АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

27 лютого   2008
року             Колегія суддів судової палати у цивільних

справах Апеляційного суду
Вінницької області у складі:

Головуючого: Чуприни В.О.

Суддів : Морозовського В.І., Цюри
Т.В.,

При секретарі: Липач Ю.М.,

розглянувши   у
відкритому   судовому   засіданні
в   залі   судових
засідань

Апеляційного
суду Вінницької області цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_1    на
рішення                      Козятинського

міськрайонного суду Вінницької
області від 8 грудня 2007 року за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та ОСОБА_1 про визнання недійсним договору купівлі-продажу
земельної ділянки, визнання недійсними державних актів на право власності на земельну ділянку та визнання права власності на
земельну ділянку, -

ВСТАНОВИЛА:

В червні 2006 року ОСОБА_2 звернулася до суду з вказаним
позовом, обґрунтовуючи його тим, що 6.06.2005
року вона купила у ОСОБА_3 3/5 частини
будинку з господарськими будівлями, який розташований на земельній ділянці, площею 0,0644 га в АДРЕСА_1. При цьому в договорі купівлі-продажу йе було обумовлено про
перехід також і права власності на присадибну земельну
ділянку.

13.01.2006 року ОСОБА_3 за договором купівлі-продажу передала у власність ОСОБА_1 земельну ділянку площею 0,0344
га, що є частиною земельної ділянки по АДРЕСА_1. В наступному ОСОБА_1 на підставі зазначеного
договору купівлі-продажу отримав
державний акт на право власності на земельну ділянку.

Справа №
22-313/2008                                                                                 оскаржуване рішення постановлене

Категорія 33                                                                                              під головуванням Навроцького А.П.

Доповідач Чуприна В.О.

2

На іншу частину даної земельної ділянки, площею 0,0300
га, ОСОБА_3 також отримала державний акт на
право власності на земельну ділянку.

Вважаючи, що укладенням 6.06.2005 року договору
купівлі-продажу до неї перейшло від ОСОБА_3 не тільки право власності на
домоволодіння, а й право власності на земельну ділянку, площею 0,0644 га,
позивачка ОСОБА_2 просила :
визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки, площею 0,0344 га. укладений 13.01.2006 року між відповідачами;
визнати недійсним державний акт
на право власності на земельну ділянку 0,0344 га. від 17.02.2006 року, виданий ОСОБА_1 на підставі вищевказаного
договору купівлі-продажу; визнати недійсним державний
акт на право власності на земельну ділянку
0,0300 га. від 17.02.2006 року, виданий ОСОБА_3 на підставі вищевказаного договору купівлі-продажу; визнати за
нею, тобто ОСОБА_2 право
власності на всю земельну ділянку, площею 0,0644 га.

Рішенням Козятинського міськрайонного суду Вінницької
області від 8 грудня 2007 року позов ОСОБА_4
задоволений повністю.

Визнано недійсним договір купівлі-продажу земельної
ділянки площею 0,0344 га, розташованої в АДРЕСА_1,
укладений 13 січня 2006 року між ОСОБА_3 і
ОСОБА_1

Визнано недійсним державний акт на право власності на земельну
ділянку серії ЯБ № 666117, виданий
17.02.2006 року Козятинським міським відділом земельних ресурсів на ім'я ОСОБА_1 на підставі договору
купівлі-продажу земельної ділянки від 13.01.2006 року.

Визнано недійсним державний акт на право власності на земельну
ділянку серії ЯБ № 666118, виданий
17.02.2006 року Козятинським міським відділом земельних ресурсів на ім'я ОСОБА_3 на підставі договору
купівлі-продажу земельної ділянки від 13.01.2006 року.

Визнано за ОСОБА_2 право власності на земельну ділянку площею
0,0644 га, розташовану в АДРЕСА_1.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_1 порушує питання
про скасування рішення і передачу
справи на новий розгляд, посилаючись на допущену невідповідність висновку суду дійсним обставинам, порушення норм матеріального і процесуального права, зокрема, на
думку апелянта, суд вирішив спір,
неправильно застосувавши ст.ст. 203,215,377 ЦК України.

В запереченні представник позивачки ОСОБА_3 - ОСОБА_5
просить апеляційну скаргу відхилити, а рішення залишити без змін, вважаючи його
правильним та законним.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду
першої інстанції, заслухавши
пояснення за і проти апеляційної скарги від учасників процесу, дослідивши
матеріали цивільної справи, колегія суддів дійшла висновку про задоволення скарги з таких підстав.

Задовольняючи
позов, районний суд виходив з того, що на час продажу земельної ділянки ОСОБА_1
ОСОБА_3 не була вже власником

Справа №22-313/2008 Категорія 33

оскаржуване рішення постановлене
під головуванням Навроцького А.П. Доповідач Чуприна В.О.

3

земельної
ділянки, оскільки право власності на всю земельну ділянку площею 0,0644 га перейшло до позивачки.

Проте, з таким висновком суду погодитись не можна,
оскільки суд дійшов його в
порушення вимог ст.212 ЦПК України щодо всебічного, повного та об'єктивного з'ясування обставин справи та внаслідок неправильного
застосування норми матеріального права.

З матеріалів справи вбачається, що 6.06.2005 року ОСОБА_2
купила у ОСОБА_3 3/5 частини будинку з
господарськими будівлями, який розташований в АДРЕСА_1. При цьому в договорі купівлі-продажу сторонами не оговорено ні розміру
земельної ділянки на якій розташовано
домоволодіння, ні про перехід права власності на присадибну земельну ділянку.

Частина 1 ст. 377 ЦК України визначає одну з підстав виникнення права
власності на земельну ділянку. Зокрема, такою підставою є договір, за яким здійснюється перехід права власності на житловий
будинок, будівлю або споруду.
Тобто, одночасно з правом власності на житловий будинок (будівлю, споруду) до набувача переходить право власності на
земельну ділянку, на якій він розташований. При
цьому цільове призначення земельної ділянки залишається незмінним.

Щодо розміру земельної ділянки, яка переходить у
власність до набувача, то він може
визначатися договором з відчужувачем. Якщо за договором розмір земельної ділянки, що передається у власність, не
визначено, то до набувача переходить
у власність та її частина, яка зайнята житловим будинком (будівлею, спорудою), а також частина, необхідна
для її обслуговування.

Аналогічна законодавча позиція щодо права власності на
земельну ділянку відображена в ст. 120 ЗК України,
якою установлено загальне правило : якщо відчужується будівля і споруда, яка розташована на земельній ділянці, що належить на праві власності, то до набувача
переходить право власності і на земельну ділянку.

Залишається не зрозумілим яку суперечність чи колізію
зазначених вище правових норм убачив суд, мотивуючи своє рішення.

Важливе ж для правильного вирішення справи питання щодо
розміру земельної ділянки у співвідношенні
до частки відчуженого будинку та частки необхідної для його обслуговування не знайшло перевірки та вирішення шляхом
проведення судової експертизи.

Зі справи видно, що у спірному будинку по АДРЕСА_1 ОСОБА_3 належало лише 3/5 його частки, інші 2/5
перебувають у власності ОСОБА_6(арк..спр.8).

Проте, суд не притягнув до участі у справі іншого
співвласника, хоча вирішив питання суміжного
землекористування.

Всупереч
вимог ст. 33 ЦПК України суд також не залучив до участі у справі співвідповідачем Козятинський міський відділ
земельних ресурсів до

Справа №22-313/2008 Категорія 33

оскаржуване рішення постановлене
під головуванням Навроцького А.П. Доповідач Чуприна B.O.

4

якого ОСОБА_2
заявлений позов про визнання недійсним державних актів на право власності на земельну ділянку.

За таких обставин рішення суду не може бути визнано таким, що відповідає вимогам ст. 213 ЦПК України та підлягає
скасуванню з передачею справи на
новий розгляд, так як суд вирішив питання про права та обов'язки осіб, які
не брали участі у справі.

Керуючись ст.ст. 307, п. 4 ч.1 ст.311, 313-315 ЦПК України, колегія суддів,
-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
задовольнити.

Рішення Козятинського міськрайонного суду Вінницької
області від 8 грудня 2007 року скасувати, а справу
передати на новий розгляд в цей же суд в іншому складі
суду.

Ухвала набирає
законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двох місяців до
Верховного Суду України.

Справа №22-313/2008 Категорія 33

оскаржуване рішення постановлене
під головуванням Навроцького А.П. Доповідач Чуприна В.О.