Справа
№2-1467/08
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.06.2008 року                                                                                                       місто
Алушта

Алуштинський міський суд                                                        Автономної Республіки Крим

в складі

головуючого судді                Скісова
Є.М.

при секретарі                        Ступіній
О.С.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визнання договору купівлі - продажу дійсним та визнання права власності на
нерухоме майно,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 звернувся до суду з|із|
позовом до ОСОБА_2 про визнання|зізнання|
права власності на нерухоме майно, мотивуючи вимоги тим, що 12 жовтня 2005 року
між ними укладений договір купівлі-продажу недобудованого житлового будинку, що
розташований|схильного| в
АДРЕСА_1.

Відповідач з угоди отримав|               5 тисяч доларів США, передав будинок|дім,хату| позивачеві і зобов'язався
прибути 25 жовтня 2005 року в Алуштинськую державну нотаріальну контору для
нотаріального оформлення договору. Проте|однак| він це зобов'язання не виконав. посилаючись на ст.220 ч.2
позивач просить|прохає|: визнати
дійсним  договір купівлі-продажу
недобудованого житлового будинку, що розташований|схильного| в АДРЕСА_1, укладений між ОСОБА_2 і ОСОБА_1.
Визнати за ним право власності на недобудований житловий будинок, розташований|схильний| в АДРЕСА_1.

У суді позивач і його представник
позовні вимоги підтримали в повному|цілковитому|
обсязі|обсязі|. Відповідач до
суду не з'явився, в наданій заяві просить|прохає| справу|річ|
розглянути|розгледіти| в його
відсутність, позов визнає.

Вислушив позивача, його представника, дослідивши письмові докази у
справі, суд знаходить|находить|
позов підлягаючим задоволенню.

Судом встановлено|установлено|,
що 12 жовтня 2005 року між сторонами укладений|ув'язнений| договір купівлі продажу| недобудованого житлового будинку з|із|
об'ємом|обсягом| виконаних
будівельних робіт на 45%, розташований|схильний|
в АДРЕСА_1, згідно якогоОСОБА_2 передав будинок|дім,хату|ОСОБА_1., а позивач прийняв майно і сплатив
відповідачеві 5 тисяч доларів. Вказаний факт сторони не оспорюють|заперечують|. Право власності на
вказаний об'єкт належало ОСОБА_2 на підставі договору| купівлі-продажу від 1 вересня 2003 року, посвідченого|посвідченого| нотаріально. Таким
чином, сторонами виконані всі істотні|суттєві|
умови| договору купли-продажи. За умовами договору
відповідач повинен був прибути 25 жовтня 2005 року в Алуштінськую державну
нотаріальну контору для нотаріального посвідчення договору. Проте|однак| він цю умову не виконав і
ухиляється від явки до нотаріуса.

Відповідно до ст.220 ч.2, якщо сторони домовилися щодо|відносно| всіх істотних|поважних| умов договору, що
підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне|цілковитого| або часткове його виконання, але|та| одна із сторін ухиляється від
його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. В цьому
випадку подальше|наступне|
нотаріальне посвідчення договору не потрібне.

Отже, вимога позивача про визнання|зізнання| договору дійсним засновані на законі.

Підлягають задоволенню і вимоги позивача
про визнання|зізнання| за
ним права власності на недобудований житловий будинок, оскільки згідно ст.334
ч.3 ЦК| право власності на майно за договором, що
підлягає нотаріальному посвідченню, виникає з моменту|із моменту| такого посвідчення, або з моменту|із моменту| набрання законної сили
рішення|розв'язання,вирішення,розв'язування|
суду про визнання|зізнання|
договору, не посвідченого |посвідченого|
нотаріально, дійсним.

Керуючись ст.220 ч.2, ст.334 ч.3 ЦК, ст.20, 60, 213-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ

Позов
ОСОБА_1 задовольнити в повному обсязі.

Визнати
дійсним договір купівлі - продажу недобудованого житлового будинку
розташованого за адресою АДРЕСА_1, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 12 жовтня
2005 року.

Визнати за
ОСОБА_1 право власності на недобудований житловий будинок, що розташований  за адресою АДРЕСА_1.

Стягнути з
ОСОБА_2 державне мито на користь ОСОБА_1 в сумі 8 гривень 50 копійок.

Стягнути з
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати пов'язані з
інформаційно технічним забеспеченням в сумі 7 гривень 50
копійок.

Стягнути з
ОСОБА_2 державне мито на користь держави в сумі 91 гривня 50 копійок.

Стягнути з
ОСОБА_2 на користь держави витрати пов'язані з
інформаційно технічним забеспеченням в сумі 22 гривні 50
копійок.

Рішення може
бути оскаржене в порядку статті 294 ЦПК України.

Суддя:  підпис

З орігіналом згідно

Суддя:

Секретар:

Рішення набрало законної сили 26.06.08 року

Суддя:

Секретар: