Справа № 22ц- 0575/2008                  Головуючий в суді І інстанції
01,  39                                  Доповідач
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

14 лютого 2008
року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду
Київської області в складі:

головуючого
судді Хопти С. Ф. суддів Олійника В.І.,
Голуб С А. при
секретарі Бобко О.В.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.
Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Міністерства України з
питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків
Чорнобильської катастрофи на рішення Славутицького міського суду Київської
області від 12 листопада 2007 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства
України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків
Чорнобильської катастрофи,  Державного
спеціалізованого підприємства „Чорнобильська атомна електростанція" про
поновлення на роботі,  стягнення
середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

встановила:

У жовтні
2007 року позивач звернувся із зазначеним позовом,  посилаючись на те,  що відповідно до наказу Міністерства України
з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків
Чорнобильської катастрофи він був призначений на посаду директора ДСП „Чорнобильська
АЕС". 02.09.2005 року між ним і Міністерством було укладено контракт по
02.09.2010 року. Наказом №278 від 08.10.2007 року по Міністерству його
звільнили з посади відповідно до п. 8
ст.  36 Кодексу законів про працю
України,  на підставах,  передбачених абзацами другим і третім пункту
26 контракту від 02.09.2005 року № 56.

Позивач
просив визнати його звільнення з посади генерального директора ДСП „Чорнобильська
АЕС" незаконним,  поновити на цій
посаді та стягнути з ДСП
„Чорнобильська АЕС" на його користь середній заробіток за весь час
вимушеного прогулу і по день прийняття рішення.

Рішенням
Славутицького міського суду Київської області від 12 листопада 2007 року позов
задоволено. Визнано незаконним звільнення ОСОБА_2 з посади генерального
директора Державного спеціалізованого підприємства „Чорнобильська АЕС" з
08 жовтня 2007 року,  стягнуто з
Державного спеціалізованого підприємства „Чорнобильська АЕС" на користь
позивача 15895 грн. 56 коп. середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу
та стягнуто з Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах

захисту   населення
від   наслідків   Чорнобильської  катастрофи
на  користь ОСОБА_2 2500 грн.
понесених судових витрат.

В
апеляційній скарзі Міністерство України з питань надзвичайних ситуацій та у
справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи просить
скасувати рішення та ухвалити нове рішення про відмову в позові,  посилаючись на неправильне застосування судом
норм матеріального права,  та порушення
норм процесуального права.

Перевіряючи
законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог,  заявлених у
суді першої інстанції,  колегія приходить
до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги з таких підстав.

Судом
встановлено,  що відповідно до наказу №
155 від 11 серпня 2005 року Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій
та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи позивач
був призначений на посаду директора Державного спеціалізованого підприємства
„Чорнобильська АЕС",  згідно з яким
він вступив у трудові відносини з Міністерством України з питань надзвичайних
ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської
катастрофи. 02.09.2005 року між ним і Міністерством було укладено контракт № 56
про призначення його на посаду генерального директора ДСП „ЧАЕС" на термін з 2
вересня 2005 року по 02.09.2010 року. Відповідно до абзаців другого та третього
пункту 26 укладеного контракту,  керівник
може бути звільнений з посади,  а укладений
контракт розірваний у разі невиконання керівником без поважних причин
обов'язків,  покладених на нього
контрактом,  у разі одноразового грубого
порушення керівником законодавства чи обов'язків,  передбачених контрактом,  в результаті чого для підприємства настали
значні негативні наслідки (понесено збитки,
виплачено штрафи,  тощо). Наказом
№278 від 08.10.2007 року по Міністерству ОСОБА_2 звільнили з посади відповідно
до п. 8  ст.  36 Кодексу законів про працю України,  на підставах,
передбачених абзацами другим і третім пункту 26 контракту від 02.09.2005
року № 56. У наказі про звільнення позивача відсутні посилання на конкретні
порушення ним трудової дисципліни,  умов
контракту та не зазначено дату,  з якого
позивач звільняється з роботи. В наказі також не зазначено конкретних
обставин,  які б свідчили про
систематичне невиконання позивачем обов'язків,
покладених на нього контрактом,
або вчинення ним одноразового грубого порушення законодавства чи
обов'язків,  передбачених
контрактом,  в результаті чого для
підприємства настали значні негативні наслідки.

