Апеляційний суд Запорізької
Справа №22-3109/08
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач: Гончар О.С.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня  2008
року                                                             м.
Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного
суду Запорізької області у складі:

головуючого судді       Кочеткової
І.В.

суддів                          Гончара
О.С., Бондаря М.С.

при секретарі               Бурима
В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну
скаргу ЗАТ КБ „ПриватБанк” на ухвалу судді Леніського районного суду м.
Запоріжжя від 02 червня 2008 року в справі за заявою ЗАТ КБ „ПриватБанк” про
видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 грошових коштів, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою судді Леніського районного суду м. Запоріжжя від
02 червня 2008 року відмовлено ЗАТ КБ „ПриватБанк” у прийнятті заяви про видачу
судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором,
відсоткам за користування кредитом, комісії та пені.

З даною ухвалою суду ЗАТ КБ
„ПриватБанк” не згодне, в зв'язку з чим звернулося до суду з апеляційною
скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм
процесуального права, просило її скасувати і передати питання на новий розгляд
до суду першої інстанції.

Вислухавши доповідача, дослідивши обставини справи, колегія суддів вважає,
що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно п.4 ч.2 ст.307 ЦПК України за наслідками розгляду
апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд має право
скасувати ухвалу і передати питання на новий розгляд суду першої інстанції.

Встановлено, що відмовляючи ЗАТ КБ „ПриватБанк” у
прийнятті заяви про видачу судового наказу щодо стягнення заборгованості за
правочином - кредитним договором суд першої інстанції керувався тим, що
відповідно до ч.1 ст.100 ЦПК України суддя відмовляє у прийнятті заяви про
видачу судового наказу, якщо заявлено вимогу непередбачену ст. 96 цього
Кодексу, або із заяви і поданих документів вбачається спір про право.

Разом з тим, з такими висновками суду погодитись не
можна.

Відповідно до ст. 96 ЦПК України судовий наказ може бути
видано, якщо заявлено вимогу, яка ґрунтується на правочині, вчиненому у
письмовій формі.

Кредитний договір №ZPХRRX06050455 від 30 серпня 2007 року
укладений між ЗАТ КБ „ПриватБанк” і ОСОБА_1 вчинено в письмовій формі. Підстав
вважати зазначений правочин нікчемним нема. Заявник в заяві про видачу судового
наказу не ставить питання про визнання, встановлення, поновлення, скасування,
позбавлення чи припинення прав сторін, або ж усунення будь-яких перешкод щодо
нього. Отже за таких обставин судова колегія приходить до переконання, що
оскаржувана ухвала суду не ґрунтується на законі, а тому підлягає скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 307, 314, 315,
317 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ЗАТ КБ „ПриватБанк” задовольнити.

Ухвалу судді Леніського районного суду м. Запоріжжя від
02 червня 2008 року про відмову у прийнятті заяви про видачу судового наказу по
справі скасувати і передати питання на новий розгляд суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя

суддя

суддя

Кочеткова І.В.

Бондар М.С.

Гончар О.С.