Справа № 2-1096/08
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М     У К Р А Ї Н И

18 березня 2008 року
місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької
області у складі:

судді                      Попової С.А.,

при секретарі        Ченгал О.М.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні у місті Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

21 лютого 2008 року позивачка
звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись
на те, що з 01 жовтня 1993 року перебуває у зареєстрованому шлюбі із
відповідачем, шлюб перший. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - сина ОСОБА_3,
1995 року народження. Шлюбні стосунки фактично припинені у 2007 році. Сімейне
життя не склалось з причини зловживання відповідачем алкогольними напоями, крім
того довгий час ніде не працює.  Вважає,
що шлюб розпався остаточно. На примирення не згодна. Спір майнового характеру
та про визначення місця проживання дитини відсутній. Просить суд розірвати
шлюб.

Позивачка у попередньому судовому
засіданні підтримала позовні вимоги, надала пояснення аналогічні, викладеним у
позові.

Відповідач у попереднє судове
засідання не прибув, надав заяву із прохання розглянути справу у його
відсутність, в якій також зазначив, що позовні вимоги визнає в повному обсязі,
згодний на розірвання шлюбу.

Виходячи з наведеного, суд вважає,
що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового
засідання.

Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі,
зареєстрованому міським відділом реєстрації актів громадянського стану м.
Маріуполя Донецької області від 01 жовтня 1993 року, актовий запис № 2111, у
свідоцтві про одруження НОМЕР_1.

Від шлюбу мають неповнолітню дитину - сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, згідно свідоцтва про народження НОМЕР_2, виданого Іллічівським
відділом реєстрації актів громадянського стану м. Маріуполя Донецької області
від 04 квітня 1995 року, актовий запис № 222.

У відповідності до ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України,
один із подружжя має право на звернення до суду з позовом  про розірвання шлюбу.

Заслухавши пояснення, дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є
неможливим та суперечить інтересам позивачки, тому він підлягає розірванню.

Витрати по розірванню шлюбу суд покладає на відповідача.

На підставі ст. ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,
керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 130, 174, 209, 212-215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу -
задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3,
зареєстрований міським відділом реєстрації актів громадянського стану м.
Маріуполя Донецької області від 01 жовтня 1993 року, актовий запис № 2111, у
свідоцтві про одруження НОМЕР_1 - розірвати.

При видачі свідоцтва про розірвання шлюбу стягнути
державне мито у сумі 17 (сімнадцять)
гривень з ОСОБА_2, ОСОБА_1  від
сплати державного мита звільнити.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному
порядку до Апеляційного суду Донецької області через Орджонікідзевський
районний суд міста Маріуполя шляхом подачі в десятиденний строк з дня його
проголошення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом
двадцяти днів апеляційної скарги або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя ___________________ С.А. Попова