Справа  № 2- 259508
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

23 жовтня  2008 року                                                                      м.
Чернігів

Новозаводський районний
суд м. Чернігова в складі:

головуючого -  судді                         Овсієнко Ю.К.

при секретарі                     Скугоревій Н.О.

за участю: представника позивача   Радченка О.О.

відповідача
ОСОБА_1.

представника відповідача                  Юдіна Б.І.,

розглянувши  в відкритому судовому засіданні в залі суду
цивільну справу за позовом товариства  з
обмеженою відповідальністю « Українська ДіВіДі Компанія» до ОСОБА_1 про захист
авторських прав, накладення штрафу, зобов'язання здійснити публікацію,-

В С Т А
Н О В И В :

30.07.2008
р.  товариство  з обмеженою відповідальністю «Українська
ДіВіДі Компанія»  звернулась до суду з
позовом до  відповідача про захист
авторських прав, стягненя компенсації, накладення штрафу, зобов'язання
здійснити публікацію. Заявлені позовні вимоги обґрунтовують тим, що 19 травня
2006 р. відповідач грубо порушуючи вимоги
Закону України « Про авторське право та суміжні права» не володіючи
авторським правом, без дозволу осіб, які мають авторське право та володіють
ними на території України, не маючи державного прокатного   посвідчення на право розповсюдження  фільмів на території України, біля  приміщення ЗАТ «Промінь», розташованого в м.
Чернігові по АДРЕСА_1, за 4453 грн. реалізував контрафактну відеопродукцію,
відтворену на дисках для лазерних систем зчитування формату «DVD», а саме 586 дисків, з яких на 585 дисках записані
аудіовізуальні твори, з футлярами для дисків та
кольоровою поліграфією до них. Серед аудіовізуальних творів, які
містилися на компакт- дисках, розповсюдження яких здійснив відповідач шляхом
продажу, були твори, виключні права на які належать ТОВ «Українська ДіВіДі
Компанія», а саме: «9 рота» (права передані на підставі договору  № 23-092555 від 23.09.2005, з ООО
«Телерадиокомпания «Студия «1+1);» Остров сокровищ» (права передані на підставі
договору  № 96У від 22.04.2005, з ЗАО
«Фирма ВДВ»); «Ярмарка тщеславия» ( права передані на підставі Ліцензійної
угоди від 16.03.2005, з ALESTAR LTD); «Основной инстинкт 2.
Жажда риска»
( права передані
на підставі Лицензійного
договору від
21.04.2006, з ООО « Инт Вест Дистрибушн). Відповідні обставини були
встановлені в ході слідства працівниками слідчої частини СУ УМВС України в
Чернігівській області  та містяться в
матеріалах кримінальної справи № 1-4162007. Відповідно до п. 21.1
договору  № 23-092005 від 23.09.2005 ,
п. 1.3.2. договору № 96У від 22.04.2005 , п. 1.1 Ліцензійної угоди від
16.03.2005  та п. 2.1 Ліцензійного
договору від 21.04.2006 , ТОВ « Українській ДіВіДі Компанії» передані на
території України виключні авторські права, включаючи право відтворення на
розповсюдження відповідних
аудіовізуального твору на ком пакт - дисках формату DVD.

Відповідач здійснюючи розповсюдження перелічених вище аудіовізуальних
творів порушив майнові права ТОВ « Українська ДіВіДі Компанія». Просили
відповідно до п. «г» ч. 2 ст. 52 ЗУ « Про авторське право і суміжні права»,
стягнути  з відповідача на рр ТОВ
«Української ДіВіДі Компанії» компенсацію за порушення майнових авторських прав
у розмірі 42 000 грн.; відповідно до ч. 3 ст. 52 ЗУ «Про авторське право і
суміжні права», накласти на відповідача штраф у розмірі 10% суми, присудженої
судом на користь  позивача та направити
відповідну суму до Державного бюджету України; на підставі п. «є» ч. 1 ст.
52  ЗУ «Про авторське право і суміжні
права», зобов'язати відповідача опублікувати за свій власний рахунок в засобах
масової інформації газеті «Деснянська правда»
судове рішення по даній справі.

