Справа № 22 - 2218, категорія   -46-                        Головуючий у 1-й
Доповідач  - Головань А.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

10
грудня 2008 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного
суду Кіровоградської області складі:

Головуючої     Кривохижі В.І.

Суддів             Черниш Т.В.

Голованя А.М.

При секретарі   Салабай М.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кіровограді
цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1на рішення Олександрійського
міськрайонного суду Кіровоградської області від
23 вересня 2008 року і

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2005 року  ОСОБА_1звернулась в суд з позовом до  ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3, про поділ
спільного сумісного майна подружжя.

В
обґрунтування заявлених вимог зазначала, що з 25 серпня 1984 року перебували з
відповідачем у шлюбі. В період шлюбу у них народилося двоє дітей: - ОСОБА_4
1987 року народження та ОСОБА_5 2002 року народження. Починаючи з лютого 2005
року вони фактично припинили шлюбні відносини і проживають окремо.  За час шлюбу приватизували однокімнатну
квартиру № АДРЕСА_1, співвласником якої, крім них, є дочка Тетяна, а також  придбали інше спільне майно.

Просить
розділити в натурі набуте ними майно, виділивши їй трикімнатну квартиру №
АДРЕСА_2, дачу в кооперативі “Яблунька” буд. НОМЕР_1на загальну суму 12100 грн.
Відповідачу пропонує залишити однокімнатну квартиру № АДРЕСА_1, набір меблі
вартістю 1100 грн., два килими вартістю 200 грн., телевізор “LG” вартістю 2000
грн., м”який куточок вартістю 800 грн., гараж НОМЕР_2в кооперативі № 13
вартістю 3500 грн., автомобіль марки “Москвич - 2140” вартістю 4000 грн., а
всього майна на суму 20600 грн. Стягнути з відповідача на її користь різницю
вартості поділеного майна у розмірі 4250 грн.

Ухвалою
суду від 17.06.2008 року до участі у справі, як третя особа, залучена ОСОБА_6.

Рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області
від  23 вересня 2008 року позов ОСОБА_1.
задоволено - їй виділено та  визнано за
нею право власності на 2/3 частки квартири № АДРЕСА_1, гараж НОМЕР_2в
кооперативі № 13, дачу в кооперативі “Яблунька” буд. НОМЕР_1  ОСОБА_2. виділено та визнано за ним право
власності на квартиру № АДРЕСА_2. Стягнуто з
ОСОБА_2. на користь ОСОБА_1. 24292 грн. різниці вартості розділеного
майна.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1.  ставиться питання про скасування рішен-ня
суду, як ухваленого з порушеннями норм матеріального права та процесуального
права з постановленням нового рішення про визнання за нею права власності на
квартиру № АДРЕСА_2 і виділення відповідачу 2/3 частки квартири № АДРЕСА_1,
гаража НОМЕР_2в кооперативі № 13, дачі в кооперативі “Яблунька” буд. НОМЕР_1та
іншого, зазначеного у позовній заяві, майна.

Заслухавши доповідача, заперечення відповідача ОСОБА_2. та третьої особи
ОСОБА_6., перевіривши законність і обгрунтованість рішення суду, в межах
визначених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню.

Судом
першої інстанції встановлено, що за час перебування у шлюбі сторони
приватизували квартиру однокімнатну квартиру № АДРЕСА_1 і їм у цьому майні
належить по 1/3 частки. У зазначений період ними були придбані і є їх  власністю трикімнатна квартира № АДРЕСА_2
вартістю 70987 грн., гараж НОМЕР_2в кооперативі № 13 вартістю 5900 грн., дача в
кооперативі “Яблунька” буд. НОМЕР_1 Щодо іншого майна : меблі, килимів,
автомобіля та телевізора між сторонами спору немає. Вирішуючи справу суд
вказав, що оскільки більшу частину грошей на придбання  квартири № АДРЕСА_2 були відповідачеві
подаровані, то буде доцільним виділити цю квартиру саме йому, а позивачці все
інше майно

Проте
оскаржене рішення суду не може бути залишеними в силі, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 213 Цивільного процесуального кодексу
України   рішення суду повинно бути
законним і обгрунтованим.

Проте
у ході апеляційного розгляду даної цивільної справи виявлено порушення судом
першої інстанції норм процесуального закону, що впливають на законність і
обґрунтованість висновків суду.

Так,
відповідно до ст. 311 ЦПК України рішення суду підлягає скасуванню з
направленням справи на новий розгляд, якщо: справу розглянуто неповноважним
суддею або складом суду; рішення ухвалено чи підписано не тим суддею, який
розглядав справу; справу розглянуто за відсутності будь-кого з осіб, які беруть
участь у справі, належним чином не повідомлених про час і місце судового
засідання; суд вирішив питання про права та обов'язки осіб, які не брали участь
у справі; суд розглянув не всі вимоги і цей недолік не був і не міг бути
усунений ухваленням додаткового рішення судом першої інстанції; справу
розглянуто з порушенням правил виключної підсудності.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_6.,  у спорі про поділ майна, що є спільною
власністю, місцевий суд не врахував, що одним із співвласників спірної квартира
№ АДРЕСА_1, окрім сторін, є ОСОБА_3, яка, в порушення ст. 35 ЦПК України, не
була залученою судом до участі у справі як відповідач.

Участь
зазначеної особи у справі як третьої особи не означає за її процесуальним
становищем, що вона користується правами сторін і несе їх обов”язки.

Тому
колегія суддів вважає, що ухваливши рішення про поділ вищеназваної
квартири  без залучення ОСОБА_3 . до
участі у справі як відповідача, суд вирішив питання про права та обов'язки
особи, яка не брала участь у справі (п.4 ч.1 ст. 311 ЦПК України).

Також,
суд залишив поза увагою і не розглянув по суті позовні вимоги щодо поділу
меблів, килимів, автомобіля та телевізора, зазначивши в мотивувальній частині
рішенні, що спір між сторонами з приводу цього майна відсутній.

Проте
таке твердження є помилковим, оскільки суд дійшов до нього всупереч
положень  п.4 ч.1 ст. 215 ЦПК України.

Слід
зазначити, що невирішені вимоги перебувають у нерозривному зв”язку з вимогами,
щодо яких ухвалено рішення.

Наведене свідчить, що суд розглянув не всі вимоги і цей недолік не був і
не міг бути усунений ухваленням додаткового рішення судом першої інстанції (п.5
ч.1 ст. 311 ЦПК України).

Таким
чином, місцевим судом допущено такі порушення норм процесуального права,
які,  відповідно до п.4, п.5  ч.1
ст. 311 ЦПК України,  є обов”язковою  підставою

для скасування рішення суду з передачею справи на новий
розгляд до суду першої інстанції.

Крім
того, згідно п.1 ч.1 ст. 214 ЦПК України, під час ухвалення рішення, суд,
зокрема, вирішує питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги
і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються.

Однак
вирішивши питання про поділ гаража НОМЕР_2в кооперативі № 13 та дачі в
кооперативі “Яблунька” буд. № 1, суд, не запропонував сторонам надати у якості
доказів право - установчі   документи,
які підтверджували б право спільної власності сторін на це нерухоме майно,
тобто встановив обставини справи без належних доказів.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 311, 313, 314, 315 ЦПК України, колегія
суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської
області,-

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1задовольнити частково.

Рішення  Олександрійського
міськрайонного суду Кіровоградської області від
23 вересня 2008 року скасувати з передачею справи на новий розгляд до
того ж суду іншим суддею.

Ухвала
апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути
оскаржениою в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України
протягом двох місяців.

Головуюча

Судді