У Х В А Л А

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

16 жовтня 2008 року

м. Київ

Колегія суддів Судової палати  у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

головуючого

Яреми А.Г.,

суддів:

Балюка М.І.,

Жайворонок Т.Є.,

Патрюка М.В.,

Барсукової В.М.,

Левченка Є.Ф.,

Перепічая В.С.,

Гнатенка А.В.,

Луспеника Д.Д.,

Прокопчука Ю.В.,

Григор'євої Л.І.,

Лященко Н.П.,

Пшонки М.П.,

Гуменюка В.І.,

Мазурка В.А.,

Романюка Я.М.,

Данчука В.Г.,

Охрімчук Л.І.,

Сеніна Ю.Л.,-

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до спільного
підприємства (далі - СП) “Мехагробуд“, ОСОБА_2 комунального підприємства
“Рівненське міське бюро технічної інвентаризації”, третя особа - приватний
нотаріус Рівненського міського нотаріального округу ОСОБА_3, про визнання
недійсним протоколу зборів засновників, визнання недійсним договору дарування
та визнання права власності на квартиру та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_1 про усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом виселення за
скаргою ОСОБА_2 про перегляд у зв'язку з винятковими обставинами рішення
колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Рівненської
області від 20 лютого 2007 року та ухвали колегії суддів Судової палати у
цивільних справах Верховного Суду України від      6 грудня 2007 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2004 року ОСОБА_1
звернулася із зазначеним позовом, посилаючись на те, що прописана й проживає у
квартирі АДРЕСА_1. За користування квартирою та за комунальні послуги нею
постійно сплачуються відповідні платежі. Вона зверталася до Рівненського
міського виконавчого комітету про приватизацію спірної квартири, але їй було
відмовлено. У жовтні 2004 року ОСОБА_1 дізналася, що 21 жовтня 2004 року
укладений договір дарування квартири АДРЕСА_1. Дарувальником у договорі
виступило СП “Мехагробуд“, а обдарованим є ОСОБА_2, який повідомив її про
виселення з квартири. Ураховуючи викладене, ОСОБА_1 просила задовольнити її
позовні вимоги та визнати недійсним протокол зборів засновників від 3 вересня
2004 року, визнати недійсним договір дарування від 21 жовтня 2004 року та
визнати за нею право власності на спірну квартиру.

ОСОБА_2 звернувся із зустрічним
позовом до ОСОБА_1 про усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом
виселення. Свої вимоги обґрунтовував тим, що він з 1980 року працює в СП
“Мехагробуд“. Оскільки в нього відсутнє власне житло, то він перебував на черзі
для поліпшення житлових умов. Чоловіку відповідачки ОСОБА_1 у 1950 році була
надана на сім'ю у складі чотирьох осіб квартира АДРЕСА_1. У 1999 році ОСОБА_1
розірвала шлюб із чоловіком, але продовжувала проживати в спірній квартирі.
ОСОБА_1 не є учасником підприємства СП “Мехагробуд“, тому вона не має права на
квартиру. Ураховуючи викладене, ОСОБА_2 просив задовольнити його позовні
вимоги.

Рішенням Рівненського міського суду
від 14 листопада 2006 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено. Зустрічний
позов задоволено. Виселено ОСОБА_1 з квартири АДРЕСА_1.

Рішенням апеляційного суду Рівненської області від 20 лютого 2007 року
рішення Рівненського міського суду від 14 листопада 2006 року скасовано.
Позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено. Визнано недійсним протокол зборів
засновників                     СП
“Мехагробуд“  від 3 вересня 2004 року.
Визнано недійсним договір дарування квартири
АДРЕСА_1. У задоволенні зустрічного позову відмовлено.

Ухвалою колегії суддів Судової
палати у цивільних справах Верховного Суду України від 6 грудня 2007 року
касаційну скаргу ОСОБА_2 відхилено. Рішення апеляційного суду Рівненської
області від 20 лютого 2007 року залишено без змін.

22 квітня 2008 року ОСОБА_2 звернувся до Верховного Суду України із заявою
про перегляд рішення колегії суддів судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Рівненської області від 20 лютого 2007 року та ухвали колегії
суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 6 грудня
2007 року за винятковими обставинами, посилаючись на неоднакове застосування
судами одного й того самого положення закону, а саме неоднакове застосування судом касаційної
інстанції положень частини другої статті 338 ЦПК України.

Підставою для перегляду справи за
винятковими обставинами заявник зазначає
пункт 1 частини першої статті 354 ЦПК України - неоднакове застосування
судом касаційної інстанції одного і того самого положення закону.

На підтвердження своїх вимог ОСОБА_2 додав ухвалу колегії суддів Судової
палати у цивільних справах Верховного Суду України від 27 лютого 2008 року у
справі за позовом ОСОБА_4 до СП “Мехагробуд”, треті особи: Рівненська обласна
асоціація по сільському будівництву “Рівнеагробуд”, ОСОБА_5., КП  “Рівненське МБТІ”, приватний нотаріус Рівненського міського нотаріального
округу ОСОБА_3,  про визнання недійсним
договору дарування квартири, визнання недійсним протоколу зборів засновників               СП “Мехагробуд” від 3 вересня 2004 року,
визнання права власності на квартиру. Цією ухвалою
скасовано рішення суду першої інстанції та ухвалу суду апеляційної інстанції, а
справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції з підстав порушення
судами норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного
вирішення справи.

Перевіривши за матеріалами справи наведені в скарзі доводи, колегія суддів
Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України вважає, що в цьому
випадку відсутнє неоднакове застосування судом касаційної інстанції положень
частини другої статті 338 ЦПК України.

Підстави для задоволення скарги
відсутні.

Судові рішення
ухвалено з додержанням
норм матеріального та процесуального
права. Підстав, передбачених статтею 354 ЦПК України для перегляду їх у зв'язку
з винятковими обставинами, не встановлено.

Керуючись
статтями 354, 359 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах
Верховного Суду України

у х в а л и л а :

Скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення апеляційного суду Рівненської області від 20 лютого 2007 року та
ухвалу колегії суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду
України від 6 грудня 2007 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                    А.Г. Ярема

Судді:                        М.І. Балюк                                                  Н.П.
Лященко

В.М. Барсукова                                          В.А.
Мазурок

А.В. Гнатенко                                           Л.І.
Охрімчук

Л.І. Григор'єва                                           М.В.
Патрюк

В.І. Гуменюк                                              В.С.
Перепічай

В.Г. Данчук                                                Ю.В.
Прокопчук

Т.Є. Жайворонок                                       М.П.
Пшонка

Є.Ф. Левченко                                            Я.М.
Романюк

Д.Д.
Луспеник                                            Ю.Л.
Сенін