УХВАЛА

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

3 грудня 2008  року

м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

головуючого

Патрюка М.В.,

суддів:

Жайворонок Т.Є.,

Перепічая В.С.,

Лященко  Н.П.,

Прокопчука Ю.В.,-

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
відшкодування матеріальної та моральної шкоди й за зустрічним позовом ОСОБА_2
до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди за касаційною
скаргою ОСОБА_1 на рішення апеляційного суду Житомирської області від 29
березня 2007 року,

в с т а н о в и л а :

У серпні 2005 року ОСОБА_1 пред'явив у суді позов до
ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Зазначав, що на підставі договору дарування від 22 грудня
2003 року  він є власником 58/100 частин
будинку АДРЕСА_1, власником іншої частини будинку є відповідачка.

У ніч з 19 на 20 травня 2005 року з вини відповідачки
відбулося загоряння будинку, унаслідок якого було пошкоджено її і його частини
будинку.

Відповідачка своєї вини не заперечувала й написала
розписку про зобов'язання відремонтувати дах на всій будівлі.

Проте ОСОБА_2 відтягувала відшкодування збитків,
унаслідок чого під час опадів його частина будинку продовжувала руйнуватися.

Крім того, відповідачка без його відома самовільно
розібрала покрівлю, забрала з його частини будинку покрівельне листове залізо
та вкрила ним свою частину будинку.

Посилаючись на те, що в результаті неправомірних дій
відповідачки йому завдана шкода, позивач просив стягнути з ОСОБА_2 на його
користь              5 тис. грн.
матеріальної та моральної шкоди.

Заперечуючи проти позову, ОСОБА_2 пред'явила зустрічний
позов до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Зазначала, що вона й відповідач є співвласниками будинку
АДРЕСА_1.

У ніч з 19 на 20
травня 2005 року відбулося загоряння будинку, унаслідок якого було пошкоджено
дах над її частиною будинку.

Під психологічним тиском з боку відповідача та його
батька вона змушена була підписати розписку про зобов'язання відремонтувати дах
і за власні кошти перекрила покрівлю на всій будівлі. Витрати, понесені нею для
виконання зазначених робіт, становлять 4 704 грн.

Посилаючись на те, що її вини в загорянні будівлі немає,
дах вона відремонтувала під тиском з боку відповідача, позивачка просила суд
стягнути на її користь із ОСОБА_1 4 704 грн. матеріальної шкоди та 1 700 грн.
моральної шкоди.

Рішенням Черняхівського районного суду Житомирської
області від               25 грудня 2006
року позов ОСОБА_1 задоволено: стягнуто на його користь із ОСОБА_2 4 тис. грн.
матеріальної шкоди, 1 тис. грн. моральної шкоди, 824 грн. витрат на проведення
будівельно-технічної експертизи, 51 грн. витрат на сплату судового збору,
усього 5 875 грн., а також стягнуто  30
грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи; у
задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Житомирської області від 29
березня               2007 року рішення
районного суду змінено: зменшено розмір стягнення матеріальної шкоди до 451
грн., моральної шкоди до 200 грн. та судових витрат до 104 грн.; у решті -
рішення залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення
апеляційного суду, посилаючись на порушення судом норм матеріального та
процесуального права, і залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє
касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Ухвалюючи рішення, апеляційний суд, з'ясувавши обставини справи та давши
належну оцінку зібраним доказам, дійшов обґрунтованого висновку про зменшення
розміру відшкодування матеріальної та моральної шкоди з             ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1

Колегія суддів дійшла висновку, що оскаржуване судове рішення відповідає
вимогам матеріального та процесуального права, а наведені в скарзі доводи є
необґрунтованими й правильність висновків суду не спростовують.

Ухвалене у справі рішення апеляційного суду є законним й обґрунтованим,
тому колегія суддів вважає, що підстави для задоволення скарги відсутні.

Керуючись ст.ст. 336, 337 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у
цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення апеляційного суду Житомирської області від 29 березня                 2007 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий

М.В. Патрюк

Судді:

Т.Є. Жайворонок

Н.П. Лященко

В.С. Перепічай

Ю.В. Прокопчук