Справа
№22ц-4002/2007 р.
у 1 інстанції  Потабенко Л.В.
у 2 інстанції Тракало
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2008
року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду

Київської
області в складі:

головуючого -
судді Сліпченка О.І.,

суддів      Воробйової Н.С. ,  Тракало В.В.,

при
секретарі      Гашицькому К.О.

розглянула   у відкритому судовому засіданні у м.
Києві  справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_1 на
рішення    Обухівського районного суду Київської

області від 10
жовтня 2007 року у справі за позовом ОСОБА_1 до

Обухівської      філії
по   експлуатації  газового
господарства   ВАТ   "Київоблгаз"   про

зобов'язання
поновити газопостачання та здійснити перерахунок оплати за газ.

Заслухавши
доповідь судді апеляційного суду,
пояснення сторін,  перевіривши
матеріали справи та доводи апеляційної скарги,
колегія суддів

встановила:

У серпні
2007 року ОСОБА_1 звернувся до суду з зазначеним позовом та просив
зобов"язати ВАТ "Київоблгаз" в особі Обухівської філії по
експлуатації газового господарства поновити газопостачання до успадкованого ним
будинку АДРЕСА_1 та зобов'язати відповідача здійснити перерахунок нарахованої
заборгованості по оплаті за газопостачання до вказаного будинку.

Позовні
вимоги мотивував тим,  що згідно
свідоцтва про право на спадщину за заповітом,
виданого 1 квітня 1988 року,  йому
на праві власності належить будинок АДРЕСА_1.

28
квітня 2006 року між ним та ВАТ "'Київоблгаз" в особі Обухівської
філії по експлуатації газового господарства було укладено договір про
безперервне надання послуг з газового постачання до вказаного будинку,  оплата наданих послуг здійснювалася позивачем
відповідно до п.4.3 договору за діючими цінами на підставі фактичних показань
лічильника газу,  за квитанціями,  наданими відповідачем.

Проте в
кінці жовтня - на початку листопада 2006 року за попередньою заявою контролера
у будинку було здійснено заміну лічильника газу. Зі слів контролера - причиною
заміни лічильника стало те,  що він не
працює. У грудні місяці позивач отримав квитанцію,  у якій були зазначені попередні показники
лічильника не ті,  які відображені в акті
про зняття лічильника. За показниками знятого лічильника позивач повинен був
сплатити 10 грн.58 коп. Проте у квитанції була вказана сума 317 грн. 52 коп.
При зверненні до відповідача за роз'ясненнями він отримав відповідь,  що у зв"язку з тим,  що лічильник не працював,  позивачеві буде здійснено перерахунок оплати
за газ від площі жилого приміщення за період з 1 грудня 2005 року до 1 грудня
2006 року у сумі 1537 грн.06 коп. ОСОБА_1 не погоджувався з розрахунком оплати
за газ. У січні 2007 року позивач отримав квитанцію про сплату за газ за
грудень 2006 року в сумі 217 грн. відповідно до показників лічильника та борг у
сумі 1537 грн.06 коп. При цьому у квитанції було попередження про припинення
газопостачання.

15
травня 2007 року за відсутності позивача відповідач в односторонньому порядку
змінив умови газопостачання та припинив постачання газу до будинку. Позивач
вважає

такі дії
неправомірними,  тому просив суд
зобов'язати відповідача відновити газопостачання до будинку та здійснити
перерахунок оплати спожитого ним газу відповідно до показників лічильника,  оскільки підстав для нарахування оплати за
нормами від площі жилого приміщення не було.

Рішенням
Обухівського районного суду Київської області від 10 жовтня 2007 року у
задоволенні позовних вимог відмовлено.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставить питання про скасування рішення суду з
направленням справи на новий розгляд з підстав порушення судом норм
матеріального та процесуального права.

Апеляційна
скарга підлягає задоволенню,  а рішення
суду - скасуванню з направленням справи на новий розгляд з таких підстав.

Відповідно
до ч.2  ст. 30 ЦПК України позивачем і
відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи,  а також держава.

З
матеріалів справи вбачається,  що ОСОБА_1
пред"явив позов до ВАТ "Київоблгаз",  проте суд зазначив відповідачем у справі
Обухівську філію,  не перевіривши,  чи є дана філія юридичною особою. За таких
обставин,  коли відповідачем у справі
притягнуто не юридичну особу,  рішення
суду підлягає безумовному скасуванню з направленням справи на новий розгляд до
суду першої інстанції на підставі  ст.  311 ЦПК України.

Крім
того,  відмовляючи у позові ОСОБА_1 суд
виходив з того,  що 27 грудня 2005 року
при обході дільниці представником Обухівської ФЕГГ ОСОБА_2 було виявлено,  що у АДРЕСА_1,  у якому за відсутності господаря працювали
робітники,  газовий котел працює,  а газовий лічильник при цьому не працює,  про що ОСОБА_2 було складено акт перевірки
приладів обліку. Тому нарахування позивачеві оплати за газ за період з грудня
2005 року до грудня 2006 року є правомірним,
а внаслідок несплати позивачем нарахованої заборгованості правомірним є
відключення будинку від газопостачання.

Проте з такими
висновками суду погодитися не можна з таких підстав.

Відповідно
до правил  ст. 212 ЦПК України суд оцінює
належність,  допустимість,  достовірність кожного доказу окремо,  а також достатність і взаємний зв*'язок
доказів у їх сукупності.

Згідно з
вимогами  ст. 214 ЦПК України під час
ухвалення рішення суд вирішує,  чи мали
місце обставини,  якими обгрунтовувалися
вимоги і заперечення,  та якими доказами
вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані,
які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін
випливають із встановлених обставин.

Усупереч
зазначеним вимогам закону суд. ухвалюючи рішення,  не звернув уваги на належність і допустимість
доказів,  достатність та взаємний
зв"язок доказів у їх сукупності. З матеріалів справи вбачається,  що акт (а.с. 23) складений представником
Обухівської ФЕГГ 27 грудня 2005 року на бланку,
виготовленому Обухівською друкарнею у 2006 році,  тобто значно пізніше. Як вбачається з довідки
директора КВПП "Обухівська друкарня" від 8 листопада 2007 року (а.с.
72) вказані бланки були виготовлені для Обухівської ФЕГГ у 2006 році та видані
їй у кількості 1000 шт. 26 квітня 2006 року. Проте суд належної оцінки
вказаному акту не дав та в зв"язку з цим в порушення вимог  ст. 212 ЦПК України належним чином не
перевірив доводів позивача про відсутність підстав для нарахування йому боргу
за період з грудня 2005 року.

За таких обставин,  коли судом
порушені норми матеріального та процесуального права,  що призвело до неправильного вирішення
спору,  рішення суду не може залишатися
без змін і підлягає скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду
першої інстанції.

При
новому розгляді справи суду необхідно врахувати наведене,  більш повно з"ясувати обставини
справи,  права та обов"язки
сторін,  перевірити обгрунтованість їх
доводів та заперечень,  зібраним доказам
дати належну оцінку та вирішити спір відповідно до закону.

Керуючись  ст.
307,  311,  315,
317,  319 ЦПК України,  колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення
Обухівського районного суду Київської області від 10 жовтня 2007 року
скасувати,  справу направити на новий
розгляд до того ж суду,  іншим суддею.

Ухвала
апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути
оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох
місяців з дня набрання законної сили.