Справа  № 2-1002008 р.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М
У К Р А Ї Н И

28 жовтня 2008 року  Першотравенський
міський суд, Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді Кривошеї С.С.

при секретарі Фадєєвій Т.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Першотравенську цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2про визнання особи такою що втратила право
користування житловим приміщенням  та
зняття її з реєстрації та зустрічного позову ОСОБА_2до ОСОБА_1 про вселення до
житлового приміщення.

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2про визнання особи
такою що втратила право користування житловим приміщенням  та зняття її з реєстрації, а ОСОБА_2
звернулася до суду із зустрічною позовною заявою до ОСОБА_1 про вселення до
житлового приміщення.

Свої позовні вимоги ОСОБА_1
обґрунтовує тим, що 04 квітня 2006 року він розірвав шлюб з
відповідачкою ОСОБА_2. Згідно акту від 27 жовтня 2006 року, відповідачка в
листопаді 2004 року забрала речі з квартири в якій мешкала, а саме АДРЕСА_1, і
переїхала в іншу квартиру де і проживала до моменту розірвання шлюбу. З того
часу вони майже не бачаться, де вона проживає на даний момент він не знає, але
вона не знялася з реєстраційного обліку. Весь цей час він змушений сплачувати
за неї комунальні послуги, оскільки вона не надає на це кошти. Він звертався з
проханням до ЖЕКу про те, щоб не сплачувати кошти за відповідачку та йому
відповіли, що вони не мають для цього підстав.

Довгий час він намагався  знайти
відповідачку та в добровільному порядку зняти її з реєстрації, але це йому не
вдалося у зв'язку з чим він був змушений звернутися до суду. Прохає суд визнати
ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняти її
з реєстраційного обліку за адресою АДРЕСА_1.

В судовому засіданні позивач підтримав заявлені ним позовні вимоги в
повному обсязі та прохав суд їх задовольнити, визнати ОСОБА_2 такою, що втратила
право користування житловим приміщенням за адресою АДРЕСА_1.

Відповідачка ОСОБА_2 звернулася до суду з зустрічною позовною заявою про
вселення в житлове приміщення за адресою АДРЕСА_1.

Свої позовні вимоги ОСОБА_2 обґрунтовує тим, що вона перебувала у шлюбі з
ОСОБА_1 з 28 квітня 1990 року. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей : доньку
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. За рішенням
Першотравенської міської ради від 14 квітня 1992 року на сім'ю з 4 чоловік їм
було надано двохкімнатну квартиру АДРЕСА_1, де вони і мешкали.

Після розірвання шлюбу 04 квітня 2006 року, ОСОБА_1 почав перешкоджати
їй  проживати у вказаній квартирі -
негайно змінив замок на вхідних дверях, примушував силою покинути приміщення.
Не зважаючи на неодноразові звернення до дільничного інспектора міліції ОСОБА_1
перешкоджав їй користуватися житловим приміщенням, у зв'язку з чим вона була
змушена проживати у знайомих. Прохає суд вселити її в квартиру за
адресоюАДРЕСА_1.

В судовому засіданні ОСОБА_2 свої позовні вимоги підтримала в повному
обсязі, прохала суд їх задовольнити, позовні вимоги ОСОБА_1 не визнала повністю
та прохала суд відмовити ОСОБА_1 в задоволенні його позовних вимог. А також
пояснила суду, що вона не втратила на даний момент інтересу до даного жилого
приміщення і готова сплачувати комунальні послуги за його утримання після
вселення до квартири, але так як на даний час вона з донькою Надією в спірній
квартирі не може мешкати, а змушена винаймати житло, за яке повинна сплачувати
теж кошти, то вона не має змоги сплачувати і за житло яким фактично
користується ОСОБА_1, крім всього іншого в спірній квартирі стоять лічильники
на воду, газ та електроенергію, а тому позивач не несе ніяких додаткових витрат
за їх реєстрацію в квартирі, так як сплачує за фактично спожиті послуги.

Представник третьої особи ГГФІРФО Першотравенського МВ УМВС України
направив суду заяву з проханням розглянути дану справу згідно до норм
законодавства України, заперечень по справі
не мають.

Вислухавши пояснення сторін, свідків, вивчивши матеріали справи  суд вважає встановленими наступні факти та
обставини.

Так в судовому засіданні було встановлено, що сторони по справі перебували
в зареєстрованому шлюбі з 29 квітня 1990 року, згідно до рішення
Першотравенського міського суду від 16 березня 2006 року їх шлюб було
розірвано.

За період шлюбу сторони отримали на сім'ю з трьох осіб, ОСОБА_1, ОСОБА_2
-дружину, та ОСОБА_3 - доньку,
двокімнатну квартиру за адресою АДРЕСА_1 згідно до ордеру № 11174
виданого Першотравенською міською Радою 24 квітня 1992 року, та зареєструвалися
за вказаною адресою 29 травня 1992 року, цього ж дня в даній квартирі було
також зареєстровано ОСОБА_4 - сина сторін по справі. Дана квартира на момент
розгляду справи в суді знаходиться у власності територіальної громади м.Першотравенська,
Дніпропетровської області і її наймачем є ОСОБА_1

Відповідно до ст.9 ЖК України ніхто
не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві
користування жилим приміщенням інакше як з підстав і порядку, передбачених законом.

Так свідок ОСОБА_5 пояснила суду, що вони проживали однією сім'єю до серпня
2006 року, батьки постійно сварилися. Батько в спірну квартиру їх не впускає,
ключів від квартири у них ніколи з матір'ю і не було, були лише у батька
ОСОБА_1 Вона навіть не мала змоги забрати зі спірної квартири свої книжки, які
необхідні їй для навчання, так як батько її не впускав.

Свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 підтвердили суду, що ОСОБА_2 не мешкає за адресою
АДРЕСА_1 з 2006 року, також пояснили, що стосунки між сторонами були напружені
і вони проживали в квартирі окремо один від одного в різних кімнатах. В 2006
році ОСОБА_1 змінив замок на вхідних дверях, для того щоб в квартиру не зайшла
ОСОБА_2 з донькою та нічого не взяли з квартири. В спірній квартирі залишалися
речі ОСОБА_2, які потім ОСОБА_1 сам відніс до батьків.

ОСОБА_4  також пояснив, що у нього з
матір'ю довірительні відносини, він після розлучення батьків залишився
проживати з батьком. В спірній квартирі на момент розгляду справи в суді
знаходяться материні речі.

При винесенні рішення суд враховує
те, що між сторонами по справі склалися неприязні відносини в наслідок чого в
лютому 2006 року ОСОБА_2 зверталася до міліції з заявою про погрозу їй зі
сторони ОСОБА_1 фізичною розправою, що також підтверджує той факт, що ОСОБА_2
вимушено покинула житлове приміщення.

Критично оцінюючи договір
купівлі-продажу від 11.10.2006 року відповідно до якого ОСОБА_2 придбала у
власність двокімнатну квартиру за адресою АДРЕСА_2, суд вважає що право
приватної власності на житло в м.Павлограді не позбавляє її права користування
( проживання) в квартирі АДРЕСА_1.

При таких обставинах суд вважає, що
ОСОБА_2 не втратила право користування жилим приміщенням в спірній квартирі і
підлягає вселенню в неї.

На підставі викладеного, керуючись ст. 10,11, 209,212, 214-215 ЦПК України,
ст.ст. 9,71,72 ЖК України суд

В И Р І Ш И В :

Вселити ОСОБА_2 в квартиру АДРЕСА_1.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про визнання ОСОБА_2такою що втратила
право користування житловим приміщенням
відмовити.

Рішення суду набирає законну силу після закінчення
терміну подачі заяви про апеляційне оскарження.

Заява про апеляційне оскарження може бути подана через
Першотравенській міський суд протягом 10 діб з дня проголошення рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до
Апеляційного суду Дніпропетровської області через Першотравенській міський суд
протягом двадцяти днів після подачі заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана без попередньої подачі заяви про
апеляційне оскарження, якщо скарга подається в строк, встановлений для подачі
заяви про апеляційне оскарження.

Суддя