Справа 2- 821   2008рік
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М      У
К Р А Ї Н И

19 червня 2008 року                             Ніжинський
міськрайонний суд

Чернігівської
області

В складі:  головуючої судді Хандоги В.М.

при  секретарі
Калюжній Ю.О.

за участю сторін

Розглянувши у
відкритому   судовому засіданні в залі
суду м. Ніжина цивільну справу за позовною заявою  ОСОБА_1 до Ніжинської міської ради та
військової частини А 4558  про визнання
права на земельну ділянку за набувальною давністю

в с т а н о в и в :

На   земельній ділянці військової
частини А-4558, яка розташована в м. Ніжині, по АДРЕСА_1,  розміщений автогаражний кооператив
“Автомобіліст-63”. В  цьому
кооперативі   земельною ділянкою площею
4х6,5 метрів, яка має порядковий номер 6 і на якій побудований фундамент під
гараж та знаходяться  будівельні
матеріали, з 1992 року користується позивачка.
Документів, які б надавали їй право користування земельною ділянкою вона
не має.

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною
заявою в якій просить визнати за нею право на
земельну ділянку площею  5х7
метрів в кооперативі “Автомобіліст-63”, яка розміщена  на землях військової частини, за набувальною
давністю.

В
судовому засіданні позивачка підтримала позовні
вимоги, уточнивши їх, що площа земельної ділянки, якою вона
користується  має розміри 4х6,5 метрів і
значиться в кооперативі під НОМЕР_1.
ОСОБА_1  пояснила суду, що  у 1992 році вона придбала гараж у свого
родича, який працював у військовій частині відповідача і з дозволу  командування отримав місце для встановлення
гаража. Документів у нього на гараж не було, а тому договір купівлі-продажу не
оформлявся і вона не має ніяких правоустановчих документів на землю та гараж.

В
даний час вона демонтувала металевий гараж і
будує з цегли. Для цього вже зроблений фундамент та завезена цегла.
Дозволу на будівництво гаража з цегли вона також не має. Позивачка вважає, що
оскільки   користується земельною
ділянкою з 1992 року то   набула право на
земельну ділянку за давністю користування.

Представник
Ніжинської міської ради позовні вимоги позивачки не визнав, пояснивши, що
земельна ділянка, якою користується позивачка передана  у користування військовій частині,
відповідачу по справі. Вилучати  у
відповідача землю 4х6,5 метрів  міська
рада не має підстав оскільки вона є державною власністю і знаходиться в
оперативному управлінні військової частини.

Крім
цього представник відповідача вважає, що закон про набуття права на земельну
ділянку за давністю користування має застосовуватися через 15 років з дня
набрання чинності Земельним Кодексом України , а не зараз, як цього вимагає
позивачка.

Представник
військової частини  також не визнав
вимоги позивачки, пояснивши, що дійсно
ОСОБА_1 з 1992 року користується
земельною ділянкою на землях військової частини, використовуючи її під
гараж. Військова частина жодного рішення щодо надання земельної ділянки для
встановлення гаражів не давала ні позивачці, ні будь-кому. Представник вважає,
що позивачка користується землею та гаражем на ній незаконно, а тому її вимоги
не можуть бути задоволені.  Ні військова
частина ні Міністерство оборони згоди на
вилучення землі та  передачу її у
користування позивачці не дає.

Суд,
вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку
про необхідність відмови в задоволенні вимог позивачки на підставі наступного.

Згідно
зі ст. 119 Земельного Кодексу України громадяни, які добросовісно, відкрито і
безперервно користуються земельною ділянкою протягом 15 років, але не мають
документів, які б свідчили про наявність у них прав на цю земельну ділянку,
можуть звернутися до органу державної влади, або до органу місцевого
самоврядування з клопотанням про передачу її у власність або надання у
користування. Позивачка не отримала від відповідачів такої згоди.

Суд
вважає, що вимоги про право на землю за набувальною давністю відносить до
нового правового інституту в земельному праві, який до прийняття ЗК України в
редакції 2001 року взагалі не діяв. Тому, незважаючи на те, що позивачка
користується земельною ділянкою понад 15 років зазначена норма закону
застосовуватися має тільки з 2016 року.

Керуючись ст.
209,213-215 ЦПК України, ст. 219 ЦК України України, суд

в и р і ш и в :

ОСОБА_1 відмовити у задоволенні
позовних вимог про визнання за нею права користування земельною ділянкою за
набувальною давністю.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом
десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження

Заява про апеляційне оскарження чи
апеляційна скарга подані після
закінчення строків, залишаються без розгляду, якщо апеляційний суд за
заявою особи, яка  її подала, не знайде
підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку  подання заяви
про апеляційне оскарження якщо її не було подано Якщо було подано заяву про
апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана в строк, рішення
суду набирає законної сили після
закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги рішення суду,
якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним
судом. .

.

Суддя
В.М. Хандога