Справа № 22ц-1924/2008
Головуючий у 1-й інстанції - Гнип о.і.
Категорія - цивільна
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ           УКРАЇНИ

18 листопада 2008 року

м. Чернігів

Апеляційний
суд Чернігівської області у складі:

головуючого-судді

іваненко
л.в.,

суддів:

ішутко
в.м.,  Квача м.О.,

при секретарі

сетченко н.м.,

за участю:

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Семенівського районного суду
Чернігівської області від 17 вересня 2008 року по справі за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про витребування майна із чужого незаконного володіння та відшкодування
моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

В липні 2008 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому просила
витребувати від ОСОБА_2належний їй мопед, вартістю 7000 грн., стягнути з
відповідача у відшкодування моральної шкоди 3000 грн. та судові витрати. Свої
позовні вимоги мотивувала тим, що в травні 2006 року вона уклала усний договір
з відповідачем, згідно якого придбала для свого онука новий мопед. За вказаний
мопед вона сплатила ОСОБА_2. 7 тис. грн. На другий день після придбання мопеду
відповідач забрав його. До часу звернення до суду з позовом, ОСОБА_2. не
повернув позивачці ні мопеда, ні сплачені за нього кошти.

Оскаржуваним рішенням Семенівського районного суду від 17 вересня 2008 року
позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2на користь ОСОБА_12000 грн. боргу
та 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної
справи. Стягнуто з ОСОБА_2в доход держави державне мито в розмірі 51 грн. В
решті позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення скасувати і ухвалити нове,
яким задовольнити позов в повному обсязі та витребувати у відповідача належний
їй мопед, вартістю 7000 грн.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що рішення суду постановлене з
порушенням норм матеріального та процесуального права, з неповним з”ясуванням
обставин, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають
обставинам справи. Факт отримання відповідачем 7000 грн. за мопед
підтверджується матеріалами перевірки та постановою про відмову в порушенні
кримінальної справи. Апелянт зазначає, що посилання суду на те, що постанова
про відмову в порушенні кримінальної справи винесена вже після дій з мопедом не
носить під собою ніякого підгрунтя, так як вона могла бути винесена тільки
після вчинення будь-якого вчинку. Посилання суду на ст.218 ч.1 абз.2 ЦК України
апелянт вважає помилковим, оскільки в даному випадку був укладений договір
роздрібної купівлі-продажу.

Вислухавши
суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної
скарги, апеляційний  суд вважає, що вона
підлягає задоволенню, а рішення суду в частині задоволення позовних вимог  та стягнення судових витрат - скасуванню, з
ухваленням нового рішення, виходячи з наступного.

Задовольняючи частково позовні вимоги і стягуючи на користь
позивачки 2000 грн., суд першої інстанції виходив з того, що між сторонами був
укладений попередній договір відповідно до ст.635 ЦК України, згідно якого
сторони зобов”язалися укласти у майбутньому договір купівлі-продажу мопеду і
цей договір є дійсним в силу вимог ч.2 ст.218, ч.1 ст.570 ЦК України. Його
укладення підтверджується наданим
позивачем відповідачу завдатку у 2000 грн., прийняття та розмір якого не
оспорюється відповідачем.

Проте, до такого висновку суд першої інстанції дійшов в порушення
вимог матеріального права, тому рішення суду підлягає частковому
скасуванню  з таких підстав.

Статтею 635 ЦК України
передбачено, що попереднім є договір, сторони якого зобов”язуються протягом
певного строку укласти договір в майбутньому на умовах, встановлених попереднім
договором.

Попередній договір
укладається у формі, встановленої для основного договору, а якщо форма
основного договору не встановлена - у письмовій формі.

Суд помилково прийшов до
висновку, що між сторонами був укладений попередній договір купівлі - продажу
мопеду, оскільки будь - якого документу на підтвердження укладення попереднього
договору у відповідності до вимог ст.635 ЦК України, сторонами представлено не
було.

