УКРАЇНА АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2008р.                                                                          м.
Одеса

Колегія
суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Одеської області в
складі:

Головуючого -
Комаровської Н.В.,

Суддів -
Короткова В.Д., Гончаренко
В.М. ,

При секретарі -
Бржезицькій В.М. ,  Розглянувши  у
відкритому  судовому  засіданні
цивільну  справу  за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
боргу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Суворовського районного суду м.
Одеси від 02.11.07р., -

встановила:

02.12.05р.
ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2
про стягнення боргу.

В
обґрунтування вимог позивач посилався на те, що 04.02.04р. відповідач взяв у
нього в борг 62.000 доларів США
для придбання автотранспорта, що підтверджується розпискою.

25.06.04р.
відповідач взяв у нього в борг ще 58.000 доларів США, що також підтверджується
розпискою на 120.000 доларів США.

Оскільки
боржник не виконав своє зобов'язання по поверненню боргу, позивач просив
стягнути з відповідача 600000 грн.

В
судовому засідання позивач підтримав свої вимоги та доповнив їх тим, що
відповідач зобов'язався повернути борг за першою вимогою.

Відповідач
позов не визнав, посилаючись на те, що він ніколи не брав кошти в борг у
позивача, а розписку від 25.06.04р. писав не він, а інша особа.

Справа судами
слухалась неодноразово.

Останнім
рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 02.11.07р. позов
задоволений.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_2  просить про
скасування рішення, ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позову,
мотивуючи тим, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.

Заслухав                        доповідь            судді-доповідача, доводи            апеляційної

скарги,
заперечення на неї, перевіривши законність та обґрунтованість рішення і межах
апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів дійшла висновку про
задоволення апеляційної скарги, ухвалення нового рішення з таких підстав.

Задовольняючи
позов ОСОБА_1, суд виходив з того,  що
між сторонами виникли відносини позики, однак відповідач не виконав
зобов'язання по поверненню отриманих за позикою коштів, тому сума боргу
підлягає стягненню в примусовому порядку.

З таким
висновком погодитись неможна, оскільки суд дійшов до нього з неправильним
застосуванням норм матеріального права та всупереч із доказами, наданими сторонами.

Головуючий
1 інстанції - Гусев О.Г.                              Справа №
22ц- 504/2008

Доповідач
- Комаровська H.B.                                         Категорія
- 44

2

Суд
першої інстанції вважав встановленим той факт ,
що відповідач ОСОБА_2  взяв в борг
у ОСОБА_1 120.000 доларів США, що підтверджується двома розписками відповідача
: від 04.02.04р. та 25.06.04р.( а.с. 6, 7).

Відповідно
до  ст.
1046 ЦК України
за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій
стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками,
а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошей або
таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Із
змісту розписок, які суд вважав доказами укладення договору позики та
зобов'язання відповідача повернути борг, вбачається, що вони не підтверджують
факт передачі ОСОБА_1 як позикодавцем певної суми грошей ОСОБА_2  як позичальнику та зобов'язання ОСОБА_2  повернути гроші ОСОБА_1 , тобто не можуть
вважатись борговими.

Крім
того, судом першої інстанції встановлено та в процесі апеляційного розгляду
справи підтверджено сторонами, що розписка від 04.02.04р. виконана не ОСОБА_2 ,
а дружиною ОСОБА_1- ОСОБА_3, що спростовує судження суду про отримання коштів
ОСОБА_2  за цією розпискою та виникнення
у нього зобов'язань щодо повернення боргу.

Відповідно
до ч.1  ст. 61 ЦПК України, обставини,
визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справжнє підлягають
доказуванню.

Судова
колегія вважає, що позивач не довів наявність відносин позики між ним та
відповідачем ОСОБА_2 , а суд неправильно застосував  ст.
1046 ЦК як норму
, яка регулює правовідносини по справжню призвело до невідповідності висновків
суду фактичним обставинам справи.

Враховуючи
наведене, судова колегія дійшла висновку про скасування рішення суду першої
інстанції за підставами п.п.1-4 ч.1  ст.
309 ЦПК України з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову
ОСОБА_1

Задоволенню
також підлягає клопотання ОСОБА_2  про
скасування арешту ..застосованого судом першої інстанції ухвалою від 10.01.05р.

Керуючись  ст.
ст.  154, 307 ч.1 п.2, 309 ч.1.пп.
1-4 ЦПК України, колегія суддів, -

вирішила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_2 задовільнити.

Рішення
Суворовського районного суду м.  Одеси
від 02.11.07р. скасувати.

Вімовити
ОСОБА_1 в позові до ОСОБА_2 про стягнення боргу.

Зняти
арешт з частини домоволодіння АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_2 автомобіля марки
ГАЗ-310 держномер НОМЕР_1, вступний внесок ОСОБА_2, що знаходиться в Асоціації
автотранспортних перевезень в м. Києві № 70040, накладений ухвалою
Суворовського районного суду м. Одеси від 10.01.05р.

Рішення
набирає чинності з моменту проголошення, може бути оскаржене протягом двох
місяців шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду
України.