Справа № 2-911/2008 р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2008 року
Ізюмський міськрайонний суд Харківської області

у складі: головуючого
судді Хайкіна В.М.

при секретарі Орловій І.С.

з участю судового розпорядника Акіншиной Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні
в м. Ізюмі цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право
користування житловим приміщенням та про виселення без надання іншого житла,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач у червні 2008 року звернувся до
суду з позовною заявою до відповідача про визнання особи такою, що втратила
право користування житловим приміщенням та про виселення без надання іншого
житла. В обґрунтування своїх вимог позивач у позову зазначив, що йому згідно
договору дарування, посвідченого державним нотаріусом Ізюмської державної
нотаріальної контори, та зареєстрованого в реєстрі за № 2-1169, належить
житловий будинок, розташований за аАДРЕСА_1. Відповідач ОСОБА_2. в зазначеному
житловому будинку не мешкає з липня 2007 року, її особистих речей в будинку
немає, сплату комунальних послуг не здійснює.

В судовому засіданні позивач, представник
позивача, вимоги позовної заяви підтримали у повному обсязі, наполягали на
задоволенні позову.

Відповідач в судове засідання з'явився,
позовні вимоги не визнав у повному обсязі, пояснивши при цьому, що вона на
даний час не мешкає у будинку АДРЕСА_1, оскільки колишній чоловік перешкоджає
їй в користуванні будинком, замінив замки на вхідних дверях, не впускає її до
будинку.

Суд, заслухавши пояснення сторін,
представників сторін, свідків, дослідивши матеріали справи, вважає
встановленими наступні факти та відповідні їм правовідносини:

- будинок АДРЕСА_1, належить ОСОБА_1. на
праві приватної власності на підставі договору дарування, посвідченого
державним нотаріусом Ізюмської державної нотаріальної контори, та
зареєстрованого в реєстрі за № 2-1169.

- із ксерокопії про розірвання шлюбу
вбачається, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який був розірваний
06 грудня 2007 року, актовий запис № 227.

- Рішенням Ізюмського міськрайонного суду
Харківської області від 17.01.2007 року, яке вступило в законну силу, ОСОБА_1
зобов'язаний не чинити перешкод ОСОБА_2. в користуванні будинкомАДРЕСА_1

- відповідно до листа  відділу державної виконавчої служби
Ізюмського міськрайонного управління юстиції № 10750 від 15.07.2008 р.,
наданого до суду відповідачем, та долученого до матеріалів справи, ОСОБА_1 не
виконує рішення суду від 17.01.2007 року, та перешкоджає ОСОБА_2. в
користуванні будинком, про що неодноразово відділом ДВС були винесені
відповідні постанови про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1

-
згідно ч.3 ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

- ч.1 ст.156 ЖК України передбачає, що
члени родини власника житлового будинку, які проживають разом з ним в будинку,
що йому належить на праві власності, користуються житловим приміщенням нарівні
з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок
користування цим приміщенням.

- згідно ч.4 ст.156 ЖК України, припинення
сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє колишніх членів
його сім'ї права користування займаним приміщенням. Право вимагати в судовому
порядку виселення колишніх членів  сім'ї власник житлового будинку має відповідно до ст.157 ЖК
України, але за наявності обставин, передбачених ч.1 ст.116 цього кодексу чи в
інших випадках, передбачених чинним законодавством.

- у ч.1 ст.116 ЖК України, встановлений
вичерпний перелік підстав та умов для виселення членів сім'ї власника, а саме - систематичного руйнування чи
псування житлового приміщення, використання його не за призначенням,
систематичного порушення правил співжиття, які роблять неможливим для інших
проживання ним в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу
виявились безрезультатними.

- в судовому засіданні було встановлено, що
ОСОБА_2. вселилась в будинок, який належить на праві приватної власності
ОСОБА_1. як член його сім'ї, сам ОСОБА_1 не надав доказів порушень ч.1 ст.116
ЖК України з боку ОСОБА_2., а навпаки перешкоджає відповідачці в користуванні
будинком, чим порушує її права, передбачені чинним законодавством.

- показання свідкаОСОБА_3.
суд до уваги не бере, оскільки вони спростовуються документом, наданим до суду
відповідачкою ОСОБА_2., в якому зазначено, що самеОСОБА_3. не впускала ОСОБА_2,
а також державного виконавця до будинку, чим перешкоджала йому виконувати
рішення суду від 17.01.2008 року. За даним фактом, державним виконавцем був
складений відповідний акт.

За таких обставин суд
вважає, що позов задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.
10,11,60,61,209,212,214,215,218 ЦПК України, ч.1 ст.116, ст.156,157 ЖК України
суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та
про виселення без надання іншого житла - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного
суду Харківської області через Ізюмський міськрайонний суд шляхом подачі в
10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і
поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до
апеляційної інстанції або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Суддя: