Справа № 22-242      Головуючий
2008 р.           ТроценкоТ.А.
Суддя-доповідач:
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2008
року м. Запоріжжя

Колегія
суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у
складі:

Головуючого:    Боевої В .В.

Суддів:            Полякова О.З.

Бабак
А.М. При секретарі:   Винник І.С.
розглянувши  у  відкритому
судовому   засіданні  цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_1

на рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від ЗО
жовтня 2007 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ЗАТ „Бердянське підприємство
теплових мереж",  треті особи
ОСОБА_2,  ОСОБА_3,  ОСОБА_4,
ОСОБА_5,  ОСОБА_6,  ОСОБА_7 про стягнення середнього заробітку за
час вимушеного прогулу,  компенсація
моральної шкоди,  уточнюючою позовною
заявою про поновлення на роботі,
стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та компенсації
моральної шкоди,  -

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2007 року ОСОБА_1.3вернувся до суду з позовом до ЗАТ „Бердянське
підприємство теплових мереж",  треті
особи ОСОБА_2,  ОСОБА_3,  ОСОБА_4,
ОСОБА_5,  ОСОБА_6,  ОСОБА_7 про стягнення середнього заробітку за
час вимушеного прогулу,  компенсація
моральної шкоди,  уточнюючою позовною
заявою про поновлення на роботі,
стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та компенсації
моральної шкоди.

В позові зазначав,
що він з 2002 року працював на посаді заступника голови правління у ЗАТ
„Бердянське підприємство теплових мереж",
був головою Спостережної ради товариства. Згідно Протоколу №20 засідання
Спостережної ради ЗАТ „БПТМ" його повноваження як голови були призупинені
до чергових зборів акціонерів. 29.08.2005 року позивача було звільнено з
підприємства у зв'язку із скороченням штатів.

У ході судового розгляду
справи позивач неодноразово уточнював та доповнював свої позовні вимоги,  просив суд поновити його на роботі у ЗАТ
„Бердянське підприємство теплових мереж" на посаді заступника голови
правління. Стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1.3авдану майнову шкоду (за
час вимушеного прогулу) у розмірі 22325, 40 грн. та у відшкодування моральної
шкоди,  яка завдана внаслідок незаконного
звільнення суму у розмірі 6000 грн.

Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від ЗО жовтня
2007 року у задоволені позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням ОСОБА_1. подав апеляційну скаргу в
якій,  посилаючись на порушення судом
норм матеріального та процесуального права просив,  рішення суду першої інстанції скасувати та
направити справу на новий судовий розгляд до суду першої інстанції у іншому
складі суду.

Заслухавши доповідача,  учасників
процесу,  дослідивши обставини справи та
доводи апеляційної скарги колегія суддів вважає,  що апеляційна скарга задоволенню не підлягає
з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін,  якщо
визнає,  що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи згідно до протоколу № 20 засідання
наглядової ради ЗАТ „БПТМ" від 06.06.2005 року повноваження ОСОБА_1. як
голови Наглядової ради,  були призупинені
до наступних зборів акціонерів.

01.06.2005 року Головою правління ЗАКТ „ БПТМ"
винесено наказ № 95 про скорочення та зміни в режимі праці.

03.07.2005 року позивач був повідомлений про скорочення
його посади та від запропонованих посад відмовився.

Наказом № 120 К від
05.09.2005 року ОСОБА_1. був звільнений з посади заступника голови правління по
загальним питанням за п. 1 ст.40 КЗПП України.

01.06.2007 року позивач звернувся до суду з позовом про
стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної
шкоди,  однак бажання поновлюватися на
роботі не висловлював , вважаючи , що його позовні вимоги регулюються цивільним
законодавством.

Лише 24.09.2007 року ним заявлені вимоги про визнання незаконним звільнення
та поновлення на роботі.

Відповідно до ст..23З КЗПП
України працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору
безпосередньо до районного , районного в місті чи міськрайонного суду в
тримісячний строк з дня коли він дізнався або повинен був дізнатися про
порушення свого права,  а у справах про
звільнення - в місячний строк з дня вручення йому копії наказу про звільнення або
з дня видачі трудової книжки.

Судова колегія вважає,  що районний
суд вірно дійшов висновку про відсутність поважних причин,  яки б свідчили по неможливість більш ніж
півтора року,  при необхідності
звернутися до суду з позовом про поновлення на роботі.

Крім цього правильність звільнення позивача з роботи перевірялася
територіальною державною інспекцією праці,
і згідно висновків від 14.09.2005 року порушень трудового законодавства
при його звільненні не встановлено.

Також районним судом вірно зроблено висновок , що відкриття господарським
судом Запорізької області провадження про визнання недійсними протоколів
Наглядової ради ЗАТ „ БПТМ" стосується прав позивача як акціонера,  і не впливає на розгляд його позову про
поновлення на роботі.

На думку судової колегії ,  рішення
районного суду відповідає вимогам закону та матеріалам справи,  доводи апеляційної скарги не спростовують
висновків суду і тому підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст.307, 308, 317   ЦПК України,
колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 30 жовтня
2007 року по цій справі - залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення,  але може бути оскаржена до Верховного Суду
України протягом двох місяців.