Справа №
22-ц-37/2008р.    Головуючий у 1 інстанції
Категорія 16   Доповідач Ясеновенко Л.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2008р.          м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючої     Ясеновенко Л.В.

суддів: Шишка,
А.І.,  Девляшевського В А.,

секретаря        Самуляк О.М.,

з участю          представників сторін,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ТзОВ „Парктур"
про стягнення 24972 грн.,  відшкодування
матеріальної та моральної шкоди за апеляційною скаргою представника ТзОВ
„Парктур" на рішення Яремчанського міського суду від 23 липня 2007
року,  -

встановила:

Ухвалою Яремчанського міського суду від 30 травня 2007 року провадження в
справі за позовом ОСОБА_1 до ТзОВ „Парктур" про стягнення 24972 грн.
закрито з підстав,  передбачених п.3 ч.1
ст. 205 ЦПК України у зв"язку з відмовою позивача від позову.

Рішенням Яремчанського міського суду від 23 липня 2007
року позов ОСОБА_1 до ТзОВ „Парктур" про відшкодування матеріальної та
моральної шкоди задоволено частково.

Постановлено стягнути з відповідача на користь позивача 2935, 72 грн. за
користування кредитним лімітом та 500 грн. судових витрат.

Постановлено також стягнути з відповідача на користь позивача 2500 грн на
відшкодування моральної шкоди,  та в
дохід держави 287, 57 грн. судового збору.

У апеляційній скарзі відповідач посилається на незаконність рішення суду.
Зокрема,  він вказує,  що суд невірно застосував до спірних
правовідносин п.5.5 Правил користування готелями й аналогічними засобами
розміщення та надання готельних послуг,
оскільки зазначена норма встановлює відповідальність за шкоду завдану
життю,  здоров"ю чи майну споживача
при наданні послуги,  тобто під час
проживання в готелі. Судом не було враховано

того,  що договір про надання готельних послуг був
розірваний за згодою обох сторін шляхом обміну відповідними листами ще до
початку дії цього договору.

Неправильними відповідач вважає і посилання у рішенні суду на ст.ст.
902,  906 ЦК України,  оскільки
зазначені норми встановлюють відповідальність за невиконання чи неналежне
виконання договору про надання послуг,  а
в даному випадку послуги взагалі не були надані.

Безпідставним,  на думку представника
відповідача,  є і стягнення 2935,  72 грн. за користування кредитним
лімітом,  які суд визначив як збитки.
Відповідач зазначає,  що ці кошти не є
збитками в розумінні чинного законодавства. Не доведеним є і факт сплати
позивачем 2935,  72 грн. за користування
кредитним лімітом.

Скаржник вважає,  що суд також
безпідставно задовольнив вимоги про відшкодування моральної шкоди,  оскільки не встановлено будь-яких
протиправних дій та вини відповідача.

Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення,  яким у задоволенні позову відмовити.

В судовому засіданні представник відповідача апеляційну скаргу підтримав з
мотивів,  наведених у ній.

Представник
позивача апеляційну скаргу не визнала.

Заслухавши суддю-доповідача,  пояснення сторін,  дослідивши матеріали справи,  колегія суддів вважає,  що апеляційна скарга не підлягає до
задоволення з таких підстав.

Судом встановлено,  що 13.10.2006
року між сторонами була укладена угода про надання відповідачем туристичних
послуг у новорічний період з 29.12.2006 року по 05.01.2007 року у туристичному
комплексі „Буковель",  у
зв"язку з чим позивачем було перераховано відповідачу 24 972 грн. Наведені
обставини підтверджуються листом ТзОВ „Парктур" від 09.10.2006 року про
бронювання готелю та рахунками №R000884 від 09.10.2006
року на суму 14832 грн. та №R000968 від 12.10.2006
року на суму 10140 грн. (а.с. 6,  7,  8).

Судом також встановлено,  що
27.12.2006 року відповідач повідомив позивача про неможливість надання послуг
належної якості та запропонував позивачу повернути сплачені ним кошти або
альтернативне розміщення в готелях регіону аналогічного класу.

Позивач погодився на повернення коштів,
однак отримав їх лише 24 травня 2007 року,  про що свідчать платіжні доручення на а.с.
37.

Зі змісту довідок
„Приватбанку" від 16.06.2007 року № 10.31-0/3-2065,  № 10.31-0/3-2064 вбачається,  що при списанні перерахованих позивачем сум з
кредитного ліміту за період з 12.10.2006 року по 24.05.2007 року плата за
користування кредитним лімітом склала 2935,
72грн.

При таких обставинах
справи суд прийшов до правильного
висновку про обгрунтованість позовних вимог,  в тому числі і про відшкодування моральної
шкоди,  оскільки відповідач за два дні до
Нового року повідомив позивача про неможливість надати замовлені готельні
номери,  у зв"язку з чим позивач не
зміг провести запланований відпочинок.

Посилання відповідача на неправильне застосування судом
першої інстанції норм матеріального права не заслуговують на увагу,  оскільки суд керувався ст. 906 ЦК України,  яка передбачає відповідальність виконавця перед
замовником як за неналежне виконання договору про надання послуг за плату,  так і за невиконання такого договору.

Рішення суду постановлено з дотриманням норм матеріального та
процесуального права,  а тому підстав для
його скасування немає.

Керуючись ст.307,  308 ЦПК України,  колегія суддів,  -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ТзОВ „Парктур" відхилити,  а рішення Яремчанського міського суду від 23
липня 2007 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення,  однак може бути
оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України
протягом двох місяців.