Справа №2-673/2008 р.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

10 жовтня 2008 року                   Садгірський районний суд
м. Чернівці

у складі:
головуючого  судді                    Плавана В.О.

при
секретарі
Вержак І.В.

розглянувши у відкритому попередньому судовому засіданні в м. Чернівці
справу за  позовною заявою ОСОБА_1 в
інтересах ОСОБА_2 до Чернівецької міської ради про визнання права власності на
самочинне будівництво, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду в інтересах ОСОБА_2 з позовною заявою до
Чернівецької міської ради про визнання права власності на самочинно збудоване
нерухоме майно.

В позові посилається на те, що ОСОБА_2 є власником житлового будинку
АДРЕСА_1 згідно договору дарування від 14.12.1988 року. Вказує, що рішенням
виконавчого комітету  Чернівецької
міської ради від 21.02.1989 р. № 453, ОСОБА_2, був наданий дозвіл на
будівництво нового житлового будинку.

Посилається в позові на те, що на території вказаного будинковолодіння, у
1993 році, було самовільно побудовано житловий будинок (літ.А), загальною
площею 299,4 кв.м., житловою 164 кв.м., сарай (літ.Б), колодязь (літ.І.) та
огорожу №1. Дані обставини
підтверджуються копією інвентарної справи на будинковолодіння. Крім того, вказує, що загальна вартість даного
будинковолодіння складає 183117 грн., що підтверджується копією довідки
Чернівецького КОБТІ.

Вказує на те, що всі вказані вище будівлі знаходяться в межах земельної
ділянки, за адресою АДРЕСА_1, розмір якої
відповідно до рішення Чернівецької міської ради №47215 від 06.08.1955
року, становить 1619 кв.м.

Посилається в позові на те, що для
узаконення самовільного будівництва були замовлені та виготовлені обмірні креслення та
технічне заключення, згідно з якими виконані  будівельні роботи і
конструкції відповідають державним будівельним нормам і правилам, їх стан є задовільним і немає перешкод для вирішення питання про узаконення
самочинного будівництва. Вказані креслення і висновок погоджені із архітектором
Садгірського району м. Чернівці, головним
державним санітарним лікарем м Чернівців та Чернівецьким  міським  відділом
з  питань  надзвичайних
ситуацій.

В позові посилається на те, що відповідно до положень ч.5 ст.376 ЦК України
суд може визнати за позивачем право власності на нерухоме майно, самочинно
збудоване, оскільки це не порушує прав інших осіб. Вказує на те, що визнання
права власності на самочинне будівництво необхідно позивачу для оформлення
належним чином правовстановлюючих документів на вказаний будинок. Іншого шляху
для одержання правовстановлюючих документів на самочинно збудоване майно, ніж
звернення до суду немає.

Просить визнати за ОСОБА_2 право власності на самочинно збудоване нерухоме
майно, а саме на житловий будинок (літ.А), загальною площею - 299,4 кв.м.,
житловою - 164 кв.м., сарай (літ.Б), колодязь (літ.І.) та огорожу №1, які
розташовані в АДРЕСА_1.

Представник позивача ОСОБА_1 в попередньому судовому засіданні свої вимоги
підтримав повністю та дав аналогічні вимогам заяви пояснення.

Представник Чернівецької міської ради Марчук Д.П. в попереднє судове
засідання  надав заяву про визнання
позову та розгляд справи у його відсутності.

Виходячи з наведеного, суд  вважає,
що рішення по справі можливо постановити
при  проведенні попереднього
судового засідання.

Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України
при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку,  встановленому ч.4 ст.174 ЦПК України, за  наявності
для того  законних підстав.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги
підлягають задоволенню.

Судом встановлено, що будинковолодіння АДРЕСА_1 на праві власності належало
позивачу ОСОБА_2 за договором дарування від 14.12.1988 року. Даний факт
підтверджується ксерокопією договору дарування від 14.12.1988
року.

Судом встановлено, що позивачкою для поліпшення
житлових умов, згідно дозволу Чернівецької міської ради № 453 від.21.02.1989
року, без належним чином виготовленої проектної документації, на належній їй
земельній ділянці, в період до 1993 року був знесений старий будинок та
побудований новий житловий будинок (літ.А), загальною площею 299,4
кв.м., житловою 164 кв.м., вартістю 171799 грн., сарай (літ.Б), вартістю 7021
грн., колодязь (літ.І.) вартістю 1803 грн. та огорожу №1 вартістю 2492
грн.

Житловий будинок      (літ. А) поАДРЕСА_1 на даний час складається із: коридору пл. 24,7кв.м.,
житлових кімнат пл. 25,1кв.м., 15,9кв.м., 19,5кв.м., кухні пл.19,1кв.м., комори
пл.. 9кв.м., котельної пл.6,1кв.м. та ванної пл. 12,8 кв.м. на 1-му поверсі, і
коридору пл. 35,7кв.м., комори пл. 2,8кв.м., вбиральні пл. 2кв.м. та кімнат пл.
27кв.м., 38,9кв.м., 21.1кв.м. на другому поверсі, а всього загальна площа
будинку становить 299,4кв.м., житлова площа - 164кв.м.

Даний факт підтверджуються копією
інвентарної справи на домоволодіння. Крім
того в  користуванні позивача знаходяться
сарай літ. Б, колодязь І та огорожа № 1, загальна вартість даного домоволодіння
складає 183117 грн., що підтверджується копією довідки Чернівецького КОБТІ.

Судом встановлено, що всі вищевказані будівлі знаходяться в межах земельної
ділянки, розмір якої відповідно до рішення
Чернівецької міської ради №47215 від 06.08.1955 року становить
1619кв.м.

Судом встановлено, що позивачем на самочинно збудоване будинковолодіння
виготовлено обмірні креслення, які погоджено з районним архітектором,
Чернівецьким міським відділом Управління МНС України в Чернівецькій області,
згідно  експертного  висновку порушень вимог пожежної безпеки не
виявлено, Чернівецькою міськСЕС порушень вимог санітарного та епідеміологічного
стану не виявлено, спірний будинок відповідає вимогам  санітарного та епідеміологічного благополуччя
населення.

Судом встановлено, що згідно висновку спеціалістів будівельників, які
виготовляли технічні креслення, стан існуючих конструкцій спірного
будинковолодіння задовільний  та
придатний для проживання  і експлуатації.

Ці  обставини  підтверджені
дослідженими доказами  по справі .

На підставі досліджених доказів, визнання представником відповідача
пред'явленого до нього позову, а також наявних матеріалів справи, суд вважає,
що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки вони не порушують прав,
свобод  чи  інтересів інших осіб.

Таким чином суд вважає, що відповідно до вимог ч. 5 ст.376 ЦК України є всі
підстави визнати за позивачем право власності на нерухоме майно, самочинно
збудоване, яке знаходиться за адресою: м. Чернівці, вул. Осіння,28.

Керуючись ст.ст. 376, 1268 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 209, 212, 214-215,
218, 234, 256, 257 ЦПК України, суд, -

В  И
Р  І  Ш
И  В :

Позов задовольнити.  Визнати за
ОСОБА_2 право власності на самочинно збудоване нерухоме майно, а саме на
житловий будинок (літ.А), загальною площею - 299,4 кв.м., житловою - 164 кв.м.,
сарай (літ.Б), колодязь (літ.І.) та огорожу №1, які розташовані в АДРЕСА_1.

Зобов'язати Чернівецьке КОБТІ зареєструвати право власності на нерухоме
майно, яке знаходиться  за  адресою: АДРЕСА_1, за ОСОБА_2.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви
про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано.
Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була
подана у строк, встановлений статтею 294 ЦПК України, рішення суду  набирає законної сили після закінчення цього
строку. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення  може  бути оскаржене  в апеляційному порядку до Апеляційного
суду  Чернівецької області, через  Садгірський районний суд  м. Чернівці шляхом подачі в 10-ти денний
строк з дня винесення рішення  заяви про
апеляційне  оскарження  і подання після цього протягом  20-ти
днів  апеляційної скарги, з
подачею її копії до  апеляційної
інстанції  або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК
України.

Головуючий-суддя
В.О.  Плаван