Справа №
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2008 р. Каланчацький районний суд

Херсонської області

в складі головуючого судді Прудкої Л.Г.

при секретарі Шаховій О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Каланчак цивільну справу за позовом
ОСОБА_1
до Каланчацької селищної ради про визнання права на спадщину та права власності на нерухоме майно,

Встановив:

Позивач
ОСОБА_1
звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати за ним право на спадщину за заповітом від 21 січня 2002 року померлої бабусі
ОСОБА_2
, яка складається з житлового будинку
НОМЕР_1
з господарськими забудовами та спорудами, які розташовані в
АДРЕСА_1
та визнати за ним право приватної власності на вказане нерухоме майно.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що після смерті діда
ОСОБА_3
, який помер 22 жовтня 1997 року, залишилася спадщина, яка складається з житлового будинку з господарськими забудовами і спорудами за вказаною адресою, яку успадкувала його бабуся, а померлого дружина
ОСОБА_2
. 27 грудня 2007 року бабуся померла. Після її смерті залишилася спадщина, яка складається з житлового будинку
НОМЕР_1
з господарськими забудовами та спорудами, яке покійна заповідала йому 21 січня 2002 року. Являючись спадкоємцем за заповітом у визначений законом 6-місячний строк не звернувся до державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, в зв’язку з юридичною необізнаністю, але фактично прийняв спадщину і користується нею до цього часу. Разом з тим не має змоги нотаріально оформити спадщину за заповітом, оскільки пропустив встановлений законодавством 6-ти місячний строк для прийняття спадщини. З моменту відкриття спадщини і до цього часу відповідач не здійснив дій, направлених на визнання спадщини відумерлою або інших дій, направлених на її відчуження.

Відповідач позов визнав частково. Представник Каланчацької селищної ради пояснив, що вони не здійснювали будь-яких дій щодо спадщини, та не заперечують проти успадкування нерухомого майна позивачем.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання.

Судом встановлено, що після смерті батька позивача
ОСОБА_4
, який помер 18.07.1996року залишився у спадщину житловий будинок
НОМЕР_1
з господарськими забудовами та спорудами, який належав батькові на підставі договору дарування № 137 від 01.02.1993 року. Покійний своє майно не заповів нікому. Оскільки заповіту не було, спадкування будинку відбулося за законом спадкоємцями першої черги в рівних частинах, а саме: по ј частині будинку успадкували мати померлого
ОСОБА_2
, батько
ОСОБА_3
, дружина
ОСОБА_5
та позивач, про що Каланчацькою державною нотаріальною конторою
ІНФОРМАЦІЯ_1
року видано свідоцтво про право на спадщину за законом за реєстраційним
НОМЕР_2
. 22 жовтня 1997 року помер дід позивача
ОСОБА_3
. Після його смерті залишилася спадщина, яка складалася з ј частини того ж житлового будинку з господарськими забудовами та спорудами, яке успадкували позивач
ОСОБА_6
та дружина померлого
ОСОБА_2
в рівних частинах, а саме: по 1/8 кожний, про що Каланчацькою державною нотаріальною конторою
ІНФОРМАЦІЯ_2
року видано свідоцтво про право на спадщину за законом за реєстраційним

НОМЕР_3
. 27 грудня 2007 року померла бабуся позивача
ОСОБА_2
. Після її смерті залишилася спадщина, яка складається з 3/8 житлового будинку
НОМЕР_1
з господарськими забудовами та спорудами, які розташовані в
АДРЕСА_1
, яке покійна заповідала позивачу. Позивач прийняв цю спадщину шляхом фактичного вступу в володіння та розпорядження нерухомим майном і продовжує володіти та користуватися ним до цього часу. Разом з тим, він не має змоги належно оформити спадщину, в зв’язку з пропуском 6-ти місячного строку для прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред’явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

З моменту смерті бабусі
ОСОБА_2
відповідач у справі не заявив будь-яких претензій щодо володіння та управління позивачем майном покійної.

В зв’язку з тим, що між позивачем та відповідачем відсутній спір щодо права на спадщину, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково. При цьому суд враховує, що позивач прийняв спадщину після смерті свого батька і є власником ј частини будинку, після смерті діда є власником 1/8 частини будинку, а тому суд може визнати за ним право на спадщину за заповітом після смерті баби в розмірі 3/8 частини житлового будинку з господарськими забудовами і спорудами.

Керуючись ст.ст. 392, 1268 ЦК України, ст.ст. ст.10,11, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України, суд

Вирішив :

Позов
ОСОБА_1
задовольнити частково.

Визнати за
ОСОБА_1
право на спадщину за заповітом від 21 січня 2002 року, померлої його баби
ОСОБА_2
, яка складається з 3/8 частини житлового будинку і 3/8 частини господарських забудов та споруд, які розташовані в
АДРЕСА_1
.

Визнати за
ОСОБА_1
право приватної власності на 3/8 частини житлового будинку та 3/8 частини господарських забудов та споруд, який розташований в
АДРЕСА_1
.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження та поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя :