Справа
№ 2-890 /2008 р.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М       У К Р А Ї Н И

03 вересня 2008
р.                                                Ренійський районний суд Одеської
області

у складі:   -     головуючого судді Дудник В.І.;

·
при секретарі Касаповій О.У.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні в м. Рені справу за позовом ОСОБА_1 до Ренійської міської ради
Одеської області про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

Представник
відповідача - Ренійської міськради позовні вимоги визнав, щодо їх задоволення
не заперечує, просив розглянути справу у його відсутності.

Позивачка
на задоволенні позову наполягала, просила розглянути справу без її участі.

Виходячи
з наведеного, суд вважає, що рішення  у справі
можливо  постановити при проведенні
попереднього судового засідання.

Відповідно
до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в
порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК
України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних
підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

В ході
розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: копія свідоцтва про
шлюб позивачки; копія свідоцтва про смерть ОСОБА_2 - помер ІНФОРМАЦІЯ_1р.;
копія свідоцтва про смерть ОСОБА_3 - померла ІНФОРМАЦІЯ_2р.; копія свідоцтва
про народження позивачки; копія свідоцтва про одруження батьків позивачки;
копія свідоцтва про право на спадщину за законом від 30.05.2001р.; копія
свідоцтва про право на спадщину за законом від 08.07.2008р.; копія технічного
паспорту на будинок  АДРЕСА_1; копія
довідки Ренійського БТІ про належність житлового будинку; копія витягу з
рішення виконкому Ренійської міськради від 15.05.1952р. про виділення земельної
ділянки під забудову; копія акту від 20.11.1964р. про закінчення будівництва та
ввід будинку до експлуатації.

Судом в
ході судового розгляду справи встановлено, що позивачка ОСОБА_1 є донькою
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 За життя батьки позивачки збудували будинок АДРЕСА_1, де
мешкали разом із своєю сім'єю без оформлення відповідних правовстановлюючих
документів на домоволодіння. Факт належності будинку  ОСОБА_2 та ОСОБА_3 підтверджується рішенням
виконкому Ренійської міської ради від 15.05.1952р., згідно якого їм було відведено
земельну ділянку  під індивідуальне
будівництво житлового будинку,  технічним
паспортом на домоволодіння, у якому власниками будинку (без виділення часток)
записані нині померлі батьки позивачки, актом від 20.11.1964р. про закінчення
будівництва та ввід будинку до експлуатації. На випадок смерті  ОСОБА_2 та ОСОБА_3 майном, належним їм (як
вони і вважали протягом життя), не розпорядилися, ІНФОРМАЦІЯ_1р. та
ІНФОРМАЦІЯ_2р. відповідно - померли. Після смерті батька позивачка за
прийняттям спадщини не зверталася, проте її оформила її мати, як дружина
померлого, їй було видане відповідне свідоцтво про право на спадщину, але в
ньому до обсягу спадкового майна частина житлового будинку не була включена. У
встановлений законодавством строк для прийняття спадщини після смерті матері
позивачка звернулася до нотаріальної контори із заявою про її прийняття. Після
спливу шестимісячного строку позивачці було видане свідоцтво про право на
спадщину на все спадкове майно, окрім житлового будинку.  Як було роз'яснено позивачці, оформлення
спадщини нотаріусом є неможливим у зв'язку із тим, що  відсутній документ, підтверджуючий право
власності  померлих на будинок. Через те,
що оформити право власності на будинок на ім'я ОСОБА_2 та ОСОБА_3  після їх смерті вже неможливо, це питання
повинно вирішуватися у судовому порядку. На момент смерті ОСОБА_2 разом із
ним  мешкала тільки дружина, на момент
смерті ОСОБА_3 поруч із нею знаходилася тільки позивачка. Після смерті матері
позивачка доглядає за будинком, несе всі витрати по його утриманню, обробляє
земельну ділянку.

Таким
чином,  позивачка фактично прийняла
спадщину, що залишилася після померлої матері і вважає, що має всі законні
підстави для визнання за нею права власності на неї, оскільки до держави вона
не перейшла, відумерлою  не визнана,
інших спадкоємців немає.

Вивчивши
матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні
вимоги позивачки обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки її доводи
знайшли своє належне підтвердження в судовому засіданні.

Відповідно
до вимог ст. 549 ЦК України 1964р. для прийняття спадщини встановлюється строк
- шість місяців, який обчислюється з моменту відкриття спадщини, якщо
спадкоємець  протягом вищезгаданого
терміну не подав заяви  про прийняття
спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.  Після смерті ОСОБА_2 матір позивачки, як
спадкоємець першої черги за законом (ст. 529 ЦК України), звернулася за
прийняттям спадщини і в певній її частині прийняла її юридично, про що свідчить
свідоцтво про право на спадщину за законом від 30.05.2001р.

Згідно  вимог ст. 1270 ЦК України 2003р. для
прийняття спадщини встановлюється строк - шість місяців, який обчислюється з
моменту відкриття спадщини. Ст. 1272 ЦК України
передбачає, що якщо спадкоємець
протягом вищезгаданого терміну не подав заяви  про прийняття спадщини, він вважається таким,
що не прийняв її. За ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за
законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та
батьки.  Таким чином, якщо б матір позивачки
(ОСОБА_3) могла безперешкодно реалізувати своє право на спадщину в частині
житлового будинку, як спадкоємець першої черги після смерті свого чоловіка,
вона б її прийняла юридично. Однак, у зв'язку із відсутністю
правовстановлюючого документу на нерухомість, ОСОБА_3 не змогла пройти
процедуру прийняття спадщини, хоча і своєчасно подала до Ренійської
нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. З урахуванням вищенаведеної
ситуації, після смерті матері і сама позивачка не змогла прийняти спадщину на
житловий будинок також.

Відповідно
до вимог ч. 1, 5 ст. 1268 ЦК України 2003р. спадкоємець за заповітом або за
законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу
прийняття спадщини вона належить спадкоємцю з моменту відкриття спадщини. Таким
чином, прийняття спадщини є фактом, яке відображає волю спадкоємця придбати
майно після смерті спадкодавця. В даному випадку воля позивачки, як спадкоємиці
першої черги, була виражена у її діях по фактичному управлінню та володінню
спадковим майном ( догляд за будинком, сплата витрат по його утриманню та
т.і.). Фактичне управління та володіння спадковим майном є одним із способів
прийняття спадщини, такі відповідні дії дають підстави вважати, що спадкоємець
відноситься до спадкового майна як до своєї власності. Прийнята спадщина
вважається власністю спадкоємця з моменту її відкриття, тобто він має право
користуватися та управляти таким майном, але без встановлення права власності
на спадщину, не може розпоряджатися майном. Т.ч., факт прийняття спадщини
позивачкою знайшов своє належне підтвердження в ході розгляду справи. З
урахуванням викладених позивачкою у позові та
досліджених у судовому засіданні обставин, суд вважає можливим
задовольнити вимоги позивачки щодо визнання за нею права власності на житловий
будинок.

Керуючись
ст.ст. 10, 11, 60, 130, 174, 212, 213
ЦПК України, ст.ст. 529, 548, 549
ЦК України 1964р., ст.ст. 25, 346, 1261, 1268, 1270, 1272 ЦК України
2003р., -

В И Р І Ш И В :

Позовні
вимоги ОСОБА_1  задовольнити.

Визнати
за ОСОБА_1 в порядку спадкування право власності на житловий будинок із
надвірними спорудами, розташований АДРЕСА_1.

Рішення
суду набирає законної сили  після
закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про
апеляційне оскарження не буде подано. Якщо буде подано заяву про апеляційне
оскарження, але апеляційна скарга не буде подана протягом двадцяти днів
після  подання заяви про апеляційне
оскарження, рішення суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У
разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не буде скасовано, набирає
законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Строк
оскарження рішення в Апеляційний суд Одеської області  через Ренійський районний суд Одеської
області: 10 днів - з дня проголошення рішення, 20 днів - після подання заяви
про апеляційне оскарження.

Суддя: підпис

Копія
вірна: суддя