Апеляційний суд Запорізької області
Справа №
22 - 994 / 2008 р.         Головуючий у 1
інстанції: Воробйов А.В.
Суддя-доповідач:                                                                             Ломейко
РІШЕННЯ

Іменем України

« 04 »
березня 2008 року.                                                                              м.  Запоріжжя.

Колегія суддів
судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у
складі:

Головуючого:                             Бондаря М. С.

Суддів:                                        Ломейко
В.О.

Гончара О.С.

При
секретарі:                            Тахтаул
О.М.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення
Орджонікідзевського районного суду м.
Запоріжжя від 19 грудня 2007 року у справі за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2,  КП ВРЕЖО №1,  третя .особа Орджонікідзевська районна
адміністрація Запорізької міської ради про усунення перешкод у здійсненні прав
власника

ВСТАНОВИЛА:

У квітні
2007 року ОСОБА_1  звернулася до суду з позовом доОСОБА_2,  Кіі ВРЕЖО №1 про усунення перешкод у
здійсненні прав власника.

В
позовні заяві зазначала,  що вона мешкає
у АДРЕСА_1. У 2000 році на фасадній стінці будинку,  біля її балкону відповідачка встановила
кондиціонер. Ні усної,  ні письмової
згоди на встановлення кондиціонеру вона не давала. У зв'язку з тим,  що 2/3 частини кондиціонеру знаходяться на її
стінці,  то вода з кондиціонеру попадає
на її стіну та її дерев'яний балкон та увесь час причиняє усякі незручності. У
2004 році з'явилися перші ознаки руйнування балкону,  а саме руйнування та деформація балконної
рами,  як наслідок тріщина на склі,  грибок на дереві. На її усні прохання зняти
кондиціонер з балкона відповідачка їй відмовила. 28.04.12006 року
Орджонікідзевська рай адміністрація повідомила про те,  що відповідачці було рекомендовано
демонтувати кондиціонер. До теперішнього часу відповідачка не демонтувала
кондиціонер,  внаслідок чого відбувається
поступова руйнація її балкону. З цих підстав просила усунути перешкоди у
здійсненні нею прав власника шляхом демонтажу кондиціонеру.

Рішенням
Орджонікідзевського районного суду м.
Запоріжжя від 19 грудня 2007 року відмовлено у задоволенні позову.

Не погоджуючись
з вказаним рішенням суду,  ОСОБА_1  подала апеляційну скаргу,
в якій посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи
та

неправильне
застосування норм матеріального права,
просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення
позову.

Вислухавши суддю-доповідача,
пояснення учасників апеляційного розгляду,

дослідивши обставини справи та доводи скарги,  колегія суддів вважає,  що апеляційна

скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно
п.2 ч.1  ст. 307 ЦПК України,  за наслідками розгляду апеляційної скарги на
рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати рішення суду
першої інстанції і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

Відмовляючи в
задоволенні позовних вимог суд першої інстанції вважає,  що

позовні вимоги
не доведені.

Проте з таким
висновком суду першої інстанції колегія суддів погодитися не може.

Як
вбачається з матеріалів справи,  на
фасадній стінці біля балконуАДРЕСА_1,  де
мешкає позивачка(а/с 3, 9-13),
відповідачка встановила кондиціонер. Згоди на його установку позивачка
не давала.

Позивачка
зазначає,  що вода з кондиціонеру та
підчас дощу попадає на її стіну,
дерев'яний балкон,  що причиняє їй
незручності,  приводить до руйнування
балконної дерев'яної рами,  шафи.

Зазначені
позивачкою обставини підтверджуються актами комісії ЖЕУ-6 від 06.09.2007р та
від 18.11.2005року(а/с 8,  40),  про те,
що дійсно,  вода з кондиціонера
попадає на балкон позивачки,  в зв'язку з
чим на балконі стали гнить дерев'яні рама і шафа.

Згідно листів Орджонікідзевської районної адміністрації,  Запорізької міської

ради(а/с 4, 5, 6). на звернення ОСОБА_3, «запропоновано ОСОБА_1,  демонтувати

кондиціонер,  а в разі її незгоди
направлений лист до КП «ВРЕЖО №1» з вимогою про

складення протоколу на відповідачку для притягнення її до адміністративної

відповідальності.

Відповідно
до ч.1  ст. 386 ЦК України,  держава забезпечує рівний захист прав усіх
суб'єктів права власності.

Отже,  колегія суддів вважає,  що позивачка довела в суді першої інстанції
порушення її права власності,  яке
потребує судового захисту.

У
відповідності до  ст.  10 ЦПК України,  відповідач повинен також довести за
допомогою: належних та допустимих доказів,
з урахуванням положень  ст.  ст.
57-59 ЦПК України зазначені ним обставини.

Але.
будь яких доказів,  які б спростовували
доводи та докази позивача,  відповідач не
надав і суд на них не посилався,  а тому
і є суперечливий висновок суду першої інстанції,  де він встановивши доведеним факт попадання
води з кондиціонеру на балкон позивачки,
в зв'язку з чим дерев'яні рима та шафа гниють і деформуються,  відмовив в задоволенні позову,  бо позовні вимоги,  на його думку не доведені.

Отже,  оскільки доводи апеляційної скарги про
невідповідність висновків суду обставинам справи обгрунтовані та спростовують
рішення суду першої інстанції від 19.12.2007 року,  тому це рішення підлягає скасуванню
відповідно до п.3 ч.1  ст. 309 ЦПК

України,  з ухваленням нового про задоволення позову
ОСОБА_1 ,     в повному обсязі.

Відповідно до  ст. .88 ЦПК України,  судові витрати покласти на ОСОБА_2

Керуючись  ст.
ст. 88,  209,  218,
307,  309,  313-314,
316-317 ЦПК України,  колегія
суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення
Орджонікідзевського районного суду м.
Запоріжжя від 19 грудня 2007 року по цій справі скасувати та ухвалити
нове наступного змісту: «Позов ОСОБА_1 задовольнити. Зобов'язати ОСОБА_2
демонтувати кондиціонер,  який вона
установила на фасадній стіні між балконами АДРЕСА_1. Стягнути з ОСОБА_2 судові
витрати на користь ОСОБА_1 судовий збір 28гр.,
та 150гр,  за юридичну допомогу.»

Рішення набирає
законної сили з моменту його проголошення,
проте може бути оскаржена протягом двох місяців шляхом подачі касаційної
скарги до Верховного Суду України.