Колегія суддів Судової палати у цивільних справах
Верховного Суду України в складі:
суддів:
Перепічая В.С., Данчука
В.Г., Косенка В.Й., -
розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом закритого
акціонерного товариства “Міжнародна агропромислова корпорація” до ОСОБА_1, ОСОБА_2,
закритого акціонерного товариства “Агрофорт”, третя особа - державне
підприємство “Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України
по земельних ресурсах”, про визнання недійсними договорів оренди земельних часток (паїв)
за касаційною скаргою закритого акціонерного товариства
“Міжнародна агропромислова корпорація” на рішення Кагарлицького районного суду
Київської області від 18 лютого 2008 року та ухвалу апеляційного суду Київської
області від 3 червня 2008 року,
в с т а н о в и л а:
року закрите акціонерне товариство (далі - ЗАТ) “Міжнародна агропромислова
корпорація”, звернувшись до суду з указаним позовом, зазначало, що на підставі
договорів оренди земельних ділянок (паїв) від 1 грудня 2002 року № 161 та від
19 грудня 2002 року         № 462
товариство орендувало належні ОСОБА_2. та ОСОБА_1 земельні ділянку площею по 3,4
умовних кадастрових гектари, які знаходяться на території Шпендівської
сільської ради Кагарлицького району Київської області. Дані
договори оренди були укладені
на строк до 31 грудня 2007 року.
Орендовані земельні ділянки
належали ОСОБА_2. та ОСОБА_1 на підставі сертифікатів,
21 серпня 1996 року Кагарлицькою районною державною адміністрацією.
Згодом належні ОСОБА_2. і ОСОБА_1 земельні
виділені в натурі та їм були
державні акти на право власності на земельні ділянки.
Після закінчення терміну дії договорів оренди земельних ділянок ОСОБА_2. і
ОСОБА_1 передали належні їм ділянки в оренду                       ЗАТ “Агрофорт”, з яким
уклали договори оренди від 30 жовтня 2006 року № 122-Ш та від 27 лютого 2007
року № 509-Ш відповідно.
Вважаючи, що укладені
порушують їх права на переукладення договорів оренди, ЗАТ “Міжнародна агропромислова корпорація” просило
перевести із ЗАТ “Агрофорт” на нього права та обов'язки орендаря за вказаними
договорами оренди земельних ділянок.
Під час розгляду справи позивач
змінив позовні вимоги та просив визнати недійсними
договори оренди земельних ділянок,
між ОСОБА_2., ОСОБА_1 і ЗАТ “Агрофорт”.
Рішенням Кагарлицького районного
суду Київської області від               18 лютого 2008 року, залишеним без
змін ухвалою апеляційного суду Київської області від 3 червня 2008 року, в
задоволенні позову відмовлено.

У обґрунтування касаційної скарги
ЗАТ “Міжнародна агропромислова корпорація” посилається на невідповідність
висновків судів обставинам справи, неправильне застосування судами норм
матеріального права, порушення норм процесуального права та ставить питання про
скасування судових рішень й ухвалення нового рішення.

Колегія суддів дійшла висновку про
те, що підстави для скасування  судових
рішень відсутні.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Згідно з
вимогами ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку
суд перевіряє в межах касаційної скарги
правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції
норм  матеріального чи процесуального
права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Матеріали
справи та доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про те,
що судами допущено неправильне застосування норм матеріального права чи
порушення норм процесуального права, яке призвело до неправильного вирішення
справи.

Керуючись ст.
332 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного
Суду України

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу закритого акціонерного товариства
“Міжнародна агропромислова корпорація” відхилити.

Рішення Кагарлицького
районного суду Київської області від                 18 лютого 2008 року та ухвалу апеляційного
суду Київської області від              3
червня 2008 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

В.С. Перепічай   В.Г. Данчук   В.Й. Косенко