Справа N 2-971/08
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М    У К Р А Ї Н И

14 червня  2008
року  Вознесенський  міськрайонний
суд  Миколаївської області у
складі:

головуючої - судді Висоцької Г.А.

при секретарі -  Козачук О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні
в  м.Вознесенську цивільну справу за
позовом  ОСОБА_1 до  ОСОБА_2
та Вознесенської міської ради  про
визнання права власності
на  земельну ділянку,

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2008 року позивач ОСОБА_1
звернувся
до суду  із  позовом до  ОСОБА_2 та Вознесенської міської ради  про визнання
права власності на земельну ділянку.

Зазначив, що згідно договору  дарування  від   08.11.2007 року йому належить житловий будинок
АДРЕСА_1. Даний будинок він зареєстрував у КП Вознесенське МБТІ
12.11.2007 року.

Відділом
земельних ресурсів Вознесенської міської ради рекомендовано звертатися до
суду  так як земельна ділянка, виділена
для обслуговування будинку зареєстрована на попереднього власника ОСОБА_3, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року.  Позивач вказує, що при переході права
власності на житловий будинок  до нього
перейшло і право власності на землю. Просить задовільнити позов.

В судовому засіданні  позивач позовні вимоги підтримав, просив
задовільнити їх в повному обсязі.

Представник відповідача  Вознесенської міської  ради в судове
не  з"явилвся, судом належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи,
від нього  надійшла
письмова заява, що  проти позову не заперечує, просить слухати справу без його
участі.

Відповідачка  ОСОБА_2  проти позову не заперечує, пояснила, що  сама придбала даний будинок 17.11.2004
року  але   не оформляла на себе право власності на землю,
не заперечує проти оформлення цього права за позивачем так як вважає це
законним.

Притягнута до
участі у справі у якості співвідповідача ОСОБА_4 позов визнає, вказує, що   отримала у власність будинок АДРЕСА_1 та
земельну ділянку площею 0,0841 га за тією ж адресою по договору довічного
утримання після смерті  у ІНФОРМАЦІЯ_1
році ОСОБА_3.

Рішенням
Вознесенської міської ради спірну земельну ділянку було передано їй у приватну
власність, про що в паспорті зроблено відмітку. Вона відмовилася від оформлення
земельної ділянки,  хоча і не продавала
її, так як гроші і ОСОБА_2не отримувала саме за це майно, тому вважає що
позивач має право отримати право власності на цю земельну ділянку так як він
власник будинку.

Представник  третьої особи Вознесенського міського відділу
земельних ресурсів  належним чином
повідомлений про день і час слухання справи
в судове засідання  не з"явився,
суд вважає за можливе слухати справу у його відсутність відповідно  до ч 2 ст 169 ЦПК України.

Вислухавши пояснення
позивача, відповідачів,  дослідивши та
оцінивши  письмові докази по  справі у межах заявлених позовних вимог та на
підставі наданих сторонами доказів, відповідно до ст.11 ЦПК України, суд дійшов
до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з таких підстав.

Так судом
встановлено, що позивач ОСОБА_1  за
договором дарування 08.11.2007 року отримав у дар від ОСОБА_2
житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в АДРЕСА_1.    Та 12.11.2007 року    зареєстрував цю нерухомість  у
Вознесенському МБТІ за реєстровим
№ 8471379  на своє ім"я. (а.с.6-7).

Відповідно до наданого суду державного акту
про право приватної власності на землю від 14.06.1996 року земельна ділянка площею 0,0841 га виділена для обслуговування
житлового будинку за адресою : АДРЕСА_1 належить ОСОБА_3 ( а.с. 11-12).

Як стверджує
позивач житловий будинок
АДРЕСА_1 належав спочатку ОСОБА_3, а
згодом вона  уклала договір
довічного  утримання з ОСОБА_4, яка в
подальшому продала його ОСОБА_2,  але
дані обставини сторонами належним чином не підтверджуються.

Відповідно до
ст. 47 Конституції України  кожен
громадянин має право на житло, Держава створює умови, за яких кожен громадянин
має змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. А  ст. ст.
81, 120 ЗК України  визначено, що
громадяни України набувають право власності на земельні ділянки  і при переході права на житловий будинок  на підставі придбання за договором
купівлі-продажу, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами, тощо .

Згідно п.п.г
п.18 Постанови Пленуму ВСУ 3 7 від 16.04.2004 року « Про практику застосування
судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» при переході
права власності на будівлі та споруди за цивільно правовими угодами, укладеними
до січня 2002 року, згідно з положеннями чинної до 1.01.2002 року ст. 30 ЗК
України до набувача від відчужувача переходить належне йому право власності або
право користування земельною ділянкою, на якій розтащовані будівлі та споруди,
якщо інше не передбачалось  у договорі
відчуження. Після ж 31.12.2001 року право власності на земельну ділянку або її
частину може переходити відповідно до ст. 120 ЗК України на підставі
цивільно-правових угод.

Положення ст..
125 ЗК України 2001 року  вказують, що
право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою
виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує
право власності, чи право постійного користування ділянкою та його державною
реєстрації, а відповідно  до ст. 126
таким документом є державний акт відповідної форми.

Частиною 3
ст 10 та ст. 60  ЦПК України передбачений
обов»язок  кожної сторони довести
належними доказами ті обставини на які вони посилаються як на підставу своїх
вимог.

Зважаючи на викладене суд вважає, що позов  не підлягає
задоволенню.

Керуючись ст. ст. 10,11,209,212,213,214,215
ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову  ОСОБА_1 до  ОСОБА_2, ОСОБА_4  та Вознесенської міської ради  про визнання
права власності на  земельну ділянку -
відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду  Миколаївської області через міськрайонний суд
шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом 10 днів з дня
проголошення рішення та подачі апеляційної скарги протягом 20 днів після
подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя
Висоцька Г.А.