У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2008 року                                                           м.
Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Луспеника Д.Д., Балюка М.І., Барсукової В.М.,

розглянувши
в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Козелецької
районної державної адміністрації Чернігівської області про захист порушеного
конституційного права на землю,

за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Козелецького районного суду
Чернігівської області від 17 квітня 2008 року та ухвалу апеляційного суду
Чернігівської області від 14 серпня 2008 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2007 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі
вказаним вище позовом, в якому зазначав, що розпорядженням голови Козелецької
районної державної адміністрації Чернігівської області № 496 від 28 .12.2005
року йому було надано в оренду на території Крехаївської сільської ради для
ведення фермерського господарства земельні ділянки загальною площею 18,76 га та
зобов'язано відповідача у місячний термін укласти відповідний договір оренди
цих ділянок.

Посилаючись на те, що він виконав умови даного
розпорядження, подав всі необхідні документи, а відповідач від виконання
власного чинного розпорядження та укладення з ним договору оренди
відмовляється, просив суд зобов'язати відповідача укласти з ним договір оренди
земельних ділянок відповідно до проекту їх відведення.

Рішенням Козелецького районного суду Чернігівської
області від 17 квітня 2008 року, залишеним без зміни ухвалою апеляційного суду
Чернігівської області від 14 серпня 2008 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить ухвалені судові
рішення скасувати, посилаючись на порушення судами норм матеріального і
процесуального права, а справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Касаційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами
касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального
права чи порушення норм процесуального
права.

Згідно зі ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не
може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що
оскаржувані судові рішення ухвалені з дотриманням норм матеріального та
процесуального права, а доводи скарги цих висновків суду не спростовують.

Відмовляючи в задоволенні позову суди попередніх
інстанцій вірно виходили з передбаченого ст. 627 ЦК України принципу свободи
договору, укладення якого є правом, а не обов'язком сторін. При цьому суди
врахували і доводи відповідача про неможливість укладення з позивачем договору
оренди у зв'язку з необхідністю задоволення потреб громадян у наданні їм
земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства, оскільки
деяким з них вже видані Державні акти про право власності на земельні ділянки
для ведення особистого селянського господарства, які розташовані на тих же
землях.

Крім того у відповідача відсутні відповідний досвід
роботи у сільському господарстві та необхідна сільськогосподарська кваліфікація
для ведення фермерського господарства, що є обов'язковою умовою відповідно до
ст. 7 Закону України “Про селянське фермерське господарство”.

Відсутні й
передбачені ст. 338 ЦПК України підстави для обов'язкового скасування судового
рішення.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст.332, 336, 337 ЦПК
України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду
України

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Козелецького районного суду Чернігівської області
від 17 квітня 2008 року та ухвалу апеляційного суду Чернігівської області від
14 серпня 2008 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:                                                                 Д.Д.
Луспеник

М.І.
Балюк

В.М. Барсукова