Справа № 2-
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ      УКРАЇНИ

( заочне )

14 травня  2008 р.                                                                         м. Чернігів

Чернігівський районний суд
Чернігівської  області у складі :

головуючої
- судді Хоменко Л.В. ,

при
секретарі  Марченко О.О.,

за
участю позивачкиОСОБА_1

заочно  розглянувши у відкритому судовому засіданні в
залі суду   в м. Чернігові  справу за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди, упущеної вигоди, заподіяної внаслідок
ДТП,

В С Т А Н О
В И В:

Позивачка
звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2,
у якому просить стягнути на її користь 812 грн. матеріальної шкоди, із
них - 500 грн. на адвокатські послуги, упущеної вигоди - 20 000 грн., моральну
шкоду в сумі 1700 грн.  Свої вимоги
мотивувала тим, що  в результаті ДТП, яка
сталась 01 січня 2008 року, автомобіль під керуванням відповідача здійснив
наїзд на велосипедисткуОСОБА_1., яка при цьому отримала легкі тілесні
ушкодження, їй була надана невідкладна медична допомога без госпіталізації з
направленням на амбулаторне лікування.
Постановою Чернігівського районного суду
провадження по справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2
було закрито за закінченням строків притягнення до адміністративної
відповідальності. В результаті травмування позивачка отримала емоційний стрес, внаслідок чого
втратила сон, з'явилиь сильні головні болі,
страх замкнутого простору, збільшилась роздратованість. З приводу
травмування вона довгий час лікувалась та понесла значні затрати, за власні
кошти купувала медикаменти, змушена була купувати калорійні продукти харчування
та додаткові засоби особистої гігієни. Сума цих витрат становить 212 грн.
Затрати по відновленню пошкодженого велосипеда становлять 100 грн. Зазначеним
ДТП позивачці спричинена  моральна шкода,
яку вона оцінила в  1700 грн.  Збитки, упущена вигода визначена позивачкою у
сумі 20 000 грн., відповідач позбавив її можливості  повноцінно працювати та отримувати заробіток
при її інвалідності та безповоротності втрати трудового стажу до загального
пенсійного віку. Також порушено всі її сімейні плани.

У
судовому засіданні позивачка  підтримала
позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, та
просила їх задовльнити. Зазначила, що упущена вигода полягає в тому, що вона не
змогла, як планувала, влаштуватись на роботу, отримувати заробітну плату,
порушились її особисті плани. Хоча не заперечувала, що до травми вона також не
працювала.

Відповідач
ОСОБА_2у  судове засідання не з'явився,
про день та час розгляду справи повідомлений своєчасно і належним чином, про
причини неявки суд не повідомив.

Відповідно
до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який
належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини
неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити
заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує
проти такого вирішення справи.

Наявних
у справі матеріалів про права та обов'язки сторін, достатньо для її розгляду у
відсутності відповідача.

Суд заслухавши пояснення позивачки,
дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає
частковому задоволенню.

Судом
встановлено, що постановою Чернігівського районного суду від 18.02.2008
року  провадження по справі про
адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130, ст.. 124, 122-2 КУпАПу
відносно ОСОБА_2. закрито у зв'язку із закінченням строків накладення
адміністративного стягнення.

08 січня
2008 року  інспектором з дізнання ВДАІ
Чернігівського РВ винесено постанову про відмову в порушенні кримінальної
справи за п.2 ст.6 КПК України.
Перевіркою встановлено, що 01 січня 2008 року близько 17 год. 20 хв.
керуючи автомобілем марки ”Фольксваген Транспортер”НОМЕР_1 ОСОБА_2 в темну пору
доби, знаходячись у стані алкогольного сп”яніння, не вибрав безпечного
інтервалу руху та виїхав за межі проїжджої частини, здійснивши наїзд на
велосипедисткуОСОБА_1., яка рухалась в попутному напрямку за межами проїжджої
частини дороги. Матеріалами перевірки встановлено, що дорожньо- транспортна
пригода сталась у результаті невиконання вимог п.п. 2.9. а, 12.2 Правил
Дорожнього руху України водієм ОСОБА_2Г. В діях велосипедистки порушень не
вбачається.

Згідно акту судово- медичного
дослідження № 40 від 09.01.2008 року у гр..ОСОБА_1маються тілесні ушкодження у
вигляді забиття лівих колінного та променево- зап'ясткового суглобів, синця на
правому плечі, котрі виникли від дії тупих предметів, могли утворитись 01.01.08
року за обставин, викладених у даному направленні. Забиття лівого колінного та
лівого променево- зап'ясткового суглобів відноситься до категорії легких
тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров'я.

Згідно довідки Чернігівської центральної
районної лікарні від 04.04.2008 рокуОСОБА_1зверталась до ортопеда- травматолога
поліклінічного відділення Чернігівської ЦРЛ 02 січня 2008 року з приводу
травми, отриманої під час ДТП, яке сталось 01.01.2008 року. Їй було
призначене  амбулаторне лікування, що
підтверджується також і довідкою на а.с. 34, 41
( а.с. 23).

Статтею 1187 ЦК України
передбачено, що  шкода, заподіяна
джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній
правовій підставі ( право власності, інше речове право, договір підряду, оренди
тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання,
зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Вартість ліків, витрачених позивачкою на
лікування підтверджується квитанціями на
а.с. 39, 40  та становить  125 грн. 95 коп. Вартість ремонту велосипеда,
оцінена позивачкою в сумі 100 грн., не підтверджена відповідними доказами по
справі, тому відкодуванню не підлягає. В матеріалах справи на а.с. 15 маються
чеки про оплату бензину на загальну суму 200 грн., проте зазначені витрати не
включені до позовних вимог, а тому суд не враховує їх.

Таким чином, відшкодуванню з
відповідача на користь позивачки підлягає матеріальна шкода в сумі 125 грн. 95
коп., оскільки його вина у вчиненні ДТП знайшла своє підтвердження в судовому
засіданні.

Відповідно до   ст. 1167 ЦК України,  моральна шкода, завдана фізичній або
юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків,
коли шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної
особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

За таких обставин, суд приходить до
висновку, що на ОСОБА_2покладається відповідальність  і за завдану
моральну  шкоду. Визначаючи розмір
моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню суд виходить з глибини фізичного
болю та тривалості душевних страждань позивачки, погіршення її фізичного стану
та позбавлення можливості реалізації життєвих планів, разом з тим суд виходить
з вимог розумності та засад справедливості, і вважає, що моральна шкода
підлягає відшкодуванню у повному обсязі.

Для відшкодування
упущеної  вигоди, оціненої позивачкою в
20 000 грн., не має підстав, оскільки її відшкодування у  даному випадку не передбачене цивільним
законодавством,  а її розмір не
знайшов  свого підтвердження у судовому
засіданні.

На
підтвердження відшкодування витрат на правову допомогу позивачою надана
квитанція до прибуткового касового ордеру на суму 500 грн. Проте, у матеріалах
справи відсутній ордер, виданий відповідним адвокатським об”єднанням або
договір, укладений з адвокатом, як це передбачено п.4 ч.2 ст. 42 ЦПК України,
який би підтвердив отримання позивачкою саме правової допомоги адвоката. Тому
витрати на правову допомогу відшкодуванню з відповідача не підлягають, оскільки
належним чином не підтверджені.

Витрати
на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи у сумі 1 грн. 50
коп.,  сплачені позивачкою при зверненні
до суду підлягають стягненню з відповідача на її користь відповідно до ст. 88
ЦПК України.

Судовий збір та витрати на
інформаційно- технічне забезпечення розгляду справи за позовами майнового
характеру на користь держви підлягають стягненню з відповідача відповідно до
ст. 88 ЦПК України.

Державне мито в сумі 17 грн., помилково
сплачене позивачкою при поданні позовної зави, підлягає поверннню на її користь
з держвного бюджету м.Чернігова.

На підставі викладеного, керуючись
ст.10, 13,57, 60, 79,84,88, 208, 209, 212, 215, 218,  ЦПК України, ст. 23,1167, 1187  ЦК України,
суд,-

В И Р І Ш И В :

Позовні
вимоги задовольнити частково.

Стягнути  з ОСОБА_2на користь ОСОБА_1 125 грн. 95
коп.  в рахунок спричиненої матеріальної
шкоди та 1 700 грн. в рахунок спричиненої моральної шкоди, 1 грн. 50 коп.
сплачених  витрат на інформаційно-
технічне забезпечення розгляду справи,  а
всього 1 827 грн. 45 коп.

В
іншій частині в задоволенні позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2
на  користь держави судовий збір у
розмірі 59 грн.  50 коп. та витрати на
інформаційно- технічне забезпечення розгляду справи в сумі 28 грн. 50 коп.

Повернути
ОСОБА_1з місцевого бюджету м.Чернігова 17 грн. за квитанцією № 170/70 від
17.03.2008 року помилково сплаченого державного мита.

Заочне рішення може бути
переглянуто Чернігівським  районним судом
за письмовою заявою відповідача протягом десяти днів з дня отримання копії
рішення.

Заява про апеляційне
оскарження рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його
проголошення до апеляційного суду Чернігівської області через
Чернігівський  районний суд.

Апеляційна
скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Чернігівської
області через Чернігівський  районний суд
протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження рішення
суду.

Головуюча
Л.В. Хоменко