Справа № 2-152/08
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

03
березня 2008 року Балаклавський районний суд міста Севастополя в складі:

головуючого
- судді Курнякової Т.А.

при
секретарі                   -  Варочкиній Н.А.

за
участю представника позивача        -
ОСОБА_2,

представників
відповідача - Коптевої Л.М., Шеїної О.М., Ткачової М.Ю.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні (в залі суду) в місті Севастополі цивільну
справу за позовною заявою ОСОБА_1до комунальної установи «Балаклавський будинок
дитячої та юнацької творчості», про поновлення на роботі, стягнення середнього
заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

25 жовтня 2007 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача,
про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного
прогулу, з 28.09.2007 року і моральної шкоди у сумі 1000 гривень,
мотивуючи  свої вимоги тим, що 28.09.2007
року вона була незаконно звільнена з роботи за прогул без поважної причини.

В судовому засіданні позивач підтримала свої позовні вимоги в повному
обсязі і пояснила, що 28.09.2007 року вона була незаконно звільнена, за прогул
без поважної причини, оскільки вона захворіла та пішла в аптеку. В результаті
незаконного звільнення,  їй була
заподіяна моральна шкода, оскільки вона почала хворіти.

Представник позивача ОСОБА_2 позовні вимоги підтримав і пояснив суду про
те, що адміністрація комунальної установи «Балаклавський будинок дитячої та
юнацької творчості» незаконно звільнила позивача, оскільки фактично ОСОБА_1
захворіла та пішла в аптеку. Позивач втратила заробіток за період з 28.09.2007
року по 03.03.2008 року у сумі 2226 гривень 86 копійок. Представник позивача
просив наказ про звільнення відмінити, поновити ОСОБА_1  на роботі, стягнути їй середній заробіток за
час вимушеного прогулу і моральну шкоду у сумі 1000 гривень, оскільки вона
почала більш хворіти.

Представники відповідача Коптева Л.М., ОСОБА_5, Ткачова М.Ю., позовні вимоги
не визнали  і пояснили суду про те, що
дійсно 28.09.2007 року позивач була відсутня на роботі з 21 часу 15 хвилин до
29.09.2007 року до 00 часів 25 хвилин, тому звільнена, за відсутність на роботі
більше трьох годин протягом робочого дня, без поважних причин, вважають
звільнення законним, оскільки адміністрація погоджувала звільнення з
профспілковим комітетом, який дав згоду на звільнення позивача, хоча позивач не
член профспілки. Позивач не попередила керівництво про хворобу, тому просили до
уваги не приймати ці відомості. В журналі реєстрації робочого часу ОСОБА_1 не
написала, що вона захворіла і пішла до аптеки. Просили відмовити позивачу у
позовних вимогах у повному обсязі.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні суду пояснив про те, що позивач пішла в
аптеку. ЇЇ не було коло однієї години, з 22 годин 40 хвилин десь до 24 годин.
Точно він не пам'ятає, але не 3 години. В нього є книжка, де він писав про
перевірку його роботи керівниками.

Свідок ОСОБА_4 пояснила суду, що 28.09.2007 року коло 21 години подзвонила
її ОСОБА_5 та просила перевірити з нею знаходження на роботі охоронника ОСОБА_1
Охоронника на роботі не було. ОСОБА_1 приїхала на роботу на машині тільки
29.09.2007 року о 00 годин 25 хвилин.

Свідок ОСОБА_6 пояснила суду про те, що 28.09.2007 року о 21 годину 15
хвилин її подзвонила ОСОБА_5 та просила перевірити на роботі охоронника
ОСОБА_1  Вона не змогла це зробити, тому
що купала дитину.

Вислухавши пояснення позивача, представника позивача,  представників відповідача, свідків і,
дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що вимоги
позивача не підлягають задоволенню по наступних підставах.

Відповідно до трудової книжки ОСОБА_1
постійне працювала у комунальної установи «Балаклавський будинок дитячої
та юнацької творчості» з 01.10.2001 року охоронником до 28.09.2007 року (а.с.
6-7).

Пунктом 3.3. розділу 3 «Посадової інструкції охоронника» передбачене
постійне знаходиться охороннику на робочому місці, у випадку непередбачених
обставин повідомляти вище керівництво (а.с. 9-11), з якою позивач була
ознайомлена 30.03.2007 року. Однак ОСОБА_1
не попередила керівництво про те, що вона захворіла, та буде відсутньою
на роботі 28.09.2007 року протягом якого то часу, та не зробила про це запис у
журналі реєстрації робочого часу (а.с. 36).

На підставі п. 4 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на
невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку
його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом
лише у випадках: прогулу (в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин
протягом робочого дня) без поважних причин.

28.09.2007 року наказом № 79 від 01.10.2007 року з ОСОБА_1  був розірваний трудовий договір відповідно п.
4 ст. 40 КЗпП України, за відсутність на роботі більше трьох годин протягом
робочого дня, без поважних причин (а.с. 4), що підтвердили у судовому засіданні
свідок ОСОБА_4, представник відповідача ОСОБА_5, яки знаходилися  28.09.2007 року з 21 години 15 хвилин у входу
до комунальної установи «Балаклавський будинок дитячої та юнацької творчості»
до 29.09.2007 року 00 годин 25 хвилин, поки не з'явилася ОСОБА_1 на робочому
місці, про що були складені: докладні записки, акти (а.с. 13, 16-17, 40,
44-45), яки підтверджують факт порушення трудової дисципліни ОСОБА_1 і відсутність
позивача на робочому місці понад 3 години. Акт від 28.09.2007 року (а.с. 44),
де вказаний час відсутності ОСОБА_1 на робочому місці суд приймає за основу,
тому що він був складений одразу у комунальної установи «Балаклавський будинок
дитячої та юнацької творчості» під час порушення трудової дисципліни ОСОБА_1

Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992 року
№ 9 „Про практику розгляду судами трудових спорів”, зі змінами та доповненнями,
при розгляді позовів про поновлення на роботі осіб, звільнених за п. 4 ст. 40
КЗпП України, суди повинні виходити з того, що передбаченим цією нормою закону
прогулом визнається відсутність працівника на роботі як протягом усього
робочого дня, так і більше трьох годин безперервно або сумарно протягом
робочого дня, без поважних причин.

Протоколом № 2 засідання профспілкового комітету і Ради трудового
колективу  від 01.10.2007 року, члени
профспілкового комітету дали згоду на звільнення ОСОБА_1 по п. 4 ст. 40 КЗпП
України (а.с. 12).

Згідно ч. 9 ст. 43 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган, має
право розірвати трудовий договір не пізніш, як через місяць, з дня одержання
згоди виборного органу первинної профспілкової організації.

Суд не може прийняти до уваги пояснення свідка ОСОБА_3 про час відсутності
ОСОБА_1 на роботі, тому що він його чітко не пам'ятає. Крим того, пояснення
свідка не підтверджуються результатами перевірки несення службі (а.с. 62-63),
про перевірку о 22 годині, що не записано у книжці.

Згідно зі ст. 237-1 КЗпП України, відшкодування власником або уповноваженим
їм органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його
законних прав призвели до моральних страждань, втраті нормальних життєвих
зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Позивач ОСОБА_1 додала до справи довідку, що вона була у гінеколога
29.09.2007 року (а.с. 5), однак  не
надала суду доказів хвороби 28.09.2007 року, попередження керівництва про
хворобу і необхідність покинути робоче місце, не зробила про це запис у журналі
реєстрації робочого часу, тому суд визнає відсутність на роботі ОСОБА_1
28.09.2007 року, понад 3 години протягом робочого часу, без поважних причин.

Суд не встановив порушення законних прав ОСОБА_1 при звільненні.

На підставі викладеного суд дійшов висновку, що адміністрація комунальної
установи «Балаклавський будинок дитячої та юнацької творчості» діяла згідно
вимог трудового законодавства, розірвав трудовий договір з ОСОБА_1, відповідно
п. 4 ст. 40 КЗпП України, за відсутність на роботі більше трьох годин протягом
робочого дня, без поважних причин, наказом № 79 від 01.10.2007 року, тому наказ
скасуванню не підлягає, та у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1до комунальної
установи «Балаклавський будинок дитячої та юнацької творчості», про поновлення
на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, за період
з 28 вересня 2007 року по 03 березня 2008 року, у сумі 2226 гривень 86 копійок,
та моральної шкоди у сумі 1000 гривень, слід
відмовити у повному обсязі.

Відповідно до ст. 88 ЦПК
України з позивача необхідно стягнути у дохід державі судовий збір у сумі 59
гривень 50 копійок, та витрати на інформаційно-технічне забезпечення у сумі 30
гривень на розрахунок Балаклавського району. Відповідача від судових витрат
звільнити.

Керуючись Постановою Пленуму Верховного Суду України від
06.11.1992 року № 9 „Про практику розгляду судами трудових спорів”, зі змінами
та доповненнями, п. 4 ст. 40, ст. ст. 43, 235, 237-1 КЗпП України ст. ст. 88, 209, 215 ЦПК України, суд

В
И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог
ОСОБА_1до комунальної установи «Балаклавський будинок дитячої та юнацької
творчості», про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час
вимушеного прогулу у сумі 2226 гривень 86 копійок, та моральної шкоди у сумі
1000 гривень - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1в дохід
держави судовий збір у сумі 59 гривень 50 копійок, та витрати на
інформаційно-технічне забезпечення у сумі 30 гривень, отримувач: код 22050000
Балаклавського району,   , розрахунковий рахунок 0002, МФО 824509 у банку УДК в місті
Севастополі.

Заяву про апеляційне оскарження
може бути подано до Апеляційного суду міста Севастополя протягом десяти днів з
дня проголошення рішення, через Балаклавський районний суд міста Севастополя.
Апеляційна скарга подається протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження.

Суддя Балаклавського районного суду

міста Севастополя
Т.А. Курнякова