Справа № 2 - 455 / 08 р.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М      У К Р А Ї Н И

14 жовтня
2008 року
Лебединський районний

суд Сумської області.

в складі: головуючого - судді  Чхайло О.В.

при
секретарі - Грушко Т.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Лебедині
справу за позовною заявою малого приватного підприємства „Альфа” до ОСОБА_1 про
відшкодування матеріальних збитків в зв'язку з упущеною вигодою;

В С Т А Н О В И В:

Позивач
звернувся до суду з даною позовною заявою до відповідача, мотивуючи свої вимоги
тим, що 21.06.2001 року МПП „Альфа” уклало з ТОВ „Пролісок” договір оренди
восьми квадратних метрів торгівельної площі у приміщенні магазину, який
розташований за адресою: АДРЕСА_1 для розміщення аптечного кіоску строком на
три роки. Відповідно умов договору, за якими у разі відсутності взаємних
претензій він продовжується на наступний термін автоматично, дія договору
продовжилась до 21.06.2007 року. 31.03.2005 року ТОВ „Пролісок” продало вказане
приміщення ОСОБА_1, який став чинити позивачеві перешкоди щодо оренди
приміщення, що привело до спору, який вирішувався судом. Рішенням апеляційного
суду Сумської області від 22.12.2005 року відповідач зобов'язаний усунути
перешкоди МПП „Альфа” у здійсненні оренди восьми квадратних метрів торгівельної
площі у приміщенні магазину, який розташований за адресою: АДРЕСА_1. Проте
рішення суду відповідачем умисно не виконано. Збитки, які настали для МПП
„Альфа” в результаті невиконання рішення суду починаючи з моменту його
проголошення і закінчуючи днем припинення договірних зобов'язань, а саме, з
22.12.2005 року по 21.06.2007 року, становлять 227398 грн. 84 коп. Тому позивач
звернуся до суду та просив стягнути з відповідача на його користь кошти в
розмірі 227398 грн. 84 коп., як упущену вигоду.

Позивач та його
представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі.

Відповідач та його
представник в судовому засіданні позовні вимоги не визнали і суду пояснили, що
31.03.2005 року по АДРЕСА_1 ОСОБА_1 придбав у ОСОБА_2 магазин згідно договору
купівлі-продажу. В послідуючому вияснилося, що в приміщенні магазину знаходився
кіоск і при прийнятті-передачі нерухомого майна, яке відбулося 17.05.2005 року,
це було вказано і в акті, кіоск було опломбовано. В зв'язку з тим, що
відповідач мав намір робити ремонт приміщення він повідомив ОСОБА_3, як
виявилося даний кіоск належить йому, про необхідність розпорядитися своїм
майном, але останній відмовився це зробити. Тому ОСОБА_1 вимушений був
демонтувати кіоск, про що 14.06.2005 року було складено відповідний акт, а
10.08.2005 року по акту прийому-передачі майно кіоску було передано МПП
„Альфа”. Він вважає, що на той час кіоск та майно, яке там знаходилося,
позивачеві були не потрібні, так як кіоск був без медикаментів, крім цього, МПП
„Альфа ” неподалік, близько 100 м, придбало інший кіоск. З 17.05.2005 року по
01.09.2005 рік вказаний магазин був закритий на капітальний ремонт. Після того,
як 22.12.2005 року апеляційним судом було прийнято рішення і його зобов'язано
усунути перешкоди в здійсненні оренди МПП „Альфа” для розміщення кіоску в його
магазині, він пропонував ОСОБА_3 розмістити кіоск в іншому місці магазину, так
як в договорі оренди місце указане не було, проте отримав відмову. Крім цього,
в суді вирішувалося питання щодо розірвання договору оренди, так як з боку
орендаря порушувалися вимоги пожежної безпеки, що в послідуючому і ствердилося
висновком експертизи. В послідуючому державна виконавча служба звернулася за
роз'ясненням, яким чином виконувати рішення від 22.12.2005 року, на що апеляційним
судом було постановлено відповідну ухвалу від 02.03.2006 року . Проте розмір
орендованої площі судом обумовлений не був. В дійсності він виходив за межі
площі, передбаченої договором оренди - 8 кв. м. Так як, рішення суду не
виконувалося працівники Лебединської ДВС притягували ОСОБА_1 неодноразово до
штрафу, але ці дії відповідач оскаржив і Лебединський райсуд накладені
стягнення скасував згідно постанови від 25.07.2006 року. За цей час термін
оренди торгівельної площі сплив і продовжений не був. Також просить суд взяти
до уваги те, що умисного ухилення, пов'язаного з невиконанням рішення суду, з
його боку не було,  про що свідчать
звернення Лебединського відділу ДВС до апеляційного суду Сумської області за
роз'ясненням виконання судового рішення апеляційного суду від 22.12.2005 року.
Послідуюче його листування з виконавчою службою в якому йде мова про
перевищення розмірів торгівельної площі 8 кв. м, які встановлені договором
оренди в дійсності, як виявилося має більше 9 кв. м та встановлена невідповідність
нормам пожежної безпеки орендованої площі, яку займав кіоск МПП „Альфа” і саме
на якій наполягав ОСОБА_3, не дивлячись на те, що він пропонував інші площі в
цьому ж магазині. Крім цього, вважають, що ні в позовних вимогах про
відшкодування збитків, що настали в результаті невиконання рішення суду, ні в
уточнених вимогах, пов'язаних з упущеною вигодою, такої шкоди приватному
підприємству завдано не було, так як з того часу коли він став власником
магазину кіоск не працював, товар в кіоску був відсутній.  ОСОБА_3 як директор МПП „Альфа” відкрив інший
кіоск з аналогічним видом діяльності неподалік замість того кіоску, який був в
магазині по АДРЕСА_1. В порядку ст. 84 ЦПК України просив стягнути з
відповідача на його користь понесені судові витрати в розмірі 2000 грн.

З довідки та листа
(а.с. 6,56), досліджених в судовому засіданні, вбачається, що станом на
06.03.2008 року відділ ДВС Лебединського РУЮ мав на виконанні виконавчий лист №
2-815/05, виданий Лебединським райсудом (Апеляційним судом) про зобов'язання
ОСОБА_1 усунути перешкоди МПП „Альфа” у здійсненні оренди восьми квадратних
метрів торгівельної площі у приміщенні магазину, який розташований за адресою:
АДРЕСА_1. Станом на 06.03.2008 року рішення суду не виконане.

З рішення та ухвали
(а.с. 8,9, 10), досліджених в судовому засіданні, вбачається, що рішенням
колегії суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Сумської
області від 22.12.2005 року зобов'язано ОСОБА_1 усунути перешкоди МПП „Альфа” у
здійсненні оренди восьми квадратних метрів торгівельної площі у приміщенні
магазину, який розташований за адресою: АДРЕСА_1. Ухвалою суду від 02.03.2006
року вказане рішення роз”яснено та вказано, що аптечний кіоск, належний МПП
„Альфа”, зобов'язати установити боржника ОСОБА_1 на тому ж місці, де він
знаходився до демонтажу, в попередньому стані, в приміщенні магазину АДРЕСА_2 .

З ухвали (а.с. 11),
дослідженої в судовому засіданні, вбачається, що касаційну скаргу МПП „Альфа”
відхилено. Рішення апеляційного суду Сумської області від 22.12.2005 року
залишено без змін.

З довідки та
довідки-розрахунку (а.с. 12,60), досліджених в судовому засіданні, вбачається,
що чистий прибуток від роботи аптечного кіоску за період з 01.01.2005 року по
24.04.2005 року склав: 54144,64 грн. (сума реалізованої торгової націнки) -
1440,00 грн. (оренда приміщення) - (3858,00+1454,46 (заробітна плата +
нарахування на фонд оплати праці)) =47392,18 грн., а середній чистий прибуток:
47392,18:114=415,72 грн. Розрахунок матеріальних збитків за період з 22.12.2005
року по 21.06.2007 року становить 227398 грн. 84 коп.

З довідки та квитанцій
(а.с. 51,52,53,54), досліджених в судовому засіданні, вбачається, що за період
з січня 2005 року по квітень 2005 року МПП „Альфа” було сплачено орендну плату
за користування приміщенням згідно договору оренди від 21.06.2001 року в сумі
1440 грн. 00 коп. в тому числі ПДВ 240 грн. 00 коп.

З договору оренди (а.с.
55), дослідженого в судовому засіданні, вбачається, що 21.06.2001 року МПП
„Альфа” уклало з ТОВ „Пролісок” договір оренди восьми квадратних метрів
торгівельної площі у приміщенні магазину, який розташований за адресою:
АДРЕСА_1 для розміщення аптечного кіоску. Строк дії договору встановлювався з
20.06.2001 року по 20.06.2004 року. В разі відсутності взаємних претензій
договір продовжувався на наступний термін автоматично.

З договору
купівлі-продажу (а.с. 57), дослідженого в судовому засіданні, вбачається, що
31.03.2005 року ТОВ „Пролісок” продало ОСОБА_1 приміщення магазину, яке
розташоване за адресою: АДРЕСА_1.

Зі звіту (а.с. 63-66), дослідженого
в судовому засіданні, вбачається, що загальна сума розрахунків за січень,
лютий, березень, квітень 2005 року склала відповідно: 43039,61 грн., 47425,03
грн., 52370,40 грн., 35786,05 грн.

Вислухавши
позивача, його представника, відповідача, його представника та вивчивши
матеріали справи, суд вважає, що між сторонами мають місце цивільні
правовідносини, які пов'язані зі спорами про відшкодування збитків і не
підлягають задоволенню, оскільки в судовому засіданні було встановлено, що 21.06.2001
року МПП „Альфа” уклало з ТОВ „Пролісок” договір оренди восьми квадратних
метрів торгівельної площі у приміщенні магазину, який розташований за адресою:
АДРЕСА_1 для розміщення аптечного кіоску строком на три роки. Відповідно умов
договору, за якими у разі відсутності взаємних претензій він продовжується на
наступний термін автоматично, дія договору продовжилась до 21.06.2007 року.
31.03.2005 року ТОВ „Пролісок” продало вказане приміщення магазину ОСОБА_1 В
зв'язку з тим, що в приміщенні магазину в тому числі і там, де знаходився кіоск
МПП „Альфа”, новим власником проводився капітальний ремонт, воно було закрите.
В зв'язку з чим, як вбачається з акту від 14.06.2005 року, приміщення кіоску
було демонтовано (а.с. 137) та по акту прийому-передачі від 10.08.2007 року
передане директору МПП „Альфа” ОСОБА_3 (а.с. 138). Рішенням апеляційного суду
Сумської області від 22.12.2005 року відповідач був зобов'язаний усунути
перешкоди МПП „Альфа” у здійсненні оренди восьми квадратних метрів торгівельної
площі у приміщенні магазину, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 8).

В судовому засіданні не
було  встановлено, як вказує позивач,
умисного невиконання з боку ОСОБА_1 рішення апеляційного суду Сумської області
від 22.12.2005 року в частині усунення перешкод у здійсненні оренди восьми
квадратних метрів торгівельної площі у приміщенні магазину, який розташований
за адресою: АДРЕСА_1, про що свідчить звернення державного виконавця щодо
роз'яснення рішення суду відносно визначення конкретного місця, яке ОСОБА_1 повинен
надати в оренду МПП „Альфа” та хто саме повинен встановити аптечний кіоск, що
стверджується ухвалою апеляційного суду від 02.03.2006 року (а.с. 10).  Зазначений факт стверджується неодноразовими
зверненнями відповідача до позивача (а.с. 106,107), до ДВС щодо порядку
виконання рішення суду, до Лебединської міської ради, фактом проведення
капітального ремонту приміщення магазину за адресою: АДРЕСА_1 після його
придбання та з встановленням системи тепло забезпечення в приміщення магазину в
тому місці, де до його придбання новим власником знаходився кіоск МПП „Альфа”.
Крім цього, доводи позивача в частині умисних дій з боку ОСОБА_1 спростовуються
висновком судової пожежно-технічної експертизи від 26.12.2006 року (а.с.
133,134) та постановою Лебединського райсуду від 25.07.2006 року, яким були
скасовані постанови державного виконавця про накладення штрафу на ОСОБА_1 від
17.05.2006 року та 24.05.2006 року, що вбачається з матеріалів адміністративної
справи № 2-а-45/06 за позовом ОСОБА_1 до відділу ДВС у Лебединському району про
скасування постанов, яка була досліджена в судовому засіданні.

Вирішуючи питання щодо
відшкодування збитків, що настали в результаті невиконання відповідачем рішення
суду та  упущеної вигоди в результаті
невиконання договірних зобов'язань та рішення суду, суд вважає, що МПП „Альфа”
збитки завдані не були, так як в суді встановлено, що товар, який знаходився в
кіоску був забраний позивачем в квітні 2005 року, був ним реалізований, що було
підтверджено ним в судовому засіданні. Це було також досліджено при прийнятті
рішення апеляційним судом (а.с. 9). В судовому засіданні було
встановлено, що саме в цей час ОСОБА_3 відкрив другий кіоск замість того, що
був у магазині АДРЕСА_1 де реалізовував медичні препарати, а також при цьому
суд приймає до уваги те, що цивільне законодавство не допускає стягнення з
боржника таких доходів, що не були одержані кредитором і не могли бути ними
одержані.

Тому суд
вважає необхідним у задоволенні вимог позивача відмовити.

Крім
цього, в силу вимог ст. 88 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з
позивача на користь відповідача судові витрати, понесені позивачем під час
розгляду справи. При цьому суд бере до уваги те, що за надання правової
допомоги при розгляді справи між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 була укладена угода про
надання правої допомоги. Відповідно даної угоди ОСОБА_1 сплатив кошти в розмірі
2000 грн., що стверджується квитанцією № 31. Статтею 84 ЦПК України
встановлено, що витрати, пов'язані з оплатою правої допомоги адвоката або
іншого фахівці в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання
безоплатної правової допомоги.

Відповідно ч. 2 ст. 84
ЦПК України - граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу
встановлюється законом (Постановою КМУ від 27.04.2006 року № 590 „Про граничні
розміри компенсації витрат, пов'язаних з розглядом цивільних та
адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави”).

Так, граничний розмір
витрат, пов'язаний з правовою допомогою сторони, на користь якої ухвалено
рішення у цивільній справі у випадку, якщо компенсація сплачується іншою
стороною, не повинен перевищувати суму, що обчислюється з огляду на те, що
зазначеній особі виплачується 40 % розміру мінімальної заробітної плати за
годину її роботи.

Правова допомога
надавалася відповідачеві в квітні-жовтні 2008 року. Відповідно Закону України
„Про державний бюджет України на 2008 рік”, розмір мінімальної заробітної плати
в період з 01.04.2008 року по 01.10.2008 року становив 525 грн., а з 01.10.2008
року становить - 545 грн. Таким чином, виходячи з розміру мінімальної
заробітної плати 525 грн., одна година роботи працівника юридичної консультації
Ковпаківського району  ОСОБА_4 становить
210 грн., а виходячи з розміру мінімальної заробітної плати 545 грн. - 218 грн.

З протоколів судових
засідань вбачається, що з участю представника відповідача ОСОБА_4 відбулися три
судові засідання: 24.04.2008 року (00 год. 53 хв.); 19.08.2008 року (3 год. 00
хв.); 09.10.2008 року (0 год. 16 хв. та 2 год. 24 хв.). Таким чином загальна
тривалість часу, затраченого представником відповідача ОСОБА_4 на участь у
судових засіданнях у квітні-серпні 2008 року становить 3,88 год., а у жовтні
2008 року 0,27 год.+2,4=2,67. Відповідно 3,88 помножити на 210 грн. = 814, 80
грн. та 2,67 помножити на 218 грн. = 582 грн., що разом становить 1396
грн. 80 коп.

Таким чином, сплачена
відповідачем сума витрат на правову допомогу при розгляді справи в суді 2000
грн., перевищує граничний розмір витрат на правову допомогу, а тому сума витрат
має бути зменшена до 1396 грн. 80 коп. і стягнута з позивача МПП „Альфа”.

На
підставі вище наведеного, керуючись ст.ст. 10, 15, 30, 60, 88, 84, 209, 213,
214, 215  ЦПК України, 22, 1166 ЦК
України;

В И Р І Ш И В:

В
задоволенні позовної заяви малого приватного підприємства „Альфа” до ОСОБА_1
про відшкодування матеріальних збитків в зв'язку з упущеною вигодою відмовити
за їх недоведеністю.

Стягнути з малого
приватного підприємства „Альфа” на користь ОСОБА_1 кошти за надання правової
допомоги при розгляді справи в розмірі 1396 грн. 80 коп.

Заходи забезпечення позову, які були обрані по даній
справі у виді заборони відчуження приміщення аптеки, розташованої за адресою
АДРЕСА_3, скасувати.

Рішення
може бути оскаржене  в апеляційному
порядку до  апеляційного суду Сумської
області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-ти денний строк з
дня  проголошення рішення заяви про
апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної
скарги з подачею її до апеляційної інстанції або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК
України.

Суддя:
О.В. Чхайло.