Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

8 жовтня 2008 року                                   м.
Малин
справа № 2-183/2008

Малинський районний суд Житомирської області  у складі: головуючого - судді Тарасенка М.П.,
з секретарем Хитрич Н.Я. , за участю сторін, розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Малині справу за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2про визнання договору
дійсним, стягнення боргу та моральної шкоди,-

Встановив

Позивач звернувся до суду, просив стягнути на свою
користь 27000 грн. боргу, 4500 штрафу та відсотків у сумі 29131 грн.,
посилаючись на те, що за договором позики під заставу двоповерхового приміщення
контори, яке знаходиться в с. Українка Малинського району він передав 21 червня
2006 року відповідачеві   гроші в сумі
27000 грн. з терміном повернення до 20 червня 2007 року, під 60 % річних з
виплатою відсотків, штрафу у розмірі 50 грн. за кожний день прострочення
платежу, проте відповідач не повертає йому борг, а тому йому заподіяно моральну
шкоду

В судовому засіданні позивач неодноразово збільшував
вимоги та уточнив, просить визнати дійсним договір застави від 20.06.2006 року
на суму 169519 грн.62 коп. стягнути на його користь борг на суму 133519 грн. 62
коп., а також моральну шкоду в сумі 10000 грн., пояснивши,  він
надав у позику відповідачу грошові кошти в сумі 27000 грн. після
підписання договору  у готелі в м. Малині
в присутності свідків і ця сума не відноситься до раніше отриманої від нього
відповідачем суми 27726 грн., на які той надав розписки про їх отримання,
справу про стягнення яких розглядає Святошинський районний суд м. Києва.

Відповідач позов не визнав та пояснив, що договір позики
є безгрошовим, оскільки він гроші не отримував а підписав зовсім інший договір
у  замін раніше виданих розписок за якими
він отримав від позивача позику у доларах США, справа про що розглядається
Святошинським районним судом м. Києва. Позивач перший лист договору підмінив.

Розглянувши справу у межах заявлених вимог та на підставі
наданих доказів суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав:

Згідно ст. 1046 ЦК України позичальник  зобов”язаний повернути позикодавцеві позику
/грошові кошти у такій саме сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій
саме кількості, такого саме роду та такої самої якості, що були передані йому
позикодавцем/ у строк і в порядку, що встановлені договором.

Згідно ст. 577 вказаного Кодексу якщо предметом застави є
нерухоме майно, а також у інших випадках, встановлених Законом, договір застави
підлягає нотаріальному посвідченню.

Згідно ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Встановлено, що позивач надав в судове засідання
ксерокопію договору позики від 21 червня 2006 року укладеного між сторонами,
згідно якого позивач зобов”язувався передати відповідачеві до підписання
договору 27000 грн. під 60 % річних з виплатою відсотків щомісячно 20 числа, а
відповідач зобов”язувався цю суму повернути позивачеві в строк до 20 червня 2007
року. Сторона, винна в неповерненні чи несвоєчасному поверненні грошей має
сплатити штраф в сумі 50 грн. за кожен день прострочки. В заставу відповідач
заставляє двоповерхове приміщення контори в АДРЕСА_1

Як видно з пояснень позивача він передав відповідачу
27000 грн. до підписання договору в готелі в м. Малині, свідки ОСОБА_3.,
ОСОБА_4 пояснили, що гроші передавалися у машині біля будинку позивача, свідок
ОСОБА_5 . пояснила, що вона друкувала текст договору у замін на розписки, які
відповідач давав позивачу при отриманні позики, а справа про стягнення боргу за
розписками розглядається в Святошинському районному суді м. Києва.

Оскільки в судовому засіданні встановлені розбіжності
щодо обставин укладання договору та місця фактичної передачі грошей на вимогу
суду позивач не надав суду оригінал договору
від 21 червня 2006 року, а тому суд визнає, що фактично такий договір не
існує.

Згідно ст. 208 ч.1, п.3, 4 ЦК України у письмовій формі
належить вчиняти правочини фізичних осіб між собою на суму, що перевищує у
двадцять і більше разів розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян...
. Інші правочини, щодо яких законом встановлено письмову форму.

Оскільки позивач вимагає повернення коштів, що
перевищують у двадцять і більше разів розмір неоподатковуваного мінімуму
доходів громадян за відсутності письмового договору позики та письмового
договору застави, який не засвідчений нотаріусом суд приймає рішення про
відмову у позові щодо стягнення суми позики та визнання договору застави
дійсним.

Суд також відмовляє у задоволенні позову щодо
/немайнової/ моральної шкоди, оскільки вони є похідними від первинних вимог у
задоволенні яких суд відмовив.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 88, 179, 213, 215, 218 ЦПК
України, ст. ст. 208, 577, 1046 ЦК України,-

вирішив

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання
договору позики дійсним, стягнення боргу та моральної шкоди відмовити за
безпідставністю вимог.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду
Житомирської області через Малинський районний суд  шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження
протягом 10 днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається протягом
20 днів після подачі заяви про апеляційне оскарження.

Головуючий