між нею та відповідачкою протягом тривалого часу існують суперечки з приводу
суміжного землекористування. Відповідачка безпідставно  ображає позивачку, на зауваження та
попередження сільської ради про недопустимість такої поведінки не реагує,
самовільно збудувала погріб  з порушенням
будівельних норм без дотримання дистанції до межі земельної ділянки позивачки,
викопала яму на земельній ділянці позивачки, внаслідок чого грунт під
стовпчиками огорожі просідає  і чим
порушується право позивачки на вільне користування земельною ділянкою. Вважає,
що неправомірними діями відповідачка спричинила їй моральну шкоду, яку оцінює в
5250грн. та просить стягнути з відповідачки на свою  користь судові витрати в сумі 300 грн на
правову допомогу адвоката та 30 грн. витрат на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи.

Представник
позивачки за ордером адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав заявлені
позовні вимоги,вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення в повному
обсязі, так як відповідачка ОСОБА_2 дійсно порушила межу земельної ділянки
позивачки, викопала погріб, чим створює перешкоди в користуванні

землею позивачкою.

Відповідачка
ОСОБА_2 в судовому засіданні позов не визнала та суду показала, що між
позивачкою та нею, іншими сусідами на протязі тривалого часу існують

неприязнені відносини, так як позивачка сама разом з
чоловіком порушують правила добросусідства, самовільно будують на своїй
земельній ділянці споруди, виливають нечистоти на земельну ділянку
відповідачки. Погоджується, що погріб нею побудований самовільно, як  і
літня кухня позивачки, яму вона може засипати, однак яма утворилась
внаслідок протиправних дій самої позивачки, яка побудувала на межі літню кухню,
внаслідок чого, від дій  природніх
факторів утворилась яма - просіла земля, яку
вимивають дощі, тобто вина її у спричиненні незручностей відповідачці
відсутня. Вимоги про стягнення з неї моральної шкоди вважає безпідставними, так
як вона особисто не чинить перешкод в користуванні земельною ділянкою
позивачки.  Між нею та позивачкою
постійно виникають сварки, а тому вважає вимоги позивачки  надуманими, такими, що не підлягають
задоволенню. Висновки земельної та адміністративної комісії сільської ради,
повідомлення  відділу архітектури  вона не визнає і з ними не погоджується.

Представник
відповідачки за довіреністю  ОСОБА_5 в
судовому засіданні пояснив, що вимоги позивачки
про усунення перешкод в користуванні власністю заявлені безпідставно, не
підлягають до задоволення, так як відповідачка не чинить перешкод в
користуванні земельною ділянкою позивачки.

Третя особа у
справі ОСОБА_3, яка неодноразово попереджена про час і місце розгляду справи,
до суду не з»явилась, причини неявки суду не повідомила, а тому суд, зважаючи
на позиції сторін, вважає можливим вирішити справу у відсутність третьої особи.

Свідок
ОСОБА_6, допитаний в судовому засіданні показав, що являється  бувшим чоловіком відповідачки, проживає в
одному будинку з відповідачкою, але має інший хід, так як будинок розподілений
між  ним та відповідачкою. На протязі
тривалого часу на його очах відбуваються сварки між позивачкою та відповідачкою,
але вважає, що позивачка сама порушує правила добросусідства, створює
незручності в користуванні земельною ділянкою
його бувшій дружині.

Суд,
заслухавши показання сторін, представників, свідка, оглянувши та дослідивши
матеріали справи, проаналізувавши докази в їх сукупності, прийшов до висновку
про те, що позов слід задовольнити частково по таким підставам.

Як
встановлено в судовому засіданні, позивачка ОСОБА_1 та третя особа у справі
ОСОБА_3 мають у спільній частковій власності житловий будинок АДРЕСА_1.
Садиба   відповідачки ОСОБА_2 розташована
поруч з будинком, яким користується ОСОБА_1, та
земельні ділянки в с. Фурси
Білоцерківського району Київської області, які розташовані відповідно
АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 перебувають в суміжному користуванні сторін.  Між сторонами на протязі тривалого часу
виникають суперечки з приводу суміжного землекористування, під час яких
відповідачка ображає ОСОБА_1, сторони створюють перешкоди у вільному  землекористуванні один одного.

Так,
відповідачка ОСОБА_2, порушуючи принципи добросусідства, порушила межу між
садибою  позивачки ОСОБА_1 та на початку
2008 року  викопала яму, підкопала
загорожу під стовпчиками та під повіткою позивачки, чим здійснила самозахват
земельної ділянки позивачки, створила незручності позивачці у вільному
використанні належній їй земельної ділянки, а тому позов в частині зобов»язання
відповідачки засипати яму на земельній ділянці позивачки  слід задовольнити.

Вищезазначене
підтверджується показаннями позивачки,частково визнається відповідачкою, яка
погоджується засипати яму, договором дарування 13/100 частини житлового будинку
позивачці від 6 жовтня 1998 року, актом земельної комісії Фурсівської сільської
ради  від 17 квітня 2008 року, з якого
вбачається, що відповідачка  порушила
межу - викопала льох, підкопала загорожу під стовпчиками та під повітку  між своєю садибою та садибою ОСОБА_1 та  ОСОБА_2 зобов'язано  засипати льох та укріпити  грунт під стовпчиками, вирішено притягнути до
адміністративної відповідальності, Актом обстеження земельної ділянки
позивачки  земельною комісією  Фурсівської сільської ради від 14.05.2008
року .

З
припису  № 24 від 17.04.2008 року  Фурсівської сільської ради вбачається, що
відповідачці було вказано на необхідність усунути перешкоди в користуванні
земельню ділянкою ОСОБА_1 внаслідок самовільного захвату  земельної ділянки, яку використовує
позивачка.

З витягу з
протоколу засідання адміністративної комісії при Фурсівській сільській раді від
24.04.2008 року № 4 вбачається, що
ОСОБА_2 в грубій формі відмовилась прийти на засідання адмінкомісії,
взяти повідомлення, та на неї накладено штраф
у розмірі

51 грн. за грубе поводження з сусідами та представниками
сільської ради.

Позовні
вимоги в частині знесення  погрібу
відповідачки, який побудований  з порушенням  Державних будівельних норм України 360-92
«Містобудування, планування і забудова міських і сільських поселень» та без
дотримання охоронної зони від електролінії із порушенням п.5 Правил
експлуатації електроліній заявлені позивачкою всупереч вимогам закону, а саме,
ч.7 ст.376 ЦК України, з якої вбачається, що
у разі  істотного порушення
будівельних норм і правил , що порушує права
інших осіб суд за позовом відповідного органу державної влади або органу
місцевого самоврядування може постановити рішення, яким може зобов»язати  особу, яка здійснила самочинне будівництво,
провести відповідну перебудову, а якщо перебудова неможлива, або особа
відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає
знесенню. Тобто, аналізуючи зазначену норму, суд прийшов до висновку, що
самочинне збудоване майно може бути знесене за рішенням суду лише за умови
подачі позову органом виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, а
тому позовні вимоги ОСОБА_1 в цій частині не підлягають задоволенню.

До заперечень
відповідачки в частині того, що вона не порушила межу земельної ділянки
позивачки ОСОБА_1 та не створює перешкоди в користуванні земельною ділянкою
позивачки, суд відноситься критично, так як дані показання суперечать обставинам
справи, а саме, висновкам земельної комісії
Фурсівської сільської ради,
припису  Фурсівської сільської
ради від 17.04.2008 року, витягу з протоколу засідання адміністративної комісії
при Фурсівській сільській раді Білоцерківського району від 24.04.2008 року.

Суд не
приймає до уваги  при вирішенні справи
заперечення відповідачки

ОСОБА_2 в частині того, що позивачка також самочинно
збудувала літню кухню, інші приміщення, так як забудови позивачки не являються
предметом спору за заявленим позовом, з зустрічним позовом  до суду відповідачка не зверталась.

При вирішенні
спору суд приймає до уваги заперечення відповідачки ОСОБА_2 стосовно того, що
позивачка не являється власником земельної ділянки, так як Державний Акт на
право приватної власності на земельну ділянку позивачки суду не надано, однак
суд вважає, що позивачка ОСОБА_1 являється належним землекористувачем суміжної
з відповідачкою земельної ділянки, яка виділена їй у власність згідно рішення
Фурсівської сільської ради від 5 травня 2008 року та межі земельної ділянки
визначені на місцевості в натурі згідно Акту обстеження земельної ділянки
земельної комісії Фрсівської сільської ради
від 14.05.2008 року. Третя особа у справі ОСОБА_3, яка являється співвласником
будинку АДРЕСА_1, проживає  окремо, в
с.Матюші Білоцерківського району, тобто фактично не використовує земельну
ділянку, яка перебуває в суміжному володінні з земельною ділянкою відповідачки
ОСОБА_2, а тому суд вважає, що відповідачка створює перешкоди в користуванні
земельною ділянкою лише позивачці ОСОБА_1.

Крім цього,
суд вважає, що позивачкою в судовому засіданні не надано жодних доказів того,
що з вини відповідачки їй спричинено моральної шкоди в розмірі 5250 грн., так
як посилання позивачки що  в неї змінився
звичайний спосіб її життя, погіршився стан її здоров»я внаслідок протиправних
дій  відповідачки нічим не підтверджені в
судовому засіданні, заявлені голослівно.

Відмовляючи у
стягненні моральної шкоди з відповідачки
на користь позивачки суд враховує також те, що відповідачка є особою
похилого віку, пенсіонеркою, хворіє,
та
виходить  із принципу розумності,
так як між сторонами існує спір з приводу суміжного землекористування,  сторони перебувають в неприязнених  стосунках один до одного, а тому  суд вважає, що моральна шкода
спричиняється  сторонами один одному,
стягнення моральної шкоди на користь однієї із конфліктуючих сторін може
привести до загострення конфлікту між суміжними землекористувачами.

Відповідно
до ст.ст. 103,104 Земельного Кодексу України власники та землекористувачі
земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок
відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам
сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення,
задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо).

Власники та
землекористувачі земельних ділянок зобов'язані співпрацювати при вчиненні дій,
спрямованих на забезпечення прав на землю кожного з них та використання цих
ділянок із запровадженням і додержанням прогресивних технологій вирощування
сільськогосподарських культур та охорони земель (обмін земельних ділянок,
раціональна організація територій, дотримання сівозмін, встановлення,
зберігання межових знаків тощо).

Власники та
землекористувачі земельних ділянок можуть вимагати припинення діяльності на
сусідній земельній ділянці, здійснення якої може призвести до шкідливого впливу
на здоров'я людей, тварин, на повітря, земельні ділянки та інше.

Таким
чином,  аналізуючи вищезазначені вимоги
закону суд прийшов до висновку про правомірність вимог позивача про усунення
перешкод в користуванні земельною ділянкою шляхом  зобов»язання відповідачки засипати яму, яка
нею споруджена на території суміжної земельної ділянки позивачки та з
відповідачки ОСОБА_2 слід стягнути витрати по оплаті інформаційно-технічного
забезпечення розгляду справи в сумі 7 грн.

50 коп.,  на
правову допомогу адвоката в сумі 300 грн., які понесла позивачка і які документально
підтверджені в судовому засіданні квитанціями про оплату допомоги адвоката.

Сторони
звільнені від сплати судового збору, а тому названі витрати слід віднести на
рахунок держави.

Керуючись
ст.103,104 ЗК України,  ст.ст.10,60,61,72,84,
208,209,213, 214,215,376 ЦПК України, суд-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1- задовольнити частково.

Зобов»язати ОСОБА_2 засипати  яму біля сараю та укріпити огорожу  ОСОБА_1

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1  7 грн.50 коп.  витрат на інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи, 300 грн. витрат на правову допомогу адвоката.

В задоволенні інших позовних вимог
- відмовити.

На рішення може бути подана
апеляційна скарга до Апеляційного суду Київської області через Білоцерківський
міськрайонний суд  протягом 20 діб після
подачі в 10 денний строк заяви про апеляційне оскарження рішення, яка може бути
подана з часу проголошення рішення.

Суддя:
Закаблук О.В.