Справа № 2-351/2008
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«07»
жовтня 2008 року                         Хортицький
районний суд міста Запоріжжя в складі:

головуючого - судді Панкеєва О.В.,

при секретарі  Голівщук Т.М.,

за участю позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_3, представника відповідача
Кравченко М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі
цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Комунального підприємства
"Виробниче ремонтно-експлуатаційне житлове об'єднання № 8", 3-ті
особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, про визнання дій незаконними та спонукання до
анулювання заборгованості,

установив:

15.01.2008 р. ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до КП
"ВРЕЖО № 8". В позові зазначили, що разом з іншими особами є
мешканцями квартири АДРЕСА_1, що знаходиться в експлуатації відповідача.
Рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 06.03.2002 р. між
мешканцями квартири розподілено особові рахунки зі сплати комунальних послуг. З
цього ж часу позивачі сплачують комунальні послуги окремо за своїм особовим
рахунком НОМЕР_1, а інші мешканці квартири - ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6
сплачують ці послуги самостійно. Проте незважаючи на розподілення рахунків
починаючи з 01.05.2002 р. відповідач продовжує обліковувати заборгованість
позивачів за минулі періоди попри 3-х-річний строк позовної давності.
Посилаючись на норми ст. 257 ЦК, просять визнати незаконними дії КП "ВРЕЖО
№ 8" в частині вимоги сплатити заборгованість по квартплаті та комунальним
послугам, що виникла до спливу 3-річного строку позовної давності, та
зобов'язати відповідача скасувати заборгованість в сумі 4.530,72 грн. по
особистому рахунку НОМЕР_1, відкритим на ім'я ОСОБА_1

Представник позивач ОСОБА_3, позивач ОСОБА_1 вимагають визнати дії ВРЕЖО 8
незаконними, та зобов'язати касувати борг. При цьому позивач та його
представник не змогли пояснити суду якому Закону не відповідають дії ВРЕЖО 8,Ю
посилаючись лише на ст.. 257 ЦК України трьохрічний строк позовної давності.

Представник відповідача - КП "ВРЕЖО № 8" - позов не визнала, суду
пояснила, що 6.03.2002 року  рішенням
Хортицького райсуду було змінено умови договору найму квартири АДРЕСА_1 та
розподілені особисті рахунки. За попереднім договором найму квартиронаймачем
була ОСОБА_1, та неї було відкрито особистий рахунок НОМЕР_1 та на час зміни
договору найму судом сторонами замовчувалося наявність боргу, яка складала 3764
гривні 66 копійок, та розподілу боргу між сторонами у судовому порядку не
проводилося.  Після розподілу особистих
рахунків борг залишився обліковуватися на особистого рахунку НОМЕР_1. На зміну
договору найму  було відкрито ще 2
рахунки НОМЕР_2  на ім'я ОСОБА_7 та
НОМЕР_3 на ім'я ОСОБА_4 , самовільно перенесення боргу на інші рахунку законом
не передбачено, а розподілити між собою борг жильці квартири не забажали. ВРЕЖО
8 не вчиняло ніяких незаконних дій та
діючим законодавством не передбачено можливість скасування облікованої
за певним особовим рахунком заборгованості, якщо така заборгованість не
сплачена.

Позивач ОСОБА_2 та треті особи ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6  у судове засідання не з'явилися, про час
розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином, про причини
неявки суд не повідомили, своїх заперечень не надали.

Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи суд вважає позовні вимоги
такими, що не підлягають задоволенню, з наступних підстав.

У відповідності до ч. 1 ст. 64 ЖК України члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем
усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого
приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову
відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору.

Згідно ч. 1 ст.
543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників)
кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі
як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

При цьому ч. 1 ст.
544 ЦК встановлено, що боржник, який виконав солідарний обов'язок, має право на
зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній
частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки,
яка припадає на нього.

Відповідно до вимог ст..11, 60 ЦПК
України суд розглядає справу у межах вимог та доказів наданих сторонами.

Судом встановлено, що позивачі
ОСОБА_1 і ОСОБА_2 є мешканцями квартири АДРЕСА_1. Будинок знаходиться в
експлуатації КП "ВРЕЖО № 8". Крім позивачів, мешканцями квартири є
також ОСОБА_4, ОСОБА_5 і ОСОБА_6

Рішенням Хортицького районного суду
м. Запоріжжя від 06.03.2002 р. встановлено порядок користування квартирою,  та змінено договір найму квартири АДРЕСА_1.
За попереднім договором найму квартиронаймачем була ОСОБА_1, та неї було
відкрито особистий рахунок НОМЕР_1. На зміну договору найму  ВРЕЖО 8 було відкрито ще 2 рахунки особистих рахунки
НОМЕР_1  на ім'я ОСОБА_7 та НОМЕР_3 на
ім'я ОСОБА_4

При розгляді спору з приводу
користування квартирою за рішенням Хортицького районного суду від 06.03.2002
року не вирішувалося питання про розподіл боргу між жильцями квартири та на час
зміни договору найму судом сторонами замовчувалося наявність боргу, яка
складала на 06.03.2002 року 3764 гривні 66 копійок, та розподілу боргу між
сторонами у судовому порядку не проводилося.
Після розподілу особистих рахунків борг залишився обліковуватися на
особистого рахунку НОМЕР_1.

Таким чином, до відповідного
рішення суду і його виконання 01.05.2002 р. позивачі разом з іншими мешканцями
квартири несли солідарні зобов'язання щодо оплати комунальних послуг. Після
01.05.2002 р. КП "ВРЕЖО № 8" не перерозподілило між мешканцями
квартири суму боргу, що виник раніше, хоча на думку позивачів мало б це
зробити.

Позивачі обґрунтовують твердження
про порушення їх прав тим, що представники відповідача неодноразово відмовляли
їм у задоволенні заяв про анулювання заборгованості або розподілення її у
рівних частках між всіма особами, які зареєстровані у квартирі.

Проте на яких законних підставах КП
"ВРЕЖО № 8" повинно було анулювати заборгованість, позивачі не
зазначають. Посилання на норми ст. 257 ЦК України суд до уваги не приймає,
оскільки ця законодавча норма регулює строки позовної давності, та не позбавляє
можливості заявляти такі вимоги та скасування боргу. Як пояснив представник
позивача ніяких спорів про стягнення заборгованості між ВРЕЖО 8 та ОСОБА_1 у
суді не має.

Анулювання боргу, що виник
понад  три роки порушує право ВРЕЖО 8 на
звернення до суду  про подання таких
вимог та є порушенням ст. 3 ЦПК України.

Що ж стосується розподілення
заборгованості, що існувала станом на 01.05.2002 р., то таке розподілення не
може бути застосоване житлово-експлуатаційною організацією, оскільки дані
бухгалтерського обліку за минулий період не можуть бути змінені або виправлені,
бо така зміна або виправлення означало б фактичне перекручення звітності. Крім
того, правила ст. 543 ЦК України передбачають право кредитора заявляти вимоги
до будь-кого з солідарних боржників і не містять вказівки на обов'язок
кредитора визначати частку кожного з боржників у загальній сумі боргу.

Заборгованість, яка виникла до
розподілення особових рахунків між мешканцями квартири, і яка відповідно є
оплаченою або стягнутою в солідарному порядку, може бути розподілена між ними
за домовленістю. У разі відсутності такої домовленості особа, яка оплатила
відповідний рахунок у тому числі і за інших мешканців, має право відшкодувати
понесені витрати в судовому порядку (регресна вимога). Наразі заборгованість
ніким не сплачена, а тому правила регресного відшкодування застосовані бути не
можуть.

Оцінивши надані сторонами докази у
їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що в діях відповідача порушення
закону відсутні, і підстав для задоволення позову не вбачає.

Керуючись
ст.ст. 3,10,11, 60, 209, 212-218  ЦПК
України, ст. 257 ЦК України, ст.. 71, 72 ЦК України в редакції 1963 року,  ст.. 64 ЖК України,  ст.543,544
ЦК України, суд

вирішив:

У задоволенні позову ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Комунального підприємства
"Виробниче ремонтно-експлуатаційне житлове об'єднання № 8", 3-ті
особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, про визнання дій незаконними та спонукання до
анулювання заборгованості - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про
апеляційне оскарження. Заява про апеляційне оскарження може бути подана
протягом 10 днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга повинна бути
подана протягом 20 днів з дня подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя