У Х В А Л А

І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И

Суддя Верховного Суду України Ярема
А.Г., розглянувши                    14
листопада 2008 року касаційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2 на рішення Апеляційного
суду Київської області від 3 липня 2008 року в справі за позовом ОСОБА_1,
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу укладеним та визнання
права власності на земельну ділянку,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулися до суду
із зазначеним позовом, посилаючись на те, що 21 грудня 2002 року між ними
з            ОСОБА_4 та ОСОБА_3 було
укладено договір, а саме, останні написали розписку про отримання від них 2 000
грн. плати за земельну ділянку по АДРЕСА_1 та зобов'язалися до 1 травня 2004
року укласти з ними нотаріально-посвідчений договір купівлі-продажу зазначеної
земельної ділянки.

19 березня 2003 року ОСОБА_4 та
ОСОБА_3 отримали державний акт на право приватної власності на спірну земельну
ділянку, проте зобов'язання, передбачене розпискою, не виконали.

Згодом їм стало відомо, що ОСОБА_4
померла.

Оскільки вони виконали умови
оформленого розпискою договору, а відповідачка ухиляється від взятого на себе
зобов'язання щодо укладення нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу
земельної ділянки по АДРЕСА_1, просили визнати договір купівлі-продажу
земельної ділянки укладеним та визнати за ними право власності на ділянку по &frac12; її частини за
кожним.

Рішенням Баришівського районного
суду Київської області від
22 травня 2007 року позов задоволено, визнано укладеним договір
купівлі-продажу земельної ділянки по АДРЕСА_1 між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 з ОСОБА_1
і ОСОБА_2, визнано за ОСОБА_1 і ОСОБА_2 право власності по &frac12; частини
вказаної земельної ділянки за кожним.

Рішенням Апеляційного суду
Київської області від 3 липня
2008 року вказане рішення суду першої інстанції скасовано й ухвалено
нове, яким в задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_1, ОСОБА_2 ставлять питання про скасування
рішення суду апеляційної інстанції й залишення в силі рішення суду першої
інстанції, посилаючись на нововиявлені обставини у справі.

У відкритті касаційного провадження
у даній справі слід відмовити.

За змістом ч. 1 ст. 335 ЦПК України
суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними
обставини, що не були встановлені в рішенні
судів першої та апеляційної інстанції чи відкинуті ними, вирішувати
питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу та  про перевагу одних доказів над іншими.

Доводи касаційної скарги  і зміст оскаржуваного рішення не дають
підстав для висновку про те, що судом допущено порушення норм  процесуального або неправильне застосування
норм матеріального права, яке призвело до неправильного вирішення справи, та
зазначені доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Відповідно до п.  5 ч. 3
ст. 328   ЦПК України, у разі якщо
касаційна скарга є необгрунтованою і викладені
в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи,
суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі.

Керуючись
ст. 328  ЦПК України,

у х в а л и в :

У відкритті касаційного провадження
в справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання договору
купівлі-продажу укладеним та визнання права власності на земельну ділянку за
касаційною скаргою ОСОБА_1, ОСОБА_2 на рішення Апеляційного суду Київської
області від 3 липня 2008 року відмовити.

Копію ухвали разом з доданими до
касаційної скарги матеріалами направити особам, які подавали касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Верховного Суду України                                             А.Г. Ярема