Справа № 2  - 410 /
Рішення

Іменем України

19 березня 2008
року          Київський районний суд м.
Полтави в складі:

судді                