У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2008 року                                                          м.
Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Луспеника Д.Д., Балюка М.І., Барсукової В.М.,

розглянувши
в попередньому судовому засіданні справу за позовом комунального підприємства з утримання
та експлуатації житлового фонду спеціального призначення “Спецжитлофонд”  до ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про виселення,

за касаційною скаргою ОСОБА_1, що діє в свої інтересах та за довіреністю
в інтересах ОСОБА_2, які діють як законні представники неповнолітньої
ОСОБА_3, на рішення апеляційного суду м. Києва від 9 червня 2008
року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2007 року КП “Спецжитлофонд” звернулось до суду
з зазначеним позовом, посилаючись на те, що між ним та КП “Житлоінвестбуд УКБ”
був укладений договір оренди квартири АДРЕСА_1. Оскільки термін дії договору
закінчився 1.03.2006 року і продовжений сторонами не був, просив виселити з
спірної квартири відповідачів, які проживають в ній без законних на те підстав.

Рішенням
Шевченківського районного суду м. Києва від 3 березня 2008 року в задоволенні
позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від 9 червня 2008
року вищезгадане рішення місцевого суду
скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов КП “Спецжитлофонд” задоволено.
Виселено ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з квартири АДРЕСА_1 без надання іншого
житла.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення апеляційного
суду скасувати, посилаючись на порушення судом норм матеріального і
процесуального права, та залишити в силі рішення місцевого суду.

Касаційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами
касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального
права чи порушення норм процесуального
права.

Згідно зі ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не
може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що
оскаржуване рішення апеляційного суду ухвалено з дотриманням норм матеріального
та процесуального права, а наведені в скарзі доводи цих висновків суду не
спростовують.

Ухвалюючи рішення
про виселення відповідачів з спірної квартири без надання іншого житла,
апеляційний суд правильно виходив з того, що відповідачі не
набули права користування цим житлом, оскільки вселились в нього з порушенням
встановленого законом порядку, без ордеру, а на підставі усної домовленості з
позивачем.

Відсутні й передбачені ст.338 ЦПК України підстави для
обов'язкового скасування судового рішення.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст.332, 336, 337 ЦПК
України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду
України

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1, що діє в свої інтересах та за
довіреністю в інтересах ОСОБА_2, які діють як законні представники
неповнолітньої ОСОБА_3, відхилити.

Рішення апеляційного суду м. Києва від 9 червня 2008 року
залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:                                                                 Д.Д. Луспеник

М.І.
Балюк

В.М. Барсукова