Справа 2-4080/08 року
24 липня 2008 року Соснівський
районний суд м. Черкаси в складі:
головуючого судді - Пироженко В.Д.
секретарі -  Трохименко Т.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2  про  відшкодування
матеріальної та моральної шкоди,
ОСОБА_1 звернулася  до суду з позовом до ОСОБА_2   про
відшкодування  шкоди,  посилаючись на те, що їй на праві приватної
власності  належить  квартира АДРЕСА_1. Відповідачка
являється  власницею квартири № 54 даного
будинку. 13.04.2006 року сталося затоплення квартири позивачки з вини
відповідача, в результаті чого квартира
№ 51 потребує ремонту, вартість якого становить 1411 грн. Відповідачка
відшкодувати завдані збитки відмовляється. Квартира тривалий час має
антисанітарний стан, зо спричиняє незручностей і потребує докладання додаткових
зусиль для облаштування побуту. Крім того, внаслідок затоплення квартири у
позивачки та  її сина погіршився стан
здоров'я, оскільки вони хворіють на бронхіальну астму і тривала висока
вологість повітря у житловому приміщенні вплинула на загострення
захворювання.  У зв'язку із затоплення
вона із сім'єю зазнала не лише матеріальних збитків, а і душевних хвилювань, що
призвело до спричинення моральної шкоди, яку оцінює в розмірі 3000 грн. Просить
суд стягнути з відповідачки матеріальні збитки в сумі 1411 грн., моральну шкоду
в сумі 3000 грн., судові витрати по оплаті судового збору 51 грн., на
інформаційно технічне забезпечення 30 грн.
та правову допомогу - 100 грн.
В судовому засіданні
позивачка позовні вимоги підтримала, просила суд стягнути  з відповідачки
кошти на відшкодування матеріальних збитків на ремонт квартири в сумі
1411 грн., моральну шкоду та судові витрати, а також витрати на правову
допомогу. Суду пояснила, що залиття її квартири відповідачкою відбувається вже
не вперше. З цього приводу вона неодноразово зверталася до ОСОБА_2 та членів її
сім'ї з проханням вжити заходів щодо припинення такої ситуації, але позитивних
результатів це не дало. Проте, до суду вона не зверталася, оскільки власними
силами усувала наслідки залиття. У той же час, відповідачка ніяким чином не
бажає дотримуватися правил добросусідства і тому, після чергового залиття
квартири її квартири та спричинення
значних збитків і небажання ОСОБА_2 вирішити це питання мирним шляхом,
вона звернулася до суду. Моральна шкода полягає в тому, що внаслідок вологості
повітря у квартирі в неї та сина загострилася астма і вони змушені були
докладати додаткових зусиль для облаштування свого побуту.
Відповідачка ОСОБА_2 в судовому засіданні
позовні вимоги не визнала, суду пояснила, що  її
вини в затопленні  квартири
позивачки немає,  оскільки 13.04.2006р.
виникла теча на з'єднанні труби та радіатора опалення. Вихід з ладу системи
опалення вона пов'язує з невиконанням РЕУ-6 своїх обов'язків щодо утримання
цього обладнання в належному стані. Проте, до РЕУ-6 з цього питання вона не
зверталася, так як вважає, що працівники РЕУ повинні систематично робити
профілактичні огляди в квартирах та вживати заходи по усуненню поломок. За
таких обставин просить суд в позові відмовити, так як ніякими своїми діями вона
збитків позивачці ні матеріальних, ні моральних не спричиняла.
Заслухавши  сторони, дослідивши матеріали справи  суд встановив наступні факти  та відповідні їм правовідносини, які
регулюються нормами цивільного та житлового законодавства законодавства.
В судовому засіданні
встановлено, що  ОСОБА_1  являється власницею  квартири АДРЕСА_1, відповідач ОСОБА_2.  являється
власницею квартири № 54 даного будинку.
13.04.2006р. сталося
затоплення  квартири АДРЕСА_1. Згідно
акту, складеного 14.04.2006р.
співробітниками КП ВЖ РЕУ-6,
причиною залиття квартири позивачки стало недбале ставлення відповідачки
до приладів системи опалення у власній квартирі.
З довідки КП ВЖРЕУ-6 від 11.12.2006р. № 1004, а також показів свідків
ОСОБА_3 і ОСОБА_4, вбачається, що відповідачка ОСОБА_2.  заявок про необхідність ремонту чи технічного
обслуговування систем опалення в її квартирі до
в КП ВЖ РЕУ-6 не подавала, аварійну службу  не викликала. Виклик аварійної бригади був
здійснений позивачкою ОСОБА_1, про що суду повідомив свідок Хворостенко Р.О. та
не заперечувала сама відповідачка.
Крім того, з показів свідка ОСОБА_4, даних ним  в судовому засіданні,  вбачається, що 13.04.2006р. відбувся виклик
аварійної служби в помешкання ОСОБА_1 в зв'язку з протіканням води з верхнього
поверху. На виклик виходили слюсаря, які усунули течу шляхом перекриття води в
будинку. Після здійснення ремонту,  вони
через диспетчера РЕУ-6,  повідомили про
причини аварії та наслідки її усунення.
Ним  особисто, як майстром поточного
ремонту був здійснений вихід в будинок 6 по вул..М.Красовоського в м.Черкаси
14.04.2006р. для складання акту по факту затоплення квартири ОСОБА_1 Квартири
позивачки була оглянута і відомості про її стан занесені до акту від
14.04.2006р. До квартири відповідачки доступу не було. Проте, в зазначеному
вище акті вказані причини виникнення течі в квартирі ОСОБА_2, оскільки про
причини аварії він та майстер ОСОБА_5. були достеменно обізнані  ще 13.04.2006р. з повідомлення диспетчера та
аварійної бригади, яка усувала цю течу.
Свідок ОСОБА_6 суду пояснив, що він мешкає в квартирі АДРЕСА_2, яка
розташована під квартирою позивачки. Про всі випадки затоплення квартири
ОСОБА_1 він обізнаний, оскільки вона постійно звертається до нього по допомогу.
Кожного разу з'ясовується, що затоплення відбувається з вини ОСОБА_2 Ці випадки
