2008 року            Піщанський районний
суд Вінницької  області в  складі:                    головуючого
судді         Фартух О.І.
розглянувши у відкритому, виїзному
судовому засіданні в с. Трудовий Піщанського району Вінницької області  в приміщенні ВК-59, справу за позовом  прокурора Староміського району м. Вінниця в
інтересах міської клінічної лікарні швидкої допомоги  до ОСОБА_1 про стягнення 2002 гривнів коштів
витрачених закладом охорони здоров»я на лікування потерпілого від злочину,  -
просив стягнути з ОСОБА_1 2002 гривнів завданих збитків медицинському  закладу внаслідок стаціонарного лікування
потерпілого від злочину.
В судовому засіданні прокурор  позов підтримав та пояснив , що 6 січня 2007
року СВ Староміського РВ УМВС України у Вінницькій області було порушено
кримінальну справу за ч. 1 ст. 121 КК України відносно ОСОБА_1 по факту
умисного спричинення ним тілесних ушкоджень гр.ОСОБА_2 та ОСОБА_3.
р. кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_1 направлено з обвинувальним
висновком до Староміського районного суду м. Вінниці.
2007 року Староміським районним судом м. Вінниці винесено вирок, згідно з яким
ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України
та призначено  покарання у вигляді 5
років позбавлення волі.
КК України, до даного  вироку  частково приєднано невідбуту частину
покарання за вироком Ленінського районного суду м. Вінниця від 27.09.2006 року
та визначено остаточну міру покарання у вигляді 6 років позбавлення волі.
до інформації, отриманої з Вінницької міської клінічної лікарні швидкої  медицинської допомоги, потерпілий у
кримінальній справі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 перебували на стаціонарному лікуванні з
6 січня 2007 року по 16 січня 2007 року, тобто 10 календарних днів. Вартість
одного  «ліжко дня» складає 100 грн. 10
коп..       Таким чином, на лікування
потерпілих від злочинних дій
засудженого ОСОБА_1 заклад охорони
здоров "я поніс витрати у сумі 2002 грн.
93 - 1 Кримінально-процесуального кодексу України передбачено що кошти, витрачені
закладом охорони здоров'я на стаціонарне лікування особи, потерпілої від
злочину стягуються судом при постановленні вироку за позовом закладу охорони
здоров'я, органу Міністерства фінансів України або прокурора в порядку,
передбаченому статтею 28 та частинами другою і третьою статті 93 цього Кодексу.
коли при постановленні вироку судом рішення про відшкодування коштів,
витрачених на стаціонарне лікування потерпілого, не було прийнято, стягнення їх
провадиться в порядку цивільного судочинства за позовом зазначених осіб.
медицінського закладу на стаціонарне лікування осіб потерпілих від злочину  підтверджено довідками № 01 - 26/805 від 03.06.2008
добровільному порядку відповідач не відшкодовує шкоду, а тому позивач просить
його вимоги задовольнити.
Відповідач, отримавши копію позовної заяви та
матеріали до нього, не представив суду своїх заперечень, однак в судовому
засіданні позовних вимог не визнав. Вважає, що надавши допомогу потерпілим у
придбанні необхідних медицінських препаратів, нести будь які інші витрати не
наполягає на задоволенні своїх вимог і просить суд про постановлення рішення.
позивача та відповідача, дослідивши письмові докази в справи, суд вважає позов
обґрунтованим та таким , що підлягає до задоволення в повному обсязі.
до вимог ст. 1195 ЦК України, фізична або юридична особа, яка завдала шкоди
каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я фізичній особі, зобов'язана
відшкодувати потерпіло­му заробіток (дохід),
втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення  про­фесійної або загальної працездатності, а
також відшкодувати додаткові вит­рати, викликані необхідністю посиленого
харчування, санаторно-курортного
придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо.
фізичній особі каліцтвом або іншим ушкодженням здо­ров'я, відшкодовується без
урахування пенсії, призначеної у зв'язку з втратою здоров'я, або пенсії, яку
вона одержувала до цього, а також інших доходів.
завдана   неправомірними   рішеннями,
діями   чи бездіяльністю особистим
немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну
фізичної або юридичної особи, відшкодо­вується в повному обсязі особою, яка її
яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо во­на доведе, що
шкоди завдано не з її вини ( ст. 1166 ЦК України ).
Судовим
вироком  встановлено винність відповідача
у заподіянні тілесних ушкоджень потерпілим, а оскільки їх стаціонарне лікування
було викликано отриманням ушкоджень, він зобов»язаний нести

3.

майнову відповідальність за витрати
понесені закладом охорони здоров»я на лікування потерпілих.

Осадчий В.І., як особа яка завдала шкоди, не
довів, що шкоди завдано не з його вини.

Керуючись
ст.ст. 1166, 1195 ЦК,  ст.. 213-215  ЦПК
України  суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні
вимоги задовольнити.

У
відшкодування заподіяної шкоди стягнути з ОСОБА_1, мешканця АДРЕСА_1,
відбуваючого покарання в установі ВК-59 с. Трудовий Піщанського району
Вінницької області 2002 гривнів на користь Вінницької міської клінічної лікарні
швидкої допомоги ( вул.. Київська 68 ) р/р 0002, ГУДКУ у Вінницькій
області, МФО 802015 код доходів 24060300;
51 гривнів судового збору на користь держави та 30 гривнів у відшкодування
витрат на інформаційно-технічний розгляд справи.

Рішення
може бути оскаржено апеляційному суду Вінницької області через Піщанський
районний суд шляхом подачи заяви про оскарження в 10 денний термін від дня
проголошення рішення і апеляції в 20 денний термін від дня подачи заяви.

С
У Д Д Я: