Справа №22ц/61                                        Головуючий у
суді 1-ї інстанції:   Моніч Б.С.
21                                               Доповідач:
УХВАЛА

Іменем  України

16 січня
2008 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду
Житомирської області у складі:

головуючого
Рафальської І.М. .

суддів Зарицької
Г.В.,  Балашкевича С. В.,

при секретарі
Сухоребрій Т.А.,

з участю
представників відповідачів,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні у м. Житомирі справу за позовом ОСОБА_1 до ЗАТ
„Головинський кар'єр „Граніт" та відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних
захворювань України у Володарськ-Волинському районі Житомирської області про
відшкодування моральної шкоди за апеляційною скаргою позивача на рішення
Черняхівського райсуду Житомирської
області від 19 жовтня 2007 року,

встановила:

У лютому
2006 року ОСОБА_1 звернувся до ЗАТ «Головинський кар'єр» «Граніт»,  у якому зазначав,  що за час роботи у відповідача він захворів
на професійні захворювання - пневмоконіоз та вегето-судинну дистонію верхніх
кінцівок. Дані захворювання спричинили втрату працездатності на 50%. Характер
ушкоджень полягає у змінах,  які виникли
у його здоров'ї і спричинили моральні та фізичні страждання. Отримані з вини
відповідача професійні захворювання потребують додаткових зусиль для
організації життя,  оскільки він не може
працювати так,  як раніше,  швидко втомлюється,  зросли затрати на харчування,  на медичні препарати. Нестача коштів викликає
нервові стреси. Доказом вини відповідача є перевищення допустимого рівня пилу
на робочому місці у 33 рази,  що
засвідчено відповідними актами,
недостатнє обладнання відповідачем верстату,  на якому він працював.

Просив стягнути
з відповідача на свою користь на відшкодування моральної шкоди 12800 грн.

У
подальшому розмір цих вимог був збільшений до 50000 грн. /а.с. 86/,  потім до 200000 грн. /а.с.  158/,
пізніше - до 300000 грн /а.с.
183/.

Під час
розгляду справи в суді притягнуто до участі у справі в якості співвідповідача
відділення  виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від

нещасних
випадків на виробництві та професійних захворювань України у
Володарськ-Волинському районі Житомирської області.

Рішенням
Черняхівського райсуду Житомирської
області від 19 жовтня 2007 року у задоволенні позову відмовлено.

У
апеляційній скарзі позивач просить рішення райсуду скасувати,
оскільки вважає його незаконним,
і ухвалити нове рішення,  яким
задовольнити його позовні вимоги; посилається на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
на невідповідність висновків суду обставинам справи.

Розглянувши
матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги,  колегія суддів вважає,  що апеляційна скарга не підлягає задоволенню
з таких підстав.

Як видно
з матеріалів справи,  зокрема,  трудової книжки та особової картки
позивача,  позивач працював на ЗАТ
«Головинський кар'єр» «Граніт»,  і з
3.10.84р. був переведений в каменеобробний цех фрезерувальником,  де працював до 24.06.2003р./а.с. 13-14,  144/.

З копії
пенсійного посвідчення вбачається,  що
ОСОБА_1 одержує пенсію як інвалід 3 групи /а.с. 15/.

Позивачу
був проведений ввідний інструктаж,  про
що свідчить запис у відповідному журналі,
оглянутому в суді апеляційної інстанції,
копія зі сторінки якого знаходиться в матеріалах справи /а.с. 151/.

Актом
розслідування професійного захворювання від 25.04.2002p. стверджено,  що
позивачу було встановлено професійне захворювання - пневмоконіоз ДН І./а.с.
20/.

Крім
того,  актом про професійне захворювання
від 24.01.2003р. ОСОБА_1 було встановлено захворювання: вегето-сенсорна
поліневропатія верхніх кінцівок і причиною цього захворювання є вібрація/а.с.
23, 24/.

Відповідно
до п/п «д» п.1.1 «Порядку встановлення медико-соціальними експертними комісіями
ступеню втрати професійної працездатності у відсотках працівникам,  яким заподіяно ушкодження здоров'я,  пов'язане з виконанням трудових
обов'язків»,  затвердженого Наказом Міністерства
охорони здоров'я № 212 від 22.11.95р. на виконання постанови Кабміну України №
472 від 23.06.93р.,  на медико-соціальні
експертні комісії /МСЕК/ покладено обов'язок встановлення факту спричинення
моральної шкоди. Пунктом 3.8 цього Порядку визначено,  що під моральної шкодою розуміють фізичні та
моральні страждання,  спричинені
потерпілому в результаті трудового каліцтва чи іншого ушкодження здоров'я. При
встановленні факту моральної шкоди МСЕК враховує як характер каліцтва чи іншого
ушкодження здоров'я,  так і залишкову
працездатність потерпілого. Висновком медичних органів як підставою для
відшкодування моральної шкоди може бути висновок лікаря-психіатра
лікувально-профілактичного закладу,  або
лікарсько-консультаційної чи медико-соціальної експертної комісії про
стрес,  якого зазнав потерпілий у
результаті трудового каліцтва чи професійного захворювання,  чи їх наслідків,  про депресію чи інші негативні вияви стану
потерпілого. Такі висновки слід розглядати у комплексі з іншими документами і
наявними відомостями про потерпілого.

З
наданих до суду документів видно лише факти професійних захворювань
позивача,  однак,  жоден з них не містить інформації про
спричинення йому моральної шкоди. Висновків МСЕК про встановлення факту
моральної шкоди позивачем суду не надано.

Крім
того,  райсудом в рішенні наведено обґрунтовані мотиви щодо відсутності
правових підстав для стягнення коштів на відшкодування моральної шкоди з обох
відповідачів.

Рішення райсуду відповідає
вимогам закону і матеріалам справи,
підстав для його скасування немає.

Доводи
апеляційної скарги на правильність висновків суду не впливають.

Керуючись  ст.
ст.  303,  304,
307, 308,  313-315 ЦПК України,  колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
Черняхівського райсуду Житомирської
області від 19 жовтня 2007 року залишити без зміни.

Ухвала
набирає законної сили з моменту проголошення і з цього часу може бути оскаржена
безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців.