Справа
№ 2-407
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

03
березня 2008 року Ялтинський міський суд Автономної Республіки Крим у складі:
головуючій судді Цалко А.А., при секретарі Єршовій Я.Ю., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ялті цивільну справу за позовом
Алупкінської міської ради до ОСОБА_1 про зобов'язання знесення самовільно
побудованих приміщень, приведення земельної ділянки у пригідний для
використання стан, та за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Алупкінської
міської ради, треті особи: Алупкінська міська рада, Комунальне підприємство
«Ялтинське бюро технічної інвентаризації» про визнання права власності на
об'єкт нерухомого майна, зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а
н о в и в:

Алупкінська міська рада звернулася до суду з позовом, в якому просить
зобов'язати ОСОБА_1. знести самовільно побудовані ним приміщення літер Д, Е, Ж,
прибудов до кафе «Поляна» А-1, А-2, металеве огородження, довжиною 16 м,
підпірну стінку з східного боку кафе, розташованих в м. Алупка по АДРЕСА_1.
Також вимагають зобов'язати відповідача привести земельну ділянку, на якій
розташовані самовільні будови, в придатний для використання стан. Вимоги
мотивовані тим, що відповідач без отримання земельної ділянки, без відповідних
дозволів Алупкінської міської ради і виконкому самовільно побудував вказані
споруди і добровільно зносити їх відмовляється.

Прокурор м. Ялти, виступаючий на стороні позивача, позов підтримав.

ОСОБА_1. позов не визнав, пред'явив позов до суду до виконавчого комітету
Алупкінської міської ради про визнання за ним права власності на ці спірні
споруди і проведення реєстрації їх в БТІ м. Ялти. Обидва позови об'єднані в
одне провадження.

Представники Алупкінської міської ради і виконкому з позовом ОСОБА_1. не
згодні, оскільки вважають, що немає ніяких законних підстав для визнання за
ОСОБА_1. права власності і реєстрації.

Представник КП «Ялтинське бюро технічної інвентаризації» просив ухвалити
рішення на розсуд суду.

Вислухавши
сторони, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов
Алупкінської міської ради підлягає задоволенню, а в позові ОСОБА_1. повинно
бути відмовлено по наступних підставах:

Судом
встановлено, що згідно договору купівлі-продажу від 28 лютого 2006 року
ОСОБА_1. купив у ТОВ «Грифон» 7/10 частин домоволодіння, що складається з кафе
літер А, площею 36,2 кв.м. в м. Алупка по АДРЕСА_1. (а.с. 16). Право власності
зареєстроване в БТІ м. Ялти 22 листопада 2006 року (а.с. 53).

Земельна
ділянка, на якій розташований даний об'єкт, належить Алупкінській міській раді.
Раніше цією земельною ділянкою користувався ТОВ «Грифон» за договором оренди
від 30 березня 2004 року № 18.

30
травня 2007 року ТОВ «Грифон» відмовилося від частини земельної ділянки 0,04
га, на якій розташований проданий об'єкт, надіславши про це лист в Алупкінську
міську раду (а.с. 62).

ОСОБА_1.
в установленому порядку спірну земельну ділянку не отримав, ніяк свої земельні
відносини з Алупкінською міською радою не оформив, а самовільно почав
пристроювати, влаштовувати на ній прибудову А1, потім мансарду А2 над будівлею,
а також звів ті, що окремо стоять, а саме: душ літер Д, площею 7,8 кв.м.,
вбиральню літер Ж, площею 4,4 кв.м., вбиральню літер Е, площею 2,1 кв.м..
Обгородив споруду металевою огорожею, довжиною 16 метрів, а з східного боку кафе
звів підпірну стіну.

Всі
ці роботи ОСОБА_1. проводив без відповідного дозволу Алупкінської міської ради
і виконкому, не маючи затвердженого проекту, дозволу на будівництво.

В
середині 2006 року він закінчив самовільне будівництво, звернувся в БТІ м. Ялти,
замовив новий технічний паспорт на кафе, з якого також видно, що всі вказані
споруди зведені без відповідного дозволу, без введення об'єкту в експлуатацію
(а.с. 68-72).

Ще
в квітні 2006 року на ОСОБА_1. було накладено адміністративне стягнення по ст.
97 КУпАП за проведення самовільних робіт по реконструкції кафе «Поляна»
поАДРЕСА_1 у вигляді штрафу 170 гривень, який він сплатив в дохід держави,
погодившись з покаранням (а.с. 13-15).

В
грудні 2006 року членами постійної комісії з питань землекористування,
архітектури і будівництва Алупкінської міської ради був складений акт про
проведення ОСОБА_1. самовільних будівельних робіт на вказаному об'єкті, про що
також йому було доведено до зведення (а.с. 8). Проте, ОСОБА_1. вести самовільне
будівництво не припинив, а, навпаки, продовжив. Потім наприкінці 2007 року
ОСОБА_1. звернувся у виконком Алупкінської міської ради, щоб його споруди
прийняли в експлуатацію і перевели з розряду нежилих споруд в житловий будинок,
в чому йому було відмовлено.

29
грудня 2006 року виконком Алупкінської міської ради ухвалив рішення № 494, яким
зобов'язав ОСОБА_1. до 01 лютого 2007 року провести знесення самовільних
приміщень і обгороджувань, а в разі невиконання звернутися до суду (а.с. 10).
ОСОБА_1. дане рішення не оскаржив, однак, добровільно його не виконав.

Двічі
01 червня і 01 листопада 2007 року дане питання розглядалося на засіданнях
депутатських комісій (а.с. 18, 31).

Також,
двічі дане питання розглядалося на сесіях Алупкінської міської ради, де
приймалися рішення про необхідність звернення до суду у зв'язку з невиконанням
ОСОБА_1. рішень про знесення самовільних споруд (рішення № 40 від 09 червня
2007 року і № 33 від 07 листопада 2007 року (а.с. 9, 30). Дані рішення також не
були оскаржені ОСОБА_1., являються діючими рішеннями, в яких також встановлені
факти самовільного будівництва ОСОБА_1.

Відповідно
до ч. 2 ст. 125 ЗК України, - право на оренду земельної ділянки виникає після
укладення договору оренди та його державної реєстрації. саме після такої
реєстрації, як зазначено у ст. 18 Закону України «Про оренду землі», цій
договір набуває чинності.

Частина
3 ст. 125 ЗК України забороняє приступати до використання земельної ділянки до
встановлення її меж в натурі (на місцевості), одержання документа, що посвідчує
право на неї, та державної реєстрації.

Згідно
ст. 212 ЗК України самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню
власникам землі без відшкодування затрат, понесених за час незаконного
користування нею.

Як
видно з досліджених судом доказів, ОСОБА_1. не звертався в 2006 році про
надання йому земельної ділянки, на якій він зібрався будувати після покупки
кафе, розміром 36,2 кв.м..

Доводи
ОСОБА_1. і його представника про те, що земля, яка знаходилася під купленим
кафе перейшла йому у власність відповідно до ст. 377 ЦК України, не можуть бути
підставою для того, щоб ОСОБА_1. міг самовільно будувати на решті всієї
території без відповідного дозволу власника землі.

Що
стосується заперечень ОСОБА_1. про те, що він не будував самовільно душ і дві
вбиральні, то суд не може прийняти їх до уваги, оскільки це спростовується
дослідженою в судовому засіданні інвентарною справою БТІ м. Ялти, з якої було
видно, що ці самовільні будови з'явилися вперше і були зареєстровані як
самовільно побудовані з жовтня 2006 року.

Крім
того, ОСОБА_1. в своєму позові сам вказує про зведені ним будови і просить суд
визнати на них за ним право власності, посилаючись на ст. 376 ЦК України, як на
побудовані самовільно.

Суд
також не може погодитися з доводами ОСОБА_1. про те, що він користувався
дозволом виконкому Алупкінської міської ради від 1996 року, де давався дозвіл
ТОВ «Грифон» на проектно-вишукувальні роботи (а.с. 78), і дозволом від 1998
року на будівництво (а.с. 81). Як видно з цих дозволів, ОСОБА_1. вони не
стосувалися. Крім того, виконком Алупкінської міської ради в 1998 році давав
дозвіл ТОВ «Грифон» на установку і експлуатацію павільйону громадського
харчування в районі вул. Західної в м. Алупка, а не на будівництво і
реконструкцію кафе, тим більше під житловий будинок.

По
тих же підставах суд не може погодитися з тим, що ОСОБА_1. будував відповідно
до проекту, який замовляв ТОВ «Грифон» в 1998 році (а.с. 76-104). Крім того,
цей проект не був погоджений в установленому порядку і не був затверджений для
будівництва ОСОБА_1..

Таким
чином, дослідивши всі докази, суд вважає, що вимоги Алупкінської міської ради
засновані на Законі і підлягають задоволенню.

Згідно
ст. 376 ч. 7 ЦК України у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить
суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення
будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади
або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов'язати
особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову.
Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила
(здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за
рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює)
будівництво. Особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, зобов'язана
відшкодувати витрати, пов'язані з приведенням земельної ділянки до попереднього
стану.

В
позові ОСОБА_1. необхідно відмовити по вищевикладених підставах, оскільки його
вимоги суперечать Закону і ніяких доказів в підтвердження зворотного він суду
не надав.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 60, 212-215 ЦПК України, ст.
ст. 376, 377, 386, 387, 392 ЦК України, ст. ст. 125, 212 ЗК України,

ВИРІШИВ:

Позов
Алупкінської міської ради - задовольнити.

Зобов'язати
ОСОБА_1 за свій рахунок знести самовільно побудовані приміщення за адресою: м.
Алупка, АДРЕСА_1, а саме:

-     душ літер «Д»,
розміром 7,8 кв.м.;

-     вбиральню
літер «Ж», розміром 4,4 кв.м.;

-     вбиральню
літер «Е», розміром 2,1 кв.м.;

-     прибудови до
кафе «Поляна» літер А1 та А2 - мансарду;

-     металеве
огородження довжиною 16 метрів;

-     підпірну стіну
зі східної сторони кафе «Поляна»

та привести земельну ділянку у
пригідний для використання стан.

В
випадку невиконання ОСОБА_1 рішення суду після набрання законної сили надати
дозвіл позивачу Алупкінській міській раді провести знесення самочинно
побудованих вказаних будівель та приведення земельної ділянки у пригідний для
використання стан за рахунок ОСОБА_1.

В
позові ОСОБА_1 до виконавчого комітету Алупкінської міської ради про визнання
права власності на об'єкт нерухомого майна побудови літ «Д», «Е», «Ж», а також
приміщень 1-1, 1-2, 1-3, 1-4 будівлі літ. А, розташованих за адресою: м.
Алупка, АДРЕСА_1, - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційному суду АРК через Ялтинський міський суд в
порядки та строки, передбачені ст. ст. 294-296 ЦПК України.

СУДДЯ