ЯЛТИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
м е н е м   У к р а ї н и
“25” вересня 2008 року          Ялтинський міський суд Автономної
головуючого, судді
заочно розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Ялтинського
міського суду Автономної Республіки Крим цивільну справу за позовною заявою
ОСОБА_1 до ОСОБА_2а про стягнення суми боргу за договором позики,
Позивач звернувся до
Ялтинського міського суду АРК із зазначеним позовом в
порядку процесуальних вимог цивільного судочинства і просить суд :
-               Стягнути з ОСОБА_2на його користь
суму боргу за договором позики в розмірі 2550 гривень.
Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що 27 березня 2007
року між сторонами був укладений договір позики, за яким  позивач передав у власність ОСОБА_2грошову
суму в розмірі 2550 гривень, але позичальник грошові кошти позикодавцю не
Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце судового
розгляду був повідомлений у встановленому законом порядку.
За таких обставин, враховуючи, що позивач не заперечував проти вирішення справи
на підставі наявних доказів за відсутності відповідача, суд постановив ухвалу
про заочний розгляд справи відповідно до ст. ст. 169 ч. 4, 224-226 ЦПК України.
Вислухавши пояснення позивача, заочно з'ясувавши обставини справи та
дослідивши відповідні докази, суд дійшов висновку, що позов  не підлягає задоволенню з таких підстав.
Позивач стверджує, що 27 березня 2007 року між ним і
ОСОБА_2. був укладений договір позики, відповідно до умов якого він передав у
власність ОСОБА_2грошову суму в розмірі 2550 гривень, а позичальник
зобов'язався повернути ці грошові кошти у строк до 1 вересня 2007 року.
Відповідно до ст. 1046 ЦК України договір позики є
укладеним з моменту передання грошей  або
інших речей, визначених родовими ознаками. Частиною 2 ст. 1047 ЦК України
визначено, що на підтвердження укладення договору  позики та його умов може бути представлена
розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому
позикодавцем визначеної грошової суми. Разом з тим належних доказів на
підтвердження цього факту суду надано не було. Розписка від імені ОСОБА_2від 27
березня 2007 року свідчить не про передачу грошових коштів ОСОБА_1., а про те,
що ОСОБА_2. зобов'язуються  повернути
йому грошову суму, яку він позичить у майбутньому, а не вже позичив на момент
виконання розписки. Тобто цей документ не підтверджує факту передачі грошових
коштів відповідачу, а відповідно й укладення договору позики.
Таким чином, розглянувши справу в присутності позивача,
заочно з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх  доказами, суд дійшов висновку, що позовна
заява задоволенню не підлягає.
Питання про розподіл судових витрат вирішується відповідно до положень ст.
На підставі викладеного і керуючись ст. ст.
1046, 1047 ЦК України, ст. ст. 1, 3 -
8, 10, 11, 15, 60, 61, 158, 179, 209, 212-215, 224-226 Цивільного
процесуального кодексу України, суд
У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2а про стягнення суми боргу
за договором позики - відмовити.
За письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня
отримання копії рішення, заочне рішення може бути переглянуто судом, який його
ухвалив, в порядку, передбаченому ст. ст. 228, 232 ЦПК України.
Роз'яснити, що заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде
встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання та не повідомив про
причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають
істотне значення для правильного вирішення справи.
В апеляційному порядку за апеляційною скаргою відповідача заочне рішення  може бути переглянуто після розгляду заяви
про перегляд заочного рішення судом першої інстанції.
Заочне рішення суду може бути також оскаржено позивачем у загальному
апеляційному порядку до Апеляційного суду Автономної Республіки Крим через
Ялтинський міський суд шляхом подачі в десятиденний  строк з наступного дня після його
проголошення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом
двадцяти днів апеляційної скарги або в порядку ст. 295 ч. 4 ЦПК України.
Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, що передбачені ст.
ст. 223, 294 ЦПК України.

СУДДЯ -