справа № 2-334/08
і м е н е м    У к р а ї н и
2008 року                                                                                  смт. Куликівка
Місцевий Куликівський районний суд
Чернігівської області в складі:
головуючого судді   -   Білого М.М.
секретарі       -       Бережанській С.М.,
відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,  ідентиф. НОМЕР_1, проживаючої АДРЕСА_1,
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, проживаючої АДРЕСА_2,
область смт. Куликівка вулиця Коцюбинського, 27,
права власності на майно в порядку спадкування,   -
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, та просить визнати за нею
право власності на гараж, що розташований АДРЕСА_3, та автомобіль марки
«Славута», які зареєстровані на ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3, з яким, як
зазначає позивач, вона проживала однією сім»єю без реєстрації шлюбу з 2002 року
по день смерті останнього та придбали вище вказане майно за спільні кошти.
В судовому
засіданні позивач  підтримала свої
позовні вимоги  та внесла до них
уточнення, а саме: пояснила, що викладаючи пояснення в позовній заяві вона
повністю опиралася на ст. 74 Сімейного Кодексу України, відповідно до якої,
якщо чоловік та жінка проживала однією сім»єю, не перебуваючи при цьому в
зареєстрованому шлюбі між собою, то майно набуте ними за час спільного
проживання належить їм на праві спільної сумісної власності.
свої вимоги  позивач пояснила, що з
середини 2002 року до 2007 року вона проживала однією сім»єю без реєстрації
шлюбу з ОСОБА_3. ІНФОРМАЦІЯ_3 він помер. До свої смерті він проживав разом з
нею в її квартирі АДРЕСА_4, але зареєстрований був в своїй квартирі АДРЕСА_2.
Його донька ОСОБА_2 вимагала від свого батька, що останній  переоформив на неї квартиру, що він і зробив.
Потім він знявся з реєстраційного обліку з вище вказаної квартири та прописався
разом з нею в селі Вересоч в будинку її матері.
Крім квартири ОСОБА_3 подарував своїй дочці також автомобіль, переоформив
гараж, дачний будинок та земельну ділянку.
чоловік не розділив своє майно на двох із колишньою дружиною, як то передбачено
законом, а все подарував своїй єдиній дочці.
ОСОБА_3 не перебував у шлюбних відносинах зі свої колишньою дружиною, але шлюб
спочатку офіційно не розривав,  так як я
вона того не вимагала.
проживання з 2002 року по 2007 рік вона разом з ОСОБА_3 вели спільне
господарство, за цей час 25.06.2004 року придбали за 5000 тисяч гривень гараж,
що розташований АДРЕСА_3, та 26.07.2004 року автомобіль марки «Славута» за
гривень, які до цього часу ще  не
смерті чоловік заповітного розпорядження не складав.
похорони та поминки чоловіка повністю за свої кошти. Позивач вважала, що,
оскільки вказане вище майно було придбане за спільні з покійним ОСОБА_3 під час
їхнього спільного проживання, то воно по праву належить їй,  а тепер з»ясувалося, що спадкоємицею  майна покійного є його донька, яка звернулася
до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, якій він віддав вже
все своє майно. Враховуючи, що вказане вище майно було придбане за спільні з
ОСОБА_3 кошти, вона просить визнати за нею право власності на автомобіль марки
«Славута» на &frac34; гаража.
судовому засіданні позов позивача не визнала повністю, та пояснила, що покійний
спадкодавець ОСОБА_3 був її батьком і проживав разом з нею та матір»ю однією
сім»єю.  В період  сумісного проживання вони з матір»ю придбали
автомобіль та гараж. В травні 2004 року вона і
мати давали батьку під розписку 1000 доларів для придбання гаражу, який
він зареєстрував на себе. Вона пам»ятає, що батьки збирали гроші на  автомобіль, а в подальшому купили автомобіль,
який батько зареєстрував  на своє ім»я.
Також пояснила, що проживати до позивача він пішов в кінці 2005 чи на початку
2006 року, і на час розлучення з її матір»ю вже не проживав. В нього були ключі
від квартири, і він міг в будь-який час прийти додому. Вона є єдиною
спадкоємицею майна покійного батька, а тому гараж і автомобіль, який
батько  придбав в 2004 році належать їй.
відповідача вважає, що позовні вимоги не можуть бути задоволенні, так як
спірний гараж і автомобіль були придбані в 2004 році, коли ОСОБА_3 знаходився в
зареєстрованому шлюбі з матір»ю відповідача, але так як на момент смерті
ОСОБА_3 шлюб з матір»ю відповідача був розірваний, то єдиним спадкоємцем була
відповідач, а тому вище вказане майно належить їй.
матеріали справи, заслухавши сторони, суд приходить до  висновку, що позов підлягає задоволенню
частково по наступним підставам.
України коли жінка та чоловік проживають однією сім»єю, але не перебувають у
шлюбі між собою, то майно набуте ними за час спільного проживання належить їм
на праві спільної сумісної власності. На майно, що є об»єктом права спільної
сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою
поширюється положення глави 8 СК України (право спільної сумісної власності
57 СК України особистою приватною власністю чоловіка визнається майно, яке
набуте ним під час шлюбу, але за кошти, які належали йому особисто, крім того,
суд може визнати особистою приватної власністю чоловіка майно, набуте ним за
час їхнього окремого проживання в зв»язку з фактичним припиненням шлюбних
позивача про те, що вона проживала однією сім»єю з ОСОБА_3 , і під час цього
проживання було набуде майно: автомобіль «Славута» і гараж  в судовому засіданні підтвердили свідки  ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_4, ОСОБА_8,
ОСОБА_9,ОСОБА_10 та пояснили, що з 2002 року позивач і покійний ОСОБА_3
проживали сумісно однією сім»єю, мали спільний бюджет, піклувались один про
одного, вели спільне господарство, в період сумісного проживання були придбані
пояснили, що їм  не було відомо, що у
ОСОБА_3 була інша сім»я до його смерті, так як ані позивач, ані покійний про це
підтвердила, що з позивачем і ОСОБА_3 вона була в дуже добрих відносинах,
в 2004 році вона за згодою свого чоловіка позичила позивачу гроші в сумі
була складена розписка. Гроші вона передала особисто позивачу, яка і
підписалась під розпискою. В послідуючому позивач по частинам повертала борг,
про що на зворотній стороні розписки робилися відмітки з підписами. На сьогодні
згоди свого чоловіка, не вимагає негайного повернення всього боргу, знаючи про
тяжкий матеріальний  стан позивача.
свідчить фактично про те, що позивач за гроші одержані в позику  від ОСОБА_4 був придбаний автомобіль. Належність
цього автомобіля позивачу також підтверджується тим, що вона продовжує
виплачувати борг ОСОБА_4 і вважає, що цей борг вона повинна виплатити повністю,
що в судовому засіданні також підтвердила ОСОБА_4
придбання гаража, то суд вважає, що по справі зібрано достатньо доказів, які
свідчать, що в період, коли позивач з померлим проживали однією сім»єю, і час
спільного проживання в 2004 році придбали гараж, який належав їм на праві
спільної сумісної власності,  а
відповідно до ст. 70 КС України, їх частки в цьому майні повинні бути рівними.
відповідача з посиланням на пояснення свідка ОСОБА_11 про те, що спірне майно
нажито в період проживання її матері з покійним в зареєстрованому шлюбі і
належить її матері і покійному суперечить вище викладеним обставинам
встановленим в судовому засіданні при дослідженні доказів: показів свідків і
інших матеріалів справи, а також суперечать
Не може бути  прийнято судом  до уваги і та обставина, що позивач і її мати
передавали померлому 1000 доларів під розписку на придбання гаража, так як
гараж придбаний померлим ІНФОРМАЦІЯ_3, а копія розписки про одержання доларів
підписана 18 липня 2004 року, достовірність розписки ніким не підтверджена,
невідомо ким складена від імені зацікавлених в результатах судового розгляду
Крім того в судовому засіданні допитана в
якості свідка мати відповідача ОСОБА_11 пояснила, що пенсію від померлого не
отримувала з 2003 року, а зарплату з 2004 року, чим фактично підтвердила
позовні вимоги позивача.
позивача фактично підтверджуються  даними
довідок про регулярність і розмір виплат пенсії і зарплати померлого з 2002
року і даними про регістрацію автомобіля і гаража на  ОСОБА_3
обставини свідчать про те, ОСОБА_3 з 2002 року проживали окремо у зв»язку  з фактичним припиненням шлюбних відносин. А
тому є всі підстави вважати, що набуте ним в цей час майно є його особистою
приватною власністю.
видно з розписки  після її одержання
частинами повертає борг і має намір повернути
виконати не може ніхто, суд вважає, що автомобіль  придбаний за її кошти і повинен їй належати
на праві особистої власності,
нею  кредитору 8000 грн. підтверджується
даними розписки  і показами свідка  ОСОБА_4 Відповідач і її представник не
заперечували правомірність і достовірність
прийняттю до уваги судом доводи позивача в частині належності їй &frac14; частини
гаража  як спадщини після смерті ОСОБА_3
Відповідач є спадкоємцем першої черги спадкового майна після смерті її батька,
позивач до цієї і другої черги спадкоємців майна померлого не відноситься.
Таким чином доведено, що з позивачем в рахунок
її долі в придбаному майні, в період сумісного проживання з ОСОБА_3, повинно
бути визнано право власності на автомобіль
викладеного, керуючись, ст.ст. 3 - 10, 209, 213-218 ЦПК України, ст.ст. 57,
гл.8 і ст. 74 Сімейного кодексу України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права
власності на майно в порядку спадкування задовольнити частково.
Визнати за ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_1, право
власності на автомобіль марки «Славута» державний номерний  знак НОМЕР_2, випуску 2004 року, червоного
кольору,НОМЕР_3, який зареєстрований на ім»я ОСОБА_3.
ОСОБА_1 право власності на &frac12; частину гаража, який зареєстрований на
ОСОБА_3, що розташований АДРЕСА_3.
Рішення
суду може бути оскаржене до апеляційного суду Чернігівської області. Заяву про
апеляційне оскарження рішення суду  може
бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга
на рішення суду подається апеляційному суду протягом двадцяти днів після
подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя
Куликівського районного суду
М.М. Білий