Справа № 22ц-2117/2008                                    Головуючий у першій інстанції -
Доповідач -  Губар В.С.
і м е н е м       У к р а ї н и
н и й   с у д   Чернігівської  області
головуючого  судді  - Позігуна М.І.,
суддів  - Губар В.С., Редьки А.Г.
при  секретарі - Рачовій І.І..
-  ОСОБА_1, ОСОБА_2, Репях С.Л., Білогура
розглянувши  у  відкритому
судовому  засіданні  в  м.
Чернігові     апеляційну скаргу  ОСОБА_1
на рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова   від 6 жовтня
2008 року  у справі за позовом
ОСОБА_1  до ОСОБА_2  про визнання
такою, що втратила право на користування житловим приміщенням,
В апеляційній скарзі ОСОБА_1  просить скасувати рішення  районного суду через невідповідність його
обставинам справи та недоведеність обставин, які суд вважав доведеними,  та ухвалити нове рішення, задовольнивши
Рішенням  Новозаводського районного суду   м. Чернігова від 6 жовтня 2008 року  у задоволенні позову відмовлено.

Доводи апеляційної скарги зводяться до
того, що  оскаржуване рішення
постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права. Апелянт
стверджує, що  суд безпідставно  не взяв до уваги  покази свідків, які проживають з ним по
сусідству  в гуртожитку та прийняв  покази свідків  відповідачки, які є її подругами, а тому їх
покази не можуть бути правдивими. Факт знаходження в кімнаті майна
відповідачки, яке було їй  виділено   судом при розірванні шлюбу, не свідчить про
її право проживання в цій кімнаті, а забирати це майно  відповідачка не бажає сама. Апелянт зазначає,
що відповідачка має ключі від кімнати і не надала ніяких доказів про те, що
позивач перешкоджає відвідувати спірне житло. На думку апелянта суд мав
врахувати, що спірне житлове приміщення складається з однієї невеликої кімнати
і двоє сторонніх людей проживати в такому помешканні не можуть.

Заслухавши
суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, оглянувши  відмовний матеріал № 18779 від  25.10.07. Новозаводського відділу міліції та
цивільну справу № 2-501 про поділ спільного майна подружжя ОСОБА_3, апеляційний
суд  приходить до  висновку, що апеляційна скарга підлягає
відхиленню, а рішення суду залишенню без змін, виходячи з наступного.

Відповідно до правил ст. 71 Житлового
кодексу України жиле приміщення
зберігається  за тимчасово  відсутнім
наймачем або членом його сім”ї
понад шість місяців, якщо такий був відсутній з поважних причин.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є
наймачем квартири АДРЕСА_1 в м. Чернігові, яку він отримав на сім”ю  з двох
чоловіків  - себе та дружину, де
на даний час  зареєстрована  колишня дружина - ОСОБА_2

Відмовляючи у задоволенні позову,  суд виходив з того, що позивач  не довів відсутність відповідачки  за місцем її проживання більше шести місяців   без поважних причин.

Сукупність ретельно досліджених
обставин справи приводить апеляційний суд до переконання, що  суд
першої інстанції не мав передбачених законом підстав для задоволення
позову про визнання ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житлом.

Зокрема, перебування майна
відповідачки у спірній квартирі, відсутність у неї іншого постійного місця
проживання, періодичне  відвідування нею
спірного помешкання підтверджують  намір
відповідачки проживати в ньому, але реалізувати
право проживання у спірній квартирі ОСОБА_2 не має можливості через
неприязнені стосунки з колишнім чоловіком та його незгоду  на проживання колишньої дружини у спірній
кімнаті. Наявності цих неприязнених стосунків
апелянтом не спростовано  в
апеляційному суді де він також
категорично заперечував можливість проживання колишньої дружини в одному
з ним помешканні.   За таких
обставин  відсутність позивачки у
квартирі обумовлена поважними причинами.

Посилання апелянта на те, що суд не
поставився критично до свідчень знайомих відповідачки не   заслуговують на увагу, оскільки відповідно
до ч.1 ст. 212 ЦПК України суд оцінює  докази  за своїм
внутрішнім  переконання, що
грунтується на всебічному, повному, об”єктивному  дослідженні наявних у справі доказів. Крім
того, зазначені  свідки відповідно до
ст.50 ЦПК України  допитувались судом
будучи попередженими про кримінальну відповідальність за дачу неправдивих
показань і апелянтом неправдивість їх свідчень жодним чином апеляційному суду
не доведено.

Доводи апелянта про те, що він та
відповідачка чужі люди і не можуть проживати в одній кімнаті  є необгрутованими, оскільки   статтею 71 ЖК України, на яку посилається
ОСОБА_1 у своєму позові, не передбачено такої
підстави для  визнання особи
втратившею право користування жилим приміщенням.

Зважаючи на викладене, апеляційний суд
приходить до висновку, що доводи
апеляційної скарги не містять передбачених процесуальним законом  підстав
для   скасування  вірного по суті  рішення суду першої інстанції, яке ухвалено з
дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 308, 313-315, 317, 319  ЦПК України, апеляційний суд,

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Новозаводського районного суду
м. Чернігова  від 6 жовтня 2008 року  залишити без змін.

Ухвала набирає  законної сили
з моменту її проголошення і може бути оскаржена  до Верховного Суду України  протягом двох місяців з дня набрання нею
законної сили.

Головуючий:
Судді: