Справа № 2-4/2008 р.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

7 жовтня 2008 року                      Могилів-Подільський
міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючої,
судді Капацин Л.В.

при
секретарі  Політанській Т.М.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Могилів-Подільський Вінницької області в
приміщенні міськрайонного суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2про
усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1.
звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2. про усунення перешкод в користуванні
земельною ділянкою, посилаючись на те, що їй на праві приватної власності
належить 63/100 домоволодіння АДРЕСА_1 . За вказаним домоволодінням закріплена
земельна ділянка розміром 1130 кв.м. Проте, ОСОБА_2., яка проживає по сусідству
з позивачкою в будинку АДРЕСА_2, зробила захоплення належної позивачці частини
земельної ділянки, чим позбавила її можливості належним чином користуватися
своєю власністю. 30 серпня 2005 року за зверненням позивачки комісією
Могилів-Подільського міськвиконкому були проведені заміри спірної частини
земельної ділянки домоволодіння АДРЕСА_1 та визначено розміри в спірних точках,
але ОСОБА_2. рекомендації комісії не виконала. Просить суд винести рішення, яким
зобов'язати ОСОБА_2. не чинити перешкоди в користуванні належною їй земельною
ділянкою, привести у відповідність до технічної документації розмір і
конфігурацію земельної ділянки та стягнути з відповідачки на її користь 3000
гривень моральної шкоди.   В судовому
засіданні позивачка ОСОБА_1, яка водночас є представником третьої особи
ОСОБА_3., відмовилась в частині позову щодо стягнення моральної шкоди в сумі
3000 грн. Ухвалою суду від 7 жовтня 2008 року провадження в справі в цій
частині закрите.

В решті ОСОБА_1. позов підтримала і просить
його задовольнити, суду пояснила, що між сторонами склались неприязні відносини
через те, що ОСОБА_2. захопила частину належної позивачці земельної ділянки, в
результаті чого 24.06.2005 року та 22.07.2005 року за зверненням позивачки
комісією Могилів-Подільського міськвиконкому проводились заміри спірної частини
земельної ділянки домоволодіння АДРЕСА_1, при цьому члени комісії вимушені були
перелазити через сітку, щоб зробити заміри з сторони ОСОБА_2., оскільки вона не
допускала їх на подвір'я. Раніше земельні ділянки на місці спору розділяла
сітка,  вантажна машина вільно могла
заїхати на подвір'я позивачки. 29.07.2005 року рішенням виконкому міської ради
визначено, що межа зазначених земельних ділянок проходить: від точки 1 до точки
2 - на відстані 3,50 м, від точки 3 до точки 4 - на відстані 2,80 м, від
другого кута лівої сторони будинку НОМЕР_1до межі - на відстані 2,80 м.
Незважаючи на рішення виконкому, ОСОБА_2. побудувала на місці спору бетонний
паркан, після чого місце проїзду настільки зменшилось, що позивачка вимушена
допомагати своєму сину - інваліду виїхати на інвалідній колясці з подвір'я. На
неодноразові звернення позивачки добровільно перенести паркан відповідно до
вказаного рішення виконкому та усунути перешкоди ОСОБА_2. не реагує. Позивачці
необхідна ця частина земельної ділянки, так як на цьому місці знаходився
під'їзд до будинку, а оскільки син позивачки є інвалідом з дитинства першої
групи і може пересуватись лише на інвалідній колясці та часто потребує швидкої
медичної допомоги, це місце проїзду є для нього життєво необхідним.

Представник
відповідача ОСОБА_4. позов не визнала, суду пояснила, що проживає в
домоволодінні АДРЕСА_2 з 1980 року і весь цей час межа знаходилась на одному й
тому самому місці. Спочатку на межі була протягнута сітка, тоді машина могла
заїхати на подвір'я позивачки лише відкинувши сітку. В червні 2005 року
відповідачка, трохи відступивши від сітки в бік своєї земельної ділянки,
побудувала бетонний паркан. Вважає, що ніякого захоплення земельної ділянки
позивачки з сторони відповідачки не було, а тому підстав для задоволення позову
немає, оскільки ОСОБА_1. взагалі не є власницею земельної ділянки біля
домоволодіння під АДРЕСА_1 . Державних актів про право власності на зазначені
земельні ділянки ні відповідачка, ні позивачка не мають.

Свідок
ОСОБА_5. суду показав, що двічі в складі комісії міськвиконкому приходив до
домоволодінь сторін. На той час земельні ділянки сторін розділяла сітка. Розмір
земельних ділянок комісіями не вимірювався, оскільки спір тоді стояв не за
захоплені квадратні метри, а за місце проїзду. Не може вказати точні цифри, але
пам'ятає, що порушення на той час були з обох сторін.

Свідок
ОСОБА_6 . суду показав, що в 2003 році підвозив до домоволодіння ОСОБА_1. будматеріали
та допомагав її чоловіку по будівництву. Тоді вантажна машина марки МАЗ, якою
він керував, вільно могла заїхати на подвір'я позивачки, при цьому не потрібно
було відкидати сітку. Востаннє був у ОСОБА_1. в 2005 чи в 2006 році і помітив
тоді, що паркан був зміщений в сторону земельної ділянки ОСОБА_1. настільки, що
вантажна машина не може під'їхати до будинку, точний розмір зміщення вказати не
може.

Свідок
ОСОБА_7 . суду показала, що проживає по сусідству з сторонами. ОСОБА_2. також
захопила і частину її земельної ділянки.

Суд,
вислухавши позивачку, представника відповідача, покази свідків, дослідивши
матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до витягу
з  рішення виконкому Могилів-Подільської
міської ради № 247 від 29.07.2005 року про розгляд земельних спорів, межа між
земельними ділянками домоволодінь АДРЕСА_1 має проходити: від точки 1 до точки
2 на відстані 3,50 м., від точки 3 до точки 4 на відстані 2,80 м., від другого
кута лівої сторони будинку НОМЕР_1на відстані 2,80 м. Також власникам суміжних
присадибних земельних ділянок по АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 було рекомендовано
привести у відповідність до вимог чинного законодавства порядок  користування вказаними земельними ділянками,
та не порушувати правил добросусідства (а.с.4-5).

Зазначене рішення,
на думку суду, винесено в межах повноважень міських рад у галузі земельних
відносин, передбачених ст.12 Земельного кодексу України, чинне та підлягає до
виконання.

Згідно з договором
купівлі-продажу від 07.03.1978 року ОСОБА_8 ., ОСОБА_9. та  ОСОБА_10 . продали, а ОСОБА_2. купила
половину будинку з відповідною часткою службових будівель, що знаходиться  в АДРЕСА_2 (а.с.13-14).

Відповідно до
рішення Могилів-Подільського міськвиконкому № 89 від 28.04.1999 року в постійне
користування ОСОБА_2 . передано земельну ділянку площею 655 кв.м. (а.с.11).

З висновку судової
будівельно-технічної експертизи № 392 від 23 червня 2006 року вбачається, що в
зв'язку з порушенням проходження межі між будинковолодіннями АДРЕСА_2та
АДРЕСА_1 між т. 3 та т. 4 на величину 0,42 м,
з боку ОСОБА_2. площа захопленої
нею земельної ділянки складає 6,4 м2(а.с.26-33).

Тому суд вважає, що перенесення
паркану від точки 1 до точки 2 на відстань 3,50 м, від точки 3 до точки 4 на
відстань 2,80 м, від другого кута лівої сторони будинку НОМЕР_1на відстань 2,80
м. не є порушенням її прав як землекористувача.

При цьому суд також
приймає до уваги, що син позивачки ОСОБА_1. є інвалідом з дитинства першої
групи, і розширення заїзду до її будинку необхідне для його медичного
обслуговування.

Відповідно
до ст. 88 ЦПК України з відповідачки слід стягнути на користь позивачки  понесені останньою судові витрати. Згідно з
ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду від 7 лютого 2006 року оплату
за проведення судової будівельно-технічної експертизи покладено на сторони
порівну. Проте, позивачка ОСОБА_1. за власною ініціативою оплатила повну
вартість експертизи двома рівними внесками (а.с.106,107). Виходячи з
наведеного, суд вважає необхідним стягнути з відповідачки на користь позивачки
половину витрат  за проведення судової
будівельно-технічної експертизи (а.с.106), без врахування повторного внеску
(а.с.107 ), а також витрати за сплату державного мита (а.с.2).

На
підставі ст.ст. 152, 158 ЗК України, керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 209, 212-215,
218 ЦПК України, суд

В
И Р І Ш И В :

Позов
задовольнити.

Зобов'язати
ОСОБА_2 усунути перешкоди ОСОБА_1 в користуванні земельною ділянкою, що
розташована в АДРЕСА_1 , шляхом перенесення паркану від точки 1 до точки 2 на
відстань 3,50 м, від точки 3 до точки 4 на відстань 2,80 м, від другого кута
лівої сторони будинку НОМЕР_1на відстань 2,80 м.

Стягнути
з ОСОБА_2на користь ОСОБА_1судові витрати в розмірі 377 (триста сімдесят сім)
гривень 88 копійок, в тому числі: 326,88 грн. за судову будівельно-технічну
експертизу та 51 грн. судового збору.

На рішення може бути
подана апеляція до апеляційного суду Вінницької області протягом двадцяти днів
після подання заяви про апеляційне оскарження, яка може бути подана протягом
десяти днів  з дня оголошення рішення
суду.

Суддя: