Справа № 2-1055/2008р.
районний суд Одеської області
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

31 жовтня 2008 року Татарбунарський
районний суд Одеської області у складі:

головуючого
- судді                         Чебан
А.П.

при секретарі                               Білик М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Татарбунари
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про усунення перешкод в
здійсненні прав власника,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідачів, в якому просить
усунути перешкоди в здійснені права власника, посилаючись на слідуючі
обставини.

На підставі договору дарування від 20.10.1995 року позивач є власником
будинку АДРЕСА_1. У будинку проживає мати позивача, його брат ОСОБА_2 та
ОСОБА_3. Відповідачі в останні роки проживання почали дуже погано відноситись
до матері позивача, принижувати її честь та гідність, а відповідач ОСОБА_2,
дуже часто перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння, навіть застосовував до старої матері фізичне насилля. На
неодноразові прохання позивача змінити своє ставлення до матері відповідачі не
реагували. Крім того, розпорядитись своїм будинком на власний розсуд позивач
також не має змоги, оскільки ніхто купувати або проживати в будинку не хоче,
так як там мешкають відповідачі. За таких обставин, ОСОБА_1 вимушений
звернутись до суду за захистом своїх прав власника із вказаним позовом.

В судовому засіданні позивач підтримав
позовні вимоги.

Відповідачі у судовому засіданні позовні
вимоги визнали, зобов'язались усунути перешкоди у здійсненні позивачем права
власності.

Вислухавши доводи сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Згідно копії договору дарування від
20.10.1995 року (а.с.5-6) ОСОБА_1 є власником будинку, розташованого по
АДРЕСА_1.

Із довідки Дмитрівської сільської Ради
Татарбунарського району №794 від 22.10.2008 року вбачається, що разом з ОСОБА_4
проживають: син - ОСОБА_2, невістка - ОСОБА_5 та правнучка - ОСОБА_6, які є
квартирантами (а.с.7).

Згідно ч.2 ст. 386 ЦК України, власник який має підстави
передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може
звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити
його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому
порушенню.

Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна
має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та
розпорядження своїм майном.

У судовому засіданні з достовірністю
встановлено, що позивач є власником будинку по АДРЕСА_1, на підставі договору
дарування від 20.10.1995 року. Відповідачі чинять йому перешкоди в користуванні
своєю власністю та розпорядженню нею на власний розсуд, не бажають виселитись
із будинку в добровільному порядку, що тягне негативні наслідки для позивача та
його матері, яка проживає у вказаному будинку.

За таких обставин, суд вважає, що права власника мають бути захищені судом
відповідно до ст.48 Закону України «Про власність», а тому позовні вимоги
ОСОБА_1 про усунення перешкод прав власника підлягають задоволенню як основані
на законі, що надасть можливість позивачу розпоряджатися, користуватися і володіти
своїм будинком на власний розсуд.

На підставі викладеного, керуючись  ст. ст. 319, 386,391 ЦК  України, ст.48 Закону України «Про
власність»,  ст.ст.58-60, 213-215 ЦПК
України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, ОСОБА_3 про усунення перешкод в здійсненні прав власника -
задовольнити.

Усунути перешкоди у здійсненні права
власності ОСОБА_1 на будинок по АДРЕСА_1 шляхом виселення ОСОБА_2, ОСОБА_3 із
вказаного будинку без надання іншого житлового приміщення.

Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3 солідарно на
користь ОСОБА_1 державне мито в розмірі 8,50 грн., а також витрати на ІТЗ
розгляду справи в сумі 7,50 грн.

На рішення Татарбунарського районного
суду може бути  подана заява  про апеляційне оскарження  протягом десяти днів з  дня проголошення рішення. Апеляційна скарга
на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Суддя
Чебан