УХВАЛА

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

5 листопада 2008 року                                                                                      м.
Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

головуючого                Григор'євої Л.І.,

суддів:                       Барсукової В.М.,       Гуменюка В.І.,

Балюка
М.І.,              Луспеника Д.Д., -

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Подільської районної в м. Києві державної
адміністрації, ВГІРФО Подільського РУ ГУ МВС України у м. Києві, третя особа -
КП «Поділ-житло», про визнання права користування жилим приміщенням та
зобов'язання вчинити дії,

в с т а н о
в и л а:

У жовтні 2007 року позивачка, звернувшись до
суду з указаним позовом, зазначала, що 4 серпня 1989 року уклала шлюб із
ОСОБА_2, від шлюбу народилася донька ОСОБА_3.

На час укладення шлюбу вона була наймачем
однокімнатної квартири АДРЕСА_1, а чоловік - наймачем квартири АДРЕСА_2.

Спочатку сім'я проживала в її квартирі, а з
2004 року - у квартирі чоловіка.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер.

Посилаючись на викладене, просила визнати за
нею право користування квартирою АДРЕСА_2, зобов'язати ЖЕК-708 укласти з нею
договір найму квартири та зобов'язати ВГІРФО
Подільського РУ ГУ МВС України у м. Києві зареєструвати її в указаній квартирі.

Рішенням Подільського районного суду м. Києва
від 22 лютого 2008 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від 21
квітня 2008 року зазначене судове рішення скасовано та визнано за ОСОБА_1 право
користування квартирою АДРЕСА_2, у решті позову відмовлено.

У касаційній скарзі Подільська районна в м. Києві
державна адміністрація просить рішення апеляційного суду скасувати, посилаючись
на порушення судом норм матеріального та процесуального права, і залишити в
силі рішення суду першої інстанції.

Касаційна скарга підлягає задоволенню з таких
підстав.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним
і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відмовляючи в задоволенні позову, районний суд виходив із того, що в
позивачки відсутній ордер на вселення в спірну квартиру, який є єдиною
підставою для вселення; вона вселилася без дотримання встановленого порядку;
проживання у квартирі носило періодичний, нетривалий характер.

Апеляційний суд, скасовуючи рішення районного суду та ухвалюючи нове
рішення про задоволення позову, виходив із того, що сама по собі відсутність
реєстрації не може бути підставою для відмови в задоволенні позову, оскільки
суд вважав установленим факт вселення ОСОБА_1 у квартиру за згодою свого
чоловіка та постійного проживання в цій квартирі.

Однак з таким висновком апеляційного суду погодитися не можна.

Судом установлено, що квартира АДРЕСА_2 була надана ОСОБА_2 відповідно до
ордера № 25404 від 18 квітня 1989 року, будь-яких інших осіб в ордері не
зазначено (а.с. 53).

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 був укладений 4 серпня 1989 року, від шлюбу
народилася донька ОСОБА_3.

На час укладення шлюбу позивачка була наймачем та проживала в квартирі
АДРЕСА_1

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер. Через два тижні після його смерті - 13 вересня
2007 року - ОСОБА_1 знялася з реєстраційного
обліку в квартирі АДРЕСА_1 та подала заяву на ім'я начальника ЖЕК № 708 з
проханням зареєструвати її у квартирі АДРЕСА_2й оформити на неї особовий
рахунок (а.с. 9, 10).

Відповідно до ч. 1 ст. 65 ЖК України наймач вправі в установленому порядку
за письмовою згодою всіх членів сім'ї, які проживають разом з ним, вселити в
займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб.

Однак позивачкою не було надано документів, які б підтверджували дотримання
порядку вселення в спірне жиле приміщення.

У пункті 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985
року № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами
Житлового кодексу України» зазначено, що, вирішуючи спори про право
користування жилим приміщенням осіб, які вселилися до наймача, суд повинен
з'ясувати, чи дотриманий встановлений порядок при їх вселенні, зокрема: чи була
письмова згода на це всіх членів сім'ї наймача, чи прописані вони в даному
жилому приміщенні, чи було це приміщення постійним місцем їх проживання, чи
вели вони з наймачем спільне господарство, тривалість часу їх проживання, чи не
обумовлювався угодою між цими особами, наймачем і членами сім'ї, що проживають
з ним, певний порядок користування жилим приміщенням.

Відповідно до ч. 1 ст. 106 ЖК України повнолітній член сім'ї наймача вправі
за згодою наймача та інших членів сім'ї які проживають разом з ним, вимагати
визнання його наймачем за раніше укладеним договором найму жилого приміщення
замість попереднього наймача. Таке ж право у разі смерті наймача або втрати ним
права на жиле приміщення належить будь-якому членові сім'ї наймача.

Оскільки не був дотриманий порядок вселення ОСОБА_1, передбачений ст. 65 ЖК
України, з письмовою заявою щодо реєстрації за життя ОСОБА_2 вона не
зверталася, а постійно проживала в іншій квартирі та зберігала право на неї,
проживання у спірній квартирі носило періодичний характер, тому відповідно до
ст. 64 цього Кодексу вона не набула будь-яких прав та обов'язків наймача.

У порушення вимог ст. 213 ЦПК України апеляційний суд зазначеного до уваги
не взяв й помилково скасував рішення районного суду, яке відповідає вимогам
закону.

Керуючись ст. 336 ЦПК України,
колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Подільської районної в м. Києві державної адміністрації задовольнити.

Рішення апеляційного суду м. Києва від 21 квітня
2008 року скасувати, а рішення Подільського районного суду м. Києва від 22
лютого 2008 року - залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                           Л.І.
Григор'єва

Судді:                                                                                      В.М.
Барсукова

М.І.
Балюк

В.І.
Гуменюк

Д.Д.
Луспеник