Справа
№22Ц-2912/2008р.                                                   Головуючий у 1 інстанції Бабіш А.А.
Категорія 01,02,05                                                                 Доповідач у 2 інстанції Приходько К.П.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

01 серпня 2008 року колегія суддів
судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в
складі:

головуючого    Приходька К.П.,

суддів               Волохова Л.А., Гуля В.В.,

при секретарі   Бобку О.В.,

розглянула у відкритому судовому
засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 29 травня
2008 року у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без реєстрації
шлюбу, розподіл майна подружжя та визнання права власності на 12 частину
спірного будинку,

встановила:

у
березні 2007 року позивач звернувся до суду із позовом, доповнивши його у
червні 2007 року, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що із відповідачкою по справі
вони з 1955 року по 1978 рік проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу. У 1977 році за спільні кошти ними був придбаний будинок АДРЕСА_1,
вказаний будинок був зареєстрований на ім'я відповідачки. Шлюб між сторонами
був зареєстрований у 1978 році, а розірваний у 2006 році. Оскільки спірний
будинок був придбаний на спільні кошти позивач вважає, що він є спільним
сумісним майном подружжя.

Добровільно розділити спірний
будинок відповідачка не бажає, і тому позивач просив суд встановити факт його
проживання із відповідачкою однією сім'єю чоловіка та жінки без реєстрації
шлюбу в період з 1955 року по 1978 рік, визнати за ним право власності на 12
частину спірного будинку та виділити йому в користування кімнату 1-4 площею
20,8 кв.м. та сарай під літерою «В».

Рішення суду від 29 травня 2008
року у задоволені позовних вимог, відмовлено.

Відповідачем подана апеляційна скарга на рішення суду в
якій він просить рішення суду скасувати та постановити нове рішення, яким
задоволити його позовні вимоги посилаючись на те, що рішення суду постановлене
з невідповідністю висновків суду обставинам справи та недоведеністю обставинам
справи, що мали значення для справи, які суд вважав встановленими та з порушенням
норм матеріально та процесуального права.

Колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

У відповідності до ст.213 ЦПК
України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим. Законним воно
вважається тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив
справу згідно із законом. Обґрунтованим - у разі ухвалення його на основі повно
і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх
вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому
засіданні.

Судом встановлено, що відповідно до
договору купівлі-продажу від 21 жовтня 1977 року відповідачка купила будинок
АДРЕСА_1. Вказаний договір посвідчений секретарем Глевахівської сільської ради
та зареєстрований за реєстром №84.

Згідно до актового запису за №52
виконкомом Глевахівської селищної ради Васильківського району 03 листопада 1978
року між сторонами був зареєстрований шлюб.

У відповідності з вимогами ч.1
ст.23 КпШС (в редакції 1970 року) майно, яке належало кожному з подружжя до
одруження, а також одержане ним під час шлюбу в дар або в порядку успадкування,
є власністю кожного з них.

Згідно з вимогами ч.1 ст.60 ЦК
України кожна сторона зобов'язано довести ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд першої інстанції на підставі
пояснень сторін, допитаних по справі свідків та зібраних доказів правильно
прийшов до висновку про те, що відповідачем не подано доказів того, що спірний
будинок був придбаний сторонами за спільні кошти.

Не підлягають до задоволенні і
позовні вимоги про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та
жінки без реєстрації шлюбу в період з 1955 року по 1978 рік оскільки чинний на
той час КпШС УРСР (в редакції 1970 року) та чинний на той час ЦПК УРСР (в
редакції 1963 року) не передбачав встановлення вказаного факту у судовому
порядку.

Посилання скаржника на те, що рішення суду постановлене з
невідповідністю висновків суду обставинам справи та недоведеністю обставинам
справи, що мали значення для справи, які суд вважав встановленими та з
порушеннями норм матеріального та процесуального права не приймаються судом до
уваги оскільки не ґрунтуються на зібраних матеріалах справи. Доводи апеляційних
скарг не спростовують висновків суду.

Колегія суддів вважає, що рішення
суду постановлено з дотриманням норм матеріального та процесуального права і
підстав для його скасування не має.

На підставі наведеного, керуючись:
ст.ст.307,308,313,314,315,317 ЦПК України колегія,

ухвалила:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 на
рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 29 травня
2008 року відхилити, рішення залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до
Верховного Суду України протягом двох місяців.

Головуючий -

Судді -