Апеляційний суд Запорізької
Справа №22-2864/08
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач: Гончар О.С.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2008 року                                                                                       м.
Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого судді            Кочеткової
І.В.

суддів                                    Гончара
О.С., Бондаря М.С.

при секретарі                     Винник
І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 20 травня
2008 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення грошової суми за
договором позики, -

ВСТАНОВИЛА:

В березні 2008 року ОСОБА_2 звернулась в суд з позовом до
ОСОБА_1. про стягнення грошової суми за договором позики. Зазначала, що 18
березня 2005 року позивач надала відповідачеві позику в сумі 2000 доларів США,
про що була складена розписка. В свою чергу остання зобов'язувалась їх
повернути позивачеві за першою її вимогою. Проте ОСОБА_1. своїх обов'язків,
щодо повернення грошових коштів не виконала.

Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 20
травня 2008 року позов задоволено. ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто
еквівалент 2000 доларів США - 10 100 грн. Вирішено питання про судові витрати.

З таким рішенням суду ОСОБА_1. не
погодилась, в зв'язку з чим звернулась до суду з апеляційною скаргою, в якій
посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права,
просила його змінити. Зазначити, що з відповідача належить стягнути не 10100
грн., а саме 2000 доларів США. В іншій частині рішення суду не оскаржувалось.

Вислухавши доповідача, дослідивши обставини справи, колегія суддів вважає,
що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд вправі
відхилити апеляційну скаргу і залишити рішення без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Згідно ч.ч.1, 2 ст. 533 ЦК України грошове зобов'язання
повинно бути виконано в гривнях. Використання іноземної валюти, а також
платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території
України по зобов'язанням допускається у випадках і на умовах, встановлених
законом. Статті 1046-1053 ЦК України, які регулюють правовідносини за договором
позики, не допускають можливості розрахунків в іноземній валюті.

Отже суд першої інстанції правильно дійшов висновку про
необхідність стягнення суми в гривневій грошовій формі.

При визначенні суми, яка підлягає стягненню з відповідача за договором
позики, суд правильно застосував курс гривні до долару США на час слухання
справи за даними Нацбанку України, правильно визначив суму, яка підлягає
стягненню, - 10100 грн.

За таких обставин судова колегія вважає, що підстав для
задоволення апеляційної скарги немає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 307, 314, 315,
317 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 20
травня 2008 року в цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і
може бути оскаржена до Верховного Суду України протягом двох місяців.

Головуючий суддя

суддя

суддя

Кочеткова І.В.

Бондар М.С.

Гончар О.С.