Справа № 22ц-1345/2008                              Головуючий у 1
Категорія - цивільна                                     Ковальова
Доповідач - Позігун М.І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2008 року

м. Чернігів

Апеляційний
суд Чернігівської області у складі:

головуючого-судді:

ПОЗІГУНА М.І.

суддів:

іШУТКО
В.М., ШЕВЧЕНКА в.М.

при секретарі:         з участю:

ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Чернігові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
ухвалу судді Ніжинського  міськрайонного
суду Чернігівської області від 20 червня 2008 року про визнання неподаною та
повернення позовної заяви ОСОБА_1 до комунального підприємства „Служба єдиного
замовника” про стягнення матеріальної та моральної шкоди, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1
звернулась з апеляційною скаргою на ухвалу судді Ніжинського міськрайонного
суду від 20 червня  2008 року, якою її позовну
заяву визнано неподаною і повернуто в зв'язку з не усуненням у встановлений
строк  недоліків позовної заяви, вказаних
в ухвалі судді від 06 червня 2008 року.

Ухвалою
судді Ніжинського міськрайонного суду від 06 червня 2008 року позовну заяву
ОСОБА_1 до КП „Служба єдиного замовника” про стягнення матеріальної та
моральної шкоди  було залишено без руху,
як таку, що не відповідає вимогам ст. 119 ЦПК України (а.с. 26).

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1  просить
ухвалу судді Ніжинського міськрайонного суду від 20 червня 2008 року скасувати,
а матеріали позовної заяви направити для розгляду по суті в суд першої
інстанції. Незаконність ухвали апелянт обґрунтовує порушенням суддею норм
процесуального права. На думку апелянта,
при прийнятті ухвали про повернення її позовної заяви не враховані
викладені нею в позовній заяві підстави, на яких ґрунтуються заявлені вимоги,
та не враховано, що вона є не лише спадкоємицею померлого ОСОБА_2, який укладав
з відповідачем Договір на обслуговування будинку, а і одним із співвласників
квартири. Таким чином, посилання судді на ухвалу Ніжинського міськрайонного
суду від 02 квітня 2008 року, якою було закрите провадження у справі за позовом
ОСОБА_2 з тих підстав, що спірні правовідносини не допускають
правонаступництва, порушує диспозитивність судового процесу та її право, як
співвласника квартири, на звернення до суду за захистом своїх прав, що
передбачено ст. 3 ЦПК України. Крім того, відповідно до роз'яснень, викладених
в постановах Пленуму Верховного Суду України від 21.12.1990 року №9 та від
05.03.1977 року №1, ухвала суду першої інстанції в усіх випадках повинна бути
мотивована, у тому числі й при вирішенні питання повернення позовної заяви, а в
ухвалі від 20 червня 2008 року відсутні мотиви, з яких суд дійшов висновку щодо
невідповідності позовної заяви вимогам ст. 119 ЦПК України, та у разі
необхідності уточнення змісту позовних вимог суддя повинен був викликати
сторони до суду з метою їх уточнення, з'ясування можливих проти них заперечень,
одержання попередніх відомостей про обставини, що мають значення для справи, та
про докази, які мають сторони.

Заслухавши
суддю-доповідача, вивчивши  матеріали
позовної заяви, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає,
що апеляційна скарга підлягає
задоволенню з таких підстав.

Підставою
для визнання позовної заяви неподаною та її повернення в оскаржуваній ухвалі
зазначено відсутність права у ОСОБА_1 на звернення до суду з даним позовом та
невиконання нею у встановлений строк вимог ухвали судді від 06 червня 2008 року
про залишення її позовної заяви без руху у зв'язку з невідповідністю її вимогам
ст. 119 ЦПК України щодо її форми та змісту, а саме в позовній заяві не
викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги і не зазначені
докази, що підтверджують кожну обставину, або наявність підстав для звільнення
від доказування, зокрема, не зазначено чи перебувала позивачка  у договірних відносинах з КП, чи сплачувала
щомісячно за послуги, та які правові підстави дії укладеного ОСОБА_2договору з
відповідачем стосовно позивачки, відсутні відомості з МБТІ про реєстрацію права
власності на квартиру на теперішній час, не вказано, яким шляхом слід
зобов'язати відповідача провести ремонтні роботи тощо.

Однак
такий висновок судді не ґрунтується на вимогах процесуального закону та
суперечить наявним матеріалам справи.

Вирішуючи
питання про відкриття провадження у справі, суд вдався до обговорення
питання  про наявність у позивачки права
на звернення до суду з даним позовом. При цьому, суд першої інстанції не
врахував, що  відповідно до положень ст.
55  Конституції України  та ст. 3 ЦПК України кожна особа має право
звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів. Крім того, суддя не врахував, що ОСОБА_1 відповідно
до свідоцтва про право власності на житло, копія якого додана позивачкою до
позовної заяви (а.с.12) є одним із співвласників квартири АДРЕСА_1 і зі змісту
її позовної заяви вбачається, що вона звертається за захистом порушеного права
як співвласник квартири.

Позовна
заява повинна відповідати вимогам статей 119, 120 ЦПК України.  В статті 121 ЦПК України, яка регламентує
залишення позовної заяви без руху, зазначено, що суддя постановляє ухвалу, в
якій зазначає підстави залишення заяви без руху,  лише якщо встановить, що  позовну заяву подано без додержання вимог,
викладених у статтях 119 і 120 цього кодексу, або не сплачено судовий збір чи
не оплачено витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Як вбачається з матеріалів справи,  в
обґрунтування позовних вимог  до позовної
заяви ОСОБА_1 додано ксерокопію паспорту, копії заяв про проведення ремонту
даху, акт обстеження квартири від 06 грудня 2007 року, копія Договору з КП
„Служба Єдиного Замовника”, копія свідоцтва про право власності на житло, копія
свідоцтва про смерть ОСОБА_2, копія ухвали від 02 квітня 2008 року про закриття
провадження у справі, копія договору  від
14 квітня 2008 року (а.с.1-24).  Вважаючи
цю позовну заяву такою, що не відповідає вимогам ст. 119 ЦПК України, суддя в
ухвалі фактично дає оцінку наданим доказам та можливому неправильному
обґрунтуванню вимог, що є неприпустимим на стадії пред'явлення позову та
відкриття провадження по справі. У позовній заяві викладені доводи позивача та
додані документи, достатність та належність яких та їх оцінка можлива лише при
розгляді справи та ухвалення рішення по суті спору.

Крім того, виходячи з положень ст. 130 ЦПК України, в попередньому судовому
засіданні суддя вживає дії спрямовані безпосередньо на підготовку справи до
судового розгляду, вчиняючи відповідні процесуальні дії залежно від специфіки
справи.  Отже, проводячи підготовку
справи до судового розгляду, виходячи із підстав позову, суд міг визначити коло
осіб, які беруть участь у справі, з'ясувати які засоби доказування будуть надані
суду сторонами, витребувати докази за клопотанням сторін.

Висновок судді також суперечить
роз'ясненням Верховного Суду України,
викладеним в п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня
1990 року № 9 “Про практику застосування судами процесуального законодавства
при розгляді цивільних справ по першій інстанції”, де зазначено, що заява не
може бути визнана неподаною та повернута за мотивами ненадання доказів.

За таких обставин, ухвалу судді від 20 червня 2008 року не можна визнати
законною та обґрунтованою, а тому вона підлягає скасуванню з направленням
матеріалів позовної заяви до того ж суду для вирішення питання про її
прийняття.

Керуючись ст.ст.  303,   307, 312 ч.1 п.3,  314, 315, 317, 319 ЦПК України,  суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу судді Ніжинського
міськрайонного суду Чернігівської області від 20 червня 2008 року
скасувати, а  матеріали позовної заяви
направити до того ж суду для вирішення питання про можливість відкриття
провадження в даній справі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути
оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох
місяців.

Головуючий:
Судді: