Справа № 22-ц-2161/2008
Головуючий у першій інстанції  меженнікова с.п.
Категорія - цивільна
Доповідач - мамонова о.є.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

11 грудня 2008 року

м. Чернігів

Апеляційний
суд Чернігівської області у складі:

головуючого-судді:

бойко
о.в.,

суддів:

мамонової
о.є., зінченко с.п.,

при секретарі:

пільгуй
н.в.,

за участю:

ОСОБА_2, ОСОБА_3,  ОСОБА_1

розглянувши
у відкритому судовому засіданні у м. Чернігові цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_2 на рішення Чернігівського районного суду Чернігівської
області від 21 жовтня 2008 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про зміну розміру аліментів та за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про
припинення стягнення аліментів, -

В с т а н о в и в :

В серпні 2008 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просила
змінити визначений судом розмір аліментів, що стягуються з відповідача на її
користь, і стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання в розмірі
25% від його доходу.

Свої позовні вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що відповідно до рішення
Чернігівського районного суду Чернігівської області від 26 квітня 2004 року
відповідач сплачує на її утримання аліменти в твердій грошовій сумі 80 грн.
Зазначає, що з моменту винесення вказаного рішення доходи відповідача суттєво
збільшились, а розмір її доходів не досягає розміру прожиткового мінімуму, а
тому відповідно до ст. 80 СК України вона звернулася до суду з вищезазначеним
позовом.

У вересні 2008 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, в якому просив
відповідно до п.п. 4, 5 ст. 75 СК України припинити стягнення з нього аліментів
на утримання дружини.

В обґрунтування позовних вимог вказував, що позивачка веде себе негідно по
відношенню до нього і в силу п. 5 ст. 75 СК України не має права на отримання
аліментів від нього, а також отримує пенсію, яка не є нижчою від прожиткового
мінімуму, встановленого законом.

Ухвалою Чернігівського районного суду Чернігівської області від 13 жовтня
2008 року цивільні справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру
аліментів та за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про припинення стягнення аліментів
об'єднані в одне провадження.

Рішенням Чернігівського районного суду Чернігівської області від 21 жовтня
2008 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені частково, а саме:

- змінено розмір аліментів, що стягуються на підставі рішення
Чернігівського районного суду Чернігівської області від 26 квітня 2004 року та
стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання в розмірі 1/7
частини його доходів щомісячно;

- відкликано з виконання виконавчий лист, виписаний відповідно до рішенням
Чернігівського районного суду Чернігівської області від 26 квітня 2004 року;

- стягнуто з ОСОБА_2 витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду
справи в сумі 7 грн. 50 коп.;

в
задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено в повному обсязі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення Чернігівського
районного суду Чернігівської області від 21 жовтня 2008 року та ухвалити нове
рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 та задовольнити
його позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що, як вбачається з матеріалів
справи, пенсія позивачки складає 602 грн. 66 коп., а відповідно до Закону
України від 28.12.2007 року розмір прожиткового мінімуму на непрацездатну особу
складає 498 грн.

Апелянт зазначає, що при винесенні рішення суд порушив вимоги ст. 75 СК
України, відповідно до ч. 2 якої право на утримання (аліменти) має той із
подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, а відповідно
до ч. 4 - один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо
заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна не забезпечують
йому прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Також апелянт вказує, що судом не бралась до уваги та обставина, що він є
інвалідом ІІ групи, потребує щорічного лікування в умовах стаціонару і з
26.05.2004 року потребує стороннього догляду, а тому відповідно до ст. 82 СК
України  це є підставою для припинення
права одного з подружжя на утримання.

Крім того, ОСОБА_1 має двох повнолітніх дітей, але до них з вимогою про
утримання вона чомусь не зверталась.

В письмових запереченнях на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить відхилити
апеляційну скаргу, а рішення Чернігівського районного суду Чернігівської
області від 21 жовтня 2008 року залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_2 та його представника, який
просив задовольнити його апеляційну скаргу, пояснення ОСОБА_1, яка просила
відхилити апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи
апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного  висновку.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_1 та
відмовляючи в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2,  суд першої інстанції виходив з того, що у
ОСОБА_2 істотно поліпшився його матеріальний стан, збільшився розмір пенсії і
врахував матеріальне становище сторін, стан здоров”я ОСОБА_2 Також суд першої
інстанції вказав, що підстав, які б давали право припинити присуджені за
рішенням  суду ОСОБА_1 аліменти не
встановлено.

Однак, погодитись з таким висновком районного суду апеляційний суд не може
через порушення судом норм матеріального права.

Апеляційний суд вважає, що вказані порушення призвели  до неправильного вирішення справи, тому суд
апеляційної інстанції на підставі п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України скасовує
рішення суду першої інстанції  та ухвалює
нове рішення з наступних підстав.

По справі встановлено, що рішенням Чернігівського районного суду
Чернігівської області від 26 квітня 2004 року, залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Чернігівської області від 15 липня 2004 року, з ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на її утримання в твердій грошовій сумі 80
грн. щомісячно.

Як вбачається з матеріалів справи, шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було
розірвано 20 травня 2004 року.

Позивачка досягла пенсійного віку і відповідно до довідки Головного
управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області від 16 жовтня 2008
року отримує пенсію за віком в розмірі 602 грн. 66 коп. (а.с. 53).

З довідки Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській
області від 01 жовтня 2008 року вбачається, що ОСОБА_2 перебуває на обліку та
отримує пенсію за вислугу років в розмірі 2768 грн. 81 коп. (а.с. 16-а).

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 82 СК України право одного з подружжя на аліменти, які
були присуджені за рішенням суду, може бути припинене за рішенням суду, якщо
буде встановлено, що одержувач аліментів перестав потребувати матеріальної
допомоги.

Відповідно до ст. 75 СК України право
на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує
матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати
матеріальну допомогу. Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг
пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом I, II чи III групи.
Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна
плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують
йому прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Статтею 58 Закону України „Про Державний бюджет на 2008 рік” від 28 грудня
2007 року передбачено, що прожитковий мінімум на одну особу, яка втратила
працездатність  з 01 жовтня 2008 року
складає 498 грн.

Таким чином, в силу ст. 75 СК України ОСОБА_1 не має права на утримання,
оскільки вона хоча і є непрацездатною особою, але розмір її пенсії (602 грн. 66
коп.) перевищує прожитковий мінімум, встановлений законом для даної групи
населення.

Тому, висновок суду першої інстанції щодо того, що розмір одержуваної
пенсії ОСОБА_1 не є нижчим від встановленого законом прожиткового мінімуму на
непрацездатну особу є неправильним.

Враховуючи викладене, позовні вимоги ОСОБА_2 підлягають задоволенню, а в
задоволенні позову ОСОБА_1 слід відмовити.

Керуючись ст.ст.  75, 82 Сімейного
кодексу України, ст. 58 Закону України „Про державний бюджет на 2008 рік”,
ст.ст. 303, п. 4 ч. 1 ст. 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319, 324 ЦПК України,
апеляційний суд, -

В И Р І ш и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 21 жовтня
2008 року  - скасувати.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну
розміру аліментів - відмовити.

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про припинення стягнення
аліментів  - задовольнити.

Припинити  стягнення аліментів з
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 за рішенням Чернігівського районного суду
Чернігівської області від 26 квітня 2004 року.

Виконавчий лист № 2-328/2004 повернути до Чернігівського районного суду
Чернігівської області до справи.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути
оскаржена до Верховного Суду України в касаційному порядку протягом двох
місяців з дня його проголошення.

Головуючий:
Судді: