У Х В А Л А

І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И

29 травня 2008 року                                                                               м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України в
складі :

головуючого          -                    Прокопчука Ю.В.,

суддів :                                          Костенка А.В.,

Пшонки М.П.,

розглянувши справу за позовом
ОСОБА_1 до Іллічівського морського торгівельного порту про визнання наказів
неправомірними, поновлення на роботі, стягнення заборгованості по заробітній
платі, середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування
моральної шкоди, зобов'язання оформити трудову книжку,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 15 березня 2007 року позов
задоволено частково. Визнано неправомірними накази начальника Іллічівського
морського торгівельного порту № 160 від 16 серпня 1988 року у частині
звільнення ОСОБА_1 за прогули на підставі п. 16 Статуту про дисципліну
робітників морського транспорту; № 37-л від 21 лютого 1989 року у частині
звільнення ОСОБА_1 по п. 5 ст. 36 КЗпП України; поновлено ОСОБА_1 на роботі на
посаді старшого стивідора Іллічівського морського торгівельного порту;
зобов”язано Іллічівський морський торгівельний порт внести до трудової книжки
ОСОБА_1 запис про недійсність запису № 22 щодо переведення старшим стивідором -
заступником начальника складу 4-го району; запису № 23 щодо звільнення за
прогули по п. 16 Статуту про дисципліну робітників морського транспорту; запису
№ 24 щодо звільнення по п. 5 ст. 36 КЗпП України; стягнуто з Іллічівського
морського торгівельного порту на користь ОСОБА_1 402 019 грн. 92 коп. як
невиплачену заробітну плату та середній заробіток за час вимушеного прогулу з
урахуванням індексу інфляції, також 100 000 грн. на відшкодування моральної
шкоди, а всього - 502 019 грн. 92 коп.; допущено негайне виконання рішення суду
в частині поновлення ОСОБА_1 на роботі на посаді старшого стивідора та
стягнення на його користь 400 грн.; стягнуто з Іллічівського морського
торгівельного порту в доход держави судовий збір у розмірі 1 700 грн. У
задоволенні решти позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 5 липня 2007 року рішення
суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення про відмову у
задоволенні позову.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати
рішення апеляційного суду, посилаючись на його необґрунтованість, неправильне
застосування норм матеріального права й допущені при розгляді справи порушення
норм процесуального права, а справу передати на новий розгляд до суду першої
інстанції.

Касаційна скарга задоволенню не підлягає.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не
може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні суду, чи відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими.

Доводи касаційної скарги не дають
підстав для висновку, що при розгляді справи суд неправильно застосував норми
матеріального права або допустив порушення
норм процесуального права, які передбачені ст. 338 ЦПК України, як
підстави для зміни або скасування судових рішень. Наведені у касаційній скарзі
доводи висновків суду не спростовують.

Ураховуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити.

Керуючись ст. 332 ЦПК України,
колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_1
відхилити.

Рішення апеляційного суду Одеської
області від 5 липня 2007 року залишити без змін.

Ухвала
оскарженню не підлягає.

Cудді:

Ю.В.
Прокопчук

А.В. Костенко

М.П. Пшонка