справа
№ 2-706/2008 р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

23 жовтня 2008 року  Дніпровський
районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді     Байбара Г.А.,

при секретарі              Драгунцевій С.М.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом
Відкритого акціонерного товариства „Енергопостачальна компанія
„Дніпрообленерго” в особі Дніпродзержинського району електричних мереж до
ОСОБА_1 «Про стягнення заборгованості за користування електричною енергією», -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ВАТ „Енергопостачальна компанія”
„Дніпрообленерго” в особі Дніпродзержинського комплексного району електричних
мереж звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1
про стягнення заборгованості  за
користування  електричною енергією в
розмірі 1448,55 грн., посилаючись на те, що 23.02.2005 р. між
Дніпродзержинським комплексним районом електричних мереж на підставі
довіреності ВАТ „Енергопостачальної компанії „Дніпрообленерго” та  ОСОБА_1 - відповідачкою у справі, був укладений
договір №251550 на постачання електричної
енергії, згідно якого їй постачалася електроенергія в повному обсязі з
гарантованим рівнем надійності, безпеки, якості.  Відповідно до розділу 4 договору
відповідачка  зобов'язалася своєчасно
оплачувати за спожиту енергію, але ці вимоги не виконувала. Заборгованість її
за постачання енергії станом на 01.02.2008 року
становить 1448,55 грн., в тім числі: з 01.10.1998 року по 23.02.2005
року - 1204,88 грн.; з 24.02.2005 року по 01.02.2008 року - 243,67 грн.

Представник позивача в судовому  засіданні підтримував заявлений позов,
наполягав на його задоволенні, надав суду пояснення аналогічні обґрунтуванню
позову. Вважає , що заборгованість має бути стягнуто саме з відповідачки,
оскільки вона була наймачем квартири, а потім з наю був укладений договір на
постачання електричної енергії. Її повнолітні діти в квартирі разом з нею не
проживають і електроенергію не використовують.

Відповідачка в судовому засіданні  пред'явлений до неї позов  визнала частково. Пояснила, що
проживає в трикімнатній квартирі АДРЕСА_1. Вона була наймачем квартири,
а  26.01.2006 року квартиру приватизували
на  неї - ОСОБА_1, на її дочок
ОСОБА_2,  ОСОБА_3, ОСОБА_4, та на її
внуків - ОСОБА_5, ОСОБА_6. Але у квартирі з 2000 року вона мешкає одна, бо діти
проживати з нею не бажають, а знімають собі квартири, оскільки вона хвора, не
спить по ночам, а ходить по квартирі. Її діти та внуки також хворіють та
вимушені тратити кошти на лікування. Вона знаходилася на обліку у центрі
зайнятості населення до досягнення пенсійного віку у 2004 році. Зараз є
малозабезпеченою пенсіонеркою і не може оплачувати 100% тарифу за
електроенергію. Діти їй в цьому не допомагають, бо оплачують квартири, які вони
наймають. Їй складно було оформити субсидію, оскільки діти не мають постійної
роботи, або працюють без оформлення трудових відносин. Тільки один раз в 2006
році вдалося оформити субсидію на оплату житлово-комунальних послуг. Більше їй
субсидію не оформляють. Просить застосувати позовну давність.

Вислухавши сторони, дослідивши письмові докази у справі,
суд вважає, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 була
наймачем квартири АДРЕСА_1.

26.01.2006 року квартиру приватизували на  неї - ОСОБА_1, на її дочок ОСОБА_2,  ОСОБА_3, ОСОБА_4, та на її внуків - ОСОБА_5,
ОСОБА_6, що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно.

23.02.2005 р. року між ВАТ „Енергопостачальної компанії
«Дніпрообленерго» в особі начальника Дніпродзержинського комплексного району
електричних мереж (на підставі довіреності) та
ОСОБА_1 було укладено договір №251550 на постачання електричної енергії,
з визначенням всіх його суттєвих умов (а.с.6).

Відповідачка не сплачувала повність за спожиту
електроенергію в результаті чого утворилася заборгованість перед відповідачем з
01.10.1998 р. по  23.02.2005 р. в розмірі
1204,88 грн., а з 24.02.2005 р. по 01.02.2008 р.-  243,67 грн.

Згідно п.2.15. цього  договору, відповідачка зобов'язалася
своєчасно оплачувати спожиту електричну енергію та здійснювати платежі,
відповідно до умов цього договору.

Згідно ст. 68 Житлового кодексу
України, наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату  та  пату за комунальні послуги.

Згідно пункту 19 «Правил
користування електричною енергією для населення" затверджених Постановою
Кабінету Міністрів України № 1357 від 26.07.1999 року з наступними змінами та
доповненнями, розрахунки
населення  за  спожиту
електричну  енергію здійснюються   за
діючими  тарифами  (цінами)
для  населення  на підставі
показань  приладів  обліку.

У  разі  отримання
житлової  субсидії  на оплату електричної енергії розмір плати
споживача за використану  електричну  енергію визначається   відповідно
до   порядку  призначення
та  надання населенню   субсидій
для   відшкодування   витрат
на    оплату житлово-комунальних
послуг,  придбання скрапленого газу,  твердого та рідкого пічного побутового
палива.

Згідно п. 20 зазначених Правил, розрахунковим  періодом
для  встановлення розміру оплати
спожитої  електричної  енергії
є  календарний  місяць.
Плата  заспожиту   протягом
розрахункового   періоду  електричну
енергію вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором
не встановлено іншого терміну.

Згідно абзацу 5 п. 42 Правил,
споживач електричної енергії зобов'язаний
оплачувати спожиту електричну енергію та здійснювати інші
платежі відповідно до умов договору та цих Правил.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства.

Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для
виконання сторонами.

Судом перевірений розрахунок чуми заборгованості
відповідачки  за спожиту електроенергію,
який вона сама не оспорює.

Відповідачка заявила в суді про застосування позовної
давності. Відповідно ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність
встановлюється у три роки. Згідно  ч. 4
ст. 267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною
у спорі, є підставою для відмови у позові.

Позивач звернувся до суду 05.03.2008 року. Таким
чином,  з відповідачки ОСОБА_1 підлягає
стягненню на користь позивача сума боргу у розмірі, яка виникла в межах строку
позовної давності, тобто 243,67  грн. за
період лютого 24.02.2005 р. (платіж повинен був здійснений до 10.03.2005
року)  по 01.02.2008 р.

При вирішенні справи суд не приймає до уваги заперечення
відповідачки на позов про те, що вона через скрутний матеріальний стан її самої
та ЇЇ дітей не може оплачувати 100% тарифу за спожиту  електроенергію, оскільки вона не надала суду
доказів того, що має якісь пільги на оплату житлово-комунальних послуг. Згідно
діючого законодавства відповідачка та члени її сім'ї могли отримати житлову
субсидію  на оплату електричної
енергії, для чого необхідно було зібрати всі необхідні документи. Згідно пункту
28 «Правил користування електричною енергією
для населення"  у разі  відсутності
у  споживача   коштів
на   оплату заборгованості  він
повинен звернутися до енергопостачальника  із заявою
про  складання  графіка
погашення   заборгованості   або відстрочення  терміну
оплати та надати довідки,  що
підтверджують його неплатоспроможність, проте, це також відповідачкою зроблено
не було.

Згідно ст. 88 ЦПК України, позивачеві мають бути
присуджені судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись  ст. ст. 8,10, 11, 60, 88,
158 ч.2, 169 ч.4, 209, 212-215  ЦПК
України, суд,

ВИРІШИВ:

Задовольнити частково позов Відкритого акціонерного
товариства „Енергопостачальна компанія” „Дніпрообленерго” до ОСОБА_1  «Про стягнення заборгованості за користування
електричною енергією».

Стягнути з ОСОБА_1
на користь Відкритого акціонерного товариства „Енергопостачальна
компанія” „Дніпрообленерго” в особі Дніпродзержинського району електричних
мереж, яке знаходиться за адресою: 51999 м.Дніпродзержинськ, вул. Васильєва,
43, р/р 2553 в філії Дніпродзержинського відділення  3293 ВАТ «Державний ощадний Банк України» МФО
306083 ЕДРПОУ 34367351:  243,67 грн.
заборгованості по оплаті спожитої
електричною енергією; 8,58 грн. - сплаченого судового збору; 5,05 грн. - сплачених
на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, а всього
257,30 грн.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному  порядку через суд першої інстанції шляхом
подачі в 10 -  денний строк з дня  його проголошення заяви про апеляційне
оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з
подачею її копії в апеляційну інстанцію, або в порядку ч.4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя                                 Г.А.Байбара