Колегія суддів Судової палати у цивільних справах
Верховного Суду України в складі:
суддів:
Перепічая В.С., Данчука
В.Г., Косенка В.Й., -
розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до
товариства з обмеженою відповідальністю “Центр комплексного проектування УБ
ХАЕС” про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час
вимушеного прогулу за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Нетішинського
міського суду Хмельницької області від 18 березня 2008 року та ухвалу
апеляційного суду Хмельницької області від 23 червня 2008 року,
в с т а н о в и л а:
У листопаді 2007 року ОСОБА_1, звернувшись до суду з указаним позовом,
зазначала, що згідно з наказом № 78-к від 2 березня 2005 року вона була
звільнена з посади інженера 1 категорії відкритого акціонерного товариства
“Управління будівництва Хмельницької АЕС” на підставі п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП
України у зв'язку зі скороченням чисельності працівників. Вважає звільнення
незаконним, оскільки попередження про звільнення було загальним, а не
персональним, їй не пропонувалась інша робота та не було враховано її переважне
право залишення на роботі. Відділ комплексного проектування лише змінив назву
на “Центр комплексного проектування”, а тому фактично скорочення чисельності
працівників не відбулось.
Посилаючись на викладене, позивачка просила поновити її на роботі та
стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу.
Рішенням Нетішинського міського суду Хмельницької області від          18 березня 2008 року, залишеним без
змін ухвалою апеляційного суду Хмельницької області від 23 червня 2008 року, в
задоволенні позову відмовлено.

У обґрунтування касаційної скарги
ОСОБА_1 посилається
на невідповідність висновків судів обставинам справи, неправильне застосування
судами норм матеріального права, порушення норм
процесуального права та ставить питання про скасування судових рішень і ухвалення нового рішення.

Колегія суддів дійшла висновку про те, що
підстави для скасування  судових рішень
відсутні.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Згідно з
вимогами ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку
суд перевіряє в межах касаційної скарги
правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції
норм  матеріального чи процесуального
права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Матеріали
справи та доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про те,
що судами допущено неправильне застосування норм матеріального права чи
порушення норм процесуального права, яке призвело до неправильного вирішення
справи.

Керуючись ст.
332 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного
Суду України

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Нетішинського
міського суду Хмельницької області від             18 березня 2008 року та ухвалу апеляційного
суду Хмельницької області від 23 червня 2008 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

В.С. Перепічай

В.Г. Данчук     В.Й. Косенко