Справа № 2 - 1378/08
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М     У К Р А Ї Н И

28 жовтня 2008 року Роменський
міськрайонний суд Сумської області в складі головуючого судді  В.О. Шульги, при секретарі М.Ю. Устенко  розглянувши у відкритому  судовому засіданні в залі суду в м. Ромни
цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до
ОСОБА_2  про  відшкодування матеріальної та моральної
шкоди, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1
звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 і просить стягнути з відповідача  583 грн. у відшкодування завданих
матеріальних збитків, 1000 грн. у відшкодування моральної шкоди, 59,5 грн.
судового збору, 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення, 250 грн.
витрат на оплату правової допомоги, а всього 1922,5 грн. Обґрунтовуючи  вимоги позовної заяви, позивач вказала,  що  15
серпня 2008 року близько 17 години вона перебувала у своєму будинку АДРЕСА_1. В
цей час вона почула крик з вулиці і визирнула у вікно.  На подвір'ї побачила свого сина, який
прямував до неї додому, а позад нього бігла відповідач з вилами. Коли син
зайшов у хату відповідач почала кидати камінням по будинку. Один із камінців
влучив у вікно будинку, від чого скло і рама вінка розбилися. Після цього вона
викликала міліцію.  Постановою ДІМ
Роменського МВ від 19 серпня 2008 року в порушенні кримінальної справи за
фактом описаних подій було відмовлено на підставі ст. 6 п. 2 та ст. 11 ч. 2 (за
малозначністю) КПК України. Унаслідок неправомірних та винних дій відповідача,
які полягають у пошкодженні вікна будинку, їй було завдано матеріальної шкоди у
розмірі 583 грн., що становить вартість відновлювального ремонту вікна.
Добровільно відповідач  шкоду не
відшкодовує. Крім матеріальної шкоди їй заподіяна і моральна шкода, яка полягає
в усвідомленні фактів тривалого порушення її законних прав на нормальні житлові
та побутові умови. Вона постійно перебуває
в стані нервового напруження, оскільки пошкодження вікна призвело до
втрати  естетичного вигляду всього
будинку та унеможливлює нормальне користування кімнатою в якій розташоване
вікно. Таке становище вкрай негативно впливає на її щоденне самопочуття,
викликає глибоке обурення. Моральна шкода посилена тим,  що відповідач не вживає ніяких заходів  для усунення завданої шкоди та її
відшкодування , а тому вона змушена в різних інстанціях відстоювати свої права.
Виходячи з характеру та обсягу моральних страждань, їх тривалості, завдану
моральну шкоду оцінює в розмірі 1000 грн.

В
судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, просила позов задоволити.
Суду пояснила,  що 15 серпня 2008 року
близько 17 години вона перебувала вдома. В цей час вона почула крик на вулиці,
визирнула у вікно і побачила що до її дому йде її син, а за ним женуться з
вилами ОСОБА_2 та її мати. Після того як син зайшов у будинок, ОСОБА_2 почала
кидати камінням по будинку. Одним
каменем вона влучила у вікно і вибила скло у верхній його частині. Вікна
у її будинку двійні і ОСОБА_2, розбила каменем обидва скла верхньої частини
вікна. Вікно поділене на пйять частин,  у
верхній частині вертикальної перетинки немає.
Вікна  у будинку ставилися десь в
1974 році, можливо і пізніше. Також каменем була пошкоджена нижня частина рами
вінка. Внизу рама була подзьобана. Побита рама не була. Її мабуть можна було
відремонтувати і використовувати далі, але вони замінювали вінка у інших кімнатах
на пластикові, тому для естетичного вигляду замінили і це вікно. До міліції
вона особисто не зверталася, мабуть звертався її син. Де постанова  ДІМ Роменського МВ від 19 серпня 2008 року
якою в порушенні кримінальної справи за фактом описаних подій було відмовлено
на підставі ст. 6 п. 2 та ст. 11 ч. 2 (за малозначністю) КПК України вона не
знає і надавати її суду не бажає. Заміна вікон проводилася 12 вересня 2008
року, того дня замінювали три вікна. Хто саме проводив заміну вікон вона
вказати не може, це фірма на Засуллі. Чек про сплату за заміну вікон 583 грн. у
неї є і вона його давала адвокату, надавати суду чек вона не буде. Пояснити що
за кошторис у матеріалах доданих до заяви вона
не може, які там записи проведені і з яких підстав їй невідомо. Як
визначалася вартість вікна вона не знає. Хто складав кошторис та підписував
його їй невідомо. Моральна шкода їй завдана тому, що вона мало не отримала
інфаркту, вона постійно застосовує ліки, в неї взагалі поганий стан здоровйя   вже давно і вона постійно потребує
лікування. Чому розмір моральної шкоди визначений нею становить 1000 грн. вона
пояснити не може. Ніяких доказів, крім вже наданих суду, вона надавати не буде.

В
судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 позов не визнала і просила відмовити в
його задоволенні. Суду пояснила,  що того
дня у них з сином позивача дійсно виник конфлікт,  проте каміння у вінка позивача вона не
кидала  і ніякого скла не розбивала.  За результатами цього конфлікту міліцію
викликали вони з матірйю,  а  міліцію, що викликала позивач, вона не
бачила. Всі викликані позивачем свідки перебувають з нею в неприязних
стосунках, вони друзі позивача і будуть свідчити на її користь. Тим
більше,  що на ОСОБА_3 та інших вона  та її мати скаржилися до правоохоронних
органів.  Нікого з свідків ОСОБА_1 при
тих подіях не було, так як нікого з них вона там не бачила.

Допитаний
в якості свідка ОСОБА_4 суду показав,  що
стосунки з ОСОБА_1 у нього дружні, а з ОСОБА_2 неприязні. 15 серпня 2008 року
він бачив як ОСОБА_2 кидала по будинку ОСОБА_1 каміння, це він бачив з
відстані  50-60 м. Він чув звук розбитого
скла, звук тріскання дерева він не чув. Потім він підійшов ближче і
побачив,  що вибите скло у верхній
частині вікна в будинку ОСОБА_1, також він бачив,  що пошкоджена верхня перетинка віконної рами.
Чи  можна було  відремонтувати перетинку він не знає, так як
близько не підходив, але вважає що вона підлягала ремонту і без ремонту ставити
скло було неможливо. Чи двійне було вибите вікно чи одинарне він не знає так як
близько не підходив. Інших пошкоджень він не бачив так як близько не підходив.
Чому він побачив що верхня перетинка вікна потребує ремонту, а одинарне чи
двійне вікно та чи є інші пошкодження
рами вікна не побачив, він пояснити не може.

Допитана
в якості свідка ОСОБА_3 суду пояснила, що стосунки з ОСОБА_1 у неї дружні, а з
ОСОБА_2 ніяких стосунків немає. 15
серпня 2008 року  близько 17
години вона була у ОСОБА_1 дома в гостях. ОСОБА_1 пішла на кухню, і тут вона
почула крик з вулиці. Визирнувши у вікно вона побачила,  що за сином ОСОБА_1 женеться ОСОБА_2  та її мати. Потім ОСОБА_2 почала кидати
каміння по будинку ОСОБА_1 Одним каменем вона влучила у вікно спальні  і вибила верхнє скло. Які були пошкодження
рами вона не знає. Міняла ОСОБА_1  вікна
вже після цих подій. Міняли всі три вікна, замість дерев'яних поставили
пластикові.

Допитана
в якості свідка ОСОБА_5 суду показала,
що стосунки з ОСОБА_1 у неї дружні, а з ОСОБА_2 неприязні. 15  серпня 2008 року  близько 17 години вона йшла по вулиці і з
відстані близько 100 м. бачила як ОСОБА_2 гналася за сином ОСОБА_1, а потім
почала кидати каміння в будинок ОСОБА_7
В цей час вона підходила до місця події і бачила вибите скло у вікні. Це
вона бачила з відстані близько 20 метрів. Які були пошкодження рами і скла вона
не знає.

Судом встановлено,  що постановою від 17 травня 2006 року,
винесеною ДІМ Роменського МРВ,  по ст.ст.
129, 296 КК України,  по факту конфлікту
між  ОСОБА_6, ОСОБА_2 та  ОСОБА_1, в порушенні кримінальної справи
відмовлено  на підставі п. 2 ) ст. 6 КПК
України. При цьому в постанові вказано,
що   між сусідами  ОСОБА_6, ОСОБА_2 та  ОСОБА_1 на протязі останніх декількох
років  виникли недобросусідські
відносини, які ведуть до сварок, а інколи і до бійок, через межу на городі,
через гусей,  що ходять  один в одного під двором та інш. Як пояснила
ОСОБА_1 9 травня 2006 року  в 9 годин
ОСОБА_6  пасла своїх гусей  у неї під двором, із-за чого виникла  сварка. Але із опитаних сусідів цього факту
ніхто не підтвердив, окрім зацікавленої особи - ОСОБА_1, сусідки ОСОБА_6, з
якою теж недобросусідські відносини і від якої 12.05.06 надійшла заява щодо
ОСОБА_6.   Позивач пояснила суду,  що не знає які саме обставини може  підтвердити дана постанова.

Згідно локального кошторису № 2-1-1 на ремонт
приміщень, що складений в поточних цінах станом
на  15 вересня 2008 року,
кошторисна вартість становить 0,583 тис. грн. При цьому в кошторисі вказано:
знімання засклених віконних рам; установлення незасклених віконних рам; віконні
рами; скління дерев'яних рам на патиках; поліпшене фарбування білилом заповнень
віконних прорізів по дереву. Ким
складений і підписаний даний кошторис, з самого документу не
зрозуміло  і позивач щодо цього ніяких
пояснень не дала.

Згідно квитанції № 27 від 16 вересня
2008 року ОСОБА_1 витратила на надання правової допомоги  у підготовці позовної заяви 250 гривень.

З
висновку  про результати розгляду заяви
від 19 серпня 2008 року вбачається,  що
16 серпня 2008 року в міліцію надійшло повідомлення від ОСОБА_6, про те,  що сусіди заявниці кидають каміння під її
паркан. В ході перевірки
встановлено,  що по сусідству з
ОСОБА_6 проживають ОСОБА_4 та ОСОБА_8, у яких з ОСОБА_6 склалися
недоброзичливі, недобросусідські стосунки, що ведуть до сварок.

Постановою від 19 серпня 2008 року, винесеною
ДІМ Роменського МРВ, в порушенні кримінальної справи  по ст.ст. 129, 296 КК України, відносно
ОСОБА_7     відмовлено  на підставі п. 2 ) ст. 6 КПК України. При
цьому в постанові вказано,  що  15 серпня 2008 року до чергової частини
надійшло  повідомлення ОСОБА_6 відносно
вчинення ОСОБА_9 з нею сварки. В ході перевірки. як зазначено в постанові, було
встановлено,  що по сусідству з  ОСОБА_6 проживає ОСОБА_9, між якими на
протязі багатьох років виникли
недобросусідські відносини, які постійно ведуть до сварок по різних
причинах... Зі слів ОСОБА_6  та її доньки
ОСОБА_2, ОСОБА_1 узяв невеликий шматок каменюки і кинув нею у ОСОБА_1, влучивши
їй у лікоть правої руки, ОСОБА_2 побачивши що діється на вулиці, взяла вила, і
вибігла захищати свою матір, після чого ОСОБА_1 пішов у двір. При опитуванні
сусідів, свідків вище вказаної події встановити не вдалося, ОСОБА_1
заперечує,  що він кидав камінням у
ОСОБА_6. Опитані  сусіди, дійсно чули
сварку, але нецензурної лайки між ними не чули.

Заслухавши пояснення сторін, покази свідка,
дослідивши докази зібрані у справі  суд
дійшов висновку, що між сторонами склалися спірні правовідносини щодо
відшкодування майнової та моральної шкоди.

Відповідно  ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано
збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх
відшкодування.

Частиною 2 статті 22 ЦК України
визначено,  що збитками є втрати, яких
особа зазнала у зв'язку  зі знищенням
або  пошкодженням речі, а також витрати,
які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого  порушеного права (реальні збитки).

Відповідно
ч. 3 ст. 22 ЦК України  збитки
відшкодовуються у повному обсязі,  якщо
договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому
розмірі.

Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода,
завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим
правам фізичної  або юридичної особи, а
також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в
повному обсязі особою, яка її завдала.

Частиною 1 статті 23 ЦК України
визначено,  що  особа має право на відшкодування моральної
шкоди, завданої порушенням її прав.

Відповідно п. 3) ч. 2 ст. 23 ЦК України  моральна шкода полягає у душевних
стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням
її майна.

Відповідно до вимог статті  1167
ЦК України, моральна шкода, завдана
фізичній  або  юридичній
особі  неправомірними
рішеннями,  діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її завдала,
за  наявності  її
вини,  крім  випадків,
установлених частиною другою цієї статті.

З контексту наведених норм ЦК
України, на які посилається позивач, вбачається,  що
необхідною умовою для відшкодування майнової та моральної шкоди є лише
неправомірні рішення, дії чи бездіяльність особи, тобто такі діяння, які за своїм
змістом і суттю є протиправними.

Такими
діями відповідача, як вважає позивач, є те,
що ОСОБА_2 вибила скло у вікні її будинку.

Відповідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб,
поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі
доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ч. 1 ст. 58 ЦПК України,
належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно ч. 2 ст. 59 ЦПК України,
обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно
ст. 60 ЦПК України  кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини , на які вона посилається як на підставу  своїх вимог і заперечень , крім випадків,
встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.
Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення
у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір.  Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Суд вважає, що позивачем не доведено
наступних обставин: що пошкоджене вікно підлягало заміні і не могло бути
відремонтоване; що дане вікно слід було замінити на пластикове і що пластикове
вікно коштує не дорожче дерев'яного;  що
вона взагалі сплатила будь які кошти за заміну вікон і замінювала вікна
(кошторис не є документом що підтверджує сплату коштів, а лише вказує
орієнтовний розмір витрат необхідних для проведення тих чи інших робіт); що
наданий кошторис визначає витрати на одне, а не на декілька вікон та інш.

З пояснень позивача і наданих
документів  суд робить висновок про
те,  що
події вказані позивачем  як
підстава відшкодування шкоди не відбувалися. Таке переконання склалося на
підставі аналізу всіх зібраних у справі доказів.

А саме - позивач до правоохоронних
органів з приводу розбиття вікна не заверталася, так як доказів про це не
надала, проте як вбачається з інших документів, раніше зверталася зі значно
менших приводів і підстав. Пояснення позивача щодо фактичних обставин  суд оцінює критично, так як вони різняться з
обставинами викладеними в позовній заяві, показами свідків і матеріалами зібраними
у справі, а саме - твердження позивача про виклик міліції, про відновлювальний
ремонт вікна (хоча була проведена повна заміна, а не відновлювальний
ремонт),  про наявність постанови про
відмову в порушенні кримінальної справи за малозначністю,  про  наявність пошкоджень на рамі вікна, про те що
нею сплачені кошти згідно кошторису, хоча були замінені не деревйяні  рами  а
вставлені пластикові  та інш.

Покази свідків, допитаних в судовому
засіданні, суд оцінює критично, і до уваги, приймаючи рішення не бере, так як
всі свідки перебувають в неприязних стосунках з ОСОБА_2 та її матір'ю -
ОСОБА_6, що підтверджено самими свідками та доказами зібраними у справі. Так, в
постанові  про відмову в порушенні
кримінальної справи від 19 серпня 2008 року по факту подій що відбувалися 15
серпня 2008 року вказано,  що  при опитуванні сусідів, свідків подій
встановити не вдалося. Сусіди лише чули сварку. Тобто, при опитуванні
працівниками міліції, сусіди поясняли, що
нічого не бачили.  Проте з показів
даних у суді свідками які є сусідами,
вбачається що події пов'язані з розбиттям вікна відбувалися  через хвилину - другу, після конфлікту  ОСОБА_9 і ОСОБА_6 і вони їх бачили. Крім
цього, покази  свідків і пояснення
позивача різняться в частині того, як саме і в якому місці було пошкоджено раму
вікна. Покази свідка ОСОБА_4 щодо місця
та ступеню пошкодження вікна викликають розумні сумніви суду, так як не
побачивши  що вікно двійне і того чи можна
відремонтувати перетинку, він стверджує,
що без ремонту перетинки вікна, вибите скло вставити неможливо.  Крім цього він стверджує, що пошкоджена
верхня горизонтальна перетинка рами вікна, проте позивач в судовому засіданні
пояснила,  що була пошкоджена нижня
частина  вікна і вона була лише
подзьобана.

Між іншим, однією з обставин, які
слугують підставою для висновку суду про те, що ОСОБА_2 не вибивала вікна у
ОСОБА_1 є та обставина,  що в
кошторисі  наданому самою ОСОБА_1, одним
з видів робіт значиться - знімання засклених віконних рам, з чого можна зробити
висновок,  що  на час складання кошторису,  рами вікон були засклені, а відповідач суду
не вказував,  що до складання кошторису,
вікна були засклені, хто їх засклив, коли і з яких підстав, скільки це
коштувало і які роботи були проведені.

З матеріалів справи вбачається, що
події, які відбувалися 15 серпня 2008 року по АДРЕСА_1, двічі перевірялися
працівниками міліції - винесено дві постанови про відмову в порушенні
кримінальної, при цьому працівники міліції виїздили на місце. В той же час, в
жодній з постанов не йдеться про будь яку протиправну поведінку ОСОБА_2,  що могло бути встановлено з пояснень свідків
чи  ОСОБА_9

В
той же час, пояснення відповідача ОСОБА_2
чіткі, послідовні і об'єктивно узгоджені
з матеріалами справи. Та обставина,
що саме ОСОБА_2 і її мати викликали 15 серпня 2008 року міліцію
підтверджує відсутність з боку ОСОБА_2 протиправних дій.

Враховуючи всі обставини справи, оцінивши
зібрані у справі докази за внутрішнім переконанням, виходячи з принципу
диспозитивності цивільного судочинства, суд дійшов  висновку,
що позивачем не надано суду належних та достатніх доказів і не доведено
у встановленому законом порядку того,  що
- 15  серпня 2008 року мав місце факт
розбиття вінка в її будинку і що до розбиття вікна причетна ОСОБА_2,  в зв'язку з чим суд вважає, що позов
необґрунтований  і задоволенню  не підлягає.

Керуючись,
ст.ст. 11, 22, 23, 1166, 1167 ЦК України,
ст. ст. 10, 11, 14, 60, 88, 209, 212-215,  292,
294,  296 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову   ОСОБА_1 до ОСОБА_2  про відшкодування матеріальної та моральної
шкоди   відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до
апеляційного суду Сумської області через Роменський міськрайонний суд шляхом
подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження
і поданням після цього протягом  20 днів
апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в
порядку  ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя...                                                                                                 підпис.

Копія
вірна:

СУДДЯ   РОМЕНСЬКОГО

МІСЬКРАЙОННОГО
СУДУ                                                                                   В.О.
ШУЛЬГА