Справа № 2-906
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м
У к р а ї н и

м.Вугледар
7
серпня 2008 р.

Вугледарський міський суд Донецької області в складі: головуючий - суддя
Гайдар А.В., при секретарі Радаєвій Н.Г., за участю позивача ОСОБА_1,
представника відповідача Василеги Б.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною
заявою

ОСОБА_1 до Державного підприємства «Шахтоуправління
Південнодонбаське №1», про визнання дій посадових осіб неправомірними, про
стягнення компенсації за спожитий газ та електроенергію,

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду із позовною заявою до
відповідача про визнання дій посадових осіб відповідача неправомірними в
частині відмови у видачі компенсації за спожитий газ та електроенергію, про
стягнення компенсації за спожитий газ та електроенергію.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
позивач відпрацював понад 20 років на підприємствах вугільної галузі, є
пенсіонером та інвалідом праці 2 групи. В зв”язку з тим. що він мешкає в
будинку з центральним опаленням, позивач вважає, що згідно ст.43 Гірничого
Закону України відповідач зобов”язаний компенсувати йому витрати за спожитий
газ та електроенергію. Однак відповідач відмовляється це робити. На підставі
вищевикладеного просить суд визнати дії посадових осіб відповідача
неправомірними в частині відмови у видачі компенсації за спожитий газ та
електроенергію, стягнути з відповідача компенсацію за спожитий газ та
електроенергію за період 2004-2007 р.р. в розмірі 1918,26 грн. та зобов'язати
відповідача взяти його на облік для проведення компенсаційних виплат за
користування газом та електричною енергією щомісяця, на умовах згідно діючого
колективного договору Державного підприємства «Шахтоуправління
Південнодонбаське №1».

Представник відповідача
судовому  засіданні позовні вимоги не
визнав і пояснив, що згідно Положення про порядок видачі вугілля на побутові
потреби і компенсацію за використану електроенергію та газ працівникам шахти
„Південно донбаська № 1” позивач не має права на компенсацію, в зв'язку з тим.
що при звільненні з підприємства він вказаним правом не користувався, а тому
позивачу треба відмовити у задоволенні позовних вимог.

У судовому засіданні суд,
вислухавши думку позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали
справи, вважає, що позов  підлягає
задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні
встановлено, що позивач відпрацював понад 20 років на підприємствах вугільної
галузі, є пенсіонером та інвалідом праці 2 групи.

Згідно ст.43 Гірничого
Закону України підприємства з видобутку вугілля та вуглебудівні підприємства
безоплатно надають вугілля на побутові потреби у розмірі, що визначається
колективним договором, пенсіонерам, які пропрацювали на підприємствах з
видобутку (переробки) вугілля, вуглебудівних підприємствах: на підземних роботах
- не менше ніж 10 років для чоловіків і не менше 7 років 6 місяців - для жінок;
на роботах, пов'язаних із підземними умовами, - не менше ніж 15 років для
чоловіків і не менше 12 років 6 місяців - для жінок; на роботах технологічної
лінії на поверхні діючих шахт чи на шахтах, що будуються, розрізах,
збагачувальних та брикетних фабриках - не менше ніж 20 років для чоловіків і не
менше 15 років - для жінок; інвалідам і ветеранам війни та праці, особам,
нагородженим знаками Шахтарської Слави або Шахтарської Доблесті трьох ступенів,
особам, інвалідність яких настала внаслідок загального захворювання, у разі,
якщо вони користувалися цим правом до настання інвалідності. Особи, які мають
право на безоплатне отримання вугілля на побутові потреби, але проживають у будинках,
що мають центральне опалення, у розрахунках за комунальні послуги звільняються
від сплати за електричну енергію та газ за рахунок коштів підприємств з
видобутку (переробки) вугілля, які перераховують кошти на ці потреби до
місцевого бюджету.

Згідно п.1.2 та 1.3
Положення про порядок видачі вугілля на побутові потреби працівникам ДВАТ
«Шахта «Південно донбаська № 1», яке є додатком № 7 до колективного договору,
який прийнятий 31.05.2002 р. та діє до теперішнього часу, вугілля надається
пенсіонерам, які пропрацювали на підприємствах з видобутку (переробки) вугілля,
вуглебудівних підприємствах: на підземних роботах - не менше ніж 10 років для
чоловіків і не менше 7 років 6 місяців - для жінок; на роботах, пов'язаних із
підземними умовами, - не менше ніж 15 років для чоловіків і не менше 12 років 6
місяців - для жінок; на роботах технологічної лінії на поверхні шахти  - не менше ніж 20 років для чоловіків і не
менше 15 років - для жінок. Особи, які мають право на безоплатне отримання
вугілля на побутові потреби, але проживають у будинках, що мають центральне
опалення, у розрахунках за комунальні послуги звільняються від сплати за
електричну енергію та газ за рахунок коштів шахти  в слідуючому порядку: працівник, який входить
до вищевизначеної категорії осіб, надає в бухгалтерію шахти документ про
сплачені платежі за газ та електроенергію поточного місяця.

Згідно паспортних даних
позивач проживає в квартирі АДРЕСА_1, який має центральне опалення. (а.с.7)

З цих підстав суд вважає,
що відмова постійно-діючої комісії по соціальним питання відповідача від
30.05.2008 р. у виплаті позивачу компенсації за спожитий газ та електроенергію
є неправомірною, тому що позивач має право на отримання вказаної компенсації з
вищезазначених підстав.

З цих же підстав суд вважає необхідним
зобов'язати відповідача взяти позивача на облік для проведення компенсаційних
виплат за користування газом та електричною енергією щомісяця, на умовах згідно
діючого колективного договору Державного підприємства «Шахтоуправління
Південнодонбаське №1».

Згідно квитанцій про
сплату за газопостачання за період з червня 2004 р. по червень 2007 р.
позивачем сплачено 824 грн. 89 коп. за спожитий газ. За спожиту за той же
період електроенергію позивач сплатив 1093 грн. 37 коп., що також
підтверджується квитанціями про сплату. Тому суд вважає необхідним стягнути з
відповідача на користь позивача компенсацію за спожитий газ та електроенергію
за період з червня 2004 р. по червень 2007 р. у розмірі 1918 грн. 26 коп.
(824,89+1093,37)

Таким чином суд вважає,
що у позивача є право на отримання компенсації за спожитий газ та
електроенергію за вказаний позивачем період.

Згідно
ст.3 Декрету Кабінету Міністрів України та ст.88 ЦПК України з відповідача
необхідно стягнути державне мито на користь держави в розмірі 51 грн. та
витрати з інформаційно -  технічного
забезпечення розгляду цивільних справ у розмірі 30 гривень.

На підставі викладеного,
ст.43 Гірничого Закону України, керуючись ст.ст.88,  213-215 ЦПК України, ст.3 Декрету Кабінету
міністрів України „Про державне мито”, суд

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1.  задовольнити.

Визнати дії посадових осіб Державного
підприємства «Шахтоуправління Південнодонбаське №1» протиправними в
частині відмови у виплаті сум компенсації за
спожитий газ та електроенергію ОСОБА_1
за період 2004-2007 роки.

Стягнути з Державного підприємства
«Шахтоуправління Південнодонбаське №1» на користь ОСОБА_1 1918 (одна тисяча
дев'ятсот вісімнадцять) грн. 26 коп. в порядку компенсації за спожитий газ та
електроенергію за період 2004-2007 роки.

Зобов'язати Державне підприємство
«Шахтоуправління Південнодонбаське №1» взяти ОСОБА_1 на облік для проведення
компенсаційних виплат за користування газом та електричною енергією щомісяця,
на умовах згідно діючого колективного договору Державного підприємства
«Шахтоуправління Південнодонбаське №1».

Стягнути з Державного підприємства «Шахтоуправління
Південнодонбаське №1» на користь держави державне мито у розмірі 51 (п'ятдесят
одна) грн. та витрати з інформаційно-технічного забезпечення розгляду цивільних
справ у розмірі 30 (тридцять) гривень.

Рішення може бути оскаржене сторонами та іншими особами, які
приймали участь у справі, шляхом подання заяви про апеляційне оскарження
протягом 10 днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження або в
порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Суддя                                          А.В.
Гайдар