Справа № 2-341/08
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ       УКРАЇНИ

05 серпня  2008 року
м. Монастирище

Монастирищенський районний суд Черкаської
області в складі:

головуючого            - судді Діденко Т.І.

з
участю секретара  - Прилуцької
О.І.,

позивачки  - ОСОБА_1,  представників третьої особи -
Монастирищенської міської ради Мамалиги Л.Л. та Хоменко Л.М., відповідача
ОСОБА_2., представника відповідача ОСОБА_3., розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду цивільну  справу за
позовом ОСОБА_1, третьої особи на стороні позивача - Монастирищенської
міської ради, до ОСОБА_2 про усунення  перешкод у здійсненні права користування
земельною ділянкою, відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и в :

Позивачка ОСОБА_1, третя особа
на стороні позивача - Монастирищенська міська рада, 02.07.2008 року звернулися
до суду з позовом  до ОСОБА_2 про
усунення  перешкод у здійсненні права
користування земельною ділянкою, відшкодування моральної шкоди.

Підставою для позову вважає
те, що у відповідності до договору
довічного утримання  від
17.01.2006 року, який посвідчений приватним нотаріусом Монастирищенського  районного нотаріального округу Черкаської
області, зареєстрованим в реєстрі за № 108, позивачка  набула
право власності  на житловий
будинок АДРЕСА_1  Монастирищенського
району Черкаської області.

Рішенням 26-ї сесії
Монастирищенської міської ради  від
24.02.2006 року № 26-8 позивачці передана в користування земельна ділянка
площею,16 га, на якій розташований будинок.

Суміжною земельною ділянкою
користується відповідач ОСОБА_2.

Присадибна ділянка, яка
перебуває в її користуванні,  огорожена
тином, що підтверджується змістом договору довічного утримання.

До будинку позивачки
ОСОБА_1  АДРЕСА_1 та до земельної
ділянки, яка перебуває в її користуванні, є під”їзд з провулку Терешкової, який
є  у спільному користуванні  позивачки ОСОБА_1 та  відповідача ОСОБА_2.   у відповідності до рішення  шістнадцятої сесії  Монастирищенської  міської ради
від 25.05.2005 року № 17-76.

Навесні 2007 року
відповідач ОСОБА_2.  самовільно
демонтував  ворота та тин, який належить
ОСОБА_1, в тому числі  три металеві  стовпці від воріт та 15 металевих  стовпців від тину, і поставив свій тин, яким
перекрив  проїзд до земельної ділянки
позивачки,  чим зробив неможливим  користування земельною ділянкою. На вимогу
позивачки демонтувати тин і відновити проїзд до її будинку та земельної ділянки
з пров. Терешкової,  відповідач  не реагує. Не виконує відповідач і приписів
численних комісій міської ради.

Неправомірними  діями відповідача ОСОБА_2. позивачці
заподіяна  моральна шкода, яка  виразилася у душевних стражданнях, яких вона
зазнала  через протиправну поведінку
відповідача, який не реагує  ні на її
прохання, ні на  вимоги органів
самоврядування. Протягом тривалого часу
вона змушена нераціонально витрачати свій час, ходити по різних  інстанціях, спілкуватися з багатьма
посадовими особами, консультуватися у юристів, витрачати власні кошти. Просить
зобов”язати відповідача ОСОБА_2 усунути
перешкоди  у користуванні
позивачкою її присадибною земельною ділянкою, яка розташована по АДРЕСА_1
Черкаської області  - демонтувати  встановлений ним  тин, який перекриває проїзд  до її житлового будинку по  провулку Терешкової, встановити  на попереднє місце, відповідно до межових
знаків, незаконно демонтовані ним  ворота
та тин, які належать позивачці.  Стягнути
з ОСОБА_2 на її користь   37 гривень
судових витрат, які  оплачені нею при
подачі заяви до суду, та стягнути з відповідача на її користь моральну шкоду в
розмірі 5000 грн.

Позивачка  ОСОБА_1 вимоги  позовної заяви підтримала повністю, і
пояснила, що має у власності житловий будиноАДРЕСА_1. В її користуванні  перебуває присадибна земельна ділянка площею
0,16 га за цією ж адресою. Вона не може користуватися своїм будинком і
земельною ділянкою, бо відповідач чинить перешкоди - перекрив під”їзд до
будинку зі сторони провулку Терешкової, іншого
під”їзду до будинку немає. Відповідач
перегородив проїзд тином, повикидав
стопці, зняв ворота та тин, які
належать її,  і які були
встановлені  відповідно до межових
знаків. Вона півроку не може зайти на
земельну ділянку, яка перебуває в її користуванні, не може виконувати
роботи по догляду за хатою. Вона пропонувала відповідачеві купити її будинок в
іншому місці,  а будинок АДРЕСА_1 вона б
залишила відповідачеві, але відповідач не погоджується.  Просить задоволити позовні вимоги повністю.

Представник третьої особи -
Монастирищенської міської ради Мамалига Л.Л.
позовні вимоги
підтримала повністю і пояснила, що у батьків відповідача  ОСОБА_2. земельна ділянка була єдиним масивом,
під”їзд до земельної ділянки був з пров. Терешкової. Із земельної ділянки
батьків   0, 15 га виділено під забудову
ОСОБА_2,  0,16  га - ОСОБА_4. ОСОБА_2 будівлі розмістив по
обидва боки від проїзду до житлового будинку ОСОБА_4. План забудови був виданий
йому  по фактично збудованих ним
спорудах.  Рішення про влаштування
проїзду до земельної ділянки ОСОБА_4 з провулку Терешкової  прийняте
депутатським корпусом міської ради і повинно виконуватися, просить
задоволити позовні вимоги ОСОБА_1 повністю.
Комісії міської ради  неодноразово
виходили  для вирішення  спірних питань, які виникали  між землекористувачами Синицею Володимиром, в
даний час між ОСОБА_1.,  та  ОСОБА_2. Влаштувати проїзд  до земельної ділянки ОСОБА_1. зі сторони
пров. Крилова немає можливості. Земельна ділянка ОСОБА_5. приватизована, в
приватизації прийняв участь неповнолітній син ОСОБА_5 - ОСОБА_6. Відповідно до
будівельного паспорта на забудову земельної ділянки, виділеної індивідуальному
забудовнику  ОСОБА_7, проїзд шириною 4 м
по пров. Крилова передбачений лише до будинку
ОСОБА_7. Просить позов задоволити, зобов”язати ОСОБА_2  усунути перешкоди в користуванні спільного
проїзду, який розташований поАДРЕСА_1 шляхом демонтажу встановленого ним
паркану, що перекриває проїзд до житлового будинку № АДРЕСА_1,  який належить
ОСОБА_1.

Представник третьої особи
- Монастирищенської міської ради Хоменко Л.М., позовні вимоги ОСОБА_1
підтримала повністю, просить  задоволити
їх. Влаштувати проїзд  до земельної
ділянки ОСОБА_1 зі сторони пров. Крилова можливості немає. Відстань від стіни
будинку  до червоної лінії дороги повинна
бути не меншою ніж 5 м. Відстань від стіни будинку ОСОБА_5. до межі земельної
ділянки ОСОБА_8. дорівнює 6 м. Крім того, земельна ділянка ОСОБА_5. та її
сином  приватизована.

Відповідач ОСОБА_2. позов не визнав і пояснив, що він демонтував  тин 10.04.2007 року при ОСОБА_4 згідно
схематичного плану.  Під”їзд до будинку
брата ОСОБА_4 була з пров. Крилова, він ходив тудою пішки, їздив на  машині, велосипедом.ОСОБА_4 загородив проїзд
самовільно. Він за  землю під проїздом
платив податок 30 років. Є можливість зробити
проїзд з пров. Крилова,  заперечує
проти поділу  його земельної ділянки на
дві частини. ОСОБА_1 відмовилася продати
йому будинок. Міська рада своїми рішеннями вносить колотнечу між
землекористувачами. Просить відмовити позивачці в задоволенні позовних вимог.

Представник  відповідача Прозоровська Н.В. позову не
визнала і пояснила, що вона не згодна, щоб присадибна ділянка її сім”ї
складалася з двох частин. Під”їзд до будинку позивачки повинен бути  з пров.. Крилова. Через  земельну ділянку, яка є в користуванні їхньої
сім”ї,  вони  не будуть
дозволяти проходити нікому.

Свідок ОСОБА_9. показала,
що з 1987 року працювала землевпорядником, її відомо, що між братами  ОСОБА_2 та ОСОБА_4 завжди був спір через
заїзд  до будинку ОСОБА_4. Проїзд був зі
сторони пров. Терешкової, коли ОСОБА_4 користувався даним проїздом, брати
билися. В 1989 році ОСОБА_10. купила хату по провулку Крилова, при обмірах були
виявлені лишки, за рахунок яких на підставі рішення  правління колгоспу було влаштовано заїзд  до земельної ділянки ОСОБА_4. Про подальші
зміни у влаштуванні проїзду до земельної ділянки ОСОБА_4 зі сторони пров.
Терешкової  її нічого не відомо.

Свідок ОСОБА_11. показала, що вона
з чоловіком в 1971 році купили  стару
хату  по пров. Терешкової, в той час  проїзд до земельної ділянки ОСОБА_2. був по  пров. Терешкової, проїзд розподіляв її
земельну ділянку на дві частини. В даний час її земельна ділянка  приватизована, складається з двох окремих
земельних ділянок, які розділені проїздом до будинків ОСОБА_2 та  ОСОБА_4 (нині ОСОБА_1).

Свідок ОСОБА_10. показала, що в 1982 року  купила
хату, був необхідний проїзд до  хати по
пров. Крилова (раніше вул. Жданова). Влаштували проїзд за рахунок присадибної
земельної ділянки, яка була біля її хати. Зі сторони пров. Крилова проїзду до
земельної ділянки ОСОБА_4 не було. В 1987 році був зроблений проїзд до  земельної ділянки ОСОБА_4, до 1987 року проїзд
до земельної ділянки ОСОБА_4 був з іншої вулиці. Під”їзду до земельної ділянки
ОСОБА_2 з вулиці Крилова  ніколи не
було.

Свідок ОСОБА_12. показала, що в 1989 році купила хату, яка знаходиться по пров.
Крилова.  За рахунок лишків, які були в присадибній
ділянці, на які  знаходиться її будинок,
на за рахунок лишків  земельної ділянки
ОСОБА_10. було  зроблено проїзд по пров.
Крилова до земельної ділянки ОСОБА_4. Раніше
проїзду з пров. Крилова до земельної ділянки ОСОБА_4 не було.

Свідок ОСОБА_13, який  є рідним братом відповідача
ОСОБА_2 та ОСОБА_4, показав, що проїзд до земельних ділянок братів був з
провулку Терешкової. Раніше  був перелаз
замість хвіртки, і були дерев”яні ворота. БратОСОБА_4на свою земельну ділянку
проходив зі сторони провулку Терешкової. Він був присутнім, коли  зробили проїзд  до земельної ділянки ОСОБА_4  по провулку Крилова.

Свідок ОСОБА_14. показала, що є дружиною ОСОБА_2. Коли була жива мати відповідача, вони
користувалися всією земельною ділянкою разом. В 1989 році  зробили
проїзд до  будинку ОСОБА_4 зі
сторони пров. Крилова за рахунок  лишків
в земельних ділянках  ОСОБА_10. та
ОСОБА_12. Проїзд через їхнє подвір”я
необхідно закрити, відновити проїзд
по провулку Крилова, бо виникають постійні  сварки. Через її подвір”я дороги не буде.

Дослідивши
матеріали справи, заслухавши пояснення сторін,
показання свідків
ОСОБА_9, ОСОБА_11, ОСОБА_10., ОСОБА_12., ОСОБА_13, ОСОБА_14, суд вважає,
що позов  підлягає до задоволення
частково, з врахуванням наступного:

Позивачка ОСОБА_1 є
власником будинку АДРЕСА_1 Монастирищенського району Черкаської області, що
підтверджено витягом  про реєстрацію
права власності  на нерухоме майно №
10504148 від 27.042006 року, витягом  про
реєстрацію в Єдиному реєстру заборони відчуження об”єктів  нерухомого майна № 6250941 від 17.01.2006
року,  витягом з Держаного реєстру право
чинів № 2016227 від 17.01.2006 року (а.с.17-19), договором довічного
утримання  від 17.01.2006 року (а.с.28),
технічним паспортом  на житловий будинок
садибного типу поАДРЕСА_1 (а.с.21-27).

Рішенням  № 66 від 20.05.1987 року „Про визнання права
власності на  жилі будинки за громадянами
міста”  визнано право власності  на жилий будинок  за гр. ОСОБА_2  на 100%, який знаходиться  АДРЕСА_2. На підставі даного рішення ОСОБА_4.
видано свідоцтво  НОМЕР_1на право
власності  на житловий будинок АДРЕСА_2.

Обидва будинки зареєстровані по провулку Терешкової, отже, під”їзди до
обох будинків передбачені  з провулку
Терешкової.

Провулок Крилова є
тупіковим, впирається в земельну ділянку, яка перебуває у спільній приватній
власності ОСОБА_5. та її неповнолітнього сина ОСОБА_6, право власності на яку
підтверджено державним актом серії ЯЖ № 033107, який виданий  08.07.2001 року  Монастирищенською міською радою, є фактично
під”їздом  до земельної ділянки
ОСОБА_5.,  перекриває його земельна
ділянка ОСОБА_5.

З будівельного паспорта  на забудову земельної ділянки, виділеної
індивідуальному забудовнику ОСОБА_7 вбачається, що заїзд до присадибної
ділянки  ОСОБА_7. передбачений зі сторони
провулку Крилова, який на плані забудови земельної ділянки є тупіковим,
закінчується  біля  земельної ділянки  ОСОБА_7., проїзду до земельної ділянки  ОСОБА_4. немає.

Згідно  висновку про наявність  обмежень прав
та використання земельної ділянки, який виданий відділом містобудування,
архітектури  та житлово-комунального
господарства від 03.03.2008 року при складанні
та реєстрації  державного акта на
право приватної власності  на земельну
ділянку , що знаходиться в користуванні ОСОБА_5. та ОСОБА_6. необхідно
врахувати  обмеження  на її використання - червоні лінії вулиці -
ширина тупікового  проїзду  до присадибної ділянки ОСОБА_6 з вул. Крилова
в “червоних лініях - 4,4 м”.

Влаштувати проїзд до земельної
ділянки позивачки за рахунок  земельної
ділянки ОСОБА_5. неможливо, оскільки відповідно до  листа № 77 від 05.08.2008 року  відділу містобудування та архітектур
Монастирищенської районної державної адміністрації влаштувати проїзд  до житлового будинку ОСОБА_1  по провулку Крилова  неможливо, оскільки  відповідно до п.3.22. ДБН 360-92*
відстань  від проїзду (червоної лінії) до
стіни житлового будинку  повинна
бути  не
менше  5 м.  Відстань від межі земельної ділянки ОСОБА_8.
до  житлового будинку гр.ОСОБА_5. складає
6м.

29.12.2004 року  Монастирищенською міською радою було прийнято
рішення № 14-34 „Про  закриття проїзду до
житлового будинку гр. ОСОБА_2  з АДРЕСА_1
та відкриття проїзду з пров. Крилова до житлового будинку ОСОБА_4”.

25.05.2005 року  рішенням № 17-76 шістнадцятої сесії
Монастирищенської міської ради „Про внесення змін до рішення  № 14-34 „Про закриття проїзду до житлового
будинку гр.ОСОБА_2 зАДРЕСА_1 та
відкриття проїзду з вул. Крилова до
житлового будинку гр. ОСОБА_4”, пункт перший рішення  № 14-34 від 29.12.2004 року  відмінено та викладено в наступній редакції:
”Проїзд із  провулку Терешкової до
житлових будинків гр. ОСОБА_2  та гр.
ОСОБА_4 залишити у спільному користуванні”. Станом на 05.08.2008 року  рішення
шістнадцятої сесії Монастирищенської міської ради № 17-76 від 25.05.2005
року  чинне. Зміни до плану забудови
земельної ділянки  АДРЕСА_2на підставі
даного рішення  ОСОБА_2 не  внесені.

В плані забудови  земельної ділянки, який виданий забудовнику
ОСОБА_2 10.09.1982 року технічним бюро
при районному архітекторі Монастирищенського району  на підставі
рішення виконкому районної ради народних депутатів № 345 від 10.09.1982
року передбачений  тупіковий проїзд  до земельної ділянки ОСОБА_4  з  вул.
Садової  (в даний час  провулок Терешкової), проїздом  земельна ділянка ОСОБА_2 переділена на  дві частини.

Із схематичного плану від 03.07.1986 року, який є  в матеріалах інвентаризаційної справи  № 866 на домоволодіння АДРЕСА_1 в
м.Монастирище, яке належало ОСОБА_4, вбачається, що  проїзд до його земельної ділянки та  будинку заплановано з пров. Терешкової
(а.с.29-34).

Монастирищенським районним відділом Головного
управління  МНС України в Черкаській області  проведено перевірку  забудови
земельних ділянок, які перебувають в користуванні ОСОБА_1 та
ОСОБА_2  по провулку Терешкової. Під час
перевірки  встановлено, що  ОСОБА_2. перекрив проїзд до житлового будинку
гр. ОСОБА_1 шляхом влаштування металевих воріт та металевої сітки, що
унеможливлює під”їзд до житлового будинку аварійно-рятувальних служб міста
(пожежної охорони, РЕМ, газової  служби,
швидкої медичної допомоги), що є порушенням п.3.22. ДБН 360-928** „Планування і
забудова міських і сільських поселень”.

З листа виконавчого комітету
Монастирищенської районної ради народних депутатів  № С-140/01-24 від 19.08.88 року вбачається,
що відділом  архітектури ОСОБА_2  був виданий паспорт на забудову, де вказано,
що прохід до обох будинків буде спільним, так як зробити окремі проїзди немає
можливості. Рекомендовано  дотримуватися
виконання рішення міської Ради народних депутатів  № 92
від 17.06.1987 року  про спільне
користування  одним проїздом до обох
житлових будинків.

Рішенням № 92 від 17.06.1987 року
„Про встановлення проїзду до будинку ОСОБА_4 по АДРЕСА_2” (а.с.15)
виконком  Монастирищенської міської Ради
народних депутатів  зобов”язав ОСОБА_2  прийняти з проїжджої частини дороги ворота і
надати можливість  проїхати до будинку  гр. ОСОБА_4.

Згідно довідки  колгоспу ім. Карла Маркса № 103 від
17.06.1982 року за ОСОБА_2  по шнуровій
книзі  рахується 0,15 га присадибної
земельної ділянки.

Згідно паспорта  на забудову садиби в сільському  населеному пункті  УРСР забудовнику ОСОБА_2  під забудову виділена  земельна ділянка площею 0,15 га з
присадибного фонду  колгоспу (рішенням №
103 від 17.06.1982 року).

Рішенням виконкому
Монастирищенської міської ради № 22 від 29.02.1996 року земельну ділянку  розміром 0,15 га, яка знаходиться  по АДРЕСА_2, передано безплатно  у приватну власність ОСОБА_2.

Рішенням виконкому Монастирищенської міської
ради № 95 від  25.04.1997 року земельну
ділянку  розміром 0,16 га, яка
знаходиться  по АДРЕСА_1, передано
безплатно  у приватну власність ОСОБА_4.

Рішенням
двадцять шостої сесії Монастирищенської міської ради № 25-4 від
24.02.2006 року „Про надання  земельних
ділянок для ведення селянського господарства, обслуговування житлового будинку
та господарських споруд” позивачці ОСОБА_1 надано земельну ділянку площею 0,16
га по АДРЕСА_1  для ведення  селянського господарства, обслуговування
житлового будинку, господарських споруд.

Відповідно до земельнокадастрової
книжки Монастирищенської міської ради (розділ У, присадибні землі
особистого  користування) у користуванні
ОСОБА_4 (в даний час у користуванні позивачки ОСОБА_1), перебуває земельна
ділянка площею 0,16 га; у користуванні відповідача  ОСОБА_2 - земельна ділянка площею 0,15 га.

Обидві земельні ділянки не
приватизовані через наявність спору.

При обмірі земельної ділянки, яка перебуває в
фактичному користуванні  ОСОБА_1 комісією
міської ради  було встановлено, що
загальна площа земельної ділянки  складає
0,1640 га, що на 0,014 га більше, ніж  за
даними земельнокадастрового обліку Монастирищенської міської ради.

При обмірі земельної ділянки, яка
перебуває в фактичному користуванні
ОСОБА_2 комісією міської ради
було встановлено, що загальна площа земельної ділянки ОСОБА_2., яка
складається із двох земельних ділянок, розділених проїздом до земельної ділянки
позивачки зі сторони провулку Терешкової, складає 0,1548 га. Площа  проїзду 0,0124 га  при цьому не врахована. Дана обставина вказує
на те, що порушень прав ОСОБА_2. як користувача земельної ділянки площею 0, 15
га, немає.

Приватизована земельна
ділянка  ОСОБА_15, яка знаходиться по
АДРЕСА_3, як і земельна ділянка ОСОБА_2,
складається з двох земельних ділянок, розділена проїздом до  земельних ділянок ОСОБА_2. та ОСОБА_1, що
підтверджено  державним актом  на право приватної власності серії ЧР №
12-1-661, який виданий  Монастирищенською
міською радою 21.04.1999 року.

Відповідач чинить перешкоди
позивачці в користуванні проїздом до її будинку та присадибної ділянки з
провулку Терешкової, що підтверджено поясненнями позивачки, відповідача та
представника відповідача ОСОБА_3.,
листом Монастирищенської міської ради № 170 від 04.08.2008 року, актами  комісії міської ради від  23.05.2007 року (а.с.8), від 08.05.2008 року
(а.с.7) та від 05.06.2008 року (а.с.6).

Судом
встановлено порушення прав позивачки ОСОБА_1 зі сторони відповідача ОСОБА_2
протягом тривалого часу, з дня встановлення права власності на будинок
АДРЕСА_1, тобто з 17.01.2006 року, по даний час. Позивачка позбавлена
можливості користуватися будинком, який є її власністю, та земельною ділянкою,
яка перебуває у її користуванні через протиправні дії відповідача, тому суд
вважає, що відповідачем  позивачці
заподіяно моральну шкоду. Проте, суд враховує те, що відповідачеві 59 років,
працює він охоронником, має невелику заробітну плату,  та
вважає, що позов  про стягнення
моральної шкоди в розмірі 5000 грн. підлягає до задоволення  частково,
в сумі 800 грн. Крім того, позивачка не надала суду доказів заподіяння
її такої моральної шкоди, на відшкодування якої необхідно задоволити позовні
вимоги про стягнення моральної шкоди в повному обсязі.

Судові
витрати на підставі ст.88 ЦПК України підлягають стягненню із відповідача.

Керуючись  ст. 41 Конституції України, ст.ст.15, 16, 23,
317, ч.1 ст. 383, 391, 1167 ЦК України, ст.ст. 95, 152 Земельного кодексу
України,  ст.ст. 3, 5, 6, 7, 8, 10,  158-159,
208-209, 212-215, 223, 294   ЦПК
України, суд

в
и р і ш и в
:

Позов задоволити частково.

Зобов”язати відповідача  ОСОБА_2 усунути  перешкоди
у користуванні  ОСОБА_1 її
присадибною земельною ділянкою, яка розташована по АДРЕСА_1 Черкаської
області  - демонтувати  встановлений ним  тин, який перекриває проїзд  до її житлового будинку по  провулку Терешкової; та встановити  на попереднє місце, відповідно до межових
знаків, незаконно демонтовані ним  ворота
та тин, які належать ОСОБА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на
користь  ОСОБА_1 800 гривень моральної
шкоди та 37 гривень судових витрат, які
оплачені позивачкою  при подачі
заяви до суду, всього 837 гривень.

В задоволенні позовних вимог
ОСОБА_1 про стягнення з відповідача
моральної шкоди в сумі  4200
гривень відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до
апеляційного суду Черкаської області. Заява  про апеляційне  оскарження рішення суду  подається
протягом 10 днів
з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду  подається протягом двадцяти днів після
подання заяви про апеляційне оскарження  через
Монастирищенський районний суд. Апеляційна скарга може бути подана
без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається
у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя                             Т.І.Діденко

Справа № 2-341/08

Р
І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ       УКРАЇНИ

05 серпня  2008 року
м. Монастирище

Монастирищенський районний суд Черкаської
області в складі:

головуючого            - судді Діденко Т.І.

з
участю секретара  - Прилуцької
О.І.,

позивачки  -
ОСОБА_1,  представників третьої особи -
Монастирищенської міської ради Мамалиги Л.Л. та Хоменко Л.М., відповідача
ОСОБА_2., представника відповідача ОСОБА_3., розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду цивільну  справу за
позовом ОСОБА_1, третьої особи на стороні позивача - Монастирищенської
міської ради, до ОСОБА_2 про усунення  перешкод у здійсненні права користування
земельною ділянкою, відшкодування моральної шкоди,

в и р і ш и в :

Позов
задоволити частково.

Зобов”язати відповідача  ОСОБА_2
усунути  перешкоди  у користуванні  ОСОБА_1 її присадибною земельною ділянкою,
яка розташована по АДРЕСА_1 Черкаської області
- демонтувати  встановлений
ним  тин, який перекриває проїзд  до її житлового будинку по  провулку Терешкової; та встановити  на попереднє місце, відповідно до межових
знаків, незаконно демонтовані ним  ворота
та тин, які належать ОСОБА_1.

Стягнути
з ОСОБА_2 на користь  ОСОБА_1 800 гривень
моральної шкоди та 37 гривень судових витрат, які  оплачені позивачкою  при подачі заяви до суду, всього 837 гривень.

В
задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення з відповідача  моральної шкоди в сумі  4200 гривень відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до
апеляційного суду Черкаської області. Заява  про апеляційне  оскарження рішення суду  подається
протягом 10 днів
з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду  подається протягом двадцяти днів після
подання заяви про апеляційне оскарження  через
Монастирищенський районний суд. Апеляційна скарга може бути подана
без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається
у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя
Т.І.Діденко