Справа № 2-604/2008р.
РІШЕННЯ

Іменем
України

17 вересня 2008
року Крюківський районний суд м.Кременчука Полтавської області в складі:

головуючого-судді
- Якимець Т.Є.

при секретарі
- Пестовій О.О.

з участю
адвоката - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в
м.Кременчуці цивільну справу за позовом фізичної особи ОСОБА_2 до фізичної
особи ОСОБА_3 за участю третьої особи житлово-будівельного кооперативу № 90/89
м.Кременчука, про визнання права власності на Ѕ частину квартири,

встановив:

ОСОБА_2
звернулася в суд з позовом до ОСОБА_3 про визнання права власності на Ѕ частину
квартири АДРЕСА_1.

В судовому
засіданні ОСОБА_2 позовні вимоги підтримала, дала пояснення, що 31 січня 1992
року вона зареєструвала шлюб з ОСОБА_3. Від шлюбу дітей не мають. 22 березня
1999 року ОСОБА_3 на склад сім'ї 2 чоловіка (він та вона як дружина)
отримали ордер на однокімнатну квартиру
АДРЕСА_1 в ЖБК №90/89. За дану квартиру ними повністю сплачений пайовий
внесок в сумі 2092грн.00коп. та виплачена безпроцентна позика в сумі 818грн.
00коп., 291 грн. 00 коп. від суми позики ОСОБА_3 сплатив самостійно. 07 липня
2003 року шлюб між ними розірвано, але вони продовжували проживати однією сім'єю.
12.12.2007 року ОСОБА_3 залишив спірне житло, після чого комунальні послуги та
квартирну плату вона сплачує самостійно. Прохає суд поновити строк на звернення
до суду з позовом про визнання права власності на майно, що є спільною сумісною
власністю подружжя, і визнати за нею право власності на Ѕ частину квартири
АДРЕСА_1.

Відповідач
позовні вимоги визнав частково, дав пояснення, що дійсно квартиру АДРЕСА_1
отримав він на склад сім'ї два чоловіка (він та позивачка). Пайові внески та
безпроцентна позика в сумі 127грн. 00коп. були сплачені ними разом в період
сумісного проживання. 691грн. 00коп. безпроцентної позики сплачено ним
самостійно після розлучення з позивачкою. Згоден визнати за позивачкою право
власності на частину квартири, що відповідає її частці в паєнагромадженні, а
саме 1109 грн. 50 коп..

Представник
третьої особи ЖБК № 90/89 м.Кременчука заперечень по справі не мають,
покладаються на розсуд суду.

Суд, вивчивши
матеріали справи, заслухавши сторін свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6,ОСОБА_7,
ОСОБА_8, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

В судовому
засіданні встановлено, що відповідно до актових записів про укладення шлюбу № 3
від 31.01.1992р. Новогалещинської селищної ради Козельщанського району
Полтавської області та № 59 від 06.03.2001р. віділу РАЦС Крюківського районного
управління юстиції м.Кременчука ОСОБА_3 та ОСОБА_2 перебували в зареєстрованому
шлюбі з 31.01.1992 року по 16.06.1998 року та з 06.03.2001 року по 07.07.2003
року.

22.03.1999 року
ОСОБА_3 - члену  ЖБК № 90/89 на підставі
рішення загальних зборів  членів
житлово-будівельного кооперативу (протокол № 52 від 03.07.1998 року),
затвердженого  рішенням Кременчуцького
міськвиконкому № 258 від 19.02.1999 року, виданий ордер НОМЕР_1 на нього та
дружину ОСОБА_2 на право зайняти житлове приміщення площею 21,0 кв.м АДРЕСА_1.

Згідно довідки  ЖБК 90/89 № 6 від 06.02.2008 року за квартиру
АДРЕСА_1 ОСОБА_3 внесений пайовий внесок в сумі 2092 грн. та виплачена
безпроцентна позика в сумі 818грн.,  в
тому числі: ІІ квартал  1999р. - 87 грн.,
29.12.2001р. - 20грн., 18.11.2002 р. - 20 грн., 23.10.2003 р. - 400грн.,
19.10.2007р. - 291грн..

Із листа  Полтавської обласної державної адміністрації
№ Б-01/570 від 20.03.1998 року вбачається, що протягом 1997 року на
прохання  кооперативу і міськвиконкому
про надання допомоги в сумі 700 тис.грн. для закінчення будівництва  будинку АДРЕСА_1 обласною держадміністрацією
було виділено 50 тис.грн. і державою, на звернення адміністрації, надано
допомогу в сумі 664 тис.грн.. Тим самим було повністю задоволено прохання для надання
допомоги всім членам кооперативу № 90/89.

Відповідно до звітної відомості по житлово-будівельному кооперативу №90/89 м.Кременчука вартість квартири
АДРЕСА_1 з коєфіцієнтом етажності складає 11248грн..

Із пояснень
відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні вбачається, що пайовий внесок в сумі
2092грн. 00коп. та безпроцентна позика в сумі 127грн. 00коп. сплачені ними в
період сумісного проживання за спільні кошти, 691 грн. 00коп. безпроцентної
позики сплачено ним особисто після припинення сімейно-шлюбних відносин та
реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС.

Згідно висновку
судової будівельно-технічної експертизи № П-643 від 22.07.2008 року, частка
паєнагромаджень ОСОБА_3 складає 1800грн. 50коп., що становить 62/100, ОСОБА_2 -
1109грн.50коп., що становить 38/100.

З ч.1 ст. 60,
ч.1 ст.70 СК України вбачається, що майно, набуте подружжям за час шлюбу,
належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності; у разі
поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки
майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між
ними або шлюбним договором.

Відповідно до
ч. 2 ст. 357 ЦК України якщо розмір часток у праві спільної часткової власності
не встановлений за домовленістю співвласників або законом, він визначається з
урахуванням вкладу кожного з співвласників у придбання майна.

Відповідно до
пп.”и” п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про практику застосування
судами законодавства про житлово-будівельні кооперативи” № 9 від 18.09.1987
року із змінами „до повної сплати пайового
внеску за квартиру суд вирішує питання про право власності на частку в
паєнагромадженні, а після завершення сплати - про право на частку в праві
власності на квартиру залежно від належної особі частки у паєнагромадженні”.

У відповідності
до пп. 3 п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про практику
застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб,
розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя” №
11 від 21.12.2007 року початок позовної давності для вимог про поділ спільного
майна подружжя, шлюб якого розірвано обчислюється не з дати прийняття постанови
державного органу РАЦС чи з дати набрання рішенням суду законної сили, а від
дня коли один із співвласників дізнався або міг дізнатися про порушення свого
права власності.

Суд вважає, що
початок позовної давності про поділ спільного майна подружжя для позивачки
обчислюється з грудня 2007 року, коли відповідач залишив спірне житло та почав
пред'являти претензії щодо її права на житло квартиру АДРЕСА_1, тому
необхідності в поновленні строку на подачу позову до суду немає.

Суд також
вважає, що в період спільного проживання та в зареєстрованому шлюбі з
31.01.1992 року по 07.07.2003 року сторонами спільно виплачений пай в сумі
2092грн. 00коп. та безпроцентна позика в сумі 127грн. 00коп., на які вони мають
рівне право; 691грн. 00коп. безпроцентної позики відповідач сплатив самостійно
після припинення сімейно-шлюбних відносин та реєстрації розірвання шлюбу,
пайовий внесок за квартиру сплачений повністю, а тому необхідно визнати право
власності на квартиру АДРЕСА_1 за позивачкою на 38/100 частки квартири, за
відповідачем на 62/100 частки.

Керуючись
ст.ст.10, 11, 60, 212, 213, 215 ЦПК України, ст.ст.355, 357 ЦК України, ст.ст.
60, 70, 72 СК України, суд,-

вирішив:

Позовні вимоги
фізичної особи ОСОБА_2 до фізичної особи ОСОБА_3 про визнання права власності
на Ѕ частину квартири АДРЕСА_1 задовольнити частково.

Визнати право
власності на квартиру АДРЕСА_1:

-     за
ОСОБА_2 на 38/100 частини;

-     за
ОСОБА_3 на 62/100 частини квартири.

Стягнути з
ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 половину вартості судової експертизи в сумі 264грн.
00коп..

Судові витрати
по справі компенсувати за рахунок держави.

Заяву
про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом десяти днів з
дня проголошення рішення.

Апеляційна
скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження.

Суддя: