Апеляційний суд  Кіровоградської  області
Справа № 22-1968   2008 р.                                                                      Головуючий у 1-й інстанції
Доповідач - Потапенко В.І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

9
грудня  2008 року
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської
області в складі :

Головуючого-судді -  Черненка В.В.

Суддів - Потапенка В.І., Спірідонової Л.С.

при секретарі - Животовській С.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кіровограді цивільну справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1на рішення  Кіровського районного суду м. Кіровограда від
27 грудня  2005 року у справі  за позовом
ОСОБА_1до ОСОБА_2 про встановлення факту сумісного проживання, ведення
сумісного господарства, відсторонення від права на власність, визнання права на
спадкування квартири та встановлення права власності на квартиру , -

ВСТАНОВИЛА:

У вересні  2004 року ОСОБА_1  звернулася у суд з позовом до ОСОБА_2  та просила суд встановити факт спільного
проживання та ведення спільного господарства між нею та ОСОБА_3 протягом 1998 -
2004 років, усунути від права на спадкування дочку спадкодавця від першого
шлюбу ОСОБА_2, визнати її - ОСОБА_1
спадкоємцем першої черги, визнати за нею право власності на 12 частину
квартири АДРЕСА_1, визнати за нею право на успадкування 12 частини спірної
квартири.                                                                                   Під час розгляду справи
ОСОБА_1доповнила позовні вимоги та просила визнати за нею право на успадкування
та право власності на всю спірну квартиру.                                                   Рішенням  Кіровського районного суду м. Кіровограда від
27 грудня 2005 року позов задоволено частково. Визнано факт сумісного
проживання ОСОБА_1та нині покійногоОСОБА_4 в період з 1998 року по 2004 рік
включно по день смерті останнього. У задоволенні інших позовних вимог
відмовлено.                                                   У
апеляційній скарзі ОСОБА_1просить скасувати рішення Кіровського районного суду
м. Кіровограда від 27 грудня  2005
року  та направити справу на новий
розгляд до суду першої інстанції , посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та процесуального права.                                                                                                               Заслухавши
доповідача, учасників судового розгляду, обговоривши доводи апеляційної скарги
та дослідивши матеріали справи , колегія суддів вважає , що   апеляційна скарга  підлягає задоволенню з таких підстав.                                                                                                                Згідно
п.5 ч.1 ст.307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення
суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про повне
або часткове скасування рішення суду першої інстанції і направити справу на
новий розгляд до суду першої інстанції.                                                                                                                                                      Суд
першої інстанції визнав доведеним факт сумісного проживання ОСОБА_4 та

2

ОСОБА_1в період
з 1998 по 2004 рік, оскільки цей факт сторонами не заперечувався.                    Відмовляючи
у задоволенні позову в частині усунення від спадщини , суд зазначив, що усунуті
від спадщини можуть бути тільки ті особи, які навмисно позбавили життя
спадкодавця, або кого небудь із спадкодавців, або зробили замах на їх життя.
ОСОБА_5 є рідною дочкою покійного ОСОБА_4 і ніяких вищезазначених дій стосовно
спадкодавця не вчиняла.                                                                                                                                              Стосовно
доводів позивача на шлюбні відносини та ведення сумісного господарства , у
зв'язку із здійсненням догляду за покійним під час лікування, понесеними
витратами на похорони, заповненням абонентських розрахункових книжок , суд вказав,
що вони є безпідставними, оскільки такі відшкодування прямо передбачені ст.ст.
556-557 ЦК України ( в редакції 1963 року) та ст.ст. 1231, 1232, 1281-1282 ЦК
України.                                                          Судом
також врахована повна протилежність в доказах позивача відносно збереження
наявних коштів на рахунку покійного ОСОБА_4, оскільки з пред'явлених рахунків
та рухом коштів по ним цього не вбачається.                                                                                                        З
врахуванням вищезазначених обставин , суд першої інстанції дійшов висновку , що
відносини , які виникли між позивачем та ОСОБА_4 носили цивільно-правовий
характер. Також суд зазначив, що доказів суттєвого збільшення вартості житла за
рахунок вкладень позивача суду не надано.                                                                                                                                Проте
з такими висновками  суду першої
інстанції  повністю погодитися не можна ,
оскільки вони зроблені судом без повного , всебічного та об'єктивного
з'ясування дійсних обставин справи, прав і обов'язків сторін у даних
правовідносинах, з порушенням норм процесуального права.  .                                                                                                         Відповідно до
ст.4 ЦПК України суд, здійснюючи правосуддя , захищає права, свободи та
інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні
інтереси у спосіб, визначений законами України.                                                                                                                Стаття
11 ЦПК України передбачає, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за
зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в
межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які
беруть участь у справі.                Відповідно
до 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обгрунтованим. Законним
є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства , вирішив
справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повного і
всебічного з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх
вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому
засіданні.                                                                  Статтею 215 ЦПК України передбачено,
що рішення суду складається також :                      -з описової частини із
зазначенням: узагальненого викладу позиції відповідача, пояснень осіб , які
беруть участь у справі, інших доказів, досліджених судом;                                                            -
мотивувальної частини із зазначенням : встановлених судом обставин і визначених
відповідно до них правовідносин, мотивів з яких суд вважає встановленою
наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги або
заперечення, бере до уваги або відхиляє докази, застосовує зазначені в рішенні
нормативно-правові акти ; чи були порушені , не визнані або оспорені права,
свободи чи інтереси , за захистом яких особа звернулася до суду, а якщо були,
то ким.                                                                                                                                                             У
порушення вимог вищезазначених статей ЦПК України суд першої інстанції не
зазначив у своєму рішенні позиції відповідача щодо всіх позовних вимог,
пояснень осіб, які брали участь у справі, доказів , які досліджувалися судом, не
встановив суд і обставин справи та відповідних правовідносин, не зазначив
мотивів щодо наявності чи відсутності фактів, якими обґрунтовувалися як вимоги
так і заперечення, не зазначив чому він бере до уваги чи відхиляє надані
сторонами докази.                                                                                                                                        Як
вбачається із матеріалів справи, позивачка просила суд встановити факт
спільного проживання та ведення спільного господарства між нею та ОСОБА_3
протягом 1998 - 2004 років, усунути від права на спадкування дочку спадкодавця
від першого шлюбу ОСОБА_2, визнати її - ОСОБА_1
спадкоємцем першої черги, визнати за нею право власності на 12 частину
квартири АДРЕСА_1, визнати за нею право на успадкування 12 частини спірної
квартири. Під час розгляду справи ОСОБА_1доповнила позовні вимоги та просила
визнати за нею право на успадкування та право власності на всю спірну квартиру.
Разом
із тим , судом першої інстанції фактично не розглянуто позовні вимоги стосовно
визнання позивачки спадкоємцем першої черги, визнання за нею права власності на
Ѕ частину спірної квартири ,  визнання за
нею права на успадкування , та стосовно визнання за нею права власності на всю
квартиру.                                                                                                                 Колегія
суддів дійшла висновку , що зазначені недоліки не можуть бути усунуті шляхом
постановлення по справі додаткового рішення , оскільки судом вищезазначені
обставини взагалі не встановлювалися та не обговорювалися , що є відповідно до
п.5 ч.1 ст. 311 ЦПК України є підставою для скасування постановленого по справі
рішення суду та направлення справи на новий розгляд.                                                                                                                          Керуючись  ст. 303, п.5 ч.1 ст. 307,  п.5 ч.1 ст.311, ст.ст. 313-315,  319 ЦПК України , колегія суддів ,-

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1
- задовольнити.                                     Рішення  Кіровського районного суду м. Кіровограда від
27 грудня  2005 року   - скасувати та направити справу на новий
розгляд до цього ж суду іншим суддею.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку
безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання
нею законної сили.

Головуючий
- суддя

Судді :