УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2008 року
м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі :

головуючого                 Гуменюка В.І.,

суддів:                            Барсукової
В.М.,                 Балюка
М.І.,

Косенка
В.Й.,         Луспеника Д.Д., -

розглянувши
в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до
Державного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» (далі - ДП
«СГЗК»), відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м.
Кіровограді (далі - відділення Фонду) про відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2007 року позивач, звернувшись до
суду з указаним позовом, зазначав, що під час роботи у відповідача отримав
професійне захворювання.          9 січня
2007 висновком МСЕК йому було встановлено 60% втрати професійної працездатності
та третю групу інвалідності безстроково.

Вважаючи, що ушкодженням здоров'я відповідач
заподіяв йому моральну шкоду, просив стягнути на її відшкодування 92 тис. грн.

Рішенням Ленінського районного суду м.
Кіровограда від 27 листопада 2007 року позов до ДП «СГЗК» задоволено частково та стягнуто з
останнього на користь позивача 10 тис. грн. на відшкодування моральної шкоди. У
позові до відділення Фонду відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Кіровоградської
області від 30 січня 2008 року зазначене судове рішення скасовано. Поновлено ОСОБА_1 строк звернення до суду та стягнуто з ДП
«СГЗК» на його користь 10 тис. грн. на відшкодування
моральної шкоди. У позові до відділення Фонду відмовлено.

У касаційній скарзі ДП «СГЗК» просить рішення
апеляційного суду скасувати, посилаючись на порушення судом норм матеріального
та процесуального права, та ухвалити нове рішення про відмову в позові.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню з
таких підстав.

Відповідно до ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє
касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм
матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті
і справедливе рішення з одних лише формальних міркувань.

Встановлено, що ОСОБА_1., працюючи на шахті «Інгульська» ДП «СГЗК» на посаді підземного
бурильника свердловин, підземного доставщика матеріалів до шахти, підземного
гірника, отримав професійне захворювання.      Висновком МСЕК від 9 січня 2007 йому було
встановлено 60% втрати професійної працездатності та визнано інвалідом третьої
групи безстроково.

Суд, задовольняючи частково позов до ДП «СГЗК» виходив із того, що, оскільки на час звернення позивача до суду у
Закон України «Про загальнообов'язкове державне
страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання,
які спричинили втрату працездатності» внесені зміни, на відділення Фонду уже не
покладається обов'язок по відшкодуванню моральної шкоди, тому таку шкоду має
відшкодовувати роботодавець.

При цьому суд застосував норми ст. 153 КЗпП
України та ст. 237-1 КЗпП України.

Оскільки частиною 2 ст. 153 КЗпП України забезпечення безпечних і
нешкідливих умов праці покладено на власника або уповноважений ним орган, суд
обґрунтовано зобов'язав відповідача сплатити позивачу 10 тис. грн. на
відшкодування моральної шкоди.

Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК
України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду
України

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу державного підприємства «Східний
гірничо-збагачувальний комбінат» відхилити.

Рішення апеляційного суду Кіровоградської
області від 30 січня 2008 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
В.І. Гуменюк

Судді:
В.М. Барсукова

М.І. Балюк

В.Й. Косенко

Д.Д. Луспеник