УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2008р.                                                                       м.
Івано-Франківськ

Колегія
суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Івано-Франківської
області в складі:

головуючої                                                          Мелінишин
Г.П.,

суддів                                                                  Бойчука
І.В., Пнівчук О.В.,

секретаря                                                            Самуляк
О.М.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, треті особи на стороні відповідачів готель „Водоспад", ОСОБА_5.
про усунення перешкод в користуванні колодязем, відшкодування матеріальної та
моральної шкоди за апеляційною скаргою ОСОБА_2., ОСОБА_3. та ОСОБА_4. на
рішення Яремчанського міського суду від 08.11.
2007 року, -

встановила:

Рішенням
Яремчанського міського суду від 08.11.2007
року частково задоволено позов ОСОБА_1. Стягнуто на його користь в солідарному
порядку з ОСОБА_2., ОСОБА_3., ОСОБА_4. 10219
грн.
матеріальної, 7500  грн.  моральної шкоди та судові витрати.

На дане рішення
ОСОБА_2., ОСОБА_3. та ОСОБА_4. подали апеляційну скаргу. Зазначають, що рішення
суду не відповідає фактичним обставинам справи і є необгрунтованим. Судом не
враховано, що стічні води від житлового масиву поАДРЕСА_1 та інших
будинків сектору приватної забудови міста по каналізаційній мережі надходять до
каналізаційного колектора по вул. Петраша -
Свободи колишньої бази

Справа № 22-ц-74 /2008р.                           Головуючий у 1 інстанції Гребик
Л.В.

Категорія     19                                                   Доповідач
Мелінишин Г.П.

2

відпочинку
„Прикарпаття". Колектор знаходиться в аварійному стані. Внаслідок цього не
очищені стічні води при переповненні від природних опадів чи причин технічного
характеру можуть потрапляти на рельєф місцевості, водні об"єкти, в т. ч.1
до криниці поблизу будинку заявника.

Вказана
криниця знаходиться, крім того, в 5
м від залізничної колії та канави згідно плану зовнішніх сантехнічних меж.
Не враховано також судом, що позивач здійснював водокористування за допомогою
технічних пристроїв (водяного насосу) без відповідного на те дозволу. Поза
увагою суду залишилась і та обставина, що показниками забруднення води може
бути збільшення вмісту шкідливих речовин в порівнянні з результатами попередніх
досліджень для одного і того сезону. Позивач же попередніх досліджень (для
порівняння збільшення вмісту хлоридів, аміака і т.п.) не представив. Не враховано також і той факт, що колодязь
не облаштований згідно вимог санітарних правил. Суд безпідставно зіслався як на
доказ забруднення грунту каналізаційними стоками на протокол дослідження грунту
на нітрати, тоді як дослідження повинно було проводитись на амоній.

Судом не
дано також правильної оцінки і акту Державного управління охорони навколишнього
природного середовища від 12.12.2006
року, яким встановлено, що стічні води з пошкодженого колектора не
скидалися. В ході розгляду справи було встановлено, що всього 26 об"єктів
в цьому районі самовільно випускають стічні води (в т.ч. суб"єкти
підприємницької діяльності, власники житлових будинків), яким міськвиконкомом
було рекомендовано прийняти диференційовану дольову участь в фінансуванні робіт
по водопостачанню та каналізуванню будинків і споруд та визначена частка оплати
за ремонт і реконструкцію мережі після повені. Однак вказані особи до участі в
справі в якості відповідачів судом залучені не були. Закриваючи провадження в
частині позову до Яремчанської міської ради суд не звернув увагу, що саме
виконавчим органам місцевих рад делеговані повноваження щодо вжиття необхідних
заходів по ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій та залученню у
встановленому законом порядку до цих робіт підприємств, установ, організацій та
населення. Суд також не звернув увагу і на ту обставину, що в актах перевірок
по заявах позивача вказується тільки на факт забруднення води, але джерело
забруднення не встановлено, геодезичні дослідження не проводились. Посилаючись
на зазначені обставини просили рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення,
яким в позові відмовити.

В
засіданні апеляційного суду апелянти ОСОБА_2., ОСОБА_4. та їх представники
доводи скарги підтримали з наведених у ній мотивів.

Представники ОСОБА_1. доводів скарги не визнали, посилаючись на
обґрунтованість висновків суду.

3

Вислухавши
доповідача, пояснення сторін і їх представників, думку представника третьої
особи, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що
апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно
до ст. ст. 1166, 1167 ЦК
України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також
шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала. Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній
особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою,
яка її завдала, за наявності її вини.

Як
вбачається з матеріалів справи позивач є водокористувачем питної води, забір якої
проводиться ним з колодязя, що знаходиться поблизу його будинковолодіння по
АДРЕСА_1. Альтернативного джерела питної води в даній місцевості немає і
вказаний колодязь використовується на тих же умовах власниками сусідніх
земельних ділянок.

В
судовому засіданні з"ясовано, що в грудні 2006 року на вході в каналізаційний колектор на рельєф
місцевості потрапили стічні води, внаслідок чого каналізаційними стоками було
забруднено земельну ділянку розміром 60
м2, а також колодязь, що використовується позивачем. Судом встановлено, що
забруднення земельної ділянки та колодязя мало місце з вини відповідачів, які
без відповідного на те дозволу скидали каналізаційні стоки в колектор, який
крім того, як виявлено при обстеженні каналізаційних мереж, перебуває в аварійному
стані і через відповідні пошкодження його власником не експлуатується. Наведені
обставини підтверджуються, зокрема, актом Державного управління охорони
навколишнього середовища в Івано-Франківській області від 12.12.2006 року, протоколом
вимірювання вмісту показників складу, властивостей грунтів від 15.12.2006 року, протоколом
вимірювання показників складу та властивостей проб води від 27.12.2006 року,
результатами перевірок звернень позивача обласною санепідемстанцією від 29.12.2006 року,
протоколами дослідження питної води від 13.06.2007
року.

Як
вбачається з результатів дослідження проб води з вказаного колодязя, що
проведене санепідемстанцією, вона не відповідає вимогам санітарних правил по
окислюваності та вмісту аміаку, що свідчить про наявність свіжого органічного
забруднення і є непридатна для вживання.

Наведеними вище доказами спростовуються твердження апелянтів про те, що
судом не здобуто доказів спричинення позивачу збитків саме їхніми діями,
оскільки не виключено інше джерело забруднення, з якого тривалий час мало місце
потрапляння каналізаційних стоків в спірний колодязь.

4

Що
стосується посилань апелянтів на самочинне використання позивачем питної води з
даного колодязя, а звідси і безпідставність його вимог щодо заподіяння збитків,
то колегія суддів їх до уваги не приймає.

Відповідно
до ст. 47 Водного
кодексу України ОСОБА_1. вправі використовувати даний колодязь на умовах
загального водокористування без надання відповідних дозволів.

З
матеріалів справи вбачається, що для відновлення порушеного цивільного права
позивача на водокористування необхідно облаштувати нове джерело питної води та
проведення до будинку позивача водопроводу.

Враховуючи,
що водопровід в даний час проведено, суд обґрунтовано стягнув з відповідачів,
як заподіювачів збитків, на користь ОСОБА_1. вартість робіт по облаштуванню
нового джерела питної води в розмірі 10219
грн.
На спростування вказаної суми будь-яких доказів відповідачами не
представлено.

Колегія
суддів не може взяти до уваги також і доводи апелянтів щодо незалучення до
участі в справі інших відповідачів, матеріалами справи щодо яких підтверджено
самовільні випуски каналізаційних стоків.

Відповідно
до ст. 30 ЦПК
України саме позивач вказує на відповідача, як на особу, що порушує його права
і саме позивач визначає, до кого пред'явити позов. Крім того, з матеріалів
справи вбачається, що в результаті інвентаризації самовільних випусків стічних
вод від об'єктів у цьому районі обліковано в загальному 26 об'єктів, однак не
підтверджено, що вони є порушниками цивільних прав позивача.

Що
стосується моральної шкоди, то суд прийшов до правильного висновку, що така
спричинена позивачу внаслідок порушення відповідачами його прав. При визначенні
розміру шкоди суд правильно виходив з вимог розумності і справедливості, врахував
необхідність вжиття позивачем додаткових заходів для організації його життя та
складність їх, зважаючи на його вік, душевні страждання та інші обставини, які
мають істотне значення.

Колегія
суддів приходить до висновку, що справа судом першої інстанції розглянута повно
і об'єктивно, а рішення постановлено з дотриманням вимог матеріального та
процесуального права.

Доводи
апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому підстав для її
задоволення не вбачається.

Керуючись ст.
ст. 218, 307, 308, 313-315,
317 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 відхилити, а рішення
Яремчанського міського суду від 8 листопада 2007 року залишити без зміни.

5

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути
оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України
протягом двох місяців з дня набрання нею законної сили.