У х в а л а

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

22 жовтня
2008 року

м.
Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України у
складі:

головуючого

Яреми
А.Г.,

суддів:

Левченка
Є.Ф.,

Охрімчук
Л.І.,

Лихути
Л.М.,

Романюка
Я.М.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної
та моральної шкоди за касаційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу апеляційного суду
Донецької області від 5 березня 2008 року,

в с т а н о в и л а :

У липні 2007 року ОСОБА_1 і ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_3про
відшкодування матеріальної та моральної шкоди. Позивачі зазначали, що 6 травня
2007 року було залито їхню квартиру АДРЕСА_1, чим їм заподіяно матеріальну
шкоду, в розмірі вартості затрат на проведення ремонтних робіт. Крім того,
унаслідок залиття квартири їм завдано й моральну шкоду, оскільки змінився уклад
їхнього життя, їм створено незручності, квартира знаходиться в незадовільному
стані. Вважаючи винною у залитті квартири відповідачку, яка проживає у квартирі
№ 72 поверхом вище, позивачі просили стягнути з неї на їхню користь 1 820 грн.
матеріальної шкоди та по 3 500 грн. кожному на відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Калінінського районного суду м. Горлівки від 7 листопада 2007 року
в позові відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Донецької області від 5 березня 2008 року рішення
суду першої інстанції скасовано, а справу передано на новий розгляд до суду
першої інстанції.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати ухвалу апеляційного суду й
залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на порушення
апеляційним судом норм процесуального права.

Заслухавши доповідь судді Верховного Суду України, дослідивши матеріали
справи та перевіривши наведені в скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку,
що касаційна скарга підлягає задоволенню частково.

Постановляючи
ухвалу про скасування рішення суду першої інстанції та передаючи справу на
новий розгляд, апеляційний суд виходив із того, що суд першої інстанції не
залучив до участі у справі житлово-експлуатаційну організацію, оскільки
квартира відповідачки не приватизована, тобто вирішив питання про права і
обов'язки особи, яка не брала участі у справі, що відповідно до п. 4 ч. 1 ст.
311 ЦПК України є обов'язковою підставою для скасування рішення суду і передачі
справи на новий розгляд.

Однак з таким висновком апеляційного суду погодитися не можна.

Відповідно до ст. ст. 1166, 1167 ЦК України майнова та моральна шкода,
завдана фізичній особі, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Причини залиття квартири ОСОБА_1 і ОСОБА_2 судом першої інстанції
не встановлено та ухвалено рішення про відмову в позові до відповідачів за недоведеністю
їх вини в залитті квартири позивачів.

Ураховуючи викладене, а також з огляду на вимоги
ч. 1 ст. 190 ЖК УРСР, згідно з якими
підприємства, установи, організації, а також громадяни, які заподіяли шкоду
жилим будинкам, жилим приміщенням, інженерному обладнанню, об'єктам благоустрою
і зеленим насадженням на прилеглих до будинків ділянках, зобов'язані
відшкодувати заподіяну шкоду, апеляційний суд за відсутності у справі даних про
вину в залитті квартири житлово-експлуатаційної організації дійшов
безпідставного висновку про необхідність залучення цієї організації до участі у
справі.

Таким чином, апеляційним судом порушено порядок апеляційного розгляду
справи, що відповідно до п. 2 ст. 342 ЦПК України є підставою для скасування
постановленої ним ухвали та передачі справи на новий апеляційний розгляд.

Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 336, п. 2 ст. 342, п. 6 ч. 1 ст. 344 ЦПК України,
колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Ухвалу апеляційного суду Донецької області від 5 березня
2008 року скасувати, справу передати на новий апеляційний розгляд.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
А.Г. Ярема

Судді:
Є.Ф.
Левченко

Л.М. Лихута

Л.І. Охрімчук

Я.М. Романюк