РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26
лютого 2008р.                                                                      м.
Івано-Франківськ

Колегія   суддів
судової   палати   в
цивільних   справах   Апеляційного   суду Івано-Франківської області в складі:

головуючої                                                    Пнівчук
О.В.,

суддів                                                             Бідочко
Н.П., Матківського Р.Й.,

секретаря                                                       Пожар
Р .В.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ТзОВ „Аре -
Дім", ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання недійсним додаткової угоди №1 до
Договору на дольову участь в будівництві від 17 червня 2004 року укладеної між
ТзОВ „Аре - Дім" та ОСОБА_2 та договору на пайову участь в будівництві від
09.01.2006 року укладеного між ТОВ "Ape-Дім"
та ОСОБА_3, та визнання за ним права власності на 1А квартири та зустрічним
позовом ТзОВ „Аре - Дім" до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про визнання недійсним
договору на дольову участь в будівництві від 17 червня 2004 року за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на рішення Івано-Франківського міського суду від 11 жовтня 2007
року,-

встановила:

ОСОБА_1
звернувся з позовом про визнання недійсним додаткової угоди №1 від 05 січня
2006 року до договору на дольову участь в будівництві від 17 червня 2004 року
укладеної між ТзОВ „Аре - Дім" та його колишньою дружиною ОСОБА_2 згідно
якої остання розірвала договір на дольову участь в будівництві будинку та
отримала кошти внесені подружжям по даному договору, як такого, що укладений
,без його відома та згоди.

Справа №
22-ц-22 /2008р.                           Головуючий
у 1 інстанції Антоняк Т.М.

Категорія
11                                                  Доповідач
Пнівчук О.В.

Позивач
просив також визнати недійсним договір на дольову участь в будівництві від 09
січня 2006 року, укладеного між ТзОВ „Арс - Дім" та ОСОБА_3 - сестрою
ОСОБА_2 посилаючись на те, що такий договір укладено за зловмисною домовленістю
між відповідачами та просив визнати за ним право власності на 1/2  частини квартири АДРЕСА_1.

ТзОВ
„Аре - Дім" пред'явлено зустрічний позов до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про
визнання недійсним договору на дольову участь в будівництві будинку від 17
червня 2004 року як такого, що укладений без згоди одного із подружжя.

Рішенням
Івано-Франківського міського суду від 11 жовтня 2007 року в задоволенні
позовних вимог ОСОБА_1 та ТзОВ „Арс - Дім" відмовлено.

На дане
рішення ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилається на порушення судом
першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також
невідповідність висновків рішення суду обставинам справи.

Апелянт
зазначав, що суд всупереч вимог ст. 368 ч.3 ЦК України, ст.ст. 60, 70 СК України встановив, що шлюбні
стосунки між ним та його колишньою дружиною ОСОБА_2 припинилися в 2002 році з
часу виїзду відповідачки за кордон, що не відповідає дійсності.

Апелянт
вважає, що у суду не було підстав для висновку, що придбана по договору
дольової участі в будівництві квартира не є спільною сумісною власністю
подружжя.

Суд, на
думку апелянта, безпідставно зазначив, що вкладені кошти по договору дольової
участі в будівництві належали тільки ОСОБА_2 та не взяв до уваги, що його
колишня дружина та ОСОБА_3 є рідними сестрами та зловмисно домовились про
перепродаж квартири.

Посилаючись
на зазначені обставини апелянт просив рішення суду скасувати та ухвалити нове
рішення про задоволення його позову та відмову в позові ТзОВ „Арс - Дім".

Апелянт
ОСОБА_1 в засіданні апеляційного суду підтримав доводи апеляційної скарги.

Відповідачі
ОСОБА_2, ОСОБА_3, представник ТзОВ „Арс - Дім" в засідання апеляційного
суду не з"явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним
чином.

Вислухавши
доповідача, пояснення апелянта та його представника, перевіривши матеріали
справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до
часткового задоволення з наступних підстав.

Постановляючи
рішення про відмову в задоволенні позову ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив
із того, що кошти які вносились на виконання умов договору про дольову

участь в будівництві належали
тільки ОСОБА_2, так як
подружжя ОСОБА_1 припинили шлюбні стосунки в 2002 року, тобто з часу виїзду
ОСОБА_2 за кордон, а тому вона вправі була укладати додаткову угоду без згоди
ОСОБА_1

Однак, з таким
висновком суду погодитись не можна.

Із
матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2, перебуваючи в шлюбі з ОСОБА_1, 17
червня 2004 року уклала із ТзОВ „Арс - Дім" договір про дольову участь в
будівництві будинку, згідно якого вона взяла на себе зобов"язання по
внесенню коштів на будівництво будинку, а ТзОВ „Арс - Дім" по завершенню
будівництва будинку виділить їй квартиру №9 на четвертому поверсі загального
площею 75,1 кв.м. багатоквартирного житлового будинку в АДРЕСА_1 (а.с. 7).

В день
укладення договору 17 червня 2004 року ОСОБА_2 згідно нотаріально-посвідченої
довіреності уповноважила ОСОБА_1 бути її представником в ТзОВ „Арс -Дім"
на підставі договору на дольову участь у будівництві будинку, отримати на її
ім"я правовстановлюючі документи на квартиру, вносити кошти на рахунок за
вказану квартиру, приймати квартиру в експлуатацію, зареєструвати в
Івано-Франківському ОБТУ (а.с. 40).

Відповідно
до Додаткової угоди №1 до Договору на дольову участь у будівництві будинку від
05 січня 2006 року ТзОВ „Арс - Дім" та ОСОБА_2 дійшли згоди про розірвання
договору від 17 червня 2004 року.

Згідно
платіжного поручения від 02
березня 2006 року ТзОВ „Арс - Дім" повернуто ОСОБА_2 кошти в сумі
101009,36 грн. внесені по договору дольової участі (а.с. 87).

Крім
того, 09 січня 2006 року ТзОВ „Арс - Дім" укладено договір на пайову
участь у будівництві із ОСОБА_3, за умовами якої їй повинно бути передана та ж
сама квартира.

Позивач
ОСОБА_1 просив визнати недійсною додаткову угоду від 05 січня 2006 року,
посилаючись на те, що така угода укладена ОСОБА_2 без його згоди, як подружжя, а
також визнати недійсною угоду від 09 січня 2006 року на пайову участь в
будівництві укладену між ТОВ "Арс-Дім" та ОСОБА_3 як таку, що
укладена за зловмисною домовленістю ОСОБА_2 та ТОВ "АРС-Дім" з метою
позбавити його права на частку в майні подружжя та просив визнати за ним право
на 1/2 квартиру.

При
цьому, позивач посилався на те, що відповідно до ст. 365 п.3 ЦК України, майно
набуте подружжям за час шлюбу є їхньою спільною сумісною власністю.

Однак,
судом встановлено, що ОСОБА_2 за договором на дольову участь у будівництві не
набула права власності на квартиру, так як внесені кошти від її імені на
виконання умов договору їй повернуто, а тому підстав для визнання угоди
відповідно до

вимог ст. 65 СК України
недійсною немає і позивач вправі пред'явити позов про стягнення його частки в
майні подружжя.

Крім
того, позивачем не доведено, що відповідачка ОСОБА_2 за зловмисною домовленістю
із ТОВ "Apс-Дім"
переоформила договір на дольову участь в будівництві на свою сестру ОСОБА_3 Із
матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 має відкритий рахунок в Болехівському
відділенні ІФ ОД АППБ "Аваль", валюта рахунку ЄВРО і 08.06.2004 року
нею знято кошти в сумі 9590 ЄВРО (а.с. 89). А тому підстав для визнання
правочину недійсним за ст. 232 ЦК
України немає.

Крім
того, представник ТОВ "Ape-Дім"
не заперечив, що ОСОБА_2 розриваючи договір, могла запропонувати іншого клієнта
для укладення договору.

Посилання
апелянта на те, що договір на пайову участь в будівництві укладений ТОВ "Apс-Дім"
із ОСОБА_3 по заниженій ціні за 1 кв. м. загальної площі квартири не
заслуговують на увагу, оскільки ціна 1 кв. м. загальної площі є однією із умов
договору якої досягнули сторони при її укладенні, не суперечить вимогам закону
і в даному випадку не може бути доказом існування зловмисної угоди сторін з
метою позбавлення апелянта права на квартиру.

Таким чином,
передбачених підстав для зазначеної угоди позивачем не наведено.

Що
стосується зустрічного позову ТОВ "Apс-Дім"
до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про визнання недійсним договору на дольову участь у будівництві
від 17 червня 2004 року, з тих підстав, що при укладенні договору відсутня
письмова угода одного із подружжя, то такий не підлягає до задоволення з
наступних підстав.

Відповідно
до вимог ст. 65 СК України із позовом про визнання договору недійсним як
такого, що укладений другим з подружжя без її, його згоди, якщо цей договір
виходить за межі дрібного побутового, мають право звернутися дружина чи
чоловік.

При
укладенні оспорюваного договору на дольову участь у будівництві від 17.06.2004
року будь-яких прав ТОВ "Арс-Дім" не порушено, а тому в задоволенні
зустрічного позову слід відмовити.

Оскільки
суд першої інстанції дав невірну правову оцінку зібраним доказом по справі, та
рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в позові.

На
підставі ст. 65 СК України, ст. 232 ЦК
України, керуючись ст.ст. 307, 309, 313, 314,316 ЦПК України, колегія
суддів,-

вирішила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення
Івано-Франківського міського суду від 11 жовтня 2007 року скасувати та ухвалити
нове рішення.

В позові
ОСОБА_1 до ТОВ "Apс-Дім",
ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання недійсними додаткової угоди №1 Договору на
дольову участь в будівництві від 17 червня 2004 року укладеної між ТОВ "Apс-Дім"
та ОСОБА_2 та договору на пайову участь в будівництві від 09.01.2006 року
укладеного між ТОВ "Ape-Дім"
та ОСОБА_3, визнання за ним право власності на 1/2 квартири, та в зустрічному
позові ТОВ "Apс-Дім" до ОСОБА_2, ОСОБА_1 про визнання недійним
договору на дольову участь в будівництві будинку від 17 червня 2004 року
відмовити за безпідставністю позовних вимог.

Рішення
набирає законної сили з часу проголошення, однак може бути оскаржене в
касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох
місяців з часу набрання законної сили.