Апеляційний суд Запорізької
Справа №22-315708
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач: Гончар О.С.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2008 року                                                              м.
Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого судді      Сапун
О.А.

суддів                         Гончара
О.С., Краснокутської О.М.

при секретарі              Петровій
О.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну
скаргу ОСОБА_1на рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 04
липня 2008 року в справі за позовом Військового прокурора Запорізького
гарнізону в інтересах держави в особі Комунального підприємства “Виробниче
ремонтно-експлуатаційне житлове об'єднання №10” (надалі КП ВРЕЖО №10) до
Квартирно-експлуатаційного відділу м. Запоріжжя (надалі КЕВ), ОСОБА_1про
визнання ордеру недійсним, зняття особи з реєстраційного обліку та виселення,
третя особа  Відділ громадянства ,
міграції та реєстрації фізичних особі Шевченківського РВ ЗМУ УМВС України в
Запорізькій області, -

ВСТАНОВИЛА:

В травні 2008 року Військовий прокурор Запорізького
гарнізону звернувся в суд в інтересах держави в особі КП “ВРЕЖО №10” до КЕВ і
ОСОБА_1з позовом про визнання ордеру недійсним, зняття особи з реєстраційного
обліку та виселення.

Зазначав, що на підставі виданого КЕВ ордеру №25 від 28
листопада 2007 року ОСОБА_1. надано право на вселення і проживання в
кімнатіАДРЕСА_1 На підставі цього ордеру ОСОБА_1 зареєструвався за вказаною
адресою. Проте, на переконання прокурора ордер видано з порушенням
встановленого законом порядку. В зв'язку з чим, прокурор просив визнати його
недійсним, зняти ОСОБА_1з реєстраційного обліку і виселити.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від
04 липня 2008 року позов задоволено частково. Ордер визнано недійсним, а
ОСОБА_1знято з реєстраційного обліку. В задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 оскаржив його в
апеляційному порядку.

У скарзі відповідач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм
матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення суду і
направити справу на новий судовий розгляд.

Вислухавши доповідача, дослідивши обставини справи,
колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з
таких підстав.

Згідно п.4 ч.1 ст.307, ст.310 ЦПК України за наслідками
розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд
має право постановити ухвалу про скасування рішення суду першої інстанції і
залишення заяви без розгляду з підстав, передбачених ст. 207 ЦПК України.

Згідно п.2 ст.121 Конституції України одним із завдань
прокуратури України є представництво інтересів держави в суді у випадках,
визначених законом.

Статтею 36-1 Закону України “Про прокуратуру” передбачено,
що підставою представництва в суді інтересів держави є наявність порушень або
загрози порушень економічних, політичних та інших державних інтересів внаслідок
протиправних дій (бездіяльності) фізичних або юридичних осіб, що вчиняються у
відносинах між ними і державою.

Встановлено, що Військовий прокурор Запорізького
гарнізону звернувся в суд в інтересах держави в особі КП “ВРЕЖО №10”.

Зазначивши, що “..АДРЕСА_1 є гуртожитком й перебуває у
державній власності - Держава Україна” прокурор проте, жодним чином не
зазначив, яким чином дії чи бездіяльність відповідачів порушили інтереси
держави, які при цьому (економічні, політичні, інш.) державні інтереси було
порушено, на захист яких прокурор звернувся із позовом.

Прокурор не обґрунтував яким чином інтереси держави
збігаються з інтересами КП ВРЕЖО №10, яке не є навіть державним підприємством.

З огляду на п.2 резолютивної частини Рішення
Конституційного Суду України від 08 квітня 1999 року (справа про представництво
прокуратурою України інтересів держави в арбітражному суді) інтереси держави
представляють органи, уповноважені державою здійснювати відповідні функції у
спірних відносинах. Такими органами можуть бути органи державної влади або
орган місцевого самоврядування, які законом наділені повноваженнями органу
виконавчої влади.

У зв'язку з цим прокурор може бути представником сторони
у справі тільки у випадку, коли цією стороною у справі є орган державної влади
або орган місцевого самоврядування , наділений повноваженнями виконавчої влади.

КП ВРЕЖО №10 не є а ні органом державної влади, а ні
органом місцевого самоврядування. Тому прокурор не є уповноваженою в контексті
ст. 45 ЦПК України особою на представлення інтересів КП ВРЕЖО №10.

Такими чином, прокурор звернувся в суд в інтересах не
держави, а інтересах юридичної особи, не маючи для того належних повноважень.

Згідно п.2 ч.1 207 ЦПК України суд постановляє ухвалу про
залишення заяви без розгляду, якщо її подано від імені заінтересованої особи
іншою особою, яка не має повноважень на ведення справи.

Судова колегія частково задовольняє апеляційну скаргу з
тих підстав, що ОСОБА_1 просив направити справу на новий судовий розгляд.
Проте, на переконання апеляційної інстанції підстав для направлення справи на
новий судовий розгляд немає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 207, 307, 310,
314, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1задовольнити частково.

Рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 04 липня 2008 року
в цій справі скасувати.

Позовну заяву Військового прокурора Запорізького гарнізону залишити без
розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення,
проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду України протягом
двох місяців з дня проголошення.

Головуючий суддя

суддя

суддя

Сапун О.А.

Краснокутська О.М.

Гончар О.С.