Справа  №
Орджонікідзевський  районний  суд
м.Харкова  у  складі :
головуючого  -  судді
Матвієвської  Г.В.,  при
секретарі  Оболєнській С.А., з
участю представників позивача ОСОБА_3 та ОСОБА_4, представника відповідача
відкритому  судовому  засіданні
цивільну  справу  за
позовом  ОСОБА_1до  ОСОБА_2,
3  особа  державний нотаріус  4
Харківської  державної  нотаріальної
контори  Галіщєва О.А. про  визнання
договору дарування  недійсним, -
08.02.2007  року  звернувся
до  суду  з
позовом  про  визнання недійсним  договору дарування  , укладеного між ним та ОСОБА_2 на  27100 частин квартири АДРЕСА_1 у м.Харкові,
посвідченого 28.11.2006 року  4 ХДНК, як
укладеного внаслідок обману
обгрунтування  свого  позову
посилається  на  те,  що
йому належало  27100 частин квартири
АДРЕСА_1 у м.Харкові на підставі свідоцтва про право власності на житло,
виданого 21.11.2006 року відділом приватизації житлового фонду  Управління комунального майна та приватизації
ХМР за № 7-06-265823-Х2. Позивач зазначив, що наприкінці листопада 2006 року
він з ОСОБА_2 прибули до нотаріальної контори та відповідач по справі сказав,
щоб він підписав документ, після підписання якого, як зазначає позивач,
нотаріус йому роз»яснив, що він підписав договір дарування своєї квартири і
тепер вона йому не належить. Позивач вважає, що відповідач шляхом обману
заволодів його житлом, бо при цьому неодноразово пригощав його спиртними
напоями, тому просить визнати зазначений договір недійсним, як укладений
У  судовом
засіданні  позивач   та
його  представники  підтримали
свої  позовні  вимоги, просили  позов
задовольнити,  визнавши    недійсним
договір дарування, укладений
між  ОСОБА_1   та ОСОБА_2 на 27100 частин квартири АДРЕСА_1
у м.Харкові, посвідчений  28.11.2006
року  4 ХДНК, р.№ 2-5022, як  укладений внаслідок обману.
його  представник  у
судовому  засіданні позов  не
визнали  повністю, проти  його
задоволення  заперечували,
пояснюючи  свої  заперечення
тими  обставинами, що    відповідач ОСОБА_2 знайомий з ОСОБА_1. з
2003 року, підтримували постійно дружні стосунки, дійсно з боку  відповідача
неодноразово  надавалась
різного  роду допомога ( коштами, машиною
та інш.) позивачеві  на  його прохання.
Відповідач   пояснив
суду,  що  ОСОБА_1 , позивач по справі,    за
своїм  власним  бажанням
подарував йому   27100
частин  зазначеної  квартири ,
намагаючись  зробити  йому
подарунок,  через  подяку
за  його щире  ставлення
до  нього,  до  нотаріуса  ходив
за  власним  бажанням,
у  тверезому  стані,
повністю  усвідомлював  свої
ними, не  зловживав  спиртними
напоями. В момент укладення
договору, зазначає відповідач, нотаріус роз»яснила сторонам зміст і
значення угоди і перевірила, чи відповідає зміст угоди дійсним намірам сторін,
при з»ясуванні дієздатності учасників угоди, як зрозумів відповідач,  у неї не виникло жодного сумніву, тому
договір дарування  дійсно було укладено
сторонами та нотаріально посвідчено 28 листопада 2006  року у 4 ХДНК. Також, відповідач зазначив,
що  незабаром, після посвідчення
зазначеного договору дарування нотаріально, позивачем ОСОБА_1 власноручно, у
присутності трьох свідків,  було написано
розписку, у якій зазначено, що по факту укладання договору  дарування претензій та нарікань він не має,
оскаржувати договір дарування наміру немає.
Заслухавши  пояснення
сторін,  показання    відповідача ОСОБА_2, допитаного  в
судовому засіданні  у якості  свідка,
показання  свідка, вивчивши  матеріали
справи, суд  не  знаходить
підстав  для  задоволення
позову  з  наступних
Судом  встановлені
відповідні  їм  правовідносини.
Судом  встановлено, що  ОСОБА_2 знайомий з ОСОБА_1. з 2003 року,
підтримували постійно дружні стосунки, дійсно з боку  відповідача
неодноразово  надавалась
різного  роду допомога ( коштами, машиною
та інш.) позивачеві  на  його прохання.
2006  року між ОСОБА_1та ОСОБА_2  було укладено договір дарування, згідно
якого  ОСОБА_1 подарував, а ОСОБА_2
прийняв в  дар  27100 частин комунальної квартири
АДРЕСА_1,  та посвідчено 4 ХДНК за р. №
свого  позову позивач та його
представники  стверджують, що  зазначений договір було укладено внаслідок
обману з боку відповідача,
клопотали  допитати  свідка ОСОБА_6 для  підтвердження
зазначених  обставин.
судовому  засіданні  свідок
суду  ніяких  фактичних
данних  про  наявність
обману з боку відповідача ОСОБА_2 під час  укладання зазначеної угоди.
відповідача ОСОБА_2було допитано, за його згодою, як свідка про фактичні
обставини, які мають  значення  для справи, та він показав, що  не мав ніякого умислу та потреби вводити в
оману  ОСОБА_1, ніяких відомостей, що не
відповідають дійсності йому не повідомляв,
жодних обставин, суттєвих для угоди, не замовчував.
роз»яснень, викладених в п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 28
квітня 1978 року ( із змінами та доповненнями) « Про судову практику в справах
про визнання угод недійсними» під обманом в таких випадках слід розуміти умисне
введення в оману учасника угоди шляхом повідомлення відомостей, що не
відповідають дійсності, або замовчування обставин, які мають істотне значення
для угоди, що укладається.
позивача  надання  суду
на  період  укладання зазначеної угоди, відповідачем
умисно було введено в оману позивача ОСОБА_1 шляхом повідомлення відомостей, що
не відповідають дійсності або замовчування істотних для угоди обставин.
Зазначених  обставин
ЦПК  України,  відповідно
сторона  повинна  довести
які  вона  посилається
матеріалів  справи   вибачається, що  28.11.2006 року позивачем було подаровано
відповідачу  по справі  спірні
27100 частин  квартири ,  без яких-небудь застережень. Вказана угода в
той же день була посвідчена нотаріально. При цьому даритель гарантував, що
вказана квартира під забороною не перебуває, судового спору щодо неї немає.
Нотаріусом  роз»яснено сторонам зміст і
значення угоди і перевірено, чи відповідає зміст угоди дійсним намірам
сторін,  з»ясовано  дієздатність учасників угоди . Крім того, в
той же день, після посвідчення угоди, даритель власноручно написав розписку про
відсутність претензій  стосовно
укладеного договору дарування та про відсутність наміру його оскаржувати.
Таким чином, враховуючи
викладене, судом встановлено відсутність в даному випадку підстав, передбачених
ст.  230 ч.1 ЦК України для визнання
недійсним оспорюваного договору дарування спірних 27100 частин квартири.
Посилання  представників
позивача  на наявність омани
позивача з боку відповідача на час укладання договору дарування   не
знайшли  свого  підтвердження
у  суді  та
опровергнуті  показаннями  свідків
ОСОБА_6   та ОСОБА_2 .
На  підставі викладеного, керуючись ст. ст.
10,11, 209, 212, 214-215 ЦПК  України,
ст.230 ч.1  ЦК  України , суд -
задоволенні  позовних  вимог
про  визнання  договору дарування  27100 частин квартири АДРЕСА_1, посвідченого
28.11.2006 року 4 ХДНК, р. № 2-5022
недійсним,  таким, що  укладений
під впливом обману -  ВІДМОВИТИ.
Рішення  може
бути  оскаржене  в
апеляційному  порядку  до
Апеляційного  суду   Харківської області через  суд
першої  інстанції шляхом  подачі
в 10-денний  строк  з  дня  проголошення рішення  заяви
про апеляційне оскарження  і  поданням
після  цього  протягом 20
днів апеляційної  скарги, з подачею
її копії  до  апеляційної інстанції або в порядку ч.4 ст.
295 ЦПК України.

Суддя