У х в а л а

іменем
україни

19 вересня 2008  року

м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Пшонки
М.П.,                  Костенка
А.В.,        Прокопчука Ю.В., -

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Харківського зонального відділу
військової служби правопорядку про стягнення середнього заробітку, за
касаційною скаргою Харківського зонального відділу військової служби
правопорядку на рішення апеляційного суду Сумської області від                     8 квітня 2008 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2007 року ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним позовом,
обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з 1 липня 2003 року працювала на посаді
діловода у Сумському зональному відділенні військової служби правопорядку,
правонаступником якого став відповідач. Під час розформування вона перебувала у
відпустці по догляду за дитиною.
12 березня 2007 року позивачка була звільнена з роботи у зв'язку з
ліквідацією установи за п. 1 ст. 40 КЗпП України. Посилаючись на ці обставини,
ОСОБА_1 просила стягнути з відповідача середній заробіток за час затримки
розрахунку в розмірі 3 335 грн. 40 грн., витрати на правову допомогу.

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 18 лютого 2008 року позовні
вимоги задоволено частково. З Харківського зонального відділу військової служби
правопорядку на користь позивачки стягнуто 3 135 грн.    21 коп. середнього заробітку, витрати за надання
правової допомоги в розмірі 550 грн., а всього 3 685 грн. 21 коп.

Рішенням апеляційного суду Сумської області від 8 квітня 2008  року рішення районного суду змінено. Стягнуто
з Харківського зонального відділу військової служби правопорядку на користь
позивачки середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у
розмірі     1 111 грн. 80 коп., витрати
на правову допомогу в розмірі 550 грн., а всього 1 661 грн. 80 коп. В іншій
частині рішення суду залишено без змін.

У
касаційній скарзі відповідач порушує питання про скасування  рішення апеляційного суду та направлення
справи на новий розгляд до суду першої інстанції, мотивуючи свою вимогу
порушенням судом норм матеріального та процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія
суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального
права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в
касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність
застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи
процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини,
що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що рішення апеляційного
суду ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права,
відсутні передбачені статтею 338 ЦПК України підстави для обов'язкового
скасування судового рішення.

Наведені в касаційній скарзі доводи висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. 332, 337 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у
цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

Касаційну
скаргу Харківського зонального відділу військової служби правопорядку
відхилити, а рішення апеляційного суду Сумської області від                     8 квітня 2008 року
залишити без зміни.

Ухвала
оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

Пшонка М.П.                       Костенко А.В.                     Прокопчук Ю.В.