РІШЕННЯ

Іменем   України

27 лютого 2008
року колегія суддів судової палати у цивільних справах

апеляційного
суду Житомирської області

в складі:

головуючого
- судді                   Жизневської А.В.

суддів:                                          Малахової
Н.М. ,   Матюшенка І.В.

при секретарі
судового

засідання                                     Лаговській
О.О.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду в м.
Житомирі

апеляційну
скаргу ОСОБА_1на рішення Баранівського

районного суду
Житомирської області від 19 грудня 2007 року у справі за

позовом
ОСОБА_2,  ОСОБА_1

до    ОСОБА_3,
ОСОБА_4,

ОСОБА_5,  Баранівської міської ради про   визнання

незаконними   держаних
актів   на   право
приватної   власності   на
землю,

встановлення
порядку користування земельною ділянкою,
-

встановила:

Позивач
ОСОБА_2.  звернувся до суду із позовом
про визнання незаконними державних актів на право приватної власності на
землю,  виданих співвласникам
багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 на ім'я ОСОБА_4. та ОСОБА_3. Просив
встановити порядок користування прибудинковою територією між співвласниками
будинку пропорційно часток кожного у власності,
оскільки користується найменшою частиною земельної ділянки.

Рішенням
Баранівського районного суду від 19 грудня 2007 року частково задоволено позов
ОСОБА_2.  та ОСОБА_1.,  яка притягнута до участі у справі в ході
судового розгляду. Відмовлено у задоволені позову у частині визнання
незаконними державних актів на право приватної власності на землю,  виданих ОСОБА_4. та ОСОБА_3. за
безпідставністю вимог та встановлено порядок користування частиною неприватизованої
прибудинковою земельної ділянки багатоквартирного житлового будинку АДРЕСА_1 за
5-м варіантом представленого висновку експерта.

Справа
№22ц/371                                   Головуючий
у суді 1-ї інстанції Юрчук М. І.

Категорія  33                                                 Суддя-доповідач
Жизневська А.В.

В
апеляційній скарзі апелянт просить скасувати вказане рішення,  справу направити на новий розгляд.
Посилається на те,  що судом не дано
оцінки представленим суду документам,  за
якими розмір прибудинкової земельної ділянки є різним - від 0, 30 га до 0, 16
га. Вважає,  що суд повинен був врахувати
порядок користування земельною ділянкою,
який склався між співвласниками багатоквартирного будинку. Не
погоджується із висновком суду про те,
що якби йому виділити земельну ділянку у належному розмірі,  то будуть порушені права відповідача ОСОБА_5.
Зазначає,  що у фактичному користуванні
відповідачів знаходяться земельні ділянки,
які не відповідають розмірам належним їм ідеальним часткам у будинку і
це порушує права позивачів.

Перевіривши
доводи апеляційної скарги,  колегія вважає,  що вона підлягає до часткового задоволення з
наступних підстав.

З
матеріалів справи вбачається,  що за
рішенням виконкому Баранівської селищної ради №186 від 26.10.1987 р. (а.сп.15,
18, 19) під будівництво 4-х квартирного 2-х поверхового житлового будинку для
спеціалістів райспоживспілки виділено 0, 30 га за рахунок земель селищної ради.

Згідно
висновку №30 від 02.09.1987 p.-
під будівництво 4-х квартирного будинку відведено в натурі земельну ділянку
розміром 0, 30 га (а.сп.20). Будь-яких рішень про зміну розміру цієї земельної
ділянки в сторону її зменшення не приймалося.

За
повідомленням Баранівського районного відділу земельних ресурсів - після
фактичного обміру земельної ділянки,  на
якій знаходиться жилий будинок поАДРЕСА_1та прилеглої до нього території,  встановлено,
що її розмір складає 0, 1618 га (а.сп.35).

За
висновком експерта (а.сп.118) - розмір земельної ділянки при домоволодінні
АДРЕСА_1 становить 0, 1600 га.

Однак,  і після завершення будівництва та розподілу
квартир у будинку АДРЕСА_1 рішення про вилучення частини земельної
ділянки,  належної до цього будинку,  та закріплення за ним земельної ділянки
меншого розміру відсутнє,  межі земельної
ділянки у встановленому законом порядку не змінювалися. А доказів про те,  що було змінено або скасовано рішення від
26.10.1987 р. про виділення під будівництво та відведення у натурі земельної
ділянки для цього багатоквартирного будинку розміром 0, 30 га суду не надано.

З
державних актів на право приватної власності на землю вбачається,  що у власності ОСОБА_4. знаходиться земельна
ділянка розміром 0, 0167 га,  ОСОБА_6. -
0, 0323 га,  в користуванні ОСОБА_5. - 0,
0398 га,  ОСОБА_2.  - 0, 0160 га. Всього розмір зайнятої частини
земельної ділянки під землекористування співвласників будинку складає 0, 1048
га із загального розміру 0, 30 га,
відведених для нього (а.сп.6, 7, 35).

У
відповідності до  ст.  ст. 3, 60 ЦПК України - кожна особа має право
звернутися до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів і зобов'язана довести ті обставини,  на які вона посилається,  як на підставу своїх вимог та заперечень.

З   огляду
на   викладене,    позивачі
не   надали   суду
доказів   на

підтвердження
того,  що їх права порушені саме
відповідачами,  між якими

склався
порядок землекористування на спірній частині земельної  ділянки до

того,  як ОСОБА_1 придбали квартиру у будинку у
квітні 2000 p.

А
відтак,  у суду не було підстав для
задоволення позову у частині встановлення порядку користування земельною
ділянкою розміром 0, 1600 га і змінювати його,
оскільки загальний розмір належної до багатоквартирного житлового
будинку земельної ділянки має складати 0, 30 га,  з яких зайнято лише частину розміром 0, 1048
га,  і права позивачів встановленим
порядком землекористування не порушені.

Тому
рішення у цій частині підлягає скасуванню з ухваленням нового про відмову у
задоволені позову за безпідставністю,  а
у решті - залишенню без зміни.

Керуючись  ст.
ст. 303,  307,  309,
313,  314,  316 ЦПК України,  колегія суддів

вирішила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1задовольнити частково.

Рішення
Баранівського районного суду Житомирської області від 19 грудня 2007 року
скасувати у частині встановлення порядку користування прибудинковою земельною
ділянкою багатоквартирного будинку,  розташованого в АДРЕСА_1 між його
співвласниками та стягнення судових витрат,
ухваливши в цій частині нове про відмову у задоволені позову за
безпідставністю. У решті рішення залишити без зміни.

Рішення
набирає законної сили з моменту його проголошення і з цього часу може бути
оскаржене у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України
протягом двох місяців.