УХВАЛА

Іменем  України

17 січня 2008
року

Апеляційний суд
Житомирської області в складі:

головуючого
- судді                                Головчук
С. В.

суддів                                                       Забродського
М. І., Миніч Т.І.

при секретарі
судового

засідання                                                  Сухоребрій
Т.А,

з участю
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.  Житомирі апеляційну скаргу представника
закритого акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк"
Янсона Євгена Валерійовича,  подану на
ухвалу судді Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 14
листопада 2007 року по матеріалам заяви представника закритого акціонерного
товариства комерційний банк "ПриватБанк" Янсона Євгена Валерійовича
про видачу судового наказу про стягнення з боржника ОСОБА_1 заборгованості за
кредитним договором в сумі 2412 грн. 20 коп.,
-

встановив:

У жовтні
2007 р. представник закритого акціонерного товариства комерційний банк
"ПриватБанк" (далі - ЗАТ КБ
"ПриватБанк") Янсон Є.В. звернувся до суду із заявою про видачу
судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором в
сумі 2412 грн. 20 коп. Вимоги грунтувались на тому,  що ОСОБА_1 в порушення умов договору,  укладеного 26.04.2006 року та вимог  ст.
ст. 526-527,  530 ЦК України,  не виконує взяті на себе зобов'язання щодо
повернення чергової частини суми кредиту,
тому борг в сумі 2412 грн. 20 коп.,
який складається з заборгованості за кредитом - 1585 грн. 77 коп. та
заборгованості по відсотках за користування кредитом - 826 грн. 43 коп.,  слід стягнути з позичальника в судовому
порядку. Крім того,  просив стягнути з
боржника судові витрати.

Ухвалою
судді Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 14 листопада
2007 року відмовлено ЗАТ КБ
"ПриватБанк" у прийнятті заяви про видачу судового наказу про
стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором.

В
апеляційній скарзі представник ЗАТ КБ
"ПриватБанк" просить ухвалу судді скасувати,  а заяву про видачу судового наказу передати
на новий розгляд до суду першої інстанції. Вважає,  що суддею порушено норми процесуального та
матеріального права.

Зокрема,  суддею не враховано,  що заявлені вимоги випливають із кредитного
договору,  розмір заборгованості
підтверджується письмовими розрахунками та помилково вважав,  що в даному випадку існує спір про право.

Справа №
22ц/119                                                        Головуючий
у суді 1-ї інстанції Шульга О.М.

Категорія
18                                                                   Суддя-доповідач
Забродський М. І.

Перевіривши
законність та обґрунтованість ухвали судді суду першої інстанції в межах
доводів апеляційної скарги,  апеляційний
суд приходить до висновку про те,  що
апеляційна скарга не підлягає задоволенню,
виходячи з наступного.

Відповідно
до п.1 ч.1  ст.  96 ЦПК України судовий наказ може бути
видано,  якщо заявлено вимогу,  яка ґрунтується на правочині,  вчиненому в письмовій формі.

Крім
цього,  слід врахувати,  що вимоги,
передбачені ч.1  ст.  96 ЦПК України мають бути документально
підтверджені та безспірні,  тобто,  не може викликати сумнівів ні момент настання
права вимоги,  ні сума грошових коштів. У
наказному провадженні не може розглядатись спір про право.

Законодавець
визначив,  що для видачі судового
наказу,  докази,  що подаються заявником,  мають бути безспірними,  оскільки такі докази можуть свідчити про
безспірність стягнення та відсутності потреби у їх дослідженні.

Постановляючи
ухвалу від 14 листопада 2007 p.,  суддя обґрунтовано виходив з того,  що зі змісту заявлених вимог вбачається спір
про право,  який повинен вирішуватись в
позовному провадженні.

Вказаний
висновок є правильним,  оскільки крім
безспірних вимог щодо стягнення заборгованості за кредитним договором,  заявник просив видати судовий наказ і на
вимоги щодо стягнення заборгованості по відсотках за користування
кредитом,  проте безспірних доказів на
підтвердження вимог щодо цих платежів не подано.

Наведені
в апеляційній скарзі доводи не спростовують висновків суду й не дають підстав
для висновку про порушення судом норм матеріального чи процесуального права.

Постановлена
суддею ухвала є законною та обґрунтованою,
підстав для її скасування не встановлено.

Керуючись  ст.
ст.  303-304, 307, 312-315 ЦПК України,  апеляційний суд,  -

ухвалив:

Апеляційну
скаргу представника закритого акціонерного товариства комерційний банк
"ПриватБанк" Янсона Євгена Валерійовича   відхилити.

Ухвалу
судді Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 14 листопада
2007 року залишити без змін.

Ухвала
може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду
України протягом двох місяців з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного
суду.