Справа
№2-3740/08
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

07 листопада 2008 року
Красноармійський
міськрайонний суд Донецької області

у складі:          головуючого  судді     ПЕЛЕП
Ю.К.

при секретарі              Григор'євій С.В.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні в залі суду м.Красноармійськ справу за позовом ОСОБА_1 до Красноармійської
міської ради про визнання права власності, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідача
Красноармійської міської ради про визнання права власності. В обґрунтування
заявлених вимог пояснила, що є власником квартири АДРЕСА_1. Дана квартира
належить їй на підставі договору купівлі-продажу №1-1/291 від 23.10.2003 року,
зареєстрованому Донецькою товарною біржею «Партнер», згідно якого в її
власність перейшли Ѕ частина загальної площі 7/20 жилого будинку - 35,3 кв.м, в
тому числі жилої - 19,8 кв.м та Ѕ  2-1
коридору, Ѕ 2-2 кухні, Ѕ 2-3, 2-4 жилих кімнат, 1/4В сараю, 1/6Д туалету, 1/6
туалету, 1/6 ІІ водопроводу, а також на підставі договору міни від 01.11.2003
року, посвідченого приватним нотаріусом Красноармійського міського
нотаріального округу Донецької області, згідно якого в її власність перейшли
1/2 2-1, 1/2 2-1 коридора, Ѕ 2-2 кухні, Ѕ 2-3, Ѕ 2-4 жилих кімнат, 1/4В сараю,
1/6Д туалету, 1/6ІІ водопроводу, житловою площею 7/20 частин 19,8 кв.м,
загальної площею 35,3 кв.м, що складає 7/40 ідеальних долей. Вказані договори
зареєстровані в Красноармійському бюро технічної інвентаризації, про що
свідчать витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно та дані
технічного паспорту на житловий будинок, згідно яких їй належить 14/40 часток
вказаного будинку з відповідними спорудами та побудовами. В неї виникла потреба
у продажі придбаної квартири, однак в нотаріальному посвідченні договору
купівлі-продажу від 23.10.2003 року було відмовлено з тих підстав, що договір,
укладений на товарній біржі, не має юридичної сили. Вона просить визнати за нею
право власності на майно, набуте нею за договором купівлі-продажу №1-1/291 від
23.10.2003 року.

Представник відповідача Красноармійської міської ради не заперечує проти
задоволення позовних вимог позивачки.

Представник третьої особи - Донецької товарної біржи «Партнер» надав суду
заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнав.

Вислухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають
задоволенню.

У судовому засіданні встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу
№1-1/291 від 23.10.2003 року, зареєстрованому Донецькою товарною біржею
«Партнер», позивачка придбала 7/40 частин жилого будинку з відповідною частиною
надвірних будівель та споруд, що знаходиться АДРЕСА_1, розташованих на
земельній ділянці Красноармійської міської ради. Жилий будинок складається з
однієї будівлі загальною площею 114,0 кв.м, в тому числі жилої 65,3 кв.м,
надвірних будівель та споруд - 2 сараїв, туалету, паркану, замощення,
водопроводу. В конкретне користування до позивачки перейшли Ѕ частина загальної
площі 7/20 жилого будинку - 35,3 кв.м, в тому числі жилої - 19,8 кв.м, Ѕ  2-1 коридору, Ѕ 2-2 кухні, Ѕ 2-3, 2-4 жилих
кімнат, 1/4В сараю, 1/6Д туалету, 1/6 туалету, 1/6ІІ водопроводу (а.с.9).

Крім того, на підставі договору міни від 01.11.2003 року, посвідченого
приватним нотаріусом Красноармійського міського нотаріального округу Донецької
області, ОСОБА_1. придбала ще 7/40 долей вищевказаного жилого будинку, а саме,
в її власність перейшли 1/2 2-1, 1/2 2-1 коридора, Ѕ 2-2 кухні, Ѕ 2-3, Ѕ 2-4
жилих кімнат, 1/4В сараю, 1/6Д туалету, 1/6ІІ водопроводу, житловою площею 7/20
частин 19,8 кв.м, загальної площею 35,3 кв.м (а.с.7).

Згідно реєстраційного посвідчення Красноармійського БТІ та даних технічного
паспорту ОСОБА_1. входить в коло власників будинку АДРЕСА_1 і їй на праві
приватної власності належить 14/40 часток даного майна (а.с.10-12, 13).

Оформлений на Донецькій товарній біржі «Партнер» договір
купівлі-продажу  частини квартири не має
юридичної сили, тому позивачка на даний час не вправі розпорядитися придбаним
майном.

У відповідності зі ст.15 Закону України «Про товарну біржу» угоди,
зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню і вважаються
укладеними з моменту їх реєстрації.

Всі умови договору купівлі-продажу нерухомості від 23.10.2003 року були
виконані.

Згідно ст.220 ч.2 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних
умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне чи
часткове виконання договору, але одна зі сторін ухилилася від його
нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі
наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Згідно ст.13 Закону України «Про власність» об'єктами права приватної
власності є житлові будинки, квартири, а також інше майно споживчого і
виробничого  призначення.

Суд вважає, що є всі підстави для визнання за позивачкою права власності
на  майно, розташоване АДРЕСА_1, набуте
за договором купівлі-продажу №1-1/291 від 23.10.2003 року, зареєстрованого
Донецькою товарною біржею «Партнер».

Керуючись ст.ст.130, 174, 209, 212-215 ЦПК України, ст.220 ЦК України,
ст.15 ЗУ «Про товарну біржу», ст.ст.13, 48 ЗУ «Про власність», суд -

В И Р І Ш И В:

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на майно,
що складає 7/40 частин жилого будинку з відповідною частиною надвірних будівель
та споруд, що знаходиться АДРЕСА_1, набуте за договором купівлі-продажу
№1-1/291 від 23.10.2003 року, зареєстрованого Донецькою товарною біржею
«Партнер», а саме, на Ѕ частину загальної площі 7/20 жилого будинку - 35,3
кв.м, в тому числі жилої - 19,8 кв.м, Ѕ
2-1 коридору, Ѕ 2-2 кухні, Ѕ 2-3, 2-4 жилих кімнат, 1/4В сараю, 1/6Д
туалету, 1/6 туалету, 1/6ІІ водопроводу.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду
Донецької області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з
дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної
інстанції або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Суддя