Справа №2-62/2008
У Х В А Л А

про відмову у задоволенні клопотань

09 грудня 2008 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі: головуючого – судді Горчакової О.І., за участю секретаря – Зубенко І. В.., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань Лозівського міськрайонного суду Харківської області цивільну справу за позовною заявою
ОСОБА_1
до
ОСОБА_2
, третьої особи: приватного нотаріуса Лозівського міського нотаріального округу Курявської Лесі Олександрівни - про визнання недійсним спадкового договору та свідоцтва про право власності, визнання права власності на спадкове майно; за - позовом
ОСОБА_2
до
ОСОБА_1
, третя особа — Лозівська державна нотаріальна контора “про усунення від права на спадкування”, -

в с т а н о в и в:

Позивач
ОСОБА_1
19 липня 2007 року звернулася до суду з позовом до відповідача
ОСОБА_2
про визнання недійсним спадкового договору та свідоцтва про право власності, визнання права власності на спадкове майно, посилаючись на те, що являється рідною донькою
ОСОБА_3
, народилася в його шлюбі з
ОСОБА_4
Батько мав сина,
ОСОБА_5
, 1957 року народження, від першого шлюбу,
ОСОБА_5
відмовився на її користь від прийняття спадщини, що підтверджується його заявою. Після смерті батька відкрилася спадщина, а саме - будинок у
АДРЕСА_1
Вона своєчасно звернулася з заявою до нотаріальної контори про згоду на прийняття спадщини і дізналася, що 19 січня 2007 року був укладений спадковий договір, посвідчений приватним нотаріусом Лозівського міського нотаріального округу Курявською Л.О., на користь
ОСОБА_2
На протязі останніх 5 років батько часто хворів, постійно лікувався з приводу ішемічної хвороби серця, атеросклеротичного кардіосклерозу, серцевої недостатності другого ступеня, гіпертонічної хвороби третього ступеня, цукровим діабетом другого типу середнього ступеня тяжкості, цирозу печінки в стадії декомпенсації, дисцеркуляторної енцефалопатії третього ступеня з психоороганічним синдромом. 19 вересня, 2006 року батько переніс інсульт, гіпоглікемічну кому, лікувався в терапевтичному відділенні Лозівської ЦРЛ. Після цього стан його різко погіршився. Позивачка приїжджала провідати батька у жовтні 2006 року. Він був заторможений, майже не міг розмовляти, довести свою думку до кінця, говорив, що почуває себе дуже погано, особливо вночі, коли
ОСОБА_2
, яка проживала у нього, дає йому якісь ліки, після чого він не може розмовляти, не розуміє, що з ним відбувається. Вдень йому краще, він навіть намагався рухатися, але з дому не виходив, тому що боявся заблудитися. За період з вересня 2006 року по лютий 2007 року батько постійно лікувався амбулаторно, стаціонарно, обслуговувався станцією швидкої допомоги, опікувався сімейним лікарем. 17 січня 2007 року переніс печінкову кому, кардинальний цироз печінки, асцит. З 27 січня по 3 лютого 2007 року лікувався в стаціонарі на дому з діагнозом ішемічна хвороба серця, атеросклеротичний кардіосклероз, гіпертонічна хвороба, серцева недостатність, цироз печінки, цукровий діабет, дисцеркуляторна енцефалопатія з вестибулоатактичним синдромом. Вдруге переніс печінкову кому. З 24 лютого по 26 лютого 2007 року – лікувався в стаціонарі на дому з тими ж діагнозами. 26 лютого 2007 року
ОСОБА_3
помер. Позивачка,
ОСОБА_1
вважає, що спадковий договір було вчинено її батьком у стані, при якому він не усвідомлював, у силу своїх захворювань значення своїх дій та не міг ними керувати, про що свідчать додані нею медичні документи. У зв’язку з викладеним позивачка
ОСОБА_1
звернулася до суду з позовом про визнання недійсним спадкового договору.

Ухвалою судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області Горчаковою О.І. від 19 липня 2007 по зазначеній справі було відкрито провадження.

11 вересня 2007 року, позивачка
ОСОБА_2
звернулася до суду з позовом до
ОСОБА_1
, посилаючись на те, що на початку 2002 року вона познайомилася з
ОСОБА_3
, на весні 2003 року, він запропонував позивачці жити однією сім’єю. В липні 2004 року позивачка переїхала до
ОСОБА_3
і вони фактично проживали як подружжя. На час знайомства позивачка знала, що
ОСОБА_3
має ряд хронічних захворювань серця, печінки, сахарного діабету. У зв’язку з цим йому потрібен був постійний догляд, який здійснювала позивачка. Також позивачка зазначила, що за всі п’ять років її знайомства з
ОСОБА_3
, відповідач – його донька
ОСОБА_1
двічі приїздила до батька і гостювала не більше двох годин. Ніякої допомоги від неї
ОСОБА_3
не мав, хоча відповідач добре знала, що батько хворів і йому потрібна не тільки матеріальна, а і моральна допомога. 19 січня 2007 року
ОСОБА_3
і позивачка уклали спадковий договір. За договором на позивачку покладалися обов’язки забезпечувати
ОСОБА_3
продуктами харчування та надавати йому необхідний догляд, забезпечувати лікувальними засобами, а після його смерті позивачу у власність перейде його житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами. Але після смерті
ОСОБА_3
, його дочка почала безпідставно претендувати як спадкоємець на все майно батька в тому числі і на будинок.

Ухвалою від 11 червня 2008 року позовну заяву
ОСОБА_1
до
ОСОБА_2
, третьої особи: приватного нотаріуса Лозівського міського нотаріального округу Курявської Лесі Олександрівни - про визнання недійсним спадкового договору та свідоцтва про право власності, визнання права власності на спадкове майно та цивільну справу об”днано в одне провадження з цивільною справою за позовом
ОСОБА_2
до
ОСОБА_1
, третя особа — Лозівська державна нотаріальна контора “про усунення від права на спадкування”.

Ухвалою суду від 11 липня 2008 року призначено проведення комісійної судово – психіатричної (посмертної) експертизи.

08 жовтня 2008 року був складений Акт № 852 посмертної судово-психіатричної експертизи, підписаний: головою комісії – лікарем судово-психіатричним експертом Авраменко Є. В., членами комісії – лікарями судово-психіатричними експертами Хоменко О. П. та Гудімою Є. М.

У судовому засіданні 08 грудня 2008 року позивач, вона ж – відповідач,
ОСОБА_1
заявила клопотання про проведення повторної комісійної судово-медичної експертизи на вирішення якої прохала поставити запитання:

1.
1.

Чи дійсно
ОСОБА_3
, народження 1936 року, який помер 26 лютого 2007 року, страждав захворюваннями ішемічної хвороби серця, атеросклеротичним кардіосклерозом, серцевою недостатністю 2 ступеня, цукровим діабетом другого типу середнього ступеня тяжкості, цирозом печінки, дисцеркуляторною енцефалопатією третього ступеня з психоорганічним синдромом, деменцією?

2.
2.

Чи міг він при таких захворюваннях правильно сприймати обставини – свідомо підписувати спадковий договір, розуміти його зміст, наслідки, з урахуванням того, що за добу до його підписання двічі переніс печінкову кому із втратою свідомості на довгий час?

У судовому засіданні 08 грудня 2008 року представник відповідача, вона ж - позивач
ОСОБА_2
адвокат Даниленко Б. І. заявив клопотання про залишення уточненої позовної заяви
ОСОБА_1
від 12.11.2008 року без руху та повернути її позивачці у зв»язку з порушенням вимог ст..ст. 119, 120 ЦПК України, а саме – не сплатою судового збору та інформаційно-технічних витрат розгляду цивільної справи судом.

Заслухавши думку сторін у справі, їх представників, третіх осіб суд знаходить клопотання такими, що не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

У відповідності до ч. 1 ст. 143 ЦПК України – для з»ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань суд призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі.

За змістом ст. 145 ЦПК України – призначення експертизи є обов»язковим у разі заявлення клопотання про призначення експертизи обома сторонами. Призначення експертизи є обов»язковим також за клопотанням хоча б однієї із сторін у разі необхідності встановлення психічного стану особи.

Стаття 148 ЦПК України визначає, що комісійна експертиза проводиться не менш як двома експертами одного напряму знань.

Згідно статті 150 ЦПК України – додаткова експертиза призначається у разі визнання неповним або неясним висновку експерта, - повторна експертиза призначається у разі визнання висновку експерта необґрунтованим або таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає сумнів у його правильності.

Оськільки судом була призначена комісійна судово-психіактрична експертиза і у матеріалах справи є її висновок ( т.3а.с. 91-96), сторонами висновок експертизи не оскаржено, то у суду відсутні підстави у задоволення клопотання
ОСОБА_1

Щодо клопотання адвоката Даниленко Б. І., суд при цьому ураховує, що його довіритель –
ОСОБА_2
у судовому засіданні 12..11.2008 року не заперечувала проти задоволення клопотання представника
ОСОБА_1
– адвоката Шевченко Л. М. про можливість об»єднання уточненої позовної заяви від 12.11.2008 року та ураховує вимоги закону, а саме:

•
-

статті 31 ЦПК України, у відповідності до якої позивачеві надано право протягом усього часу розгляду справи змінити підставу або предмет позову, збільшити або зменшити розмір позовних вимог, відмовитися від позову;

•
-

статей 81, 88 ЦПК України якими визначено порядок розподілу судових витрат;

•
-

статті 55 Конституції України, ст. 3 ЦПК України у яких законодавчо закріплене право людини і громадянина на захист прав і свобод судом,

Суд не позбавлений права вирішити питання судових витрат при ухваленні рішення, тому відмовляє і у задоволенні клопотання адвоката Даниленко Б. І.

Керуючись ст. 168, 143, 144, 145 п. 5, ч.1 ст. 202 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Відмовити позивачеві, вона ж – відповідач,
ОСОБА_1
у задоволенні клопотання про проведення повторної комісійної судово-медичної експертизи.

Відмовити представнику відповідача, вона ж – позивач,
ОСОБА_2
адвокату Даниленко Борису Івановичуу у задоволенні клопотання про залишення уточненої позовної заяви
ОСОБА_1
від 12.11.2008 року без руху та повернення її позивачці у зв»язку з порушенням вимог ст. ст. 119, 120 ЦПК України.

Ухвала остаточна, оскарженню не підлягає.

Головуючий

у судовому засіданні

суддя: О.І.Горчакова