Справа
№2-487
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2008 року

смт.Черняхів

Черняхівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого-судді:

Моніча Б.С.

при секретарі:

Юрченко Т.Р.

з участю сторін:

ОСОБА_1
,
ОСОБА_2
.

представників відповідачів:

ОСОБА_3
.,
ОСОБА_4
.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Черняхові справу за позовом

ОСОБА_1
до
ОСОБА_2
та
ОСОБА_8
про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, –

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1
звернулась до суду із позовом, в якому зазначила, що
ІНФОРМАЦІЯ_1
померла її мати
ОСОБА_5
Після її смерті відкрилася спадщина, до якої входить частина житлового будинку та частина земельної ділянки.

У встановлений законом термін позивачка не прийняла спадщину через те, що між спадкодавцем та
ОСОБА_2
., який успадкував спадщину, була домовленість, що він складе заповіт на ім’я позивачки та на ім’я його дочки
ОСОБА_6
. Спочатку
ОСОБА_2
склав такий заповіт, однак на даний час заявив, що заповіт скасовує і складе новий на ім’я його дочки.

Ці причини пропуску строку для подачі заяви про прийняття спадщини позивачка вважала поважними та просила визначити їй додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті матері в двадцять днів з дня набрання рішенням законної сили.

Під час розгляду справи позивачка свій позов підтримала, відповідач
ОСОБА_2
та його представник позов не визнали, вважали, що поважних причин у позивачки для пропуску строку для подачі заяви про прийняття спадщини не було. Представник відповідача
ОСОБА_8
позов визнав, вважаючи, що його слід задовольнити, оскільки позивачка на час смерті спадкодавця постійно проживала з нею, хоча і без реєстрації.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши та з’ясувавши на умовах змагальності всі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог та заперечень, та ті письмові докази, що були подані ними до суду, суд приходить до висновку, що пред’явлений
ОСОБА_1
позов задоволенню не підлягає.

Факт того, що
ОСОБА_2
та
ОСОБА_1
є спадкоємцями після смерті спадкодавця
ОСОБА_5
підтверджується матеріалами справи (а.с.4-6, 8, 11) та, крім того, не оспорювалися ніким із сторін.

Разом з тим, названа
ОСОБА_1
причина пропуску строку для подачі заяви про прийняття спадщини не може вважатися поважною, виходячи з наступного.

Фактично
ОСОБА_1
в своїх поясненнях стверджує, що між померлою
ОСОБА_5
нею та спадкоємцем
ОСОБА_2
. була певна домовленість, спрямована зміну їх взаємних цивільних прав та обов’язків. Виходячи зі змісту ст.202 ЦК України така домовленість та дії сторін була правочином певного змісту. Оскільки даний правочин стосувався спадщини
ОСОБА_5
до складу якої входило нерухоме майно, земельна ділянка, вартість яких очевидно перевищує 340 грн. (більш ніж 20-кратний розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян), то відповідно до ст.208 ЦК України він мав укладатися у письмовій формі.

Оскільки письмової форми сторонами дотримано не було, то згідно ст.218 ЦК України суд не може брати до уваги покази свідків для підтвердження факту вчинення такого правочину. Разом з тим, свідки
ОСОБА_6
.,
ОСОБА_7
, які були допитані за клопотання позивачки, теж не підтвердили факту вчинення цього правочину. Інших доказів вчинення правочину до суду не представлено.

Більше того відповідними нормами книги шостої ЦК України, які діяли на час відповідних правовідносин, передбачалося, що спадкоємці та спадкодавець могли домовитися щодо ряду питань подальшого їхнього спадкування шляхом укладання відповідних договорів (ст.ст.1259, 1267, 1302, 1304 ЦК України), шляхом складання спадкодавцем заповіту, в тому числі і з умовою тощо, укладення яких відбувається з обов’язковим нотаріальним посвідченням таких правочинів. Недотримання цієї форми правочину має своїм наслідком його нікчемність (ст.ст.219-220 ЦК України).

На інші причини пропуску строку для прийняття спадщини позивачкою не вказано, а тому суд відмовляє їй в задоволенні позову.

Обставини, що стосуються постійного проживання
ОСОБА_1
з спадкодавцем на момент її смерті, судом до уваги не беруться і не з’ясовуються, оскільки вони знаходяться за межами пред’явленого позову.

Вжиті судом заходи по забезпеченню позову суд вважає за необхідне скасувати після вступу рішення в законну силу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.3, 10, 11, 60, 154, 212-216 ЦПК України, ст.ст.202, 208, 218-220, 1259, 1267, 1269,1270, 1272, 1302, 1304 ЦК України, суд, –

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову
ОСОБА_1
до
ОСОБА_2
та
ОСОБА_8
про визначення додаткового строку для прийняття спадщини після смерті
ОСОБА_5
, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_1
за необґрунтованістю, безпідставністю та недоведеністю позовних вимог, – відмовити.

Після вступу рішення в законну силу скасувати арешт, накладений ухвалою суду від 23.09.08 на житловий будинок №10 та земельну ділянку площею 0,7224 га., які знаходяться за адресою
АДРЕСА_1
Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Житомирської області шляхом подачі апеляційної скарги через Черняхівський районний суд протягом 20 днів з дня подання заяви про апеляційне оскарження, яка подається протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Головуючий – суддя: (підпис)

Б.С.Моніч

Копія вірно:

Суддя: