Справа № 2 -
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2008 року
Диканський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого        -
голови суду Новака Д.І.

при секретарі       -                             Серзі Н.Л.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Диканька цивільну справу за
позовом Відкритого акціонерного товариства “Полтавагаз” до ОСОБА_1 про
стягнення боргу за спожитий газ, -

ВСТАНОВИВ :

Вказуючи на те, що
відповідач по справі, відповідно до укладеного між ним та позивачем договору
про надання послуг з газопостачання , є споживачем природного газу, але в
порушення умов вказаного договору ухиляється від сплати послуг по його
користуванню, в зв'язку із чим станом на 01. 03. 2008 року у нього виникла
заборгованість в сумі 1781, 34 грн., позивач звернувся до суду із позовом про
стягнення з відповідача вказаної заборгованості та судових витрат в сумі 30
грн.

При розгляді справи  представник позивача позовні вимоги підтримав
та просив їх задовольнити з підстав викладених у позовній заяві та судовому
засіданні.

Відповідачка в судовому
засіданні проти задоволення позову заперечувала, вказавши, що в період часу з
29. 12. 1998 року по 26. 09. 2006 рік в складі її сім'ї проживав працівник
міліції, який користувався пільгами відповідно до  Закону України  “Про міліцію”, але позивач нарахував їй
заборгованість за спожитий газ без урахування пільг і про таке нарахування її
повідомлено не було. Крім того, відповідачка просила застосувати до
заборгованості, яка виникла станом на
01. 05. 2005 року положення законодавства, що регулюють позовну давність
та відмовити у її стягненні.

Вислухавши пояснення
сторін, вивчивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов не
підлягає задоволенню.

Як встановлено при
розгляді справи ,чого не заперечувала і сама відповідачка, вона є споживачем
природного газу відповідно до укладеного між нею та позивачем договору по
наданню послуг з газопостачання, згідно якого позивач надає відповідачці
послуги з газопостачання, а відповідачка по справі зобов'язується своєчасно
оплачувати надані послуги за встановленими цінами в строк та на умовах
визначених договором. При цьому в договорі не зазначено про те, що відповідачка
може проводити оплату послуг з газопостачання не в повній вартості, а з
урахуванням пільг.

Як встановлено в
судовому засіданні, що підтверджується довідкою
Диканської селищної ради Полтавської області від 26. 05. 2008 року, в
будинку , в якому проживає відповідачка, в період часу з 29. 12. 1998 року по
26. 09. 2006 рік був зареєстрований
працівник міліції, який відповідно до ст. 22 Закону України “Про міліцію”
має право на пільги за користування житлом (квартирної плати), паливом,  телефоном, комунальними послугами та за
проїзд.

Однак, згідно Порядку
надання пільг, компенсацій і гарантій працівникам бюджетних установ,
військовослужбовцям, особам рядового, начальницького складу, затвердженого  Постановою Кабінетом Міністрів  України від 31 березня 2003 року № 426 із
змінами внесеними  Постановою Кабінетом
Міністрів України № 148 від 11 лютого 2004 року щодо поширення дії вказаного
Порядку на осіб рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ,
пільги, компенсації і гарантії, на які мають право пільговики, надаються шляхом
відшкодування пільговику передбаченої законом частини фактичних витрат за
користування житлом (квартирної плати), паливом,  телефоном, комунальними послугами та за
проїзд, яке проводиться щомісяця або раз на квартал за рішенням керівника
установи, де працює пільговик та за рахунок і у межах бюджетних асигнувань на
утримання цих установ.

Згідно п. 5 вказаного Порядку
надання пільг, для відшкодування фактичних витрат пільговик надає в бухгалтерію
установи копії квитанцій про оплату за користування житлом (квартирну плату,
паливом, телефоном) і за комунальні послуги
у строк, за який здійснюється відшкодування ( згідно п. 2 цього
Порядку), а також довідку про склад сім'ї ( раз на рік ).

Із пояснень в суді відповідачки
вбачається, що звернення до райвідділу міліції з приводу відшкодування витрат
по оплаті послуг із газопостачання не було, а тому суд вважає, що відповідачка
не скористалася своїм правом на одержання грошової компенсації у вказаному
порядку та  не приймає до уваги
твердження  відповідачки про те, що послуги
з газопостачання  повинні були надаватися
позивачем безкоштовно, а вважає, що відповідачка повинна відшкодувати певну
суму заборгованості за спожитий природний газ.

Вирішуючи питання про визначення
розміру заборгованості, що підлягає стягненню з відповідачки, суд враховує, що
в жовтні - листопаді 2006 року позивачем відповідачці була нарахована сума
заборгованості без вказівки за який період часу вона виникла, до відома
відповідачка про її нарахування позивачем поставлена не була. Ці обставини
визнав в суді і представник позивача.

Виходячи з цього, суд вважає, що
ця сума заборгованості стягненню з відповідачки не підлягає.

Враховуючи, що сума
заборгованості за спожитий газ в розмірі 437 грн. 48 коп. мала місце у
відповідача в квітні 2005 року, позов до суду позивачем був поданий 05 травня
2008 року, тобто після спливу трьохрічного строку у зв'язку з чим відповідачка
заявила клопотання про застосування позовної давності, представник позивача в
суді заявив про відсутність поважних причин пропуску строку позовної давності,
то при таких обставинах суд вважає необхідним відповідно до  положень ст. 267 ЦК України відмовити у
стягненні з відповідача заборгованості  в
сумі 437 грн. 48 коп. у зв'язку з пропуском позивачем строку позовної давності
без поважних причин.

Виходячи з викладеного,
враховуючи, що суми заборгованостей, які не підлягають стягненню, в  сукупності перевищують загальну суму
заборгованості, суд вважає необхідним у задоволенні позовних вимог позивача  відмовити.

На підставі викладеного,
керуючись ст.ст. 256, 257, 261, 267,
509, 526, 611, 623, 901, 903, 906 ЦК України, ст. 22 Закону України “Про
міліцію”, Порядком надання пільг, компенсацій і гарантій працівникам бюджетних
установ, військовослужбовцям, особам рядового, начальницького складу,
затвердженого  Постановою Кабінетом
Міністрів  України від 31 березня 2003
року № 426 із наступними змінами, 10, 11, 60, 79, 209, 212, 213 - 215  ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Полтавської області через Диканський районний суд шляхом
подання заяви про апеляційне оскарження протягом 10 днів з дня його
проголошення та апеляційної скарги протягом 20 днів після подання заяви про
апеляційне оскарження.

Головуючий:                        (підпис)

Копія вірно:

Голова Диканського районного суду                               Д.І.Новак

Д О В І Д К А .

Рішення
Диканського районного суду  від 03 червня
2008 року вступило в законну силу 14 червня 2008 року.

Оригінал
рішення зберігається в цивільній справі № 2-143/2008 року в Диканському
районному суді.

Голова Диканського районного суду
Д.І.Новак