Справа№22Ц-41862008р.                 Головуючий в суді 1
інстанції   Сердинський B.C.
5                                         Доповідач
у суді 2 інстанції Червінко К.С.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

12 лютого 2008
року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду
Київської області в складі:

головуючого судді
Лащенка В.Д. суддів:   Червінко
К.С,    Корзаченко І.Ф. при   секретарі
Приходько Л.Г.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 24 квітня 2007
року в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особи без
самостійних вимог: Броварська міська державна нотаріальна контора Київської
області про визнання частково недійсними: свідоцтва про право приватної
власності на житло та свідоцтва про право на спадщину за заповітом, визнання
права власності на частину спірної квартири,-

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2007
року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2, третя особа без самостійних
вимог: Броварська міська державна нотаріальна контора Київської області, в
якому просила визнати частково недійсними: свідоцтво про право власності на
житло від 23 жовтня 1997 року, згідно якого двокімнатна АДРЕСА_1 належить
ОСОБА_3 та нотаріально посвідчене 28 грудня 2006 року свідоцтво про право на
спадщину за заповітом на ім'я ОСОБА_2 згідно якого ОСОБА_2 стала власником
зазначеної квартири в порядку спадкування.

Позивачка
зазначала, що її мати - ОСОБА_4, дошлюбне прізвище якої ОСОБА_4, у 1965 році
залишилась сиротою.

її опікунами
були призначені ОСОБА_3 і ОСОБА_5, які в 1965 році отримали двохкімнатну
квартиру поАДРЕСА_2.

У 1970 році
ОСОБА_3 і ОСОБА_5 провели обмін даної квартири на спірну на даний час АДРЕСА_1.

В ордер № 282
від 25 вересня 1970 року на право заняття квартири були внесені: ОСОБА_3,
ОСОБА_5 і ОСОБА_4, в даний час ОСОБА_4.

В 1975 році
ОСОБА_4 зареєструвала шлюб і змінила прізвище на ОСОБА_4, знялась з реєстрації
і переїхала проживати в м. Фастів Київської області.

З 1979 році вона проживає в с Рославичі
Васильківського району Київської області.

У 1976 році
народилась її дочка ОСОБА_6, яка була зареєстрована в спірній квартирі і
проживала в ній з 1991 року по 1994 рік, була студенткою КДУ-4.

2

У 1994 році ОСОБА_5 померла і особовий рахунок на квартиру
було відкрито на ОСОБА_3, хоч ОСОБА_5 наполягала на оформлені квартири на її
(ОСОБА_6) ім'я.

У 1997 році
ОСОБА_6 одружилась і їй було присвоєно прізвище ОСОБА_1. Проживала вона у
чоловіка, а зареєстрована була у спірній квартирі в Броварах і допомагала грішми   ОСОБА_3 в оплаті жилого приміщення.

ОСОБА_3 змусив
ОСОБА_1 знятись з реєстрації та приватизував спірну квартиру.

У червні 2006
року ОСОБА_3 помер, залишивши, згідно нотаріально посвідченого 13 липня 2005
року заповіту, спірну квартиру племінниці-ОСОБА_2.

ОСОБА_1,
посилаючись на те, що незаконними діями ОСОБА_3 її було позбавлено права на
приватизацію спірної квартири, в якій вона проживала і була зареєстрована з
1991 року по 1994 рік та що ОСОБА_3 обіцяв оформити договір дарування чи
заповіт на неї, просила визнати частково недійсними: свідоцтво про право на
житло № 879 від 23 жовтня 1997 року, видане Фондом комунального майна
виконавчого комітету Броварської міської ради Київської області та свідоцтво
про право власності на спадщину за заповітом, посвідчене 28 грудня 2006 року
державним нотаріусом Броварської міської державної нотаріальної контори ОСОБА_2
та визнати за нею право власності на частину спірної квартири.

Позивачка просила задовольнити позов.

В судовому
засіданні позивачка та її представники просили задовольнити позов.

Рішенням
Броварського міськрайонного суду від 24 квітня 2007 року ОСОБА_1 Ірині
Анатоліївні в задоволенні позову відмовлено.

ОСОБА_1 в
апеляційній скарзі просить скасувати рішення суду першої інстанції і направити
справу на новий розгляд, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що
мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи,
порушення судом норм матеріального і процесуального права, неналежну оцінку
судом доказів по справі.

Заслухавши доповідь
судді-доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі, що з'явились у
судове засідання, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої
інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно відхилити з
таких підстав.

Відповідно до
ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає
рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і процесуального права.

По справі
встановлено, що спірну двохкімнатну АДРЕСА_1 по АДРЕСА_3 згідно ордера № 282
від 25 вересня 1970 року надано ОСОБА_5 на сім'ю з трьох осіб (вона, чоловік
ОСОБА_3, сестра ОСОБА_4- в даний час прізвище ОСОБА_4)

3

В 1975 році
ОСОБА_4 зареєструвала шлюб, знялась з реєстрації і переїхала проживати в м.
Фастів Київської області.

З 1979 року
ОСОБА_4 проживає в селі Рославичі Васильківського району Київської області.

У 1976 році ОСОБА_4 народила дочку
ОСОБА_6.

З 28 вересня
1993 року до 3 жовтня 1997 року ОСОБА_6 була зареєстрована в спірній квартирі.
Знята з реєстрації в квартирі за її заявою.

ОСОБА_5
ІНФОРМАЦІЯ_1 і договір найму квартири було укладено з ОСОБА_3 і особовий
рахунок на квартиру було переведено на нього.

У 1997 році
ОСОБА_6 вийшла заміж і їй було присвоєно прізвище ОСОБА_1.

В 1997 році
ОСОБА_3 приватизував спірну квартиру і одержав свідоцтво про право власності на
житло від 23 жовтня 1997 року, видане Фондом комунального майна виконавчого
комітету Броварської міської ради Київської області.

ОСОБА_3 склав
заповіт, який нотаріально посвідчено 13 липня 2005 року, згідно якого спірну
квартиру заповів ОСОБА_2.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 помер.

ОСОБА_2
звернулась із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 до Броварської
міської державної нотаріальної контори і їй було видано нотаріально посвідчене
свідоцтво про право на спадщину за заповітом на спірну АДРЕСА_1.

Відповідно до
ст. 212 ЦПК України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного
доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Колегія суддів
вважає, що висновки суду про недоведеність позовних вимог ОСОБА_1 ґрунтуються
на матеріалах справи та вимогах ст. 10, 57,58,59, 60, 212 ЦПК України.

Відмовляючи в
задоволенні позову, суд першої інстанції, оцінивши докази по справі, прийшов до
правильного висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову .

Суд апеляційної
інстанції вважає, що суд місцевий суд повно і всебічно дослідив і оцінив
обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну
природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Позивачка не
довела свого позову, що є її обов'язком відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК
України.

Доводи
апеляційної скарги не дають підстав для висновку про порушення або неправильне
застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права,
які призвели до неправильного вирішення справи, тому апеляційна скарга підлягає
відхиленню.

4

Керуючись ст.ст.
303, 304, п.1 ст. 307, 308, 313, п.1 ст. 314, 315, 317, 319 ЦПК України,
колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
Броварського міськрайонного суду Київської області від 24 квітня 2007 року
залишити без змін.

Ухвала
апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути
оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України
протягом двох місяців.