Справа №2-764/08
Борзнянський районний суд Чернігівської області в складі:
головуючого судді                            Луговця О.А.
при секретарі                                     Чорнуха
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Борзна справу за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл спільного
ОСОБА_1 звернулася до суду
з позовом до ОСОБА_2 про розподіл спільного майна подружжя, обгрунтовуючи свої
частину якого вона має право як дружина, але відповідач в
добровільному порядку не бажає його розділити, що й змусило її звернутися за
захистом своїх прав до суду.
Позивачка в судовому
засіданні заявлені вимоги підтримала й пояснила, що в 2002 році вона уклала з
відповідачем шлюб, від якого у них мається неповнолітній син ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 р.н. В даний час шлюб між ними ще не розірвано, але з серпня
місяця 2008 року вона з дитиною залишила відповідача й проживають окремо. За
час шлюбу вона з відповідачем працювали по найму й набули різне майно, яке
зазначене в позовній заяві й залишилося у відповідача, але останній в
добровільному порядку не бажає його розділити. В зв”язку з цим, просить
поділити між ними зазначене майно, виділивши їй у власність м”який куточок
вартістю 1600 грн., холодильник “Дніпро” вартістю 1200 грн., корову “Малютка”
вартістю 5000 грн., порося вартістю 2000 грн. та 2 тони картоплі вартістю 2600
компенсувати відповідачу різницю в перерозподілі майна на суму 810 грн.
Відповідач в судовому
засіданні позов не визнав і пояснив, що майно, яке зазначено в позовній заяві,
було дійсно набуте за час перебування їх у шлюбі, за виключенням пилососу та
врожаю цибулі, яких не було взагалі, та врожаю картоплі, що склав не 5 тон, а
лише 1,5 тони. Також стверджує, що м”який куточок, холодильник, телевізор,
супутникова антена були придбані хоча й за час шлюбу, але на заощадження його
матері, з якою в них був роздільний бюджет, корову, скважину та бензопилу він
придбавав за особисто зароблені кошти, оскільки дружина не працювала,
займаючись веденням домашнього господарства, кози та порося їм були подаровані,
теля на початку вересня 2008 року загинуло.
Заслухавши пояснення
сторін, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до
слідуючого висновку.
Відповідно до ст.ст.69-71
СК України подружжя має право на поділ майна, що належить їм на праві спільної
сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу, й частки цього майна
дружини і чоловіка є рівними.
В судовому засіданні
встановлено, що 18 травня 2002 року між позивачкою та відповідачем було
укладено шлюб, від якого вони мають малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1
року народження; з серпня 2008 року сторони спільно не проживають, дитина
залишилася з матір”ю і перебуває на її утриманні; спірне майно знаходиться в
будинку за місцем проживання відповідача: АДРЕСА_1, що не оспорюється жодною з
Приписами ст.60 СК України
встановлено презумпцію виникнення права спільної сумісної власності на майно,
набуте подружжям за час шлюбу, незалежно від того, що один з них не мав
поважної причини самостійного заробітку.
З копії квитанції до
прибуткового касового ордеру №38 від 15.03.2007р. вбачається, що корова була
придбана на ім”я відповідача за час його перебування з позивачкою в
зареєстрованому шлюбі, що також узгоджується з актом опису майна подружжя від
16.09.2008р. В даному акті опису не зазначені бензопила,  скважина, тюль, гардіни, штори, врожай моркви
та капусти, які позивачка вважає спільним майном подружжя, відповідач в
судовому засіданні також не заперечує їх придбання в період шлюбу, що за
змістом ч.1 ст.61 ЦПК України слід вважати обставиною, яка не підлягає
доказуванню; віднесення до об”єктів спільної сумісної власності подружжя двох
козенят, одного порося сторонами в судовому засіданні також не оспорювалося.
Відповідачем всупереч вимогам ст.60 ЦПК України не надано суду жодних доказів
того, що м”який куточок, холодильник, телевізор, супутникова антена були
придбані, хоча й за час їх шлюбу, але на заощадження його матері, а корова,
скважина, бензопила - на його особисто зароблені кошти, тоді як пояснення позивачки
повністю узгоджуються з актом опису майна, де фігурує зазначене майно. Крім
того, з показів допитаних в судовому засіданні свідків ОСОБА_4 ОСОБА_5
випливає, що позивачка отримувала доход у весняно-осінній період від праці по
найму в місцевих фермерів, а свідок ОСОБА_6 суду пояснила, що при складанні
акту опису майна були присутні обидві сторони та мати відповідача, які не
оспорювали належність вказаного в акті майна до спільної сумісної власності
подружжя. Тому, виходячи з положень ст.60 СК України, доводи відповідача, про
те, що вищевказане майно не є їх спільною сумісною власністю, суд не може взяти
Вартісні показники майна,
що є предметом спору, сторонами в судовому засіданні не оспорювалися.
Разом з тим, відповідач
заперечує факт наявності у власності подружжя пилососу, урожаю цибулі та
картоплі в кількості 5 тон (зазначає, що було лише 1,5 тони картоплі), й
стверджує, що у вересні 2008 року загинуло теля; позивачкою ж у відповідності
до вимог ст.60 ЦПК України не надано суду доказів існування даного майна в їх
спільній сумісній власності, не зазначено воно й у акті опису, що підтвердила в
судовому засіданні й свідок ОСОБА_6
Таким чином, з переліку
майна, що підлягає розподілу, необхідно виключити урожай картоплі в кількості
3,5 тони вартістю 4550 грн., цибулі 40кг вартістю 80 грн., теля вартістю 500
грн. та пилосос вартістю 300 грн., й загальна вартість майна, що є об”єктом
Вирішуючи питання про
розподіл в натурі спільного сумісного майна подружжя, суд виходячи з положень
ст.ст.70, 71 СК України та принципу тотожності величин часток дружини і
чоловіка, враховує наявність на утриманні в позивачки малолітньої дитини й
вважає за можливе виділити:
куточок вартістю 1600 грн., холодильник вартістю 1200 грн., корову вартістю
5000 грн., козеня вартістю 50 грн., 750кг картоплі вартістю 975 грн., 20кг
моркви вартістю 100 грн. та 100кг капусти вартістю 200 грн., а всього майна на
загальну суму 9125 грн.;
стінку-вітальню вартістю 1500 грн., телевізор вартістю 1100 грн., супутникову
антену вартістю 700 грн., козеня вартістю 50 грн., порося вартістю 2000 грн.,
750кг картоплі вартістю 975 грн., скважину вартістю 1000 грн., бензопилу
вартістю 600 грн., тюль вартістю 100 грн., гардіни вартістю 100 грн., штори
вартістю 200 грн., 20кг моркви вартістю 100 грн. та 100кг капусти вартістю 200
грн., а всього майна на загальну суму 8625 грн., яке знаходиться в нього вдома
й не може бути використане без застосування певних технологічних заходів в
іншому місці (скважина, супутникова антена, тюль, гардіни, штори).
Враховуючи, що позивачці
виділяється майна на 250 грн. більше, ніж її ідеальна частка, то дану суму
коштів слід стягнути з неї на користь відповідача, як грошову компенсацію в
різниці вартості розподіленого майна.
Таким чином, враховуючи
вищевказані обставини справи, вимоги позивачки підлягають частковому
На підставі викладеного,
керуючись ст.ст.60, 69-71 СК України, ст.ст. 10, 11, 60, 61, 88, 208, 209,
212-215  ЦПК  України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про розподіл спільного майна подружжя - задовольнити частково.
Виділити ОСОБА_1 м”який
куточок світло-коричневого кольору (1 диван з 2 кріслами) вартістю 1600 грн.,
холодильник “Дніпро” вартістю 1200 грн., корову рижо-білої масті “Малютка”
вартістю 5000 грн., козеня вартістю 50 грн., 750кг картоплі вартістю 975 грн.,
20кг моркви вартістю 100 грн. та 100кг капусти вартістю 200 грн., а всього
майна на загальну суму 9125 грн., визнавши за нею право власності на зазначене
стінку-вітальню вартістю 1500 грн., телевізор “LG” чорного кольору вартістю 1100 грн., супутникову антену
вартістю 700 грн., козеня вартістю 50 грн., порося вагою 130кг вартістю 2000
грн., скважину вартістю 1000 грн., бензопилу “Дружба” вартістю 600 грн., тюль
4м на два вікна вартістю 100 грн., гардіни на двоє дверей і одне вікно вартістю
100 грн., штори на двоє дверей і одне вікно вартістю 200 грн., 750кг картоплі
вартістю 975 грн., 20кг моркви вартістю 100 грн. та 100кг капусти вартістю 200
грн., а всього майна на загальну суму 8625 грн., визнавши за ним право
власності на зазначене майно.
Стягнути з ОСОБА_1 на
користь ОСОБА_2 грошову компенсацію в сумі 250 грн., як різницю в перерозподілі
Стягнути з ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті державного мита в сумі 88,75 грн. та
витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 22,97
Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного суду Чернігівської області через Борзнянський
районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня винесення рішення заяви про
апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної
скарги або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Суддя
Борзнянського районного суду
О.А.Луговець