Зазначені
обставини встановлені судом на підставі пояснень сторін,  письмових доказів,  яким суд дав належну правову оцінку.

Оскільки
судом не встановлено обставин щодо невиконання позивачем без поважних причин
обов'язків,  покладених на нього
контрактом,  та одноразового грубого
порушення ним законодавства чи обов'язків,
передбачених контрактом,  в
результаті чого для підприємства настали значні негативні наслідки,  суд дійшов обґрунтованого висновку про
незаконне звільнення позивача та про поновлення його на попередній роботі.

Рішення суду в
цій частині є законним та обґрунтованим.

Проте
колегія не може погодитись з висновком суду про стягнення середнього заробітку
за час вимушеного прогулу з ДСП
„ЧАЕС".

Відповідно
до  ст.
235 Кодексу законів про працю України у разі звільнення без законної
підстави при винесенні рішення про поновлення на роботі,  орган,
який розглядає трудовий спір,
одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку
за час вимушеного прогулу.

Як
встановлено судом,  позивач відповідно до
наказу та укладеного контракту був призначений на посаду та незаконно
звільнений Міністерством України з питань надзвичайних ситуацій та у справах
захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи. Відповідно до пункту
2 загальних положень названого контракту виникли трудові відносини між
керівником підприємства та органом управління майном в особі Міністерства
України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від
наслідків Чорнобильської катастрофи.

Враховуючи
що позивач перебував у трудових відносинах з Міністерством України з питань
надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків
Чорнобильської катастрофи,  І заробітна
плата керівнику ДСП
„ЧАЕС" яке засноване на державній власності і підпорядковане
Міністерству України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту
населення від наслідків Чорнобильської катастрофи,  нараховується за рахунок кошторису на
утримання підприємства,  яке отримує
цільове бюджетне фінансування,  і
головним розпорядником бюджетних коштів відповідно до Положення про
Міністерство України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту
населення від наслідків Чорнобильської катастрофи є МНС,  то обов'язок по виплаті середнього заробітку
за незаконне звільнення позивача має бути покладений на Міністерство,  з яким позивач перебував у трудових
відносинах.

Рішення суду в
частині стягнення середнього заробітку підлягає зміні.

Спір
розглянутий в порядку,  передбаченому  ст.
ст.  3,  221,
главою XV КЗпП України,  тому
доводи апеляційної скарги про порушення судом правил підсудності до уваги не
приймаються.

Витрати
на правову допомогу покладені на відповідача відповідно до вимог  ст.
ст.  79,  84,  88
ЦПК України з урахуванням часу,
потраченого на підготовку та розгляд справи,  наданих суду квитанцій,  тому доводи апелянта про порушення судом
закону в частині визначення розміру судових витрат нічим не підтверджені,  а тому не можуть бути прийняті до уваги.

Керуючись  ст.
ст.  207,  303,
309 ЦПК України,  колегія суддів,

вирішила:

Апеляційну
скаргу Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту
населення від наслідків Чорнобильської катастрофи задовольнити частково.

Рішення
Славутицького міського суду Київської області від 12 листопада 2007 року в
частині стягнення на користь ОСОБА_2,  з
Державного спеціалізованого підприємства „Чорнобильська АЕС" 15895 грн. 56
коп. середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу змінити.

Стягнути
з Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту
населення від наслідків Чорнобильської катастрофи на користь ОСОБА_2 15895 грн.
56 коп. середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

В решті рішення
залишити без змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до
Верхового Суду України протягом двох місяців.