УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2008р.                                                                                     м.
Івано-Франківськ

Колегія суддів
судової палати в цивільних справах по розгляду касаційних скарг Апеляційного
суду Івано-Франківської області в складі суддів:

Бідочко Н.П.,
Вакарук В.М., О.Є. Меленко,

розглянувши
у попередньому судовому засіданні в м. Івано-Франківську цивільну справу за
позовом ОСОБА_1до обласного лісогосподарського об'єднання «Закарпатагроліс» про
невидачу розрахунку при виході на пенсію

за
касаційною скаргою ОСОБА_1на рішення Ужгородського міськрайонного суду від 27 квітня 2005 року та ухвалу
Апеляційного суду Закарпатської області від 18 жовтня 2005
року , -

встановила:

ОСОБА_1.,
звернувся з позовом в суд до обласного лісогосподарського об'єднання
«Закарпатагроліс» та головного управління сільськогосподарського господарства і
продовольства Закарпатської облдержадміністрації про стягнення повного
розрахунку при звільненні у зв'язку з виходом на пенсію.

Рішенням
Ужгородського міськрайонного суду від 27
квітня 2005 року,
залишеним без зміни ухвалою Апеляційного суду Закарпатської області від 18 жовтня 2005 року, позов
ОСОБА_1. задоволено. Зобов'язано обласне лісогосподарське об'єднання
«Закарпатагроліс» в 10-денний термін виплатити позивачу розрахунок при виході
на пенсію в сумі 8281  грн.  із
врахуванням затримки його видачі.

Посилаючись
на порушення судом норм матеріального і процесуального права, ОСОБА_1. просить
скасувати судові рішення, а справу направити на новий розгляд до суду першої
інстанції.

Колегія
суддів вважає, що підстави для перегляду оскаржуваних судових рішень відсутні.

Справа
№33-ц-188кс/08р.                                          Головуючий
у І інстанції Ціцак О.В.

Категорія
3                                                                   Доповідач
Бідочко Н.П.

2

Задовольняючи
частково позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення на його користь розрахункових сум
з обласного лісогосподарського об'єднання «Закарпатагроліс», як суд першої
інстанції, так і колегія суддів Апеляційного суду виходили з того, що
відповідно до вимог ст.
ст. 116, 117 КЗпП України обов'язок виплати розрахунку покладено на
відповідача, з яким позивач перебував у трудових відносинах та котрий у
встановленому ст. 104 ЦК
України не припинив свою діяльність як юридична особа на час розгляду
справи в суді першої та апеляційної інстанції.

Відповідно
до ч.2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне
застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального
права.

Згідно
ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду, чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими.

Встановлено
і це вбачається із матеріалів справи, що судові рішення ухвалені з додержанням
судом норм матеріального та процесуального права, а також відсутні передбачені
ч.1 ст. 338 ЦПК України підстави для обов"язкового їх скасування.

Отже
колегія суддів вважає, що доводи касаційної скарги висновків судів не
спростовують.

Керуючись
ст. ст. 332, 336 ЦПК
України, колегія суддів судової палати в цивільних справах по розгляду
касаційних скарг Апеляційного суду Івано-Франківської області, -

ухвалила:

Касаційну скаргу
ОСОБА_1відхилити.

Рішення
Ужгородського міськрайонного суду від 27
квітня 2005 року,
залишене без зміни ухвалою Апеляційного суду Закарпатської області 18 жовтня 2005 року року,
залишити без зміни.

Ухвала
оскарженню не підлягає.