Пославшись на те, що
зазначений висновок підтверджується наданим відповідачем завдатком в сумі 2000
грн. згідно з ч.1 ст.570 ЦК України, суд не взяв до уваги положення ст.547 ЦК
України, за вимогами якої правочин щодо забезпечення виконання зобов”язань
вчиняється у письмовій формі, недотримання якої має наслідком нікчемність
правочину.

Оскільки в справі відсутні
належні докази на підтвердження наявного договору завдатку, висновок суду щодо
укладення попереднього договору купівлі - продажу не відповідає нормам
матеріального права та обставинам справи.

Відповідно до вимог ст.208 ЦК
України, у письмовій формі вчиняються правочини фізичних осіб між собою на
суму, що перевищує у двадцять і більше разів розмір неоподаткованого мінімуму
доходів громадян, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 ЦК України.
Зазначеною статтею передбачено, що усно вчиняються правочини, які повністю
виконуються сторонами у момент їх вчинення, за винятком правочинів, які
підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, а також
правочинів, для яких недодержання письмової форми має наслідком їх недійсність.

З матеріалів справи
вбачається, що між ОСОБА_1. таОСОБА_2 в усній формі в травні 2006 року був
укладений договір купівлі - продажу мопеду, за умовами якого ОСОБА_2.  передав майно, а ОСОБА_1 заплатила 7000 грн.

Зазначені обставини повністю
знайшли своє підтвердження в матеріалах справи і зокрема підтверджені
поясненнямиОСОБА_2. та самого ОСОБА_2(а.с.38-40), згідно до яких ОСОБА_1
передала відповідачу частинами 7000 грн., а ОСОБА_2. ОСОБА_1. - мопед. Таким
чином, договір купівлі - продажу вчинений у формі, передбаченою ст.ст. 206, 208
ЦК України і є дійсним відповідно до приписів ст. 218 ЦК України.

В подальшому ОСОБА_1 передала
мопед ОСОБА_2. для проведення ремонту та подальшого його продажу, однак
останній не повернув майно позивачці, доручення по продажу не виконав та
відмовився повернути його вартість, стверджуючи, що на ремонт поніс витрати в
сумі 470 доларів, які позивачка відмовляється заплатити.

Враховуючи, що власником спірного майна є ОСОБА_1, а ОСОБА_2. утримує майно
без законних підстав, вимоги про витребування майна в силу ст. 387 ЦК України
підлягають задоволенню, при цьому, на користь позивачки підлягають стягненню
витрати на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи в сумі 60 грн.

Таким чином, оскільки відповідно до ч.4 п.1 ст.309 ЦПК України, підставою
для скасування рішення суду першої інстанції є порушення або неправильне
застосування норм матеріального або процесуального права, а суд першої
інстанції допустив неправильне застосування норм матеріального права, тому
апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції в
частині задоволення позову та стягнення на користь ОСОБА_12000 грн. і  стягнення судових витрат підлягає скасуванню,
з ухваленням нового рішення по суті заявлених вимог.

Керуючись ст.ст. 208, 218, 387, 657 ЦК України, ст.ст. 209, 218, 303, 307,
ч.1 п.4 ст. 309, 313, 316, 317, 319 ЦПК України, апеляційний суд,

В И
Р І Ш И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Семенівського районного суду Чернігівської області від 17 вересня
2008 року в частині задоволення позову та стягнення судових витрат - скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Зобов”язати ОСОБА_2 повернути ОСОБА_1 мопед, вартістю 7000 грн., а у разі
відсутності зазначеного мопеда при виконанні рішення суду, стягнути з ОСОБА_2
на користь ОСОБА_1 7000 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 60 грн. в повернення витрат на ІТЗ та
35 грн. судового збору до місцевого бюджету м.Чернігова.

В іншій частині рішення суду залишити без зміни.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути
оскаржено до Верховного Суду України в касаційному порядку протягом двох
місяців з дня проголошення.

Головуючий:
Судді: