ВОЛОДИМИР-ВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД  ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2008 року           справа
№ 2-1371/08       м.Володимир-Волинський

Володимир-Волинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого: судді Лященка О.В.

при секретарі: Шафатинській О.В.

з участю представника позивача: ОСОБА_1

відповідача: ОСОБА_2

розглянувши у попередньому судовому засіданні в залі суду в
м.Володимир-Волинський цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про
визнання права власності,-

встановив:

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності.

В обгрунтування  своїх
позовних  вимог  позивач зазначив,  що  на
підставі договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки,
посвідченого Володимир-Волинською держнотконторою 02.03.1976 року за р/н 203 та
акту приймання будинку в експлуатацію, затвердженого рішенням
Володимир-Волинського міськвиконкому 13.10.1983 року за № 306, зареєстрованих у
Волинському БТІ 01.11.1983 року, йому на праві власності належав житловий
будинок з надвірними будівлями та спорудами, АДРЕСА_1.

Відповідно до договору дарування,
посвідченого Володимир-Волинською держнотконторою  29.03.1986 року  за р/н
719, він подарував  33/100 частини
даного будинку відповідачу по справі.

Відповідно до технічного
паспорту, виданого Волинським обласним БТІ 11 вересня 2008 року, даний житловий
будинок розділений на дві квартири з окремими входами та без спільного
користування. Позивачу фактично належать: 1-1 коридор площею 11,0 м.кв., 1-2
кухня площею 10,5 м.кв., 1-3 ванна площею 5,2 м.кв., 1-4 коридор площею 6,2
м.кв., 1-5 кімната площею 11,7 м.кв., 1-6 кімната площею 22,2 м.кв., 1-7
кімната площею 11,7 м.кв., прибудова  а
та надвірні будівлі - сарай Б-1, убиральня Г та дворовий водогін В.

Просить визнати за ним право
власності на квартиру АДРЕСА_1, що складається з вказаних приміщень та на
відповідну кількість надвірних будівель.

В судовому засіданні під час
попереднього розгляду справи представник позивача за довіреністю
ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала, просить позов задовільнити з підстав,
зазначених у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 позов визнала,
не заперечує проти його задоволення, про що подала відповідну заяву.

Вислухавши пояснення сторін,  перевіривши зібрані по
справі докази, суд
приходить до висновку,  що позов слід
задовольнити.

Згідно ч.4 ст.355 ЦК України, спільна власність
вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна
власність на майно.

У відповідності до ч.1 ст.356 ЦК України,
власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві
власності є спільною частковою власністю.

Згідно ч.1 ст.364 ЦК України, співвласник має
право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Судом встановлено, що на підставі
договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки, посвідченого
Володимир-Волинською держнотконторою 02.03.1976 року за р/н 203 та акту
приймання будинку в експлуатацію, затвердженого рішенням Володимир-Волинського
міськвиконкому 13.10.1983 року за № 306, зареєстрованих у Волинському БТІ
01.11.1983 року, позивачу по справі на праві власності належав житловий будинок
з надвірними будівлями та спорудами, АДРЕСА_1. Відповідно до договору
дарування, посвідченого Володимир-Волинською держнотконторою  29.03.1986 року  за р/н
719, він подарував  33/100 частини
даного будинку відповідачу по справі. Дана обставина стверджується копіями
договорів та акту приймання будинку в експлуатацію.

Копією технічного паспорту на даний будинок,
виданого Волинським БТІ, належна позивачу частка 67/100 частин фактично
становить квартиру № 1 і складається з наступних приміщень: 1-1 коридор площею 11,0 м.кв., 1-2 кухня площею 10,5 м.кв., 1-3 ванна
площею 5,2 м.кв., 1-4 коридор площею 6,2 м.кв., 1-5 кімната площею 11,7 м.кв.,
1-6 кімната площею 22,2 м.кв., 1-7 кімната площею 11,7 м.кв., прибудова  а та надвірні будівлі - сарай Б-1, убиральня
Г та дворовий водогін В. Дана обставина не заперечується відповідачем по справі
ОСОБА_2, яка не заперечує щодо виділення належної позивачу частки із спільної
часткової власності та проти визнання права власності на ці приміщення.

За таких обставин справи суд приходить
до висновку, що вимоги позивача є підставними, не оспорюються відповідачем, а
тому йому слід виділити належну частку у спільній частковій власності в натурі
та визнати право власності на належні йому приміщення.

Враховуючи
викладене,  на підставі   ст. ст. 355, 356, 364, 392 ЦК України,  керуючись ст.ст.  10,
60, 130, 174, 214, 215 ЦПК України,
суд -

вирішив:

Позов задовільнити.

Виділити ОСОБА_3 із спільної
часткової власності  належну йому частину
67/100 будинку та визнати за ним право власності на квартиру АДРЕСА_1,
загальною площею 78,5 м.кв., житловою площею 45,6 м.кв., яка складається з
наступних приміщень: 1-1 коридор площею 11,0 м.кв., 1-2 кухня площею 10,5
м.кв., 1-3 ванна площею 5,2 м.кв., 1-4 коридор площею 6,2 м.кв., 1-5 кімната
площею 11,7 м.кв., 1-6 кімната площею 22,2 м.кв., 1-7 кімната площею 11,7
м.кв., прибудова  «а» та надвірні будівлі
- сарай Б-1, убиральня Г та дворовий водогін В.

Заяву про апеляційне оскарження
рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після
подання заяви про апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку на подання заяви про апеляційне оскарження.

Головуючий: