Справа № 2-218/08
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

13
березня 2008 року Балаклавський районний суд міста Севастополя в складі:

головуючого
- судді Курнякової Т.А.

при
секретарі                   -  Варочкиній Н.А.

за
участю представників відповідача - Романенко Б.І., Кузнєцова С.М.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні (в залі суду) в місті Севастополі цивільну
справу за позовною заявою ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю
«Інкерманський завод марочних вин», про поновлення на роботі, стягнення
середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

В С Т А Н О В И В:

04 січня 2008 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до товариства з
обмеженою відповідальністю «Інкерманський завод марочних вин», про поновлення
на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, з
09.11.2007 року, мотивуючи  свої вимоги
тим, що 09.11.2007 року вона була незаконно звільнена, в зв'язку з нез'явленням
на роботу протягом більш як чотирьох місяців підряд внаслідок тимчасової
непрацездатності.

В судовому засіданні позивач підтримала свої позовні вимоги і пояснила, що
09.11.2007 року вона була незаконно звільнена, в зв'язку з нез'явленням на
роботу протягом більш як чотирьох місяців підряд внаслідок тимчасової
непрацездатності, тому що на її місті ніхто не працює, просила стягнути з
відповідача середній заробіток час вимушеного прогулу.

Представники відповідача Романенко Б.І., Кузнєцов С.М., позовні вимоги не
визнали  і пояснили суду про те, що
дійсно 09.11.2007 року позивач була звільнена в зв'язку з нез'явленням на
роботу протягом більш як чотирьох місяців підряд внаслідок тимчасової
непрацездатності по загальному захворюванню. Вважають звільнення законним, оскільки
це передбачене Кодексом законів про працю України. Просили відмовити позивачу у
позовних вимогах у повному обсязі.

Вислухавши пояснення позивача, представників відповідача і, дослідивши
матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача не
підлягають задоволенню по наступних підставах.

01.09.2006 року ОСОБА_1 була прийнята на роботу в товариство з обмеженою
відповідальністю «Інкерманський завод марочних вин» обробником вин наказом від
30.08.2006 року № 33-Л, та її середня заробітна плата що місяця складала 1421
гривню 79 копійок (а.с. 24, 26).

З 09 липня 2007 року по 15 листопада 2007 року позивачка хворіла та її був
наданий листок непрацездатності, де вказана причина непрацездатності:
захворювання загальне, що сторони не оспорюють (а.с. 7).

08 листопада 2007 року позивачка звернулася до начальника відділу кадрів
товариства з обмеженою відповідальністю «Інкерманський завод марочних вин» і
отримала  направлення на обов'язковий
медичний огляд (а.с. 9), однак на роботу не вийшла, та продовжила хворіти до
15.11.2007 року, за що її були нараховані гроші, на підставі листка
непрацездатності від 05.10.2007 року.

Наказом від 08.11.2007 року № 88-Л (а.с. 25), ОСОБА_1 була звільнена з
09.11.2007 року відповідно до п. 5 ст. 40 КЗпП України, в зв'язку з
нез'явленням на роботу протягом більш як чотирьох місяців підряд внаслідок
тимчасової непрацездатності.

Згідно з п. 5 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на
невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його
чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у
випадках: нез'явлення на роботу протягом більш як чотирьох місяців підряд
внаслідок тимчасової непрацездатності, якщо законодавством не встановлений
триваліший строк збереження місця роботи при певному захворюванні.

Позивачка була відсутня на роботі протягом більш як чотири місяці: з
09.07.2007 року по 09.11.2007 року. Листком непрацездатності виданим 05.10.2007
року ОСОБА_1 встановлений діагноз: загальне захворювання, що не надає право
хворому на триваліший строк збереження місця роботи.

Суд не встановив порушення законних прав ОСОБА_1 при звільненні.

На підставі викладеного суд дійшов висновку, що товариство з обмеженою
відповідальністю «Інкерманський завод марочних вин» діяло згідно вимог
трудового законодавства, розірвав трудовий договір з ОСОБА_1 відповідно п. 5
ст. 40 КЗпП України, в зв'язку з нез'явленням на роботу протягом більш як
чотирьох місяців підряд внаслідок тимчасової непрацездатності, тому у
задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю
«Інкерманський завод марочних вин», про поновлення на роботі, стягнення
середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 09 липня 2007 року
по 13 березня 2008 року, слід  відмовити
у повному обсязі.

Відповідно до ст. 88 ЦПК
України з позивача необхідно стягнути у дохід державі судовий збір у сумі 51
гривені, та витрати на інформаційно-технічне забезпечення у сумі 30 гривень на
розрахунок Балаклавського району. Відповідача від судових витрат звільнити.

Керуючись п. 5 ст. 40, ст. ст. 43, 235 КЗпП України ст. ст. 88, 209, 215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог
ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Інкерманський завод
марочних вин», про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час
вимушеного прогулу - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід
держави судовий збір у сумі 51 гривні, та витрати на інформаційно-технічне
забезпечення у сумі 30 гривень, отримувач: код 22050000 Балаклавського
району,   ,
розрахунковий рахунок 0002, МФО 824509 у банку УДК в місті
Севастополі.

Заяву про апеляційне оскарження
може бути подано до Апеляційного суду міста Севастополя протягом десяти днів з
дня проголошення рішення, через Балаклавський районний суд міста Севастополя.
Апеляційна скарга подається протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження.

Суддя Балаклавського районного суду

міста Севастополя
Т.А. Курнякова