Справа
№ 2-885 /2008 р.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М       У К Р А Ї Н И

07 листопада 2008
р.                                  Ренійський
районний суд Одеської області

у складі:   -     головуючого судді Дудник В.І.;

·
при секретарі Касаповій О.У.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні в м. Рені справу за позовом ОСОБА_1 до Ренійської міської ради
Одеської області (третя особа - ОСОБА_2) про визнання права власності на
спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

Представник
відповідача - Ренійської міськради позовні вимоги визнав, щодо їх задоволення
не заперечує, просив розглянути справу у його відсутності.

Від
третьої особи - ОСОБА_2 до суду надійшли відповідні заяви, згідно яких вона
спадщину не прийняла, на неї не претендує, просила розглянути справу без її
участі.

Позивач
на задоволенні позову наполягав, просив розглянути справу без його участі.

Виходячи
з наведеного, суд вважає, що рішення  у
справі можливо  постановити при
проведенні попереднього судового засідання.

Відповідно
до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в
порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК
України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних
підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

В ході
розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: копія технічного
паспорту на будинок  АДРЕСА_1; копія
свідоцтва про народження позивача; копія домової книги на будинок; копія
рішення від 19.08.1965 р. про відвід земельної ділянки під забудову; копія
договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки; копія
довідки Ренійського БТІ про належність житлового будинку; копія акту про відвід
земельної ділянки в натурі; копія свідоцтва про смерть ОСОБА_3 - помер
ІНФОРМАЦІЯ_1р.; копії витягів зі Спадкового реєстру; копія свідоцтва про смерть
ОСОБА_4 - померла ІНФОРМАЦІЯ_2р.

Судом в
ході судового розгляду справи встановлено, що позивач ОСОБА_1 є сином ОСОБА_3
та ОСОБА_4 За життя батькові позивача на підставі договору про надання у
безстрокове користування земельної ділянки під забудову від 03.08.1965р. на
праві власності належав житловий будинок АДРЕСА_1. Факт належності будинку  ОСОБА_3 підтверджується технічним паспортом
на домоволодіння, у якому власником будинку записаний нині померлий батько
позивача,  довідкою Ренійського БТІ. На
випадок смерті  ОСОБА_3 майном, належним
йому (як він і вважав протягом життя), не розпорядився, ІНФОРМАЦІЯ_1р. - помер.
Після його смерті у будинку залишилася мешкати матір позивача, яка прийняла
спадщину фактичним володінням та управлінням майном на підставі п. 1 ч. 1 ст.
549 ЦК України 1964р. На випадок своєї смерті ОСОБА_4 належним їй майном не
розпорядилася, ІНФОРМАЦІЯ_2р. померла.

У
встановлений законодавством строк для прийняття спадщини позивач  звернувся до нотаріальної контори із заявою
про її прийняття. На його звернення нотаріусом було відмовлено в усному порядку
та роз'яснено, що оформлення спадщини після смерті батьків є неможливим,
оскільки після смерті ОСОБА_3 його дружина, хоча і прийняла спадщину фактично,
однак не оформила її в юридичному порядку, у зв'язку із чим, позивач
позбавлений права реалізувати своє  право
на спадок у передбаченому законом порядку, було рекомендовано звернутися до
суду. Незважаючи на це, позивач прийняв спадщину фактичним мешканням на час
смерті матері у спадковому будинку, управлінням та володінням спадковим майном
в порядку ч.3 ст. 1268 ЦК України 2003р. Після смерті матері позивач доглядає
за технічним станом будинку, несе всі витрати по його утриманню, сплачує
необхідні платежі, обробляє земельну ділянку.

Таким
чином,  позивач фактично прийняв
спадщину, що залишилася після померлої матері і вважає, що має всі законні
підстави для визнання за ним права власності на неї, оскільки до держави вона
не перейшла, відумерлою  не визнана,
третя особа, яка також є спадкоємицею першої черги, її не прийняла та на неї не
претендує.

Вивчивши
матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні
вимоги позивача  обґрунтовані і підлягають
задоволенню, оскільки його доводи знайшли своє належне підтвердження в судовому
засіданні.

Оскільки
щодо позовних вимог, обставин справи сторони не заперечують, визнають їх, суд
вважає, що факти, які обґрунтовують заявлені вимоги і мають значення для справи
встановлені, у зв'язку із чим немає необхідності у підтвердженні їх доказами
засобом дослідження показань свідків.

Відповідно
до вимог ст. 1270 ЦК України 2003р. для прийняття спадщини встановлюється строк
- шість місяців, який обчислюється з моменту відкриття спадщини, якщо
спадкоємець  протягом вищезгаданого
терміну не подав заяви  про прийняття
спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Відповідно до вимог ч. 1, 5
ст. 1268 ЦК України 2003р. спадкоємець за заповітом або за законом має право
прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини
вона належить спадкоємцю з моменту відкриття спадщини. Таким чином, прийняття
спадщини є фактом, яке відображає волю спадкоємця придбати майно після смерті
спадкодавця. В даному випадку воля позивача, як спадкоємця першої черги, була
виражена у його діях по фактичному управлінню та володінню спадковим майном (
догляд за будинком, сплата витрат по його утриманню та т.і.). Фактичне
управління та володіння спадковим майном є одним із способів прийняття
спадщини, такі відповідні дії дають підстави вважати, що спадкоємець
відноситься до спадкового майна як до своєї власності. Прийнята спадщина
вважається власністю спадкоємця з моменту її відкриття, тобто він має право
користуватися та управляти таким майном, але без встановлення права власності
на спадщину, не може розпоряджатися майном.

Позивач
по справі успадкував належне його матері нерухоме майно в порядку ч.3 ст. 1268
ЦК України. Він юридично не прийняв спадщину, але на момент відкриття спадщини
мешкав разом із спадкодавцем, по теперішній час управляє та  володіє майном померлої, несе відповідні
витрати по його утриманню, тобто він фактично прийняв спадщину. Згідно п.20
постанови ПВСУ «Про судову практику у справах про спадкування”  № 7 від 30.05.2008р. справи про спадкування
за законом мають вирішуватися на основі правил глави 86 ЦК України. За
відсутності заповіту, право на спадкування за законом одержують спадкоємці
відповідної черги. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на
спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його
пережив, та батьки. Як виходить з матеріалів справи, крім позивача,
спадкоємицею першої черги є його рідна сестра - ОСОБА_2 Однак третя особа
спадщину не прийняла, на неї не претендує, про що надала відповідні заяви.
Т.ч., факт прийняття спадщини позивачем після смерті матері знайшов своє
належне підтвердження в ході розгляду справи. З урахуванням викладених
позивачем та  досліджених у судовому
засіданні обставин, суд вважає можливим задовольнити його вимоги щодо визнання
за ним права власності на житловий будинок разом із всіма надвірними спорудами
та самочинними побудовами.

Згідно
ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені
законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно,
якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності
не встановлена судом.

Керуючись
ст.ст. 10, 11, 60, 130, 174, 212, 213
ЦПК України, ст.ст.  328, 1261, 1268,
1270, 1272  ЦК
України, -

В И Р І Ш И В :

Позовні
вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати
за ОСОБА_1 в порядку спадкування право власності на житловий будинок із
надвірними спорудами та самочинними побудовами (літня кухня літ. „Г”, навіс
літ. „г”, погреб літ. „Е”, сарай літ. „Ж”), розташований по АДРЕСА_1.

Рішення
суду набирає законної сили  після
закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про
апеляційне оскарження не буде подано. Якщо буде подано заяву про апеляційне
оскарження, але апеляційна скарга не буде подана протягом двадцяти днів
після  подання заяви про апеляційне
оскарження, рішення суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У
разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не буде скасовано, набирає
законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Строк
оскарження рішення в Апеляційний суд Одеської області  через Ренійський районний суд Одеської
області: 10 днів - з дня проголошення рішення, 20 днів - після подання заяви
про апеляційне оскарження.

Суддя: підпис

Копія
вірна: суддя