АПЕЛЯЦІЙНИЙ  СУД
КІРОВОГРАДСЬКОЇ  ОБЛАСТІ
Справа № 22ц-1013 2008року                           Головуючий у 1-й інстанції Годованець І.А.
категорія  46                                                                    Доповідач  М.М. Суржик
суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської
Головуючого : судді Кіселика С.А. ,
суддів : Франко В.А., Суржика М.М.
при секретарі Липі А.О.,
розглянула  у відкритому судовому засіданні в місті
Кіровограді цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1, який діє в
інтересах ОСОБА_2 на рішення Устинівського районного суду Кіровоградської
області від 21 березня 2008 року,
В січні 2008 року до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання права спільної власності подружжя та стягнення компенсації
Рішенням суду позов було задоволено частково. Було
визнано за сторонами право спільної сумісної власності подружжя на гараж,
сарай, огорожу з металевих секцій на бутовому фундаменті, розташованих на
земельній ділянці з житловим будинком за АДРЕСА_1 (далі будинок). Виділено
ОСОБА_3 &frac12; частку у гаражі, сараї та огорожі та стягнуто з ОСОБА_3
на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію замість її частки в майні в сумі
11386грн. та судові витрати.

Не погоджуючись з рішенням суду в скарзі апелянт
зазначив, що судом неповно було з'ясовано обставини справи, при постановленні
рішення судом порушені норми матеріального права. Зокрема, зазначив, що суд не
звернув уваги, що об'єкти, право на які було визнано судом, є самочинним
будівництвом, і безпідставно було внесено БТІ ці об'єкти до технічної
документації та зареєстровано. Просив рішення суду скасувати, справу направити
на новий судовий розгляд.

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної
скарги та матеріали справи колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга
не підлягає задоволенню.

Колегія суддів вважає, що судом 1-ої інстанції на
підставі досліджених доказів правильно встановлено, що до реєстрації шлюбу з
позивачкою відповідач являвся власником будинку. Під час проживання в шлюбі
сторонами було побудовано сарай, гараж та огорожу, що не оспорюється сторонами.

Внаслідок спільних трудових, грошових затрат вартість
майна збільшилась на 22772грн..

Відповідно до довідки-характеристики Олександрійського
комунального міжміського бюро технічної інвентаризації від 07 вересня 2007 року
за №000914 та технічного паспорту (а.с.8,9), гараж, сарай та огорожа включено
до опису споруд, які не є самовільно збудованими.

Суд 1-ої інстанції правильно встановив правовідносини,
які виникли між сторонами, і які регулюються ст.ст.61,62,71 СК України,
ст.ст.366,367 ЦК України, та розмір компенсації.

Відповідно до вимог ст.308 ЦПК України, апеляційний суд
відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та
процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе
рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Колегія суддів вважає, що, дослідивши питання щодо
розподілу майна сторін, виділення частки в майні та визначивши розмір
компенсації позивачці, суд 1-ої інстанції помилково не зазначив в резолютивній
частині рішення щодо визнання права власності позивача на гараж, сарай та
огорожу. І суд 1-ої інстанції не позбавлений можливості усунути цей недолік
ухваленням додаткового рішення.

За таких обставин, колегія суддів дійшла переконання, що
рішення суду є законним та обгрунтованим, постановленим з дотриманням норм
матеріального та процесуального права, доводи апеляції не спростовують
правильних висновків суду, а тому рішення скасуванню не підлягає.

Керуючись
ст.ст.303,307, 308,313,314,315 ЦПК України, колегія суддів,-

У  Х  В
А  Л  И  Л  А :

Апеляційну скаргу відхилити.

Рішення Устинівського районного суду від 21 березня 2008
року  залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту проголошення і може
бути оскаржена протягом двох місяців до Верховного Суду України.

Головуючий

Судді