Справа № 2-396
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н
Е М       У К Р А Ї Н И

2
вересня 2008 року
Маневицький районний суд Волинської області

в складі:        головуючого - судді                           Невара О.В.,

при секретарі                                       Каращук
В.С.,

за участю     позивача
ОСОБА_1.,

відповідача
ОСОБА_2.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт. Маневичі справу за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2про відшкодування
моральної шкоди на загальну суму 10000 гривень, -

В С Т А
Н О В И В:

16
липня 2008 року ОСОБА_1. звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2. про   відшкодування моральної шкоди на загальну
суму 10000 гривень. Свої вимоги обґрунтував тим, що 20 квітня 2008 року, біля
16-ї години, на подвір'ї будинкуАДРЕСА_1, відповідач, перебуваючи в нетверезому
стані, під час суперечки спричинив йому середньої тяжкості тілесні ушкодження
за ознакою довготривалого розладу здоров'я. Вироком Маневицького районного суду
від 19.06.2008 року відповідача було засуджено за вчинення злочину,
передбаченого ст. 128 КК України, на 1 рік виправних робіт за місцем його
роботи. З приводу спричинених тілесних ушкоджень позивач перебував на
стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні Маневицької ЦРЛ. Вважає, що
внаслідок спричинення тілесних ушкоджень йому було завдано моральної шкоди, яка
полягала у нервовому потрясінні, фізичних стражданнях та переживаннях в зв'язку
з спричиненням тілесних ушкоджень, вимушених змінах у звичному способі життя,
незручностях у повсякденному житті, тяжкості отриманих тілесних ушкоджень.
Моральну шкоду позивач оцінює в сумі 10000 гривень. Посилаючись на зазначені
обставини, позивач ОСОБА_1. просив стягнути в його користь з відповідача
ОСОБА_2. моральну шкоду на суму 10000 гривень.

В
судовому засіданні ОСОБА_1. позовні вимоги підтримав у повному обсязі з
підстав, викладених у позовній заяві, просив стягнути з відповідача ОСОБА_2. на
його користь 10000 гривень моральної шкоди, яку він обґрунтував у позовній
заяві.

Відповідач
ОСОБА_2. позовні вимоги визнав частково, пояснивши, що 20.04.2008 року, біля
16-ї години, на подвір'ї будинкуАДРЕСА_1, між ним та позивачем дійсно мала
місце суперечка, яку спровокував сам позивач, під час якої вони шарпали один
одного за одяг. ОСОБА_2., щоб позивач від нього відчепився, збив його з ніг,
однак той, падаючи на землю, потягнув ОСОБА_2. за одяг за собою. При падінні на
позивача ОСОБА_2. спричинив йому тілесні ушкодження. Вважає, що вказана сума
моральної шкоди є позивачем явно завищеною, а тому у задоволенні позову просив
відмовити.

Заслухавши
пояснення сторін, свідка, проаналізувавши письмові докази по справі, суд
вважає, що позов підставний і підлягає до часткового задоволення.

Згідно ст. 1167 Цивільного кодексу України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі
неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка
її завдала, за наявності її вини.

З
дослідженого в судовому засіданні вироку Маневицького районного суду від
19.06.2008 року встановлено, що 20 квітня
2008 року, біля 16-ї години, ОСОБА_2., перебуваючи
на подвір'ї поблизу будинкуАДРЕСА_1, в стані алкогольного сп'яніння, на ґрунті особистих неприязних відносин до ОСОБА_1., під час суперечки, в ході якої вони шарпали один одного руками за одяг, не передбачаючи можливості настання
суспільно-небезпечних наслід­ків своїх
дій, хоча повинен був і міг їх передбачити, збив із ніг ОСОБА_1., внаслідок
чого останній впав на землю,
потягнувши за собою ОСОБА_2., оскільки продовжував його тримати руками за одяг.
Не втримавшись на ногах, ОСОБА_2. впав на ОСОБА_1., при цьому різко надавивши рукою в область правого плечового
суглобу потерпілого, внаслідок чого
спричинив останньому тілесне ушкоджен­ня
у вигляді розриву правого ключично-акроміального зчленування, яке згідно висновку судово-медичної експертизи №
107 від 21.05.2008 року відноситься
до категорії тілесних ушкоджень
середньої тяжкості за ознакою довготривалого розладу здоров'я. Вироком
суду ОСОБА_2. визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 128 КК
України, та призначено покарання у виді 1 (одного) року виправних робіт за
місцем роботи засудженого з відрахуванням в доход держави 10 % заробітку
щомісячно.

В судовому свідок ОСОБА_3 . підтвердив, що
20.04.2008 року після обіду він спільно з ОСОБА_2. та ОСОБА_1. в квартирі
останнього розпивали спиртні напої. Біля 16-ї години між позивачем та
відповідачем виникла суперечка, яку розпочав сам ОСОБА_1., який безпричинно
почав чіплятися до ОСОБА_2. Для з'ясування стосунків вони вийшли на вулицю, де
на подвір'ї будинкуАДРЕСА_1 між ними
знову виникла суперечка, під час якої вони шарпали один одного за одяг.
ОСОБА_2. під час суперечки збив з ніг позивача, який, падаючи на землю, потягнув
відповідача за одяг за собою. При падінні на позивача ОСОБА_2. спричинив йому
тілесні ушкодження.

Дослідженим
судом епікрізом підтверджується, що з приводу спричинених тілесних ушкоджень
ОСОБА_1. перебував на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні
Маневицької ЦРЛ з 20 по 30 квітня 2008 року з діагнозом: розрив правого
ключично-променевого з'єднання, алкогольне сп'яніння.

Суд
вважає, що внаслідок винних дій відповідача ОСОБА_2., що знайшло підтвердження
в судовому засіданні, позивачу ОСОБА_1. було спричинено моральну шкоду, яка
виразилась у нервовому потрясінні, моральних переживаннях та фізичних
стражданнях в зв'язку з спричиненням йому тілесних ушкоджень, погіршенні стану
здоров'я, вимушених змінах у звичному способі життя, незручностях у
повсякденному житті, тяжкості отриманих тілесних ушкоджень. При визначенні
розміру моральної шкоди суд враховує, що суперечку розпочав сам позивач
ОСОБА_1., який перебував в стані алкогольного сп'яніння. Враховуючи вимоги
розумності та справедливості завдану позивачу моральну шкоду суд оцінює в сумі
2500 гривень, і в
такій сумі, а не в сумі 10000 гривень, вона підлягає стягненню з відповідача
ОСОБА_2. на користь позивача ОСОБА_1.

Оскільки
відповідач ОСОБА_2. є потерпілим внаслідок Чорнобильської катастрофи, має
відповідне посвідчення він згідно п. 18 ст. 4 Декрету Кабінету Міністрів
України „Про державне мито” від 21 січня 1993 року підлягає звільненню від
сплати судового збору в доход держави.

Відповідно
до ст. 88 ЦПК України, положень постанови КМУ № 1258 від 21.12.2005 року „ Про
затвердження Порядку оплати витрат з інформаційно-технічного забезпечення
розгляду цивільних справ та їх розмірів” з відповідача ОСОБА_2 . підлягає
стягненню на користь позивача ОСОБА_1. 1 грн. 50 копійок витрат на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Керуючись
ст.ст. 4, 10, 60, 88, 212 ЦПК України, ст. 1167 Цивільного кодексу України, постановою КМУ №
1258 від 21.12.2005 року „ Про затвердження Порядку оплати витрат з
інформаційно-технічного забезпечення розгляду цивільних справ та їх розмірів”,
суд, -

В И Р І
Ш И В:

Позов
задовольнити частково.

Стягнути
з ОСОБА_2(ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 2500 (дві тисячі
п'ятсот) гривень у відшкодування моральної шкоди.

Стягнути
з ОСОБА_2на користь ОСОБА_1 1 (одну) гривню 50 копійок витрат на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи.

ОСОБА_2
від сплати судового збору в доход держави звільнити згідно п. 18 ст. 4 Декрету
Кабінету Міністрів України „Про державне мито” від 21 січня 1993 року, як
потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Рішення
може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області через Маневицький
районний суд шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів
з дня проголошення рішення і поданням після
цього протягом двадцяти днів апеляційної скарги, з подачею її копії до
апеляційної інстанції або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Рішення
набирає законної сили протягом десяти днів з дня його проголошення, якщо не
буде подана заява про апеляційне оскарження. Якщо подається заява про
апеляційне оскарження, рішення набирає законної сили протягом двадцяти днів,
якщо не буде подана апеляційна скарга. У випадку подачі апеляційної скарги,
рішення набирає законної сили після розгляду справи судом апеляційної
інстанції.

Суддя: