Справа № 2-5/08 р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

19 березня 2008
року  В-Писарівський районний суд  Сумської області

в складі:

головуючого - судді              Семенової О.С.,

при секретарі -                                  Пасюга Н.М.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в смт. В.Писарівка справу за цивільним
позовом  ОСОБА_1  до ВАТ НАСК „Оранта”, ОСОБА_2  про відшкодування шкоди за договором
страхування ,-

встановив:

ОСОБА_1
звернулася до суду з позовом до ВАТ НАСК „Оранта”  про відшкодування їй моральної та
матеріальної шкоди за договором страхування, мотивуючи свої вимоги тим, що у
2006 році сталася дорожньо-транспортна пригода, у результаті якої загинув її
чоловік, ОСОБА_3. Вироком В-Писарівського районного суду від 22 грудня 2006
року водія ОСОБА_2 визнано винним за ч. 2 ст. 286 КК України та призначене
покарання з застосуванням  ст. 69 КК
України  у виді штрафу у сумі 14 000 грн.
без позбавлення права керування транспортними засобами.  Під час судового розгляду справи
представником   відділення філії ВАТ НАСК
„Оранта” в смт. В-Писарівка було роз'яснено позивачці її право на
звернення  з заявою про відшкодування
збитків, вона після вступу вироку у законну силу зібрала всі необхідні
документи, звернулася з заявою про виплату їй заподіяної моральної та
матеріальної шкоди, але у подальшому було відмовлено у виплаті шкоди. Тому
прохала стягнути із страхової компанії на її користь матеріальні збитки у
розмірі 2 140 грн. та моральні - у розмірі 50 000 грн. У ході судового розгляду
позивачка уточнила свої позовні вимоги, збільшивши суму шкоди, а саме моральної
шкоди - до 51 000 грн. та матеріальної - до 6 439, 60 грн. Ухвалою суду 28
листопада 2007 року  було залучено до
участі у даній справі в якості співвідповідача ОСОБА_2, як винну особу у ДТП.

У  судовому
засіданні  позивачка  підтримала свої уточнені позовні  вимоги
повністю.

Представник
позивача ОСОБА_4, що діє на підставі довіреності / а.с.68/, позовні вимоги
підтримав повністю  та пояснив, що під
час розгляду кримінальної справи по обвинуваченню ОСОБА_2 позивачка зверталася  з позовом про відшкодування моральної та
матеріальної шкоди, але позов був залишений без розгляду для можливості її
подальшого звернення до суду у порядку цивільного провадження до страхової
компанії, підсудний добровільно сплатив їй для пом'якшення йому покарання 35
855 грн., що не відносилося до спричинених потерпілій збитків, тому вона
звернулася до суду з позовом про стягнення з „Оранти” моральної шкоди у розмірі
51 000 грн., тобто максимальної суми за договором страхування, та матеріальної
шкоди, пов'язаної з понесеними витратами на поховання, у розмірі 6 439, 60 грн.

Представники
відповідача  ВАТ НАСК „Оранта” ОСОБА_5 та
ОСОБА_6, що діяли на підставі довіренностей / а.с.56, 122/  у
судовому засіданні позовні вимоги не визнали та пояснили кожна окремо,
що            29 травня 2006 року до страхової
компанії з заявою звернувся ОСОБА_2 про виплату страхового відшкодування у
зв'язку з ДТП за його участю. Потерпіла ОСОБА_1 подала заяву про виплату
страхового відшкодування 19 липня 2007 року, в якій зазначила, що їй
відшкодовано ОСОБА_2 35 000 грн. Оскільки винна особа не погодила дане
відшкодування збитків потерпілій із страховою компанією, то за таких підстав
відсутні підстави для виплати страхового відшкодування потерпілій, крім того,
сума страхове відшкодування не може перевищувати розмір прямих збитків, які
складають 2 108, 6 грн. Стосовно моральної шкоди страховик відшкодовує не
більше 5 відсотків від обов'язкового ліміту відповідальності, що становить 51
000 грн., тобто 2 550 грн., вважають , що позивачка не надала доказів, що
підтверджують розмір спричиненої їй моральної шкоди.

Відповідач
ОСОБА_2 у судове засідання не з'явився, проте надав письмову заяву, в якій
зазначив, що всі матеріальні та моральні збитки потерпілій відшкодував
повністю.

Заслухавши
думку позивача, її представника, представника відповідача , які не проти
розглядати справу без участі відповідача ОСОБА_2,  суд вважає за можливе розглянути справу у
його відсутність.

Суд,
заслухавши пояснення сторін,  вивчивши
матеріали справи, дослідивши докази, вважає,
що  позовні  вимоги
підлягають частковому
задоволенню з таких підстав.

Судом  встановлені такі факти та відповідні їм
правовідносини.

Судом
установлено, що ОСОБА_3 помер 27 березня 2006 року в смт. В-Писарівка /
а.с.4/.Вироком В-Писарівського районного суду від 22 грудня 2006 року визнаний
винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, ОСОБА_2 ,
якого засуджено з застосуванням ст. 69 КК України до штрафу у розмірі 14 000
грн. без позбавлення права керування транспортними засобами / а.с.5-6/. У результаті
даного ДТП ОСОБА_3 спричинені тяжкі тілесні ушкодження, що спричинили смерть
потерпілого. Відповідач ОСОБА_2 уклав договір страхування з   ВАТ НАСК „Оранта”, що підтверджено полісом №
ВА 6305102 від 11.11.2005 року / а.с.38, 29 березня 2006 року подав письмову
заяву до страхової компанії  про скоєну
ним ДТП / а.с.39/. З  тексту
вищезазначеного вироку вбачається, що цивільний позов потерпілої ОСОБА_1
залишено без розгляду. Позивачка ОСОБА_1 є спадкоємицею майна ОСОБА_3 як
дружина, що підтверджено свідоцтвами про право на спадщину за законом /
а.с.7-8/. 19 липня 2007 року позивачка звернулася з письмовою заявою  про страхове відшкодування / а.с.11 /, до
якої надала товарний чек № 28 від 4.06.2006 року на суму 1 500 грн. за
придбаний пам'ятник / а.с.40/, рахунок від 27.03.2006 року на суму 608, 60 грн.
за придбані предмети ритуальної належності / а.с.41/, .накладну від 20 квітня
2006 року за придбані продукти харчування на суму 1 385, 80 грн. / а.с.42/,
накладу від  27 березня 2006 року за
придбані продукти на суму 2 944, 80 грн. / а.с.43/.

Відповідно
до ст. 22 Закону України  „Про
обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних
транспортних засобів” - при настанні страхового випадку страховик відповідно до
лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом
порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної
пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Потерпілому
також відшкодовується моральна шкода, передбачена п.п.1, 2 ч.2 ст. 23 ЦК
України, яка відшкодовується страховиком у встановленому судом розмірі
відповідно до вимог ст. 23 ЦК України , але не більше ніж 5% ліміту,
визначеного у п. 9.3 ст. 9 цього Закону. Різницю між сумою відшкодування,
визначеною судом, та сумою, яка має бути відшкодована страховиком, сплачує
особа, яку визнано винною у скоєнні ДТП.

Відповідно
до п.2 ч.2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у душевних стражданнях,
яких фізична особа зазнала у зв'язку з противоправною поведінкою щодо неї
самої, членів її сім'ї чи близьких родичів.

Відповідно
до п. 9.3 ст. 9 Закону України „Про обов'язкове страхування...” обов'язковий
ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну життю та здоров'ю
потерпілих, становить 51 000 грн. на одного потерпілого.

Статтею
23 зазначеного Закону  передбачено
відшкодування шкоди, заподіяною життю та здоров'ю потерпілого, пов'язаною із
смертю потерпілого, право на отримання якої відповідно до ст. 27 Закону мають
особи, які знаходилися на утриманні потерпілого, та особи, які взяли на себе
витрати з поховання., витрати на поховання мають бути обгрунтовані та
відшкодовуються при наданні страховику оригіналу свідоцтва про смерть та
документів, які підтверджують такі витрати.

Оцінюючи
докази по справі, суд встановив, що відповідач ОСОБА_2 після скоєної 27 березня
2006 року ДТП, 29 березня 2006 року звернувся з письмовою заявою до страхової
компанії про страхове відшкодування, потерпіла ОСОБА_1 звернулася з заявою 19
липня 2007 року, мотивуючи це тим, що взнала про  своє право у судовому засіданні, тому чекала
вступу   вироку суду у законну силу,
зібравши необхідні документи, але так і не отримала ніякої відповіді від
страхової компанії - ні про виплату страхового відшкодування, ні про відмову у
його виплаті, хоча це суперечить п. 36.2 ст. 36 Закону України „Про обов'язкове
страхування ...” яким встановлено що протягом 3-х робочих днів з дня прийняття
відповідного рішення страховик зобов'язаний направити заявнику письмове
повідомлення щодо прийнятого рішення.

Виходячи
із викладеного законодавства, позивачка має право на отримання шкоди,
пов'язаної із смертю потерпілого, у вигляді витрат на поховання, а також
моральну шкоду, що передбачено як законодавством, так і самим договором
страхування

Оглядаючи
матеріали кримінальної справи

Як
роз'яснив Пленум Верховного Суду України у Постанові „Про судову практику в
справах про відшкодування моральної / немайнової/ шкоди”  № 4 від 31.03.95 р. із змінами, внесеними
Постановою № 5 від 25.05.2001 р. у п. 3 - під моральною шкодою слід розуміти
втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або
інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або
бездіяльністю інших осіб.

Суд
розцінює відшкодування потерпілій
підсудним ОСОБА_2 суми 35  855
грн. як відшкодування моральної шкоди, спричиненою смертю її чоловіка, та
матеріальних витрат, які не увійшли до позовних вимог, так як ні сама
позивачка, ні відповідач ОСОБА_2  не
змогли розмежувати  які саме збитки були
відшкодовано, але суд вважає, що ця сума недостатня для відшкодування  моральних страждань, яких перенесла позивачка
по справі. Тому  страховик повинен
відшкодувати 5 % ліміту, тобто 2 550 грн.

Крім
того, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача - страхової компанії також
і витрати на поховання - придбання пам'ятнику, предметів ритуальної належності
та продуктів на поминальний обід, відповідно до ч.1 ст. 1201 ЦК України, що
передбачає відшкодування необхідних витрат на поховання та на спорудження
надгробного пам'ятника.

Згідно
п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про практику розгляду судами
цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди” № 6 від 27.03.92 р. зі
змінами, внесеними згідно з Постановами
№ 7 від 8.07.94 р., № 11 від 30.09.94 р., № 15 від 25.05.98 р., № 9 від
24.10.2003 р. - у випадку смерті потерпілого організація або громадянин,
відповідальні за заподіяння шкоди. зобов'язані відшкодувати витрати на
поховання / в тому числі на ритуальні послуги і обряди/ тій особі. яка понесла
ці витрати.

Тому витрати на придбання продуктів
харчування 20 квітня 2006 року на суму1 385, 80 грн. не підлягають
відшкодуванню, так як були придбані після похоронних заходів.

Посилання
відповідача на п. 37.4 ст. 37 Закону України „Про обов'язкове страхування...”
на відмову у виплаті позивачці страхового відшкодування безпідставне, оскільки
воно стосується не потерпілої, а страхувальника або особи, відповідальність
якої застрахована, які відшкодували потерпілому витрати без погодження із
страховиком, і після цього вимагають компенсації цих витрат. У даному випадку
після відшкодування  ОСОБА_2 потерпілій
збитків, він не звертався до страховика про їх відшкодування.

Відповідно
до ст. 88 ЦПК України необхідно з відповідача

.

Керуючись  ст. ст. 23,
1201  ЦК України,  ст.ст. 1, 9, 22, 23, 27, 33, 35, 36, 37
Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних засобів”, ст. 2 Закону України „ Про поховання
та похоронну справу”, ст. ст. 10, 60, 88,
212, 213, 215 ЦПК  України, суд

в и р і ш и в :

Позовні
вимоги  ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Стягнути
з відкритого акціонерного товариства Національної акціонерної страхової
компанії „Оранта” на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 2 550 грн. та
матеріальну шкоду у розмірі 5 053, 40 грн., всього до стягнення підлягає 7 603,
40 грн.          В іншій частині позовних
вимог - відмовити за безпідставністю.

Стягнути
з відкритого акціонерного товариства Національної акціонерної страхової
компанії „Оранта” на користь держави судові витрати по сплаті судового збору у
розмірі      76 грн. та на
інформаційно-технічне забезпечення у розмірі 30
грн.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду може бути
подано протягом 10- ти днів з дня проголошення рішення.

Апеляційна
скарга на рішення суду подається протягом 20-ти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження.

Заява
про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до апеляційного суду
Сумської області через  В-Писарівський
районний суд  або у порядку ч. 4 ст. 295  ЦПК України.

Суддя
підпис          О.С.Семенова.

Оригінал
рішення знаходиться в матеріалах справи.

Рішення
вступило в законну силу                                           .

Суддя                                                             О.С.Семенова.