В
судовому засіданні представник позивача
позовні вимоги підтримав, просив задовольнити в повному обсязі. Пояснив,
що оскільки обрахувати розмір завданих збитків в даному випадку практично не
можливо, тому позивач просить стягнути компенсацію за  порушення авторських прав, передбачену
законом.

Відповідач та його представник позов не
визнали, просили в його задоволенні відмовити повністю. Відповідач пояснив, що
займається реалізацією ліцензійних дисків, неліцензійні диски він реалізував,
оскільки його умовили це зробити, як з'ясувалось пізніше, працівники
правоохоронних органів з метою здійснити оперативну закупівлю. Наміру завдати
шкоди іншим особам не мав.

Вислухавши
пояснення сторін по справі, дослідивши матеріали справи, матеріали кримінальної
справи  № 1-4162007 р.,  суд приходить до висновку, що позовні  вимоги позивача підлягають задоволенню
частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що Товариство з обмеженою
відповідальністю   «Українська ДіВіДі
Компанія» є юридичною особою, якій на підставі ліцензійних договорів право
володарями передані виключні авторські права на відтворення та розповсюдження
окремих аудіовізуальних творів на території України. Відповідно до п. 21.1
договору  № 23-092005 від 23.09.2005 ,
п. 1.3.2. договору № 96У від 22.04.2005 , п. 1.1 Ліцензійної угоди від 16.03.2005  та п. 2.1 Ліцензійного договору від
21.04.2006 р., ТОВ  «Українській ДіВіДі
Компанії» передані на території України виключні авторські права, включаючи
право відтворення на розповсюдження відповідних
аудіовізуального твору на ком пакт - дисках формату DVD, серед яких: «9 рота» (права передані на підставі
договору  № 23-092555 від 23.09.2005, з
ООО «Телерадиокомпания «Студия «1+1);» Остров сокровищ» (права передані на
підставі договору  № 96У від 22.04.2005,
з ЗАО «Фирма ВДВ»); «Ярмарка тщеславия» ( права передані на підставі
Ліцензійної угоди від 16.03.2005, з ALESTAR LTD); «Основной инстинкт 2.
Жажда риска  (права передані на
підставі Лицензійного
договору від
21.04.2006, з ООО  «Инт Вест Дистрибушн)- ( а.с. 91-13,16-23,25-28).

19
травня 2006 р. відповідач, не володіючи авторським правом, без дозволу осіб,
які мають авторське право та володіють ними на території України, не маючи
державного прокатного посвідчення на право розповсюдження  фільмів на території України, біля  приміщення ЗАТ «Промінь», розташованого в м.
Чернігові по АДРЕСА_1, за 4453 грн. реалізував контрафактну відеопродукцію,
відтворену на дисках для лазерних систем зчитування формату «DVD», а саме 586 дисків, з яких на 585 дисках записані
аудіовізуальні твори, з футлярами для дисків та
кольоровою поліграфією до них. Серед аудіовізуальних творів, які
містилися на компакт-дисках формату DVD,
розповсюдження яких здійснив відповідач шляхом продажу, були твори, виключні
права на які належать ТОВ «Українська ДіВіДі Компанія», а саме: «9 рота» (права
передані на підставі договору  №
23-092555 від 23.09.2005, з ТОВ «Телерадиокомпания «Студия «1+1);» Остров
сокровищ» (права передані на підставі договору
№ 96У від 22.04.2005, з ЗАТ «Фирма ВДВ»); «Ярмарка тщеславия» ( права
передані на підставі Ліцензійної угоди від 16.03.2005, з ALESTAR LTD);
«Основной инстинкт 2. Жажда риска» (права передані на підставі Лицензійного
договору від
21.04.2006, з ТОВ
« Инт Вест Дистрибушн).

Згідно   Постанови
Деснянського районного суду м. Чернігова від 02 серпня 2007 р.
провадження по справі відносно ОСОБА_1., у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2
ст. 203 - 1, ч. 2 ст. 301, ч. 1 ст. 176, ст. 15, ч. 2 ст. 176 КК України
закрито, у зв'язку з застосуванням Законом України « Про амністію» від
09.06.2007 р. ( а.с. 8).

Ст. 52
Закону України «Про авторське право і суміжні права» передбачає способи
цивільно- правового захисту авторського права.

Відповідно
до ст. 50 Закону України « Про авторське право і суміжні права», позивач має
право відповідно до п. г ч. 2 ст. 52 Закону України « Про авторське право і
суміжні права» на отримання компенсації. При визначенні розміру  компенсації, згідно ч. 2 ст. 52 Закону
України « Про авторське право і суміжні права», суд враховує обсяг порушення, а
саме реалізацію дисків з порушенням авторських прав на чотири твори, та те, що
відповідач не мав наміру завдати шкоди особам, які мають авторські права, тому
розмір компенсації повинен бути в межах 10 мінімальних заробітних плат, що була
на момент вчинення порушення (10х350):4=14 000 грн.

Що
стосується позовних вимог про стягнення з відповідача на користь держави
штрафу, то держава таких вимог не заявляла.

Ч. 1
ст. 52 Закону України « Про авторське право і суміжні права» передбачає
можливість  для позивача вимагати
публікації в засобах масової інформації даних про допущені порушення
авторського права та судові рішення щодо цих порушень. Однак в цій частині
позов не підлягає задоволенню, оскільки стягувана судом з відповідача сума
компенсації надає можливість позивачу здійснити таку публікацію за власний
рахунок, а також враховуючи те, що резолютивна частина даного рішення містить
лише дані про розмір компенсації, а не дані про допущені порушення.

У
зв'язку з частковим задоволенням позову з
ОСОБА_1. на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Українська
ДіВіДі Компанія» підлягає стягненню
витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду  справи в сумі
30,00 грн. та на користь  держави
судовий збір в сумі 140 гривень.

Керуючись ст.ст. 10, 11,
57-61, 88, 212, 213, 215 ЦПК України, ст.ст. 15, 50, 51, 52 Закону України «
Про авторське право і суміжні права», ст.ст. 3, 10 Закону України « Про
розповсюдження примірників аудіовізуальних творів, фонограм, відеограм,
комп'ютерних програм, баз даних»,  -

В И Р І
Ш И В :

Позов  товариства з обмеженою
відповідальністю «Українська ДіВіДі Компанія» до ОСОБА_1 про захист авторських
прав, накладення  штрафу, зобов'язання
здійснити публікацію задовольнити частково.

Стягнути з  ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою
відповідальністю «Українська ДіВіДі Компанія» на рр № 260002181в АБ
«Кліринговицй дім» м.Києва, МФО 300647, ТОВ
«Української ДіВіДі Компанії», компенсацію за  порушення авторських прав  у розмірі
14000 гривень.

Стягнути
з  ОСОБА_1 на користь товариства з
обмеженою відповідальністю «Українська ДіВіДі Компанія»  витрати на інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи в сумі  30 гривень.

Стягнути з  ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в
сумі 140 гривень.

В
решті позовних вимог відмовити.

Рішення
може бути оскаржено до апеляційного суду
Чернігівської області  через
Новозаводський районний суд м. Чернігова шляхом подання заяви про апеляційне
оскарження рішення протягом десяти днів з дня проголошення рішення та подання
апеляційної скарги протягом двадцяти днів, після подання заяви  про апеляційне оскарження рішення. Апеляційна
скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне
оскарження, якщо скарга подається в строк, встановлений для подання заяви про
апеляційне оскарження.

Рішення
суду набирає законної сили  після
закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про
апеляційне оскарження не було  подано.

Суддя                                                                                 Ю.К.Овсієнко