Колегія суддів Судової палати у цивільних справах
Верховного Суду України в складі:
суддів:
Перепічая В.С., Данчука
В.Г., Косенка В.Й., -
розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до
головного державного спеціалізованого лісогосподарського агропромислового
підприємства “Закарпатагроліс” в особі його філії “Хустдержспецлісгосп” про
усунення порушення права власності шляхом виселення та за зустрічним позовом головного
державного спеціалізованого лісогосподарського агропромислового підприємства
“Закарпатагроліс” до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, приватного нотаріуса ОСОБА_4,
третя особа - Хустська міська рада Закарпатської області, про визнання договору
купівлі-продажу недійсним і визнання договору купівлі-продажу нікчемним за
касаційною скаргою головного державного спеціалізованого лісогосподарського
агропромислового підприємства “Закарпатагроліс” на рішення апеляційного суду
Закарпатської області від 26 червня 2008 року,
в с т а н о в и л а:
У жовтні 2007 року ОСОБА_1, звернувшись до суду з указаним позовом,
зазначав, що згідно з договором купівлі-продажу, укладеним            8 серпня 2007 року між ним та
ОСОБА_2., він є власником нежилого приміщення АДРЕСА_1. Однак з часу придбання
даного приміщення він позбавлений можливості ним користуватись, оскільки воно
зайнято головним державним спеціалізованим лісогосподарським агропромисловим
підприємством  (далі - ГДСЛАП) “Закарпатагроліс”,
яке звільнити приміщення в добровільному порядку не бажає. Тому ОСОБА_1 просив
усунути порушення його права власності шляхом виселення ГДСЛАП
“Закарпатагроліс” зі спірного приміщення.
У листопаді 2007 року ГДСЛАП “Закарпатагроліс” звернулось з зустрічним
позовом до ОСОБА_1., ОСОБА_2, ОСОБА_3, приватного нотаріуса ОСОБА_4 про
визнання договорів купівлі-продажу недійсними. В обґрунтування позову
підприємство посилалось на те, що згідно з рішенням Хустської районної ради від
25 квітня 2001 року на базі Хустського міжгосподарського комунального
підприємства “Міжлісгосп” було створено підприємство “Хустагроліс”, якому
належало спірне приміщення. У 2003 році рішенням Хустської районної ради
рішення ради про створення підприємства “Хустагроліс” скасовано. Наказом ГДСЛАП
“Закарпатагроліс” № 1 від 9 липня 2003 року було створено його філію
“Хустдержспецлісгосп”, керівництво якої було розміщено в спірному приміщенні.
Колишній директор комунального підприємства
“Хустагроліс” ОСОБА_3, укладаючи 16 липня 2007 року з                  ОСОБА_2. договір купівлі-продажу
приміщення, перевищив свої повноваження, а тому ГДСЛАП “Закарпатагроліс” вважає
даний договір недійсним. У зв'язку з цим підприємство  також вважає недійсним і договір
купівлі-продажу спірного приміщення, укладений 8 серпня 2007 року між ОСОБА_2.
та ОСОБА_1

В ході судового розгляду ГДСЛАП “Закарпатагроліс” змінило позовні вимоги та
просило визнати договір купівлі-продажу приміщення від 8 серпня 2007 року
нікчемним.

Рішенням Хустського районного суду Закарпатської області від             18 квітня 2008 року в задоволенні
позову ОСОБА_1. відмовлено. Зустрічний позов ГДСЛАП “Закарпатагроліс”
задоволено. Визнано договір купівлі-продажу спірного приміщення, укладений 16
липня 2007 року між комунальним спеціалізованим лісогосподарським підприємством
“Хустагроліс” та ОСОБА_2., недійсним, а договір купівлі-продажу приміщення,
укладений  8 серпня 2007 року між
ОСОБА_2. та ОСОБА_1, - нікчемним.

Рішенням апеляційного суду Закарпатської області від 26 червня 2008 року
зазначене рішення районного суду скасовано, ухвалено нове, яким позов ОСОБА_1.
задоволено та виселено “Хустдержспецлісгосп”, як філію ГДСЛАП
“Закарпатагроліс”, зі спірного приміщення. В задоволенні зустрічного позову
ГДСЛАП “Закарпатагроліс” відмовлено.

У обґрунтування касаційної скарги ГДСЛАП “Закарпатагроліс” посилається на невідповідність висновків апеляційного
суду обставинам справи, неправильне застосування судом норм матеріального
права, порушення норм процесуального права та ставить питання про скасування
рішення апеляційного суду й залишення в силі рішення суду першої інстанції.

Колегія суддів
дійшла висновку про те, що підстави для скасування  рішення апеляційного суду відсутні.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Згідно з
вимогами ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку
суд перевіряє в межах касаційної скарги
правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції
норм  матеріального чи процесуального
права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Матеріали справи
та доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про те, що
апеляційним судом допущено неправильне застосування норм матеріального права чи
порушення норм процесуального права, яке призвело до неправильного вирішення
справи.

Керуючись ст.
332 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного
Суду України

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу головного державного спеціалізованого лісогосподарського агропромислового
підприємства “Закарпатагроліс” відхилити.

Рішення апеляційного
суду Закарпатської області від 26 червня 2008 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

В.С. Перепічай

В.Г. Данчук   В.Й. Косенко