У Х В А Л А

І м е н е м   У к р а ї н и

Колегія суддів Судової палати у
цивільних справах Верховного Суду України в складі:

Яреми А.Г.,

Лихути Л.М.,

Охрімчук Л.І.,

розглянувши у  попередньому судовому засіданні в м. Києві 13листопада 2008 р. цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до Виробничо-збутового підприємства “Нафтогаз” Національної
акціонерної компанії “Нафтогаз України” про поновлення на роботі, стягнення
середнього заробітку за час вимушеного прогулу за касаційною скаргою ОСОБА_1 на
рішення Апеляційного суду м. Києва від 24 січня 2008 р.,

в с т а н о в
и л а:

У серпні 2007 р. ОСОБА_1 звернувся
до суду з позовом до Виробничо-збутового підприємства “Нафтогаз” Національної
акціонерної компанії “Нафтогаз України” про поновлення на роботі, стягнення
середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Посилався на те, що з березня
2004 р. працював у відповідача, в тому числі на посаді начальника управління
комерційної роботи та зовнішньоекономічної діяльності. Наказом від 25 вересня
2006 р. затверджено нову організаційну структуру та штатний розпис ВЗП
“Нафтогаз”,  працівників попереджено про
зміну істотних умов праці. Наказом від 5 жовтня 2006 р. працівників попереджено
про скорочення посад та наступне вивільнення у разі неможливого
працевлаштування після закінчення двохмісячного строку з дня попередження.
Наказом від 30 липня 2007 р. його звільнено з посади  за п. 1 ст. 40 КЗпП України зв”язку із
скороченням штату.

Вважаючи, що звільнення проведено з
порушенням вимог КЗпП України, оскільки не вирішено питання щодо його
переважного права залишення на роботі, порушені строки про попередження про
звільнення, просив поновити його на роботі та стягнути середній заробіток за
час вимушеного прогулу, а також відшкодувати моральну шкоду.

Рішенням Оболонського районного
суду м. Києва від 23 листопада 2007 р. позов задоволено.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва
від 24 січня 2008 р. рішення районного суду скасовано, ухвалено нове рішення,
яким у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_1,
посилаючись на невідповідність  висновків
суду фактичним обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального
права, просить скасувати рішення апеляційного суду  та залишити рішення суду першої інстанції без
змін.

Колегія суддів дійшла висновку про те, що
підстави для  скасування   рішень суду
відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК
України під час  розгляду  справи
в  касаційному   порядку
суд перевіряє  в  межах
касаційної  скарги  правильність застосування судом першої  або
апеляційної  інстанції  норм
матеріального  чи
процесуального  права  і
не  може  встановлювати або (та) вважати
доведеними  обставини,  що
не  були  встановлені
в  рішенні   чи відкинуті   ним,
вирішувати   питання   про
достовірність  або недостовірність
того чи іншого доказу,  про перевагу
одних доказів над іншими.

Доводи касаційної скарги не дають
підстав для висновку про те, що судом допущено порушення або неправильне
застосування норм  процесуального права,
яке призвело до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. ст. 332, 336 ЦПК
України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду
України

у х в а л и л
а:

Касаційну
скаргу ОСОБА_1 на рішення Апеляційного суду м. Києва від 24 січня 2008 р.
відхилити, а
зазначене судове рішення залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Верховного Суду України

А.Г.  Ярема

Л.М. Лихута

Л.І. Охрімчук