Справа № 22ц-1997/2008
Категорія - цивільна                                            Головуючий
у першій інстанції - Кулініч Ю.П.
Доповідач - Заболотний
і м е н е м       У к р а ї н и
ц і й н и й   с у д   Чернігівської  області
головуючого  судді  -  Литвиненко І.В.
суддів  -
Заболотного В.М.,  Скрипки А.А.
секретарі  -  Штупун О.М.
з участю  - адвоката ОСОБА_5, представника третьої
розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Деснянського
районного суду м.Чернігова від 23 вересня 2008 року по справі за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, Першої Чернігівської  державної нотаріальної контори про визнання
недійсним свідоцтв  про право на
рішенням Деснянського райсуду м.Чернігова від 23.09.2008
року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено. Суд першої
інстанції прийшов до висновку, що заява ОСОБА_1 від 18.07.2005 року про
відступлення частки у статутному фонді ТОВ „Вікінг-МВ” на користь позивачки
сама по собі не є правочином, який зумовлює перехід права власності. Таким
чином, перехід частки в розмірі 60% у статутному капіталі товариства від
ОСОБА_6 до ОСОБА_1 не відбувся. А тому, свідоцтва про право на спадщину за
законом на ім'я ОСОБА_2 та ОСОБА_3 виданні на законних підставах.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить
скасувати зазначене рішення суду та постановити нове рішення, яким задовольнити
її позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та процесуального права. Вказує, що учасник
товариства має право продати чи іншим чином відступити частку у статутному
капіталі, що передбачено ст.53 Закону України „Про господарські товариства”,
тобто не обмежений лише договорами купівлі-продажу, міни, дарування, як це
зазначив суд. Чинним законодавством прямо не передбачено, що учасник товариства
набуває права на придбану ним частку статутного капіталу лише після  проведення державної реєстрації змін до
установчих документів. Відповідно до ст.334 ЦК України, право власності у
набувача виникає в момент передачі майна, Тобто, ОСОБА_1 стала власником 60%
статутного фонду ТОВ „Вікінг-МВ”, коли 18.07.2005 року, на загальних зборах
товариства, ОСОБА_6 відступив їй частину своєї частки у статутному фонді.

Також, помилковим є висновок суду, що
заява про відступлення частки у статутному капіталі не є правочином, який
зумовлює перехід права власності. Дана дія є одностороннім правочином, що і
зазначено в рішенні господарського суду Чернігівської області від 23.10.2007
року. В даному випадку, односторонній правочин щодо відступлення частини частки
у статутному капіталі ТОВ „Вікінг-МВ”, вчинений ОСОБА_6, зумовив втрату останнім
права власності на зазначену частину частки, та відповідно, набуття права
власності на вказану частку позивачкою.

Заслухавши суддю-доповідача,
пояснення учасників судового розгляду, перевіривши доводи скарги та матеріали
справи, апеляційний суд приходить до
висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, виходячи з
наступного.

Згідно ст.1301 ЦК України, свідоцтво
про право на спадщину визнається
недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій  воно видане, не мала права на спадкування, а
також у інших випадках, встановлених законом.

По
справі встановлено, що учасниками ТОВ „Вікінг-МВ” були ОСОБА_6 з часткою 65%
статутного капіталу та ОСОБА_1 - 35% статутного капіталу, що підтверджується
статутом товариства, зареєстрованим розпорядженням Чернігівського міського
голови №92-р від 18.03.2004 року (а.с.16-17). ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 загинув
(а.с.14), і після його смерті відкрилася спадщина. Спадкоємцями померлого у
рівних частках є позивачка, її неповнолітня донька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, та
батьки ОСОБА_6 - ОСОБА_2 і ОСОБА_3, яким були видані відповідні свідоцтва про
право на спадщину (а.с.15-16).

Відповідно
до ст.4 Закону України „Про господарські товариства”, установчі документи
повинні містити відомості про вид товариства, предмет і цілі його діяльності,
склад засновників та учасників, найменування та місцезнаходження, розмір та
порядок утворення статутного капіталу, порядок розподілу прибутків та збитків,
склад та компетенцію органів товариства та порядок прийняття ними рішень,
включаючи перелік питань, по яких необхідна кваліфікована більшість голосів,
порядок внесення змін до установчих документів та порядок ліквідації і
реорганізації товариства.

Згідно ст.51 ЗУ „Про господарські
товариства”, установчі документи товариства з обмеженою відповідальністю, крім
відомостей, зазначених у статті 4 цього Закону, повинні містити відомості про
розмір часток кожного з учасників, розмір, склад та порядок внесення ними
вкладів.

Статтею 7 вищевказаного Закону
передбачено, що зміни, які сталися в установчих документах товариства і які
вносяться до державного реєстру, підлягають державній реєстрації за тими ж
правилами, що встановлені для державної реєстрації товариства.

Товариство зобов'язане у п'ятиденний
строк повідомити орган, що провів реєстрацію, про зміни, які сталися в
установчих документах, для внесення необхідних змін до державного реєстру.

Виходячи з цього, твердження апелянта
про те, що в липні 2005 року ОСОБА_6 відступив їй 60% статутного капіталу ТОВ
„Вікінг-МВ”, в зв'язку з чим розмір спадкового майна її покійного чоловіка
становив лише 5% статутного капіталу товариства, що складає 3633грн. 50коп., не
можуть бути взяті до уваги.

Так, з протоколу №6 зборів учасників
ТОВ „Вікінг-МВ” від 18.07.2005 року вбачається, що ОСОБА_6 заявив про
відступлення частини належної йому в статутному капіталі частки, а саме 60% на
користь ОСОБА_1, на що було отримано згоду всіх учасників товариства (а.с.5). В
зв'язку з цим було затверджено нову редакцію статуту, згідно якого частки
учасників у статутному капіталі становлять: ОСОБА_6 3633,50грн. або 5%
статутного капіталу; ОСОБА_1 108166,50грн. або 95% статутного капіталу
(а.с.8-9).

Але, як вбачається з матеріалів
справи, дана редакція статуту ТОВ „Вікінг-МВ” не була зареєстрована у порядку,
передбачену чинним законодавством. Згідно рішення господарського суду
Чернігівської області від 23.10.2007 року, залишеним без змін постановою
Київського апеляційного господарського суду від 29.01.2008 року, вказана
обставина була підставою для відмови в задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 про
визнання дійсною заяви ОСОБА_6 про відступлення частини належної йому частки у
статутному фонді товариства „Вікінг-МВ” позивачці в розмірі 60%, що відповідно
до ст.61 ЦПК України, не підлягає доказуванню. А тому, суд вірно відмовив
ОСОБА_1 у задоволенні її позовних вимог щодо визнання недійсними свідоцтв про
право на спадщину за законом, виданих ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Крім
того, відповідно до ст.308 ч.2 ЦПК України, не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

За таких обставин, рішення
суд першої інстанції є законним і обґрунтованим, постановленим з дотриманням
норм матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги не
дають підстав для його скасування.

На підставі наведеного та керуючись
ст.ст.303, 307-308, 313-315, 317, 319
ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити,
а рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 23 вересня 2008 року - залишити
без змін.

Ухвала  набирає
законної  сили  з
моменту  її  проголошення,
але  може бути оскаржена в касаційному
порядку до Верховного Суду України протягом
двох  місяців.

Головуючий:                                        Судді: