АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20
лютого 2008 року                                                                                      м.  Одеса

Колегія
суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Одеської області в
складі:

головуючого -
Доценко Л.І.,

суддів -
Мартинової К.П.,  Журавльова О.Г.,

при
секретарі - Мазун І.А.,  розглянувши у
відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2,  ОСОБА_3,  ТОВ "Дюймовочка" про відшкодування
майнової та моральної шкоди,  завданої ДТП за апеляційною
скаргою товариства з обмеженою відповідальністю "Дюймовочка" на рішення
Малиновського районного суду м. Одеси від 20 листопада 2007 року,  -

ВСТАНОВИЛА:

22.06.2007р.
ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом,
в якому зазначав,  що 09.03.2006р.
він рухався на належному йому автомобілі "Тойота
Камрі",  держ.номер НОМЕР_1 по
вул. Спартаковській в м. Одесі з боку вул. Малиновського в напрямку вул. Щорса
. Відповідач ОСОБА_2 на автомобілі марки "Івеко 5912",  держ.номер НОМЕР_2,  який належить ОСОБА_3,  рухався
по вул. Спартаковській і не витримавши належної дистанції,  вдарив автомобіль позивача у задню
частину,  а автомобіль позивача вдарив
стоячий попереду автомобіль марки "ВАЗ 21093". Наслідком цієї ДТП
стало пошкодження автомобіля позивача,
відповідно йому була завдана матеріальна шкода в сумі 18811грн. та
моральна шкода в розмірі 15000грн. Крім того,
позивач просив стягнути витрати,
пов"язані з проведенням експертизи та судові витрати.

В
процесі судового розгляду до участі у справі в якості співвідповідачів
притягнуті ОСОБА_3 та ТОВ
"Дюймовочка".

Представник
відповідача ОСОБА_2 проти позову заперечувала,
посилаючись на наявність трудових відносин між ОСОБА_2 та відповідачем
-ТОВ"Дюймовочка".

Представник
ТОВ "Дюймовочка"
та відповідач ОСОБА_3 в
судове засідання не з'явилися,  про час
та місце судового засідання були повідомлені належним чином.

Рішенням
Малиновського районного суду м. Одеси від 20 листопада 2007 року позов ОСОБА_1
до ОСОБА_2,  ОСОБА_3,  ТОВ "Дюймовочка"
про відшкодування майнової та моральної шкоди,
завданої ДТП,  задоволений частково. Суд вирішив стягнути з ТОВ
"Дюймовочка" на користь ОСОБА_1 компенсацію завданої матеріальної
шкоди в сумі 19111грн. та моральну шкоду в сумі 5000грн.,  а також стягнути з ТОВ "Дюймовочка"
на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 196грн. 11коп.

В
апеляційній скарзі ТОВ "Дюймовочка"
просить скасувати рішення Малиновського районного суду м. Одеси від
20.11.2007р. та постановити нове рішення,
яким частково задовольнити позов ОСОБА_1,  стягнувши з ОСОБА_2

'Головуючий
у першій інстанції Дришлюк А.І.                           Справа
№ 22ц-831/08

Доповідач
Доценко Л.І.                                                                 Категорія
ЦП: 23

2

матеріальну та
моральну шкоду,   вважаючи,   що
це рішення суду  постановлене з
порушенням норм матеріального права.

Розглянувши
матеріали справи,  заслухавши суддю -
доповідача,  доводи апеляційної
скарги,  колегія суддів вважає,  що апеляційна скарга підлягає задоволенню
частково.

Задовольняючи
частково позовні вимоги ОСОБА_1,  суд
першої інстанції виходив з того,  що
матеріальну шкоду в розмірі 19111 грн. та моральну шкоду в розмірі 5000
грн.,  яка була заподіяна ОСОБА_1 09
березня 2006 року внаслідок ДТП,  повинно відшкодувати ТОВ « Дюймовочка»,  оскільки
ОСОБА_2 знаходився у трудових відносинах с
ТОВ « Дюймовочка» і скоїв ДТП
під час виконання ним своїх трудових обов;язків.

Однак
погодитись з таким висновком суду першої інстанції не можна,  оскільки висновки суду не відповідають
обставинам справи,  суд не правильно
застосував норми матеріального права.

Колегія
суддів вважає,  що вказані порушення
призвели до неправильного вирішення справи,
тому суд апеляційної інстанції на підставі п.п.3 і 4  ст. 309 ЦПК України рішення суду першої
інстанції скасовує,  ухвалює нове рішення
із наступних підстав.

Судом
встановлено,  що 09 березня 2006 року
ОСОБА_1 рухався на належному йому автомобілі " Тойота Камрі"
державний номер НОМЕР_1 по вул.
Спартаківській в м.  Одесі з боку
вул.  Малиновського в напрямку вул.  Щорса. Відповідач ОСОБА_2 на підставі
доручення керував автомобілем марки " Івеко 5912" державний номер
НОМЕР_2,  який належить ОСОБА_3 і не
витримавши належної дистанції вдарив автомобіль позивача у задню частину,  який після цього вдарив стоячий попереду
автомобіль марки "ВАЗ 21093".

Постановою
судді Приморського районного суду м.
Одеси від 03 травня 2006року водій ОСОБА_2 був визнаний винним в скоєні
адміністративного правопорушення передбаченого
ст. 124 КпАП України та притягнутий до адміністративної відповідальності
у вигляді штрафу.

Внаслідок
ДТП автомобіль ОСОБА_1 отримав механічні пошкодження,  при цьому сума матеріальної шкоди,  завданої внаслідок аварійного пошкодження
автомобіля,  склала 18811 гривень,  що підтверджується висновком № 190,  підготовленим ТОВ " Експрес -
Сервіс-Юг" від 07 квітня 2006року.

Згідно з
ч.3, 4  ст. 61 ЦПК України
обставини,  встановлені судовим рішенням
у адміністративній справі,  що набрало
законної сили,  не доказуються при
розгляді інших справ,  у яких беруть
участь ті самі особи або особа,  щодо
якої встановлено ці обставини.

Постанова
суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду,  що розглядає справу про цивільно - правові
наслідки дій особи,  стосовно якої
ухвалено постанову суду,  з питань,  чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією
особою.

Таким
чином,  ДТП ,  що відбулася 09
березня 2006року є наслідком дій відповідача ОСОБА_2,  вина якого встановлена в межах
адміністративного провадження № 3-1373/06 та підтверджена фактично
встановленими обставинами справи.

Відповідно  ст. 1166 ЦК України шкода заподіяна майну фізичної особи
неправомірними діями відшкодовується в повному обсязі особою,  яка її заподіяла.

Відповідно  ст. 1187 ЦК України шкода,
завдана джерелом підвищеної небезпеки,
відшкодовується особою,  яка на
відповідній правовій підставі ( право власності,  інші речове право,  договір підряду,  оренди тощо) володіє транспортним
засобом,  механізмом,  іншим об'єктом,  використання,
зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно з
протоколом серії A3 № 0977537 про адміністративне правопорушення від
09.03.2006року автомобіль " Івеко 5912" нз НОМЕР_2 на момент скоєння
ДТП був
зареєстрований за ОСОБА_3 ОСОБА_3
видав довіреність на керування автомобілем ОСОБА_4,  який в свою чергу видав довіреність на
керування даним

3

автомобілем
ОСОБА_2 Таким чином ОСОБА_2 09 березня 2006року володів автомобілем "
Івеко 5912" нз НОМЕР_2 на відповідній правовій підставі - довіреності від
28 лютого 2006року.

Колегія
суддів вважає,  що ОСОБА_2 є особою,  яка повинна відшкодувати позивачу матеріальну
шкоду в розмірі 19111 гривень ( матеріальну шкоду -18811 грн.,  оплату за проведення експертизи в розмірі 300
грн.) на підставі  ст.  ст.
1166, 1187 ЦК України.

Відповідно  ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у
душевних стражданнях,  яких фізична особа
зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої,  членів її сім;ї чи близьких родичів; у
душевних стражданнях,  яких фізична особа
зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Таким
чином факт завдання шкоди майну ОСОБА_1 внаслідок ДТП є достатньою
підставою,  передбаченою законом,  для покладання обов'язку відшкодування
моральної шкоди на ОСОБА_2 і ця моральна шкода полягає у душевних
стражданнях,  яких позивач зазнав із
пошкодженням його майна.

При
визначенні розміру відшкодування моральної шкоди,  колегія суддів враховує вимоги розумності і
справедливості і вважає,  що завдана
моральна шкода підлягає відшкодуванню в розмірі 5000 гривень на підставі  ст.
ст. 23, 1167 ЦК України.

Відповідно
до роз'яснень,  вказаних в п. 5 постанови
Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27 березня 1992року " Про практику
розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди",  при розгляді справ про відшкодування шкоди
за  ст. 441 ЦК ( в редакції 1963р.) суди
повинні мати на увазі,  що крім загальних
підстав,  передбачених  ст. 440 ЦК,
відповідальність юридичної особи настає лише у випадках,  коли особа,
з вини якої заподіяно шкоду,
перебуває з даною організацією в трудових відносинах і шкоду заподіяно
нею у зв'язку з виконанням трудових ( службових) обов'язків,  незалежно від того,  постійним,
сезонним,  тимчасовим,  за трудовим договором чи на інших умовах вона
була працівником цієї організації.

Колегія
суддів не приймає до уваги пояснення ОСОБА_2,
що він є працівником ТОВ " Дюймовочка",  співвласником якого є ОСОБА_3,  оскільки ОСОБА_2 не надав суду доказів
знаходження у трудових відносинах з ТОВ " Дюймовочка".

Згідно ч.4  ст. 60 ЦПК України доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Матеріали
справи свідчать про те,  що ОСОБА_2
отримав доручення на керування автомобілем "Івеко 5912" нз НОМЕР_2
від ОСОБА_4,  який не був працівником ТОВ
" Дюймовочка",  а мав намір придбати у ОСОБА_3 даний автомобіль для свого бизнесу. ТОВ " Дюймовочка" не укладало
трудовий договір з ОСОБА_2,  оскільки
ОСОБА_2 не міг пояснити умови договору: розмір заробітної плати,  посадові обов'язки та інше. Крім того,  ОСОБА_2 здійснював перевезення товарів на
автомобілі " Івеко 5912" для багатьох суб'єктів господарської діяльності,  що виключає знаходження ОСОБА_2 в трудових
відносинах з ТОВ " Дюймовочка".

Керуючись  ст.
ст.  307 ч.1п.2,  309 ч.1 п.п.3, 4,  316,
319 ЦПК України,  колегія суддів
судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Одеської області,  -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну
скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Дюймовочка" задовольнити частково.

Рішення
Малиновського районного суду м. Одеси від 20 листопада 2007 року скасувати і
ухвалити нове рішення:

4

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2,  ОСОБА_3,  ТОВ « Дюймовочка»
про відшкодування майнової та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути
з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в розмірі 19111 гривень та
моральну шкоду в розмірі 5000 гривень.

Стягнути
з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 196 гривень 11 коп.

В іншій частині
позову відмовити.

Рішення
суду набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене
до суду касаційної інстанції протягом двох місяців з дня набрання ним законної
сили.