У х в а л а

І М Е Н Е М
У К Р А Ї Н И

21 листопада 2008 року
м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

головуючого
Гуменюка В.І.,  суддів:
Балюка М.І.,                                                                       Барсукової В.М.,-

розглянувши
справу за позовом ОСОБА_1 до комунального комерційного унітарного підприємства
(далі - ККУП) “Фінансова компанія “Житло-інвест”, Головного управління
житлового забезпечення Київської міської державної адміністрації, треті особи:
садівниче товариство “Зоря”,  Київське
міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти
нерухомого майна, про визнання права власності на дачний будинок, відшкодування
матеріальної та моральної шкоди,

в с т а н о
в и л а:

У січні 2006 року ОСОБА_1 звернулася із зазначеним
позовом, посилаючись на те, що відповідно до Державного акту на право приватної
власності на землю від   15 вересня 1997
року вона є власниклм земельної ділянки площею 0,0608 га, яка розташована у
АДРЕСА_1. Землю було передано для ведення садівництва. Згідно довідки від 3
серпня 2004 року, яка їй була видана для оформлення права власності на дачний
будинок, позивачка є членом садівничого товариства “Зоря”, згідно рішення
загальних зборів членів садівничого товариства.
Вона є власником дачного будинку АДРЕСА_1. Дачний будинок побудований
господарським способом і введений в експлуатацію у 1988 році згідно чинних на
той час норм і правил. ККУП “Фінансова компанія “Житло-інвест” відмовила їй у
видачі свідоцтва про право власності. Під час розгляду справи позивачка
неодноразово уточнювала та доповнювала свої позовні вимоги та просила визнати
за нею право власності на дачний будинок АДРЕСА_1, стягнути з ККУП “Фінансова
компанія “Житло-інвест” на її користь 82 500 грн. у рахунок відшкодування
матеріальної шкоди та 10 тис. грн. у рахунок відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 27
листопада 2007 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від
26 березня 2008 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалені у
справі судові рішення та ухвалити рішення про задоволення її позовних вимог,
посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та
порушення судом норм процесуального права.

Касаційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Згідно вимог частини 2 статті 324 ЦПК України підставами касаційного
оскарження судового рішення є неправильне застосування судом норм матеріального
чи порушення норм процесуального права.

За правилами статті 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може
встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в
рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність того чи
іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Судові рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального
права. Доводи скарги висновків суду не спростовують. Підстав для їх скасування
не встановлено.

Керуючись статтями 332, 345 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у
цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 27
листопада 2007 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 26 березня 2008
року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                            В.І.
Гуменюк

Судді:
М.І. Балюк

В.М. Барсукова