Справа № 2 - 1100/2008 р.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2008 року Смілянський міськрайонний
суд Черкаської області в складі :

головуючої-судді                             ЗАЙОНЧКОВСЬКОЇ
І.А.

при секретарі                                   ДІХТЯРЕНКО
І.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в
м. Сміла справу за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2 , 3-тя особа: орган опіки та
піклування Смілянської міської ради, про усунення перешкод у спілкуванні з
дітьми і їх вихованні,

в с т а н о в и в :

Сторони
перебували в зареєстрованому шлюбі з 14 жовтня 2000 року до 28 листопада 2006
року, від якого мають двох синів ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2

Позивач просить
усунути перешкоди, які створює відповідачка, в його спілкуванні з дітьми,
зобов'язавши її надавати таку можливість з 9 год. суботи до 17 год. неділі
кожного тижня..

Відповідачка
позов не визнала, посилаючись на те, що спілкування позивача з сином Іваном
негативно позначається на здоров'ї
останнього, так як він в зв'язку з хворобою перебуває на обліку у лікаря
невропатолога, а спілкування лише з сином ОСОБА_4 також буде негативно впливати
на самопочуття ОСОБА_3.

Представник
органу опіки та піклування в судове засідання не з'явився, проте з врахуванням
звернення до суду позивача 18 квітня 2008 року, а винесення 10 квітня 2008 року
рішення виконкому про затвердження постанови опікунської ради з вказаного ж
питання, яка розглядала заяву позивача з січня 2008 року, суд вважає можливим
розгляд справи без участі його представника.

Заслухавши
сторони, представника відповідачки, спеціаліста та свідка, дослідивши докази по
справі, суд приходить до наступного.

Відповідно до
ст. ст. 151, 153, 157, 159 СК України батьки мають переважне право перед іншими
особами на особисте виховання дитини, батьки та дитина мають право на
безперешкодне спілкування, той з батьків, хто проживає окремо від дитини,
зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з
нею, той з батьків, хто проживає з дитиною не має права перешкоджати цьому, та
при виникненні спору з даного питання, або при ухиленні від виконання рішення
органу опіки та піклування про обов'язок не чинити перешкод у спілкуванні з
дитиною, один з батьків має право на звернення з позовом до суду про усунення
цих перешкод.

На підтримку
своїх вимог позивач пояснив, що рішенням виконкому Смілянської міської ради №
332 від 10 квітня 2008 року затверджено постанову опікунської ради  від 4 квітня 2008 року про визначення порядку
участі позивача у вихованні дітей, згідно якої йому надано дозвіл на зустріч з
синами кожної суботи або неділі з 9-00 год. до 18-00 год. за попереднім
погодженням між батьками. Проте відповідачка дану постанову не виконує, не
надає дітей для спілкування, та чинить таким чином перешкоди цьому.

Заперечуючи
проти позову відповідачка посилалась на те, що дитина перебуває на обліку у
дитячого невропатолога з приводу фебрильних судом, епісиндрому ризидуального
генезу. Після спілкування з батьком його стан здоров'я погіршився. Крім того
окреме спілкування з сином ОСОБА_4 також буде негативно впливати на сина
ОСОБА_3, який буде переживати, що не має можливості бачити батька. Вона надасть
згоду на спілкування з дітьми лише після повного одужання сина ОСОБА_3.

Судом
встановлено, що з часу розірвання шлюбу позивач неодноразово звертався до
органу опіки та піклування з приводу вирішення питання про можливість його
спілкування з дітьми. Кожного разу його заяви розглядались всебічно з врахуванням
інтересів обох батьків, а також самих дітей. Опікунська рада не знайшла підстав
для відмови позивачу у позитивному вирішення його заяв. При винесенні
останнього рішення перевірка тривала протягом значного періоду часу, до неї
були залучені всі можливі фахівці, проте вимоги батька знову буми задоволені.

При таких обставинах суд вважає, що
відповідачка навмисно, з надуманих підстав, створює перешкоди позивачу у
спілкуванні з дітьми. Вказані обставини підтверджуються як матеріалами органу
опіки та піклування, так і зібраними по справі доказами.

Так позивач на
протязі тривалого часу в установленому порядку намагається вирішити питання про
можливість спілкування з дітьми, що свідчить про його намір належним чином
виконувати свої батьківські обов'язки, а також про те, що він не збирається
відмовлятися від дітей. Він не позбавлений батьківських прав, а тому має право
на спілкування з дітьми та захист цього права. Під час розгляду справи не
встановлено ніяких обставин, які б перешкоджали такому спілкуванню, а також
порушували б права дітей.

Посилання
відповідачки на те, що побачення з батьком негативно впливають на дітей,
спростовуються іншими доказами по справі. Так, з пояснень практичного психолога
дитсадка № 19, де відбувалися побачення позивача з дітьми, до яких їх ніхто не
примушував, вбачається, що діти чекали цієї події, були задоволені
спілкуванням, мали лише позитивні емоції, які ніяким чином не впливали
негативно не стан здоров'я дітей, в тому числі і ОСОБА_3. Дитячий лікар
невропатолог, у якої на обліку перебуває син сторін, пояснила, що будь-яка
дитина періодично направляється на підтвердження діагнозу та обстеження до
обласної лікарні, яка має відповідне обладнання. Хоча відповідачка посилається
на погіршення стану здоров'я
дитини, проте вона симптоматичних змін в її неврологічному стані не виявила.
Збільшення дози лікарських засобів викликане віком дитини та збільшенням її
ваги, а охоронний режим передбачає не ізоляцію дитини, яка до того ж не повинна
відчувати себе не повноцінною через хворобу, а через епілептичний синдром, хоча
у дитини судом не спостерігалось з 2001 року, заборону для неї плавати,
тривалий час займатися бігом, перебувати біля вогнища без нагляду, приймати
участь у сварках та бійках, оскільки виникнення хвороби пов'язане з підвищеною
температурою, вона повинна уникати переохолодження та простудних захворювань.
Зміни у фізичному стані дитини, виявлені під час енцефалографії, можуть бути
пов'язані не лише зі стресовими ситуаціями в житті дитини, а з погодними та
барометричними умовами, гормональними перебудовами, віком і іншими факторами,
що мають на неї вплив.

Між сторонами
після розірвання шлюбу склалися неприязнені стосунки, в які також втручається
мати відповідачки ОСОБА_5., а тому її заперечення суд розцінює як намагання
перешкоджати батьку спілкуватися з дітьми.

В ході розгляду
справи також встановлено, що позивач та його співмешканка, яка не заперечує
проти спілкування ОСОБА_1. з дітьми, мають позитивні характеристики з місць
роботи та відповідну заробітну плату, що може забезпечити їх матеріально, в них
нормальні житлові умови, батьки позивача також мають бажання спілкуватися з
онуками та створити для них нормальні умови перебування. Співмешканка позивача
працює медичною сестрою хірургічного відділення
МСЧ № 14 м. Сміла, а син ОСОБА_3 хворіє практично з народження, а тому
як вона, так і батько,  в разі
необхідності, можуть дати йому ліки чи надати медичну допомогу.

Суд, з
врахуванням наявності співмешканця також і у неї, не може прийняти до уваги
посилання відповідачки на те, що зміна місця проживання негативно позначиться
на стані здоров'я
дитини, оскільки за місцем проживання позивача, яке знаходиться на незначній
відстані від м. Сміли, діти бували, обстановка їм добре знайома і вони до
розлучення батьків в ній себе комфортно почували.

На підставі
наведеного суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню і це буде
відповідати вимогам ст. 157 СК України про те, що спілкування батька з дитиною
не повинно перешкоджати її нормальному розвитку.

Вимоги про
відшкодування витрат по справі заявлені не були.

На підставі ст.
ст. 151, 153, 157, 159 СК України, керуючись ст. ст. 10, 59, 60, 213, 215 ЦПК
України суд, -

в и р і ш и в :

Позов
задоволити.

Усунути
перешкоди у вихованні та спілкуванні ОСОБА_1з синами ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1та
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, зобов'язавши ОСОБА_2 надавати йому дітей кожного тижня з
9-00 год. суботи до 17-00 год. неділі, з перебуванням їх поза межами їх місця
проживання.

Рішення
може бути оскаржене до апеляційного суду Черкаської області через Смілянський
міськрайонний суд шляхом подачі в 10 денний строк з дня його проголошення заяви
про апеляційне оскарження та поданням протягом 20 днів після подання такої
заяви - апеляційної скарги. Апеляційна скарга може бути подана і в 10 денний
строк з дня проголошення рішення без попереднього подання  заяви про його оскарження.

Рішення
набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а в разі його
оскарження - після розгляду справи апеляційним судом, якщо воно не буде
скасоване.

Головуюча: