Головуючий у 1-й інстанції: Гаращенко Д.Р.                      Справа №22ц-638/2008 р.
Сегеда С.М.                                                         Категорія:
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ      УКРАЇНИ

29 січня 2008 року                                                                                          м.
Одеса

Колегія суддів
судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого               Сегеди С.М.,

судців:             Виноградової Л.Є.,

Гайворонського С.П.,

при секретарі      Шкрабак В.О.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Київської
районної адміністрації Одеської міської ради на рішення Київського районного
суду м. Одеси від 09 листопада 2007 року, у цивільній справі за позовом ОСОБА_1
до ОСОБА_2, комунального підприємства Житловий комунальний сервіс
"Чорноморський" (надалі КП ЖКС "Чорноморський), Київської
районної адміністрації Одеської міської ради про визнання права користування
житловим приміщенням та визнання особи такою, що втратила право користування
житловим приміщенням,

встановила:

06 серпня 2007
року позивач звернувся до суду із позовом, який в подальшому доповнював, та
просив визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим
приміщенням у вигляді двох житлових кімнат, площею 17, 5 кв. м. та 9,2 кв. м.,
які розташовані в комунальній квартирі під АДРЕСА_1, визнати за позивачем право
користування житловими приміщеннями у вигляді зазначених двох житлових кімнат,
зобов'язати КП ЖКС «Чорноморський» укласти з позивачем договір найму та
відкрити на його ім'я особовий рахунок.

Свої вимоги
позивач мотивував тим, що з 01 січня 1999 року зі згоди ОСОБА_3 та його сина
ОСОБА_2, разом з останніми мешкали в комунальній квартирі АДРЕСА_1, де займали
дві кімнати, площею 17, 5 кв. м. та 9,2 кв. м. Протягом 6 років позивач
проживав в спірній квартирі в якості члена сім'ї наймача. ОСОБА_3. ІНФОРМАЦІЯ_1
року помер, а позивач продовжує проживати у спірній квартирі, оплачує
комунальні та інші платежі.

В спірних
кімнатах зареєстрований син померлого, відповідач ОСОБА_2., який тривалий час,
а саме з 2001 року, без поважних причин в квартирі не проживає.

Посилаючись на
зазначені обставини, позивач також просив визнати ОСОБА_2. таким, що втратив
право користування житловим приміщенням з підстав, передбачених ст. 71 ЖК
України.

Представники КП
ЖКС «Чорноморський» та Київської районної адміністрації Одеської міської ради
позов не визнали та просили відмовити в його задоволенні, посилаючись на
відсутність доказів того, що позивач вселився в спірне житлове приміщення в
якості члена сім'ї наймача та відсутності на це згоди наймодавця - Київської
районної адміністрації Одеської міської ради.

2.

Відповідач
ОСОБА_2. у судове засідання не з'явився, в порядку ч. 9 ст. 74 ЦПК України був
повідомлений про час і місце розгляду справи через оголошення в засобах масової
інформації загальнодержавної та місцевої сфери розповсюдження.

Рішенням
Київського районного суду м. Одеси від 09 листопада 2007 року позовні вимоги
ОСОБА_1. були задоволені у повному обсязі.

В апеляційній
скарзі Київська районна адміністрація Одеської міської ради ставить питання про
скасування судового рішення і ухвалення нового, яким в задоволені позовних
вимог ОСОБА_1. відмовити у повному обсязі, посилаючись на порушення судом
першої інстанції норм матеріального права.

Апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з
наступних підстав.

Ухвалюючи судове
рішення про задоволення позовних вимог, суд обгрунтовано виходив із того, що
матеріалами справи підтверджені доводи позивача про те, що він в січні 1999
року вселився у спірні кімнати комунальної квартири і проживав однією сім'єю з
її наймачами: ОСОБА_3. і ОСОБА_2.

В подальшому
ОСОБА_2. вибув із спірних житлових кімнат, а ОСОБА_3. 16.02.2005 року помер.

Суд дійшов
правильного висновку про відсутність поважних причин непроживання відповідача
ОСОБА_2. в спірних кімнатах, оскільки матеріали справи не містять таких
доказів, а тому визнав останнього таким, що втратив право користування спірними
кімнатами на підставах ст. 71 ЖК України.

Стосовно доводів
апелянта про те, що оскільки відсутні письмові згоди наймачів ОСОБА_3. та
ОСОБА_2. на вселення позивача в спірні кімнати, то у суду не було правових підстав
вважати позивача таким, що належним чином в установленому законом порядку
вселився в ці кімнати в якості члена сім'ї наймача, судова колегія не
погоджується з цими доводами, виходячи із наступного.

Допитані в
якості свідків у суді першої інстанції сусіди по комунальній квартирі АДРЕСА_1
зазначили, що дійсно позивач ОСОБА_1. вселився в дві житлові кімнати, площею
17,5 кв. м. та 9,2 кв. м, в якості члена сім'ї ОСОБА_3. та ОСОБА_2. Після того,
як ОСОБА_2. залишив спірні кімнати комунальної квартири, позивач проживав
однією сім'єю з ОСОБА_3., вели з ним спільне господарство, крім того позивач
доглядав за тяжко хворим ОСОБА_3. до його смерті.

Таким чином,
судом встановлено, що ОСОБА_3. та ОСОБА_2. висловлювали згоду на вселення та
проживання в кімнатах комунальної квартири позивача ОСОБА_1.

У відповідності
з ч. 2 п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.04.1985 року
"Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового
кодексу України" відсутність письмової згоди членів сім'ї наймача на
вселення сама по собі не свідчить про те, що особи, які вселилися, не набули
права користування жилим приміщенням, якщо за обставинами справи безспірно
встановлено, що вони висловлювали таку згоду.

З огляду на
викладене, посилання апелянта на незаконність судового рішення з підстав
відсутності письмової згоди на вселення позивача в спірні кімнати є
безпідставним.

Необгрунтованими
є доводи представника відповідача КП ЖКС "Чорноморський" про те, що
спірні кімнати після смерті ОСОБА_3. повинні перейти у власність Одеської
міської ради в якості відумерлої спадщини, оскільки спірні кімнати не
приватизовані, а тому до складу спадщини ОСОБА_3. не входять.

Судова колегія
не погоджується з доводами представника відповідача Київської районної
адміністрації Одеської міської ради про те, що показання свідків, допитаних в
суді першої інстанції, не можуть слугувати доказами проживання позивача у
спірній квартирі, оскільки ці свідки не проживають в даному будинку.

Із матеріалів справи а також із
даних про реєстрацію свідків ОСОБА_4., ОСОБА_5., ОСОБА_6. вбачається, що вони
дійсно мешкають в інших кімнатах комунальної квартири АДРЕСА_1, поряд зі
спірними кімнатами. Свідок ОСОБА_7. проживає також в тому ж будинку і в тій же
парадній.

З цих підстав
суд обгрунтовано прийняв до уваги їх показання з приводу тривалого проживання в
спірних кімнатах позивача ОСОБА_1. в якості члена сім'ї ОСОБА_3.

3.

Судова колегія
зазначає, що зообов'язуючи КП ЖКС "Чорноморський" укласти з позивачем
договір найму та відкрити на його ім'я особовий рахунок, суд не врахував, що КП
ЖКС "Чорноморський" не наділений повноваженнями вчиняти ці дії, котрі
належать до компетенції Київської районної адміністрації Одеської міської ради.

Оскільки
вищевказаних вимог до Київської районної адміністрації Одеської міської ради
позивачем не заявлялось, судова колегія вважає за необхідне виключити із
резолютивної частини рішення зобов'язання КП ЖКС "Чорноморський"
виконати зазначені дії.

При цьому судова
колегія зазначає, що укладення з позивачем договору найму та відкриття на його
ім'я особового рахунку є наслідком визнання за ним судовим рішенням права
користування житловим приміщенням, а тому ці дії підлягають вчиненню в порядку
виконання судового рішення.

Судом також
допущена помилка в зазначенні по-батькові позивача ОСОБА_1. -замість
"ОСОБА_1" вказано "ОСОБА_1", у зв'язку з чим зазначена
помилка підлягає виправленню.

Згідно ст. 213
ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є
рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу
згідно із законом.

У відповідності
до п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України порушення або неправильне застосування судом
норм матеріального або процесуального права є підставою для скасування або
зміни судового рішення.

З огляду на
викладене, та зважаючи на те, що обставини справи встановлені судом повно і
правильно, але допущено помилку в застосуванні норм процесуального права,
судова колегія вважає за необхідне рішення суду змінити, виправивши помилку в
зазначенні по-батькові позивача, та виключивши із резолютивної частини рішення
вказівку про зобов'язання КП "Житлове комунальне сервіс
"Чорноморський" укласти з ОСОБА_1. договір найму та відкрити на його
ім'я особовий рахунок.

Керуючись п. 3
ч.1 ст. 307; п.4 ч.1 ст. 309; ст.ст. 313, 316; 317; 319 ЦПК України, колегія
суддів

вирішила:

Апеляційну
скаргу Київської районної адміністрації Одеської міської ради задовольнити
частково.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 09
листопада 2007 року змінити.

У вступній та
резолютивній частині рішення виправити допущену судом помилку: вказати
по-батькові позивача "ОСОБА_1" замість "ОСОБА_1".

Виключити із
резолютивної частини рішення абзац четвертий наступного змісту:
"Зобов'язати КП "Житлове комунальне сервіс "Чорноморський"
укласти з ОСОБА_1 договір найму та відкрити на його ім'я особовий
рахунок".

В іншій частині судове рішення залишити без змін.

Рішення
апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може
бути оскаржене шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду
України протягом двох місяців з дня набрання законної сили.