мають систематичний характер. У квітні ц.р. ОСОБА_1 в черговий раз прийшла і
повідомила, що її затопили. Він особисто бачив наслідки затоплення і допомагав
викликати слюсарів та перекривати воду, а також приймав участь у складанні
14.04.2006р. акту. Одночасно суду повідомив, що він в квартирі ОСОБА_2 не був,
так як ні його, ні ОСОБА_1 син відповідачки в квартиру не пустив, але причини
виникнення течі йому стали відомі ще 13.04.2006р., при особистому спілкуванні
із слюсарями РЕУ-6, які проводили ремонт.
кошторисним розрахунком вартості будівництва від 16.06.2006р., складеним КП
ВЖРЕЯУ-6, вартість відновлювального ремонту квартири ОСОБА_1 становить 1411
передбачено, що власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо
інше не встановлено договором або законом. Згідно із ст..10 Закону України „Про
приватизацію державного житлового фонду” утримання приватизованих квартир
здійснюється за рахунок коштів їх власників згідно з Правилам користування
приміщеннями жилих будинків та при будинкових території, які затверджуються
Кабінетом Міністрів України, незалежно від форм власності.
Відповідно до Правил
користування приміщеннями житлових будинків, затвердженими постановою Кабінету
Міністрів України від 08.10.1992 року № 572 (із
змінами, внесеними постановою КМ України № 45 від 24.01.2006р.), власник
квартири зобов'язаний дотримуватися вимог нормативно-правових актів у сфері
житлово-комунальних послуг, пожежної і газової безпеки, санітарних норм і
правил; проводити за власні кошти ремонт квартири; використовувати приміщення
житлового будинку за призначення, забезпечувати збереження житлових і підсобних
приміщень та технічного обладнання.
Таким чином, в судовому засіданні встановлено,
що затоплення квартири   АДРЕСА_1 сталося
по причині  винних дій відповідача
ОСОБА_2,  які виразилися в неналежному
утриманні нею приладів системи опалення в квартирі АДРЕСА_3.
Доводи відповідача про
відсутність її вини у затопленні квартири
позивачки спростовуються зібраними у справі доказами, оскільки про
несправність приладів системи опалення в квартирі № 54 даного будинку  відповідачкою не було повідомлено КП ВЖ
РЕУ-6, будь-яких заявок щодо технічного огляду чи ремонту, в тому числі системи
опалення, до КП ВЖРЕУ-6 з боку ОСОБА_2. не надходило, не було нею здійснено і
виклику аварійної служби в зв'язку з затопленням та не повідомлено про це
підприємство, що обслуговує будинок - КПВЖ РЕУ-6.
Відповідно до ст.1166 ЦК України
майнова шкода, завдана неправомірними діями фізичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її
Внаслідок неправомірних
дій відповідача, які виразилися в неналежному утриманні нею приладів системи
опалення  в квартирі АДРЕСА_3, позивачці
завдано матеріальну шкоду, що становить вартість відновного ремонту квартири
згідно з зведеним кошторисним розрахунком вартості будівництва від
16.06.2006р., складеним КП ВЖРЕУ-6, в сумі 1411 грн.,  тому суд вважає, що позовні вимоги в частині
стягнення з відповідачки зазначених коштів підлягають до задоволення.
Згідно з ст.ст. 23, 1677
ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок
порушення її прав.   Моральна шкода,
завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Моральна шкода
полягає у душевних стражданнях, які фізична особа зазнала у зв”язку із
знищенням чи пошкодженням її майна.
Судом факт пошкодження
майна позивачки встановлений. Крім того, доведено, що позивачка та її син
хворіють на бронхіальну астму і перебування у вологому приміщенні негативно
позначилося на їх стані здоров'я.    У той
же час, в ході розгляду справи відповідачкою ОСОБА_2 суду не надано
переконливих доказів відсутності її вини у затопленні квартири позивачки.
Таким чином, суд вважає,
що позовні вимоги ОСОБА_1 щодо спричинення їй моральної шкоди знайшли своє
підтвердження. Виходячи із засад розумності та обґрунтованості, а також
враховуючи похилий вік та матеріальний стан відповідачки, яка є пенсіонером,
суд вважає, що ці вимоги підлягають до задоволення частково - в сумі 300 грн..
Відповідно до ст.88 ЦПК
України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої
сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати.
судовий збір в сумі 51 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення в
сумі 30 грн., а також за надання правової допомоги 100 грн., що підтверджується
наданими суду квитанціями, тому суд вважає, що зазначені судові витрати
підлягають до стягнення з відповідача.
Керуючись ст.ст.10,11,57,60,61,88,214-215,218 ЦПК України,
ст.ст. 15,16,22, 23,319, 322, 1166,  1167
ЦК України, ст..10 Закону України „Про приватизацію державного житлового
фонду”, Правилами  користування
приміщеннями житлових будинків, затвердженими постановою Кабінету Міністрів
України від 08.10.1992 року № 572 (із
змінами, внесеними постановою КМ України № 45 від 24.01.2006р.), суд-
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2  про  відшкодування
матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.
на користь  ОСОБА_1 матеріальну
шкоду в сумі 1411 грн., моральну шкоду в сумі 300 грн., судові витрати в сумі
81 грн. та витрати на правову допомогу в сумі 100 грн. , всього стягнути 1892
Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного суду Черкаської області через суд першої
інстанції шляхом подачі в 10 денний строк з дня проголошення рішення заяви про
апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної
скарги,   або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК
України.

ГОЛОВУЮЧИЙ:                                                                                          І.О.Мельник

Справа 2-3225-2006 року

Р І Ш Е
Н Н Я

ІМ Е Н Е М
У К Р А Ї Н И

14 грудня   2006 року Соснівський районний суд м.
Черкаси в складі:

головуючого судді - Мельник І.О.

при
секретарі -  Євтушенко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2  про  відшкодування
матеріальної та моральної шкоди,

Керуючись ст.ст.10,11,57,60,61,88,214-215,218 ЦПК України, ст.ст. 15,16,22,
23,319, 322, 1166,  1167 ЦК України,
ст..10 Закону України „Про приватизацію державного житлового фонду”, Правилами  користування приміщеннями житлових будинків,
затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 року № 572
(із  змінами, внесеними постановою КМ
України № 45 від 24.01.2006р.), суд-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2  про  відшкодування  матеріальної та моральної шкоди задовольнити
частково.

Стягнути з  ОСОБА_2
на користь  ОСОБА_1 матеріальну
шкоду в сумі 1411 грн., моральну шкоду в сумі 300 грн., судові витрати в сумі
81 грн. та витрати на правову допомогу в сумі 100 грн. , всього стягнути 1892
грн.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного суду Черкаської області через суд першої
інстанції шляхом подачі в 10 денний строк з дня проголошення рішення заяви про
апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної
скарги,   або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК
України.

ГОЛОВУЮЧИЙ:                                                                                          І.О.Мельник