Справа № 2-1067/08
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2008 року

Ковельський міськрайонний суд

Волинської області

в складі : головуючого – судді Наваляного А.Д.

з участю секретаря Федорук Г.Б.

представника позивача –
ОСОБА_1

відповідача –
ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ковель цивільну справу за позовом
ОСОБА_3
до
ОСОБА_2
про поділ спільного майна подружжя, -

в с т а н о в и в :

Юхимчук В.М. звернулась в суд з позовом до
ОСОБА_2
про поділ спільного майна подружжя, а саме: квартири
НОМЕР_1
в будинку
АДРЕСА_1
в м. Ковель. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує, що з відповідачем в справі вступила в юридичний шлюб
ІНФОРМАЦІЯ_1
року. Шлюб між сторонами розірвано на підставі рішення Ковельського міськрайонного суду, про що відділом РАЦСу по місту Ковелю
ІНФОРМАЦІЯ_2
року вчинено актовий запис
НОМЕР_2
. Вказала, що на праві спільної сумісної власності подружжя сторонам належить квартира
НОМЕР_1
в будинку
АДРЕСА_1
в м. Ковель. Оскільки спірна квартира набута подружжям за час перебування в шлюбі, а тому відповідно до ст. 60 СК України, ч.3 ст.368 ЦК України вона є об’єктом права спільної сумісної власності. Позивач покликається на ту обставину, що сторони мають двох дітей, які перебувають на її утриманні та потребують житла, а тому прохає суд виділити частки в майні, яке належить на праві спільної сумісної власності та з розрахунку рівності часток прохає виділити у власність позивача ? частини вказаної квартири, визнати за позивачем право власності на квартиру
НОМЕР_1
по
АДРЕСА_1
м. Ковель зі сплатою відповідачу половини її вартості в сумі 8251,26 гривень.

В судовому засіданні представник позивача уточнив позовні вимоги та прохає визнати за позивачем право власності на квартиру
НОМЕР_1
по
АДРЕСА_1
м. Ковель зі сплатою відповідачу половини ринкової вартості вказаної квартири, відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи.

Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, пояснив, що іншого житла для проживання він не має, на грошову компенсацію не погоджується та за вказаних обставин прохає в задоволення позову відмовити.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що
ІНФОРМАЦІЯ_2
року сторони по справі розірвали шлюб, що стверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу (а. с. 47), на даний час позивач перебуває в повторному шлюбі з громадянином Романюком В.Ф., що стверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу (а. с. 46).

Відповідачу в справі, як члену ЖБК ”Мальва” в складі сім’ї з чотирьох чоловік (дружини та двох дітей) надано право на зайняття жилого приміщення по
АДРЕСА_1
в м. Ковель. На підставі рішення виконкому Ковельської міської ради від
ІНФОРМАЦІЯ_3
року
НОМЕР_3
вказана квартира передана відповідачу в приватну власність, що стверджується копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно (а. с. 57), отже вказане нерухоме майно набуте сторонами в шлюбі.

Згідно ст.60 СК України, ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку (доходу).

Відповідно до вимог ст.63, 68 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності.

За змістом ст.70 СК України та ст. 370 ЦК України у разі поділу майна, що є об’єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини і чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Так, з копії технічного паспорту на квартиру
НОМЕР_1
в житловому будинку
АДРЕСА_1
в м. Ковель вбачається, що спірна квартира розташована на 8 поверсі 9 поверхового будинку, складається з двох окремих кімнат, кухні, вбиральні, ванної кімнати, коридору, балкону та лоджії.

Згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи від
ІНФОРМАЦІЯ_4
року ринкова вартість квартири
НОМЕР_1
по
АДРЕСА_1
м. Ковель становить 311658 гривень, а розподіл квартири на дві рівні частини не можливий.

Стаття 370 ЦК України передбачає, що співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності.
Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 ЦК України за змістом якої
якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим, співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою.

В судовому засіданні з пояснень відповідача встановлено, що останній не погоджується на грошову компенсацію за частину спірної квартири, оскільки немає іншого житла для проживання.

За таких обставин в задоволенні позову слід відмовити за безпідставністю заявлених вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 60, 61, 212, 213-215, 218 ЦПК України, ст. ст. 364, 368, 370 ЦК України, ст. ст. 60, 63, 68, 70 Сімейного Кодексу України, -

В И Р І Ш И В :

В позові
ОСОБА_3
до
ОСОБА_2
про поділ спільного майна подружжя – відмовити.

Достягнути з
ОСОБА_3
в користь держави 1475 (тисячу чотириста сімдесят п’ять) грн. 69 коп. судового збору.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області через Ковельський міськрайонний суд в наступному порядку: заява про апеляційне оскарження може бути подана протягом десяти днів з дня виготовлення повного тексту рішення, апеляційна скарга подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано.

Головуючий:

А.Д. Наваляний