про залишення заяви про перегляд заочного рішення без
року                        селище Верховина           справа  № 2 - 119
Верховинський районний суд
Івано-Франківської області
складі: головуючого-судді              Токарука В.І.
з участю  секретаря                          Пікула М.Й.
розглянувши у  судовому
засіданні  в залі суду в селищі Верховина
справу за позовом прокурора Верховинського району в інтересах
держави в особі Державного комітету лісового господарства до ОСОБА_1 про
відшкодування шкоди заподіяної злочином,
Заочним рішенням Верховинського районного суду від 16 травня 2008 року
ухваленому у справі за вищезазначеним позовом, позовні вимоги задоволені в
Відповідач ОСОБА_1 Звернувся до суду із заявою про
перегляд заочного рішення із тих підстав, що він знаходився на стаціонарному
лікуванні у Заболотівській дільничній лікарні. Рішення суду отримав випадково,
коли перебував у магазині.
Просить скасувати заочне рішення і призначити справу до
розгляду в загальному порядку.
Представник позивача заперечує проти задоволення заяви,
посилаючись на те, що відповідач не лікувався стаціонарно, пропустив без
поважних причин строк звернення із заявою про перегляд заочного рішення, а тому
просить в задоволенні заяви відмовити.
Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи,
суд вважає, що заяву про перегляд заочного рішення слід залишити без
задоволення із наступних підстав.
п.1 ч. 3 ст. 231 ЦПК України суд може своєю ухвалою за результатами
розгляду заяви про перегляд заочного рішення залишити заяву без задоволення.
Як вбачається із матеріалів справи повістку в судове
засідання на 16 травня відповідач одержав 13 травня, про що свідчить
розписка.  В цей час він не лікувався
стаціонарно і мав змогу повідомити суд про причину неявки. При таких обставинах
суд діяв згідно вимог ч.1 ст. 224 ЦПК України про заочний розгляд справи.
Із матеріалів справи ( а. с. 36)
видно, що копію заочного рішення ОСОБА_1 одержав 06 червня 2008 року, а із
заявою про перегляд рішення звернувся 18 червня, тобто із пропуском
передбаченого ч. 2 ст. 228 ЦПК України.
Суд вважає , що перебування відповідача на амбулаторному
лікуванні не є поважною причиною неявки в судове засідання чи пропуску строку
для подачі заяви про перегляд заочного рішення, тобто реалізації своїх прав як
безпосередньо, так і через представника. Із амбулаторної картки видно, що на
час розгляду справи і в подальшому він міг ходити, що видно із амбулаторної
карточки про відвідування лікарні, цього факту не заперечує і він сам, оскільки
в заяві про перегляд рішення зазначив, що копію рішення одержав в магазині.
Суд не може взяти до уваги твердження відповідача, що він не успадкував
після сина нічого, оскільки він сам в судовому засіданні заявив, що протеси від
самовільної рубки, які були на зберіганні в сина він взяв собі. Він проживав
разом з сином, спільно вели господарство.
За таких обставин в задоволенні заяви слід відмовити.
Керуючись ст. ст. 228, 231 ЦПК України, суд
Заяву  ОСОБА_1 про перегляд заочного
рішення залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Івано-Франківської області
через суд першої інстанції  шляхом подачі
в 5 -денний строк з дня винесення ухвали заяви про апеляційне оскарження і
подання після цього протягом 10 днів апеляційної скарги або в порядку ч. 4 ст.
295 ЦПК України.

Суддя Верховинського районного суду
В.І.Токарук