Справа № 4 -С-18/08
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2008 року

Суворовський  районний суд міста
Одеси в складі:

головуючого    судді
-          Кисельова
В.К.

при
секретарі                 -                 Голованець Н.Б.

за
участю скаржниці - ОСОБА_1

суб'єкта
оскарження - ОСОБА_2

зацікавленої
особи - ОСОБА_3

розглянувши
у відкритому судовому засіданні цивільну справу за скаргою ОСОБА_1     на дії державного виконавця другого
відділу державної виконавчої служби
Приморського районного  управління
юстиції м. Одеси ОСОБА_2, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1   звернулась із скаргою   на дії державного виконавця другого відділу
державної виконавчої служби  Приморського
районного  управління юстиції м. Одеси
ОСОБА_2. Заявниця просить визнати незаконними дії та бездіяльність державного
виконавця щодо виконання виконавчих листів про стягнення з ОСОБА_4 на користь
ОСОБА_1 аліментів.

В
процесі розгляду справи, заявниця неодноразово змінювала та доповнювали зміст
та вимоги свої скарги. Останні заявлені вимоги обґрунтовані наступним
змістом.

Так, заявниця
стверджує, що державний виконавець  ст.49
Закону України  „Про виконавче
провадження" та п. 4.1.5. „Інструкції про проведення виконавчих дій",
державний виконавець ОСОБА_2 не об'єднала у зведене виконавче провадження
виконавчі провадження, і   не провела
перевірку майнового стану   боржника
ОСОБА_4 з урахуванням значної суми боргу в розмірі - 34785 гр.90 коп..

В порушення ст.44 Закону України  „ Про виконавче провадження „ та п.7.2.5
„Інструкції про проведення виконавчих дій” державний виконавець ОСОБА_2 .не
надала точні вказівки, яким саме чином проводити відрахування по кожному з
виконавчих листів, що призвело до того, що ФІНО Університету внутрішніх справ
незаконно і самостійно змінило порядок стягнення сум боргу та розміри
відрахувань.

В порушення вимог ст.5 Закону України  „Про виконавче провадження" щодо
виконання обов'язків державним виконавцем, а саме п. 4 ч. 1 та п. 1, 3, 12, 15
ч. 2 та ч. 3  державний виконавець
ОСОБА_2 при перевірці скарги ОСОБА_1 від 29.11.2007 про порушення допущені ФІНО
Університету внутрішніх справ, щодо виплати їй аліментних утримань по двом
виконавчим  листам   та
стягненні   судових  витрат
з   боржника, не перевірила щодо
кошти їй не були виплачені. Крім того, державний виконавець незаконно закрила
вищевказані  провадження 30.11.2007р.,
хоч судові витрати їй були виплачені лише у грудні 2007р.

Крім
того, відповідно до  ст. 40 Закону
України „Про виконавче провадження” державний виконавець могла повернути
виконавчий документ тільки, якщо у боржника
відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення і здійснені
державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого
майна виявилися безрезультатними. Однак, державний виконавець нічого не зробила
для перевірки майнового стану боржника.

Державний
виконавець,  в порушення вимог ч.2 ст.37
Закону  України „Про виконавче
провадження" направила постанови про закриття виконавчих проваджень № 1276
та №1277 не в 3-х денний строк сторонам
та до суду Суворовського району м. Одеси, який видав виконавчі листи на
примусове стягнення, а тільки 11 грудня

2007р(№1276) та 04.02.2008 року, що не дало можливість
оскаржити її

незаконні дії одразу ж після винесення нею цих постанов .

Також в
порушення п.3 ч.  2 ст.5, 37 Закону  України „Про виконавче провадження”,  державний виконавець ОСОБА_2 жодного разу не
витребувала звітів про сплату аліментів.

В
порушення вимог п.5 ст.25 Закону України  „Про виконавче провадження"

після відновлення виконавчого провадження 23.06.2008р. по
виконавчому листу №1276 державний виконавець ОСОБА_2, отримавши від
заявниці  виконавчий лист

27.06.2008 року порушила 5-денний строк, вчинення
виконавчих

дій з дня винесення постанови про відкриття (відновлення)
виконавчого

провадження і до 16 липня 2008 року незаконно утримувала
його у себе.

На
підставі викладеного, заявниця просила визнати дії та бездіяльність державного
виконавця ОСОБА_2 неправомірними, зобов'язати державного виконавця зробити
перевірку отриманих доходів боржником ОСОБА_4, а також зобов'язати державного
виконавця притягнути до відповідальності винних працівників ФІНО Університету
МВС.

В
судовому засіданні заявниця підтримала заявлені вимоги і пояснила, що державний
виконавець ОСОБА_2 неналежним чином вчиняє виконавчі дії щодо виконання рішення
суду про стягнення з боржника аліментів.

Державний
виконавець ОСОБА_2 заявлені вимоги у скарзі не визнала та пояснила, що вона
прийняла всі необхідні заходи щодо виконання виконавчих листів, які були видані
Суворовським районним судом м. Одесі. Заявниця отримує аліменти, а також їй
були сплачені суми судових витрат, та сума аліментів на її утримання. Після
закінчення строку на виконання рішення, виконавче провадження щодо стягнення
аліментів на утримання ОСОБА_1 було закінчено, при цьому залишилась
заборгованість у розмірі 7000 гривень. Виконавче провадження щодо стягнення
судових витрати у розмірі 15,50 було закінчено, оскільки надійшло повідомлення
про їх виплати з університету.

ОСОБА_4
просив не задовольняти скаргу, оскільки вона є необґрунтованою.

Вивчивши
матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд вважає, що скарга не
підлягає задоволенню.

Так, судом встановлено, що 8 листопада 2007р. державний
виконавець ОСОБА_2, відкрила виконавчі провадження  В-4/1275 щодо стягнення аліментів з ОСОБА_4
на користь ОСОБА_1 на утримання сина
Кирила  у розмірі &frac14; частин всіх видів заробітку, В-4/1276 про стягання з ОСОБА_4 на користь
ОСОБА_1 аліментів у розмірі 500 гривень щомісячно, та В-4/1277 про стягнення
ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 судових витрат у розмірі 15 гривень 50 копійок.
Дійсно, вищевказані виконавчі провадженні могли були об'єднані у зведене
виконавче провадження. Однак фактично не робити було недоречно, оскільки
вищевказані виконавчі провадження стосувалися стягнення платежів на різні
терміни, тобто стягнення судових витрат повинно було здійснено одноразово,
стягнення аліментів на утримання заявниці тільки до 19.11.2007р., а стягнення
аліментів на утримання дитини до
19.11.2021р. Таким чином, в даному випадку не має порушень виконавчих
дій зі сторони державного виконавця.

Судом також встановлено, що державним виконавцем було
виданні розпорядження В-4/1276 від 14.11.2007р. щодо стягнення аліментів на
утримання заявниці, з яких 10 гривень виконавчий збір, 500 гривень - щомісячні
платежі, 7000 гривень - заборгованість; розпорядження В-4/275 від 14.11.2007р.,
щодо аліментів на утримання дитини, з яких 10 - виконавчий збір, 25% поточні
аліменти, 25% заборгованість по аліментам. Вищевказані розпорядженні направлені
були до Одеського юридичного інституту ХНУ МВС.

Вищевказані розпорядженні були отримані бухгалтерію
Одеського юридичного інституту ХНУ МВС.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 отримала
аліменти на своє утримання, а саме поточні аліменти у розмірі 316 гривень 73
копійки, заборгованість по аліментам та поточні аліменти у розмірі 4553 гривні
22 копійки, згідно видаткового касового ордеру від 21.11.2007р.

Судові витрати у
розмірі 15 гривень 50 копійок, а також заборгованість по аліментам та поточні
аліменти у розмірі 4717 гривень 20 копійок, були отримані ОСОБА_5 згідно
видаткового касового ордеру від 27.12.2007р.

Одеського юридичний інститут ХНУ МВС повернув постанови
та виконавчий лист 2-365/07 щодо стягнення судових витрат у розмірі 15 гривень
50 копійок державному виконавцю 28.11.2007р. В листі було посилання на те, що
витрати утримані і перераховані платіжним дорученням № 846 від 21.11.2007р.

Постановою державного виконавця від 30.11.2005р. була
закінчено виконавче провадження щодо стягнення судових витрат у  розмірі 15 гривень 50 копійок на користь
ОСОБА_1

Необхідно відзначити, що фактично судові витрати у
розмірі 15 гривень 50 копійок отримала ОСОБА_1 тільки згідно видаткового касового
ордеру від 27.12.2007р.. Однак вини державного виконавцю в тому, що вона
закінчила виконавче провадженні не має, оскільки саме  Одеським юридичним інститутом ХНУ МВС було
повідомлено про виплату судових витрат.

18.01.2008р. державним виконавцем ОСОБА_2 було закінчено
виконавче провадження щодо виконання виконавчого листу про стягнення з ОСОБА_4
на користь ОСОБА_1 аліментів на її утримання у розмірі 500 гривень щомісячно.
Суд вважає, що державний виконавець правомірно закінчила виконавче провадження,
оскільки неповнолітній син ОСОБА_6 досягнув чотирьохрічного віку. При цьому
заборгованість по виконавчому листу залишилась у розмірі 7000 гривень.
Вищевказану заборгованість заявниця має право стягнути з відповідача у
позовному провадженні.

В той же час, суд
не видавав виконавчий лист про стягнення
з боржника суми у розмірі 7000 гривень, а лише про стягнення поточних
аліментів. Сума заборгованості  у розмірі
7000 гривень була визначена державним виконавцем, а не судом. Дійсно,
працівники Одеського юридичного інституту ХНУ МВС не стягували з боржника суми
у розмірі 7000 гривень, однак оскільки строк виконання виконавчого листу був
обмежений.

Суд вважає також
необґрунтованим посилання заявниці на порушення державним виконавцем ст. 40
Закону України „Про виконавче провадження” тобто, що державний виконавець
повернула виконавчий лист. Так, вищевказані провадження були закінчені, а не
повернуті, на підставі п. 6,8 Закону України „Про виконавче провадження”, тобто
у зв'язку з закінченням строку для даного виду стягнення, а саме стягнення
аліментів на утримання заявниці, а також в зв'язку з виконанням рішення за
виконавчим документом, сплати судових витрат.

Таким чином, поновлення на теперішній час, вищевказаних
провадження неможливо, оскільки за рішенням суду закінчився строк на стягнення
аліментів на утримання заявниці, а також у зв'язку з  фактичним виконанням рішення суду про
стягнення судових витрат.

Судом також
встановлено, що працівники Одеського юридичного інституту ХНУ МВС щомісячно
надсилають державному виконавцю довідки про стан відрахування аліментів, а
оскільки державним виконавцем не встановлено певної форми звітів.

Всі інші посилання заявниці на порушення державним
виконавцем Закону України „Про виконавче провадження” щодо неотримання в певні
строку копії постанов про закінчення виконавчого провадження, направлення листа
до виконання є суттєво формальними та не порушили жодних прав заявниці.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.  10, 11, 209, 212-215, 383-389  ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. У
задоволенні скарги ОСОБА_1     на дії
державного виконавця другого відділу державної виконавчої служби  Приморського районного  управління юстиції м. Одеси ОСОБА_2 -  відмовити.

Заяву про апеляційне оскарження
даної ували суду може бути подано протягом п'яті днів з дня отримання повного
тексту  ухвали через Суворовський
районний суд м. Одеси. Апеляційна скарга подається протягом десяти днів після
подання заяви про  апеляційне
оскарження.

Суддя