Справа № 22-1324/2008           Головуючий суддя 1 інстанції:
Суддя-доповідач : Демянчук С.В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М
У К Р А Ї Н И

13 листопада 2008 року
м. Рівне

Колегія суддів судової
палати у цивільних справах апеляційного суду Рівненської області в складі :

Головуючого судді
: Мельника Ю.М.

суддів : Демянчук
С.В., Хилевича С.В.

при секретарі :
Івановій І.С.

розглянула у відкритому
судовому засіданні в м. Рівному цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1
на рішення Костопільського районного суду Рівненської області від 15 липня 2008
року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою
відповідальністю „Свиспан Лімітед” про стягнення заробітної плати за час вимушеного
прогулу, моральної шкоди.

Заслухавши доповідача,
пояснення осіб, що з'явились у судове засідання, перевіривши матеріали справи
та доводи апеляційної скарги колегія суддів, -

в с т а н о в и л а :

Рішенням Костопільського
районного суду Рівненської області від 15 липня 2008 року відмовлено в
задоволенні позову ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю „Свиспан Лімітед”
про стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу у зв'язку з пропуском строку звернення до суду.

Не погодившись з рішенням
суду ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу. Вважає, що рішення суду першої інстанції
винесено з порушенням норм матеріального права, а тому підлягає скасуванню з
наступних підстав.                  Вказує,
що саме ч. 2 ст. 233 КЗпП України передбачено у разі порушення законодавства
про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення
належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком, а ч. 4 ст. 235
КЗпП України визначає, що у разі затримки видачі трудової книжки з вини
власника або уповноваженого ним органу працівникові виплачується середній
заробіток за весь час вимушеного прогулу, то з огляду на ст. 27 Закону України
„Про оплату праці” та Постанову КМ України від 08.02.1995 року № 100 в даному
випадку у відповідача, який порушив терміни видачі трудової книжки виник
обов'язок виплатити їй середній заробіток за час вимушеного прогулу в зв'язку з
затримкою видачі трудової книжки і такий середній заробіток визначається
виходячи з її середньої заробітної плати.

Крім того зазначає, що
відповідачем порушено її право на оплату часу вимушеного прогулу та не
проведено виплату такого заробітку і навіть не нараховано його як такого, чим в
свою чергу порушено і законодавство про оплату праці, адже належний до виплати
їй середній заробіток і є її середньою платою, яка визначається і виплачується
відповідно до наведених вище норм, а отже і не обмежується будь-яким строком
для звернення до суду з вимогою про його стягнення.

Просила рішення
Костопільського районного суду Рівненської області від 15 липня 2008 року
скасувати і постановити нове рішення яким задовольнити її позовні вимоги.

В судовому засіданні
представник відповідача апеляційну скаргу не визнав, вважає висновки суду першої інстанції правильними. Просив апеляційну скаргу
відхилити, а рішення суду залишити без змін.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної
скарги, а також вимог, заявлених в суді першої інстанції, правильність
застосування судом норм матеріального і процесуального права, колегія суддів
вважає, що  апеляційна скарга не підлягає
до задоволення з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову  ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив з того, що втрата частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати не є  складовою
заробітної  плати,   на вимоги  щодо
її стягнення поширюється
тримісячний  строк  звернення
до  суду  за вирішенням
трудового спору, як і на позови про стягнення моральної шкоди, а тому
позов   підлягає   відхиленню
за пропуском цього строку.

На
підтвердження такого висновку в рішенні наведені відповідні мотиви та докази з
якими погоджується апеляційний суд, оскільки він узгоджується з положеннями
чинного трудового законодавства.

Згідно ч. 2 ст. 233 КЗпП України передбачається, що у разі порушення
законодавства про оплату праці працівник
має право звернутися до суду з позовом про стягнення   належної   йому заробітної плати без обмеження
будь-яким строком.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України
"Про  оплату  праці"    заробітна
плата  -  це
винагорода, обчислена,   як  правило,
у  грошовому виразі,
яку  за  трудовим договором   власник
або   уповноважений   ним
орган виплачує працівникові
за виконану ним роботу.

Структура заробітної плати визначена статтею 2 цього     Закону
і скла дається з основної  і
додаткової  заробітної   плати,
а  також  інших  заохочувальних  і компенсаційних
виплат.   Зокрема,   додаткова заробітна  плата включає доплати, надбавки,
гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії,
пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій.

Таким чином, визначене ч. 4 ст. 235 КЗпП України стягнення у разі затримки видачі трудової книжки
з вини власника або уповноваженого ним органу працівникові коли виплачується
середній заробіток за весь час вимушеного прогулу, не є компенсаційною
виплатою, як на те вказує позивачка.

Статтею
308 ЦПК України передбачено, що апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і
залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення
з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги
не можуть вплинути на законність прийнятого судового рішення, оскільки вони не
спростовують зазначених висновків суду.

Виходячи з наведеного,
колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, вирішуючи спір, правильно
встановив дійсні обставини справи, з'ясував характер взаємовідносин сторін,
постановив рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права,
тому підстав для його скасування не вбачається.

На підставі наведеного,
керуючись ст.ст. 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
відхилити.

Рішення Костопільського
районного суду Рівненської області від 15 липня 2008 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили
з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання
нею чинності.

Головуючий суддя :
Мельник Ю.М.

Судді :
Демянчук С.В.

Хілевич С.В.