Справа №2-719/2008р.
Рядок статзвіту №46
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М  У К
Р А Ї Н И

28 жовтня 2008 року
м. Свалява

Свалявський районний суд Закарпатської області в особі:

головуючого-судді                          Г.К.Личко

при секретарі
О.І.Дичка

з участю
позивача
ОСОБА_1

відповідача                                      ОСОБА_2

розглянувши у
попередньому судовому засіданні в м. Свалява цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до
ОСОБА_2   про розірвання
шлюбу.

В С Т А Н
О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом
до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що з відповідачем уклали шлюб
ІНФОРМАЦІЯ_1, який було зареєстровано  у
відділі РАГСу Свалявської райдержадміністрації, актовий запис за №13. Від
спільного шлюбного життя в них
народилось двоє дітей: син ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_2 народження та син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 народження, які
проживають разом з позивачкою. За час спільного шлюбного життя з відповідачем
між ними  виникали різні непорозуміння,
сварки, останнім часом відповідач почав зневажливо ставитись до позивачки,
приходить додому пізно, ображає її різними нецензурними словами, вчиняє домашні
бешкети, наносить позивачці побої та погрожує фізичною розправою, така
поведінка відповідача призвела до того що подружжя втратило повагу та любов
одне до одного, тривалий час не підтримують
ніяких шлюбних сімейних відносин, сім”я фактично розпалась і існує
формально, позивачка вирішила , що подальше проживання з відповідачем не
можливе, в зв»язку з чим просить суд шлюб між ними розірвати. Строку для
примирення просить не надавати так як збереження  їхньої сім”ї не можливе.

В судовому засіданні позивач
підтримала позовні вимоги та пояснила, що категорично наполягає на розірванні
шлюбу, так як сім'я  розпалась і її
збереження  не можливе.

Відповідач в
судовому  засіданні позов визнав та
пояснив, що дійсно їхня сім”я фактично розпалась і її збереження не можливе,
вони втратили повагу та любов одне до одного, а тому  також просить суд шлюб  між ними розірвати.

Заслухавши пояснення  сторін, дослідивши матеріали  справи, суд приходить  до
висновку, що позов слід задовольнити.

Судом
встановлено, що сторони  перебувають
у  шлюбі з ІНФОРМАЦІЯ_1, який було зареєстровано  у
відділі РАГСу Свалявської РДА, актовий запис № 13 .

Від спільного
шлюбного життя в них народилось двоє дітей: син
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 народження та син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 народження,
які проживають разом з позивачкою.

Разом з тим, як встановлено
судом, подружжя  тривалий час не
підтримують ніяких відносин,
позивачка  категорично наполягає
на розірванні шлюбу, оскільки шлюб розпався і існує тільки формально, сторони
втратили повагу одне до одного.

Таким чином,
суд дійшов до висновку, що збереження сім'ї не можливе, шлюб існує  формально, а тому його слід розірвати.

Керуючись
ст.ст. 10, 60, 208, 209, 212, 213, 215 ЦПК України,ст.104,105,107,112
Сімейного  Кодексу України,суд,-

Р І Ш И В :

Позов  ОСОБА_1 ,
задовольнити.

Шлюб, укладений між
ОСОБА_1 та Фізер ОСОБА_3ОСОБА_3 ,
&oacute;&ecirc;&euml;&agrave;&auml;&aring;&iacute;&egrave;&eacute;
14 &euml;&thorn;&ograve;&icirc;&atilde;&icirc; 1997 &eth;&icirc;&ecirc;&oacute;
&oacute; &acirc;&sup3;&auml;&auml;&sup3;&euml;&sup3; &ETH;&Agrave;&Atilde;&Ntilde;&oacute;
&Ntilde;&acirc;&agrave;&euml;&yuml;&acirc;&ntilde;&uuml;&ecirc;&icirc;&iquest;
&eth;&agrave;&eacute;&icirc;&iacute;&iacute;&icirc;&iquest;
&auml;&aring;&eth;&aelig;&agrave;&acirc;&iacute;&icirc;&iquest;
&agrave;&auml;&igrave;&sup3;&iacute;&sup3;&ntilde;&ograve;&eth;&agrave;&ouml;&sup3;&iquest;,
&agrave;&ecirc;&ograve;&icirc;&acirc;&egrave;&eacute;  &ccedil;&agrave;&iuml;&egrave;&ntilde; &sup1;
13,   &ETH; &Icirc; &Ccedil; &sup2; &ETH;
&Acirc; &Agrave; &Ograve; &Egrave; .

Дітей: сина ОСОБА_3а,ІНФОРМАЦІЯ_2 народження та сина ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_3 народження  залишити
проживати з матір”ю- ОСОБА_1.

При видачі
свідоцтва про розірвання шлюбу стягнути з ОСОБА_2 в користь держави 17 грн.
державного мита, а ОСОБА_1  від сплати держмита - звільнити.

&Iacute;&agrave;
&eth;&sup3;&oslash;&aring;&iacute;&iacute;&yuml;  &igrave;&icirc;&aelig;&aring;  &aacute;&oacute;&ograve;&egrave;  &iuml;&icirc;&auml;&agrave;&iacute;&icirc; &agrave;&iuml;&aring;&euml;&yuml;&ouml;&sup3;&eacute;&iacute;&oacute; &ntilde;&ecirc;&agrave;&eth;&atilde;&oacute;
&iuml;&eth;&icirc;&ograve;&yuml;&atilde;&icirc;&igrave;
&auml;&acirc;&agrave;&auml;&ouml;&yuml;&ograve;&egrave;
&auml;&iacute;&sup3;&acirc; &iuml;&sup3;&ntilde;&euml;&yuml; &iuml;&icirc;&auml;&agrave;&iacute;&iacute;&yuml;
&ccedil;&agrave;&yuml;&acirc;&egrave; &iuml;&eth;&icirc; &agrave;&iuml;&aring;&euml;&yuml;&ouml;&sup3;&eacute;&iacute;&aring;
&icirc;&ntilde;&ecirc;&agrave;&eth;&aelig;&aring;&iacute;&iacute;&yuml; &eth;&sup3;&oslash;&aring;&iacute;&iacute;&yuml;
&ntilde;&oacute;&auml;&oacute;.

&Ccedil;&agrave;&yuml;&acirc;&agrave;
&iuml;&eth;&icirc; &agrave;&iuml;&aring;&euml;&yuml;&ouml;&sup3;&eacute;&iacute;&aring;
&icirc;&ntilde;&ecirc;&agrave;&eth;&aelig;&aring;&iacute;&iacute;&yuml; &eth;&sup3;&oslash;&aring;&iacute;&iacute;&yuml;
&ntilde;&oacute;&auml;&oacute; &igrave;&icirc;&aelig;&aring; &aacute;&oacute;&ograve;&egrave;
&iuml;&icirc;&auml;&agrave;&iacute;&agrave; &iuml;&eth;&icirc;&ograve;&yuml;&atilde;&icirc;&igrave;
&auml;&aring;&ntilde;&yuml;&ograve;&egrave; &auml;&iacute;&sup3;&acirc; &ccedil;
&igrave;&icirc;&igrave;&aring;&iacute;&ograve;&oacute; &iuml;&eth;&icirc;&atilde;&icirc;&euml;&icirc;&oslash;&aring;&iacute;&iacute;&yuml;
&eth;&sup3;&oslash;&aring;&iacute;&iacute;&yuml; &ntilde;&oacute;&auml;&oacute;.

&Ccedil;&agrave;&yuml;&acirc;&agrave;
&iuml;&eth;&icirc; &agrave;&iuml;&aring;&euml;&yuml;&ouml;&sup3;&eacute;&iacute;&aring;
&icirc;&ntilde;&ecirc;&agrave;&eth;&aelig;&aring;&iacute;&iacute;&yuml; &eth;&sup3;&oslash;&aring;&iacute;&iacute;&yuml;
&Ntilde;&acirc;&agrave;&euml;&yuml;&acirc;&ntilde;&uuml;&ecirc;&icirc;&atilde;&icirc;
&eth;&agrave;&eacute;&icirc;&iacute;&iacute;&icirc;&atilde;&icirc; &ntilde;&oacute;&auml;&oacute;
&ograve;&agrave; &agrave;&iuml;&aring;&euml;&yuml;&ouml;&sup3;&eacute;&iacute;&agrave;
&ntilde;&ecirc;&agrave;&eth;&atilde;&agrave; &iuml;&icirc;&auml;&agrave;&thorn;&ograve;&uuml;&ntilde;&yuml;
&auml;&icirc; &agrave;&iuml;&aring;&euml;&yuml;&ouml;&sup3;&eacute;&iacute;&icirc;&atilde;&icirc;
&ntilde;&oacute;&auml;&oacute; &Ccedil;&agrave;&ecirc;&agrave;&eth;&iuml;&agrave;&ograve;&ntilde;&uuml;&ecirc;&icirc;&iquest;
&icirc;&aacute;&euml;&agrave;&ntilde;&ograve;&sup3; &divide;&aring;&eth;&aring;&ccedil;
&Ntilde;&acirc;&agrave;&euml;&yuml;&acirc;&ntilde;&uuml;&ecirc;&egrave;&eacute;
&eth;&agrave;&eacute;&icirc;&iacute;&iacute;&egrave;&eacute; &ntilde;&oacute;&auml;
&ccedil; &iuml;&icirc;&auml;&agrave;&divide;&aring;&thorn; &ecirc;&icirc;&iuml;&sup3;&iquest;
&agrave;&iuml;&aring;&euml;&yuml;&ouml;&sup3;&eacute;&iacute;&icirc;&iquest; &ntilde;&ecirc;&agrave;&eth;&atilde;&egrave;
&auml;&icirc; &agrave;&iuml;&aring;&euml;&yuml;&ouml;&sup3;&eacute;&iacute;&icirc;&atilde;&icirc;
&ntilde;&oacute;&auml;&oacute; &Ccedil;&agrave;&ecirc;&agrave;&eth;&iuml;&agrave;&ograve;&ntilde;&uuml;&ecirc;&icirc;&iquest;
&icirc;&aacute;&euml;&agrave;&ntilde;&ograve;&sup3;..

&Atilde;&Icirc;&Euml;&Icirc;&Acirc;&Oacute;&THORN;&times;&Egrave;&Eacute;:
&Atilde;.&Ecirc;.&Euml;&Egrave;&times;&Ecirc;&Icirc;