Справа №
в суді першої інстанції  Харченко Г.А.
в суді апеляційної інстанції Медведева Л.П.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

31 січня
2008 року              Колегія суддів
судової палати у цивільних справах

апеляційного суду
Луганської області в складі:

Головуючого
- Медведєвої Л.П.

Суддів                                - Васюкової    В.І.

Оробцової    Р.І. при секретарі - Шестакової Ю.А.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.
Луганську справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 - представника позивача
ОСОБА_2 на рішення Кіровського міського суду Луганської області від 23 жовтня
2007 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 в інтересах і за довіреністю
позивача ОСОБА_2 до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань
України в місті Кіровську Луганської області про стягнення не донарахованих
щомісячних страхових виплат,

ВСТАНОВИЛА:

В
апеляційній скарзі представник позивача посилається на порушення судом норм
матеріального права та ставить питання про скасування рішення і ухвалення
нового,  яким задовольнити позовні вимоги
позивача.

Заперечення на
апеляційну скаргу від відповідача до суду не надано.

Оскаржуваним
рішенням в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено.

Сторони
в судове засідання не з'явилися,  причини
неявки не повідомили,  про час і місце
судового засідання їх було оповіщено у установленому законом порядку.

Заслухавши
доповідь судді-доповідача,  дослідивши
матеріали справи,  обговоривши доводи
апеляційної скарги,  колегія суддів
встановила наступне.

Звернувшись
до суду з вказаним позовом,  представник
позивача у викладенні обставин,  якими
вона обґрунтовувала свої позовні вимоги,
зазначила,  що позивачу відповідач
виплачує щомісячні страхові виплати у зв'язку з втратою працездатності на
виробництві. Починаючи з 1 березня 2002 року і по 01 березня 2007 року при
перерахуванні розміру цих виплат відповідач застосовував коефіцієнти зростання
реальної заробітної плати в галузях національної економки у попередньому
календарному році,  а не коефіцієнти
зростання середньої заробітної плати,
яке встановлено статтею 29 Закону України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання,  що спричинили
втрату працездатності». Просила стягнути з відповідача на користь позивача
2090, 71 грн. не донарахованих щомісячних страхових виплат за період з
01.03.2002 року по 01.03.2007 року,  та
зобов'язати відповідача виплачувати позивачу щомісячні страхові виплати в
розмірі 266, 68 грн.,  починаючи з 01
березня 2007 року до наступного перерахунку.

За
результатами розгляду цивільної справи судом першої інстанції були встановлені
наступні обставини.

Так,  судом було встановлено,  що відповідачем,  починаючи з 01 березня 2002 року позивачеві
кожного року проводився перерахунок належних йому щомісячних страхових виплат.
При цьому відповідач виходив з коефіцієнтів,
визначених Правлінням Фонду ССНВ України.

Спір
судом вирішено на підставі  ст.  ст.
17, 29 Закону України « Про загальнообов'язкове державне соціальне
страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного
захворювання,  що спричинили втрату
працездатності» і Порядку призначення,
перерахунку та проведення страхових виплат,  затвердженого постановою Правління Фонду ССНВ
України № 24 від 27 квітня 2007 і зареєстрованого в Міністерстві юстиції
України 22 червня 2007 року,  при
ухваленні рішення суд керувався  ст.  ст.
10, 11, 60, 209, 214-215 ЦПК України.

Відмовляючи
у задоволенні позову,  суд першої
інстанції виходив з того,  що Законом
України « Про внесення змін до Закону України «Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного
захворювання,  що спричинили втрату
працездатності « №717 від 23 лютого 2007 року до статті 17 Закону внесено
зміни,  якими до повноважень Правління
Фонду ССНВ України віднесено затвердження Порядку призначення,  перерахунку та проведення страхових виплат.
Зазначеним вище Порядком передбачено перерахунок розміру щомісячних страхових
виплат,  виходячи з відкоригованої
заробітної плати на   коефіцієнт   підвищення
страхових   виплат,    а
також   підтверджені   ті

коефіцієнти
підвищення страхових виплат за 2002-2007 роки ,
які були застосовані відповідачем.

За наслідками
розгляду апеляційної скарги колегія суддів визнала,  що судом першої інстанції рішення ухвалено з
додержанням норм матеріального - і процесуального права.

Відповідач
правильно керувався

постановами
Правління Фонду ССНВ України,  якими визначено
вказані коефіцієнти підвищення страхових виплат,  та які були чинними на момент
перерахунків,  що відповідає вимогам  ст. 29 Закону України" Про
загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного захворювання,
що спричинили втрату працездатності",  і підстав вважати,  що відповідачем проведено перерахунки
щомісячних страхових виплат з порушенням встановленого порядку,  не вбачається,  а посилання позивача на те,  що відповідачем проведено перерахунки
щомісячних страхових виплат без врахування вимог  ст.  29
вказаного Закону,  є безпідставним.

Та    обставина,      що
постановою     Київського
апеляційного

господарського
суду від 14 червня 2005 року положення постанови Правління Фонду ССНВ України
від 1 листопаду 2001 року,  яким
затверджено Положення про обчислення середньої заробітної плати для розрахунків
виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням,  та самого цього Положення,  на підставі якого приймалися спірні коефіцієнти,  починаючи з 1 березня 2002 року,  та з якими не згоден позивач,  визнані недійсними,  як прийняті з перевищенням наданих
повноважень,  що підтверджується копіями
цієї постанови,  та ухвалою Вищого
адміністративного суду України від 6 вересня 2006 року,  які є у справі,  у даному випадку правового значення не
має,  оскільки на момент провадження
перерахунку ці положення були чинними,  а
в рішенні суду немає вказівки,  що вони
втрачають чинність з моменту їх прийняття.

При
викладених обставинах колегія суддів дійшла висновку про відхилення апеляційної
скарги і залишення рішення суду без змін.

Керуючись  ст.
ст. 209,  303 304, 307, 308, 314,
315 ЦПК України,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 - представника позивача ОСОБА_2 на рішення Кіровського міського
суду Луганської області від 23 жовтня 2007 року по цивільній справі за позовом
ОСОБА_1 в інтересах і за довіреністю позивача ОСОБА_2 до відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального страхування
від   нещасних   випадків
на   виробництві   та   професійних

захворювань України в місті Кіровську Луганської області
про стягнення не донарахованих щомісячних страхових виплат,  відхилити.

Рішення суду
залишити без змін.

Ухвала
апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути
оскаржена у касаційному порядку протягом двох місяців з дня набрання нею
законної сили шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду
України.