Справа 2-11402008 р.
М Е Н Е М     У К Р А Ї Н И
02 вересня 2008 року                      Хортицький районний суд
головуючого судді         Кучерук І.Г.
представника позивача  ОСОБА_3
відповідача              ОСОБА_2
відкритому судовому засіданні в залі суду м.Запоріжжя цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Спецстальелектрочермет», третя особа на стороні відповідача
ОСОБА_2, про зміну причини формулювання звільнення, стягнення моральної шкоди
задовольнити частково.
формулювання п.2 наказу ТОВ «Спецстальелектрочермет» №27 від 18.04.2008 року,
вказавши «Бухгалтерії провести оплату водію ОСОБА_1 згідно фактично
відпрацьованого часу».
позовних вимог відмовити.
Рішення може
бути оскаржене в апеляційний суд Запорізької області, про що протягом 10 днів,
з часу його оголошення, до Хортицького районного суду м. Запоріжжя подається
заява про апеляційне оскарження, апеляційна скарга на рішення суду подається
протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя:

Справа 2-11402008 р.

Р І Ш Е
Н Н Я

І
М Е Н Е М     У К Р А Ї Н И

02 вересня 2008
року                      Хортицький
районний суд м.Запоріжжя

в складі:
головуючого судді         Кучерук І.Г.

при
секретарі
Новизинській Т.Б.

з участю
представника позивача ОСОБА_3

представника
відповідача             ОСОБА_2

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду м.Запоріжжя цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Спецстальелектрочермет», третя особа на стороні
відповідача ОСОБА_2, про зміну причини формулювання звільнення, стягнення
моральної шкоди

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1
звернувся до суду з позовом до відповідача ТОВ «Спецстальелектрочермет» у якому
вказав, що відповідно до наказу №27 від 18.04.2008 року він був звільнений з
підприємства відповідача на підставі п.4 ст. 40 КЗпП України за прогул. Вважає,
що формулювання наказу про звільнення незаконним так як сам написав заяву про
звільнення під тиском. Просить суд змінити причину формулювання звільнення на
формулювання причин звільнення «Звільнений за власним бажанням на підставі ст..
38 КЗпП України», змінити формулювання п.2 наказу ТОВ «Спецстальелектрочермет»
№27 від 18.04.2008 року, вказавши «Бухгалтерії провести оплату водію ОСОБА_1
згідно фактично відпрацьованого часу», відшкодувати йому за рахунок відповідача
моральну шкоду у розмірі 2000 грн., мотивуючи тим, що незаконне дисциплінарне
стягнення підірвало його ділову репутацію та він у подальшому фактично
позбавлений можливості улаштуватися працювати за спеціальністю, зухвала
поведінка керівництва відповідача образила його як працівника та людину,
позначилася на його стані здоров'я, погіршився сон, став хвилюватися з приводу
неправомірних дій, погіршилися відносини у сім'ї.

У судовому
засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги та просить суд їх задовольнити.
У судовому засіданні пояснив додатково, що 18.04.2008 року пішов з роботи на
початку 10-00 годин, а прийшов 21.04.2008 року. Знає, що робочий час
закінчується о 16-00 годин. На автомобілі ЗІЛ їздив три рази на рік, останній
раз експлуатував ЗІЛ у березні місяці. За нам був закріплений автомобіль “ГАЗ”,
а технічний стан автомобіля “ЗІЛ” він не знав, та не міг їм керувати.

У судовому
засіданні представник відповідача з позовом не згоден, вказав, що позивач
відмовився виконувати свої службові обов'язки та усне розпорядження
керівництва. Позивач написав заяву залишив її та пішов з роботи. Вважає, що
позивач порушив КЗпП України та потім щоб виправити становище написав заяву про
звільнення. На підставі доповідної механіка ОСОБА_4, акту про відсутності на
робочому місці від 18.04.2008 року був виданий наказ про звільнення за прогул.
Представник відповідача вважає, що відповідач витримав усі норми законодавства
та не порушував права позивача та заперечує проти моральної шкоди та зміни
формулювання звільнення.

У судовому
засіданні свідок ОСОБА_5 пояснив, що позивач зранку заправив та загрузив
автомобіль ЗІЛ, потім відмовився на ньому їхати, написав заяву про звільнення
подав її прийшов до гаражу та через якийсь час десь о 09-30 годині поїхав
додому та не був на роботі до кінця дня.

У судовому
засіданні свідок ОСОБА_6 пояснив, що 18.04.2008 року він бачив позивача біля
09-00 годин, який заправив свій автомобіль, треба було їхати на іншому
автомобілі, вказівку дав директор але ОСОБА_1 відмовився. Свідок чув сварку
ОСОБА_1 з директором. Знає, що ОСОБА_1 експлуатував автомобіль “Газель” та
їздив на автомобілі ЗІЛ 140 коли було необхідно. Автомобіль ЗІЛ старий але на
ходу. Свідок після 09-00 годин поїхав, а коли приїхав після обіду, ОСОБА_1 вже
не було на роботі.

Дослідивши
матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, свідків, суд вважає, що позов
підлягає частковому задоволенню.

Судом
встановлено, що відповідно до заяви від 01.04.2002 року ОСОБА_1 був прийнятий
на роботу на посаду водія до ТОВ «Спецстальелектрочермет»(а.с. 5-8, 28).

Відповідно до
наказу від 01.11.2004 року №45 ОСОБА_1 була оголошена сувора догана.

10.08.2005 року,
27.07.2007 року та 18.04.2008 року ОСОБА_1 неодноразово подавав заяви про
звільнення за власним бажанням(а.с. 42-44).

Згідно до наказу
від 03.01.2008 року №2А за ОСОБА_1 був закріплений автомобіль ГАЗ 330232
НОМЕР_1 та він мав право керування автомобілем ЗИЛ 431410 НОМЕР_2(а.с.29).

Відповідно до
акту від 18.04.2008 року ОСОБА_1 був відсутнім на робочому місці 18.04.2008
року з 09-00 годин до кінця робочого дня до 16-00 годин(а.с.31).

Відповідно до
доповідної механіка ОСОБА_4, ОСОБА_1 у 8-30 годин відмовився виконувати свої
обов'язки та залишив робоче місце(а.с.30).

Наказом ТОВ
«Спецстальелектрочермет» №27 від 18.04.2008 року, ОСОБА_1 був звільнений на
підставі п.4 ст. 40 КЗпП України за прогул без поважної причини(а.с.4).

З наказом про
звільнення ОСОБА_1 був ознайомлений 21.04.2008 року(а.с.4).

Відповідно до
ст. 38 КЗпП України працівник має право розірвати трудовий договір, укладений
на невизначений строк, попередивши про це власника письмово за два тижня.
Працівник має право у визначений ним строк розірвати договір за власним
бажанням якщо власник не виконує законодавство про працю умови колективного чи
трудового договору.

Порушення
позивачем вимог даної статті знайшли своє підтвердження дослідженими
матеріалами справи: доповідною механіка ОСОБА_4(а.с.30), актом від 18.04.2008
року(а.с.31), поясненнями самого позивача у судовому засіданні, поясненнями у
судовому засіданні свідків ОСОБА_6, ОСОБА_5

У судовому засіданні
позивач не навів доказів наявності у нього права розірвати трудовий договір у
визначений ним строк у відповідності до положень ст. 38 КЗпП України, які
стосуються такого права. Твердження позивача про написання заяви на звільнення
у зв'язку з виходом на пенсію, суд сприймає критично та не бере до уваги у
зв'язку з тим, що ОСОБА_1 у своїй заяві на звільнення від 18.04.2008 року
(а.с.42) це не вказав, та вже писав заяву про звільнення  у зв'язку з виходом на пенсію 10.08.2005
року(а.с.44), але на пенсію не пішов та продовжував працювати.

Також не знайшло
свого підтвердження посилання позивача не те, що він написав заяву про
звільнення під тиском керівника підприємства відповідача, не виконання
відповідачем законодавства про працю або умов трудового договору.

Відповідно до
ст. 30 КЗпП України працівник повинен виконувати доручену йому роботу особисто.

ОСОБА_1 під час
виконання трудових обов'язків керівником підприємства відповідача було доручено
керувати автомобілем ЗІЛ 431410 номерний знак НОМЕР_2, це доручення позивач
відмовився виконувати, що сторонами не оспорюється, з мотивів того, що він не
експлуатував цього автомобіля, не знав його технічний стан.

Данне твердження
спростовується матеріалами справи: наказом про закріплення автомобілей та право
управління №2а від 03.01.2008 року (а.с.29), актом державного технічного огляду
транспортних засобів від 03.07.2007 року(а.с. 36), подорожніми листами № 305009
з 01.03.2008 року по 16.03.2008 року, № 305010 з 16.03.2008 року по 31.03.2008
року відповідно до яких ОСОБА_1 був дозволений виїзд на автомобілі ЗІЛ 431410
номерний знак НОМЕР_2 та він його прийняв про що свідчить підпис
ОСОБА_1(а.с.37,38).

Відповідно до
ст. 40 ч. 4 КЗпП України трудовий договір може бути розірваний власником у
випадку прогулу(в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом
робочого дня) без поважних причин.

Таким чином суд
вважає, що відповідач у частині звільнення позивача та формулювання причин
звільнення діяв у відповідності до вимог чинного законодавства про працю.

Відповідно до
ст. 47 КЗпП України власник зобов'язаний в день звільнення видати працівникові
належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки зазначені
в ст. 116 КЗпП України.

Разом з тим
відповідно до положення про оплату праці працівників ТОВ
«Спецстальелектрочермет» п.1.5. у випадку прогулу, заробітна плата виплачується
працівнику пропорційно відпрацьованому часу виходячи з мінімального розміру
заробітної плати(а.с.32).

Однак у наказі
про звільнення(а.с.4) вказано, що оплату ОСОБА_1 провести за квітень місяць
2008 року у розмірі мінімальної заробітної плати, а не пропорційно
відпрацьованому часу, і в цій частині позовні вимоги позивача підлягають
задоволенню.

Одночасно
задоволення позовних вимог позивача у цій частині на думку суду не свідчить про
наявність у позивача права на відшкодування моральної шкоди, бо неправильне
формулювання п.2 наказу ТОВ «Спецстальелектрочермет» №27 від 18.04.2008 року не
являється тим порушенням його законних прав, які б призвели до моральних
страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від позивача
додаткових зусиль для організації свого життя, як це прямо вказано у ст. 237-1
КЗпП України.

На підставі
викладено та керуючись ст.. 10, 11, 57, 60, 61 ЦПК України, ст. 30, 36, 38, 40,
47, 232, 233, 235, 237-1 КЗпП України, суд,-

В И Р І
Ш И В :

Позов
задовольнити частково.

Змінити
формулювання п.2 наказу ТОВ «Спецстальелектрочермет» №27 від 18.04.2008 року,
вказавши «Бухгалтерії провести оплату водію ОСОБА_1 згідно фактично
відпрацьованого часу».

В іншій частині
позовних вимог відмовити.

Рішення може
бути оскаржене в апеляційний суд Запорізької області, про що протягом 10 днів,
з часу його оголошення, до Хортицького районного суду м. Запоріжжя подається
заява про апеляційне оскарження, апеляційна скарга на рішення суду подається
протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя: