справа №
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.06.2008 року                                     м. Гола
Пристань

Голопристанський районний суд Херсонської

області в складі:

головуючого судді - Ширінській О.Х.,

при секретарі - Адонка К.О.,

з участю позивача - ОСОБА_1.,

представника позивача - ОСОБА_2.,

відповідача - ОСОБА_3.,

представника органу опіки і піклування -

Чемойдара Ю.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Гола Пристань  справу за
позовом ОСОБА_1до ОСОБА_3про визначення місця проживання дитини, стягнення
аліментів, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1. звернувся із позовом до ОСОБА_3. про визначення місця
проживання дитини, стягнення аліментів.

В позові ОСОБА_1. зазначив, що перебував з відповідачем у
зареєстрованому шлюбі, в період шлюбу народився син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1р.н. В
1993 році з відповідачкою розлучився і вона подала позов про стягнення
аліментів. Відповідно до рішення суду та виконавчого листа № 2-557 від
04.11.1993 р. сплачує аліменти на утримання сина ОСОБА_4а у розмірі  &frac14; частини
з усіх видів заробітку.

З вересня 2006 року син проживає постійно
з ним і повністю знаходиться на його утриманні. Відповідачка ніякої турботи ні
матеріальної, ні моральної не проявляє по відношенню до сина.

Син не спілкується з матір”ю і не
бажає з нею проживати, а бажає жити з ним, тому просить визначити місце
проживання сина з ним та звільнити його від сплати аліментів на користь
ОСОБА_3. на утримання сина, стягнути аліменти з ОСОБА_3. на утримання сина
ОСОБА_4.

В судововму засіданні позивач та його
представник ОСОБА_1. підтримали позовні вимоги, частково змінивши вимоги в
частині визначення розміру аліментів, і просили задовольнити заявлені вимоги,
визначити місце проживання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1р.н., з батьком - ОСОБА_1,
звільнивши останнього від сплати аліментів, згідно виконавчого листа № 2-557
від 04.11.1993 р.н., стягнувши аліменти з ОСОБА_3. на користь ОСОБА_1. на
утримання сина ОСОБА_4а, ІНФОРМАЦІЯ_1р.н. у розмірі &frac14; частини всіх видів
заробітку (доходу).

Зокрема представник позивача ОСОБА_1.
пояснила, що у позивача велика сім”я, має ще двох дітей від іншого шлюбу. Але
незважаючи на невелику заробітну плату і велику родину, сину ОСОБА_4у живеться
з ними добре, він сам хоче залишитися проживати в родині ОСОБА_1. Більшу частину
свого життя ОСОБА_4 проживав з бабусею. У метрі інший чоловік, народилась
дитина. У ОСОБА_4а виникли непорозуміння з новим чоловіком матері, які
переросли в неприязні відносини, тому проживати з матір”ю відмовляється.
Протягом двох років мати не цікавилась життям сина і не надавала матеріальної
допомоги. Просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

-2-

Відповідач ОСОБА_3. позовні вимоги не
визнала і пояснила, що син тривалий час проживав з бабусею, її матір”ю, також
жив з нею. Останній час пішов жити до батька. Не хоче, щоб  син жив з батьком, оскільки через спілкування
з родиною ОСОБА_1. Син змінив до неї ставлення.

Представник Служби у справах дітей
ОСОБА_5. заявлені вмоги та висновок Служби у справах дітей підтримав і вважає
за доцільне залишити ОСОБА_4 проживати у його батька ОСОБА_1

Неповнолітній ОСОБА_4. в суді пояснив,
що йому вже виповнилось п”ятьнадцять років. Після того, як батьки розвелись,
жив з матір”ю, потім в основному з бабусею. Не зміг жити з матір”ю через її
чоловіка і пішов до бабусі. Коли бабуся вигнала, пішов до батька. Два роки
проживає з батьком і не хоче жити з матір”ю, оскільки її чоловік ображає його.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши
письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги
підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 160 Сімейного Кодексу
України якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла
чотирнадцяти років, визначається нею самою.

Як свідчить з матеріалів справи і
пояснень сторін, ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_1року, тобто ІНФОРМАЦІЯ_2 року
йому виповнилось 15 років. В своїй заяві та в судовому засіданні він зазначив,
що не хоче проижвати з матір”ю, оскільки його ображає чоловік матері та
погрожує йому.

Крім того, у висновку Служби у справах дітей зазначено, що позивач
ОСОБА_1. веде здоровий спосіб життя, працює в Голопристаснькому комунальному
господарстві машиністом насосної станції. Проижває в будинку спімешканки ОСОБА_6.,
з якою перебуває у цивільному шлюбі, мають двох спільних  дітей, 2003 та 2005 р.н. Санітарно-гігієнічні
умови  проживання задовільні, в кімнатах
чисто, мається необхідні меблі, одяг, білизна, продукти харчування. Мають город
0,6 га, який обробляється. Стосунки в сім”ї доброзичливі.

ОСОБА_3. проживає з чоловіком ОСОБА_7. та малолітнім сином ОСОБА_8, 2004
р.н. Працює технічкою в Голопристаснькій ЗОШ № №, її чоловік працює періодично
по найму у населення. Місячний прибуток
сім”ї складає 700 грн. Визначити санітарно-гігєнічний стан помешкання
сім”ї не надалося можливим, так як ОСОБА_3. не допустила до огляду свого
помешкання представника служби.

ОСОБА_4 переходити жити до матері категорично відмовляється, через
неприязні відносини з чоловіком ОСОБА_3. Вважають за доцільне, враховуючи
наведені обставини залишит ОСОБА_4 проживати із своїм батьком.

З огляду на вище наведене,  а
також враховуючи той факт, що неповнолітній ОСОБА_4, 1993 року народження,
згідно діючого законодавства досяг віку, з якого має право сам визначити з ким
із батьків йому проживати, і виявив бажання жити з батьком, суд не вбачає
підстав для відмови у задовленні позовних вимог.

Статею 180 Сімейного Кодексу України передбачено, що
батьки забов”язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні

розміру аліментів суд враховує, що  мінімальний розмірі аліментів на одну дитину
не може бути меньшим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 Сімейного Кодексу
України.

Враховуючи, що неповнолітній ОСОБА_4вже два роки проживає з батьком і в подальшому
буде проживати з ним, суд вважає за доцільне звільнити ОСОБА_1. від сплати
аліментів на утримання сина, а стягнути аліменти з матері неповнолітнього,
ОСОБА_3. на утримання сина ОСОБА_4а, ІНФОРМАЦІЯ_1р.н., у розмірі &frac14; частини всіх видів
заробітку (доходу), але не меньше 30% прожиткового мінімуму для дитини

-3-

відповідного віку, починаючи з дня подачі
даного позову і до  повноліття дитини.

На підставі наведеного та керуючись ст.
ст.  10, 60, 179, 209,
212-215 ЦПК України, ст. ст. 160, 161, 180, 181, 182 Сімейного Кодексу України,
суд -

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1задовольнити.

Визначити місце проживання дитини
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1р.н., з батьком ОСОБА_1.

Звільнити ОСОБА_1від сплати аліментів на користь ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1р.н.

Виконавчий лист № 2-557  від
04.11.1993 р., виданий по постанові Голопристанського районного, вважати
недійсним.

Стягнути з ОСОБА_3, аліменти на користь ОСОБА_1на утримання сина
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1р.н., у розмірі &frac14; частини всіх видів заробітку (доходу), але не меньше 30% прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з 17.04.2008 р. і до
повнолітття дитини.

Рішення суду набирає законної сили після
закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву не було
подано. Якщо заяву про апеляційне оскарження було подано, але апеляційна скарга
не була подана в строк, встановлений ст. 294 ЦПК України, рішення суду набирає
законної сили після закінчення цього строку.

Рішення
може бути оскаржено до апеляційного суду Херсонської області, шляхом подачі
заяви до районного суду  про апеляційне
оскарження, протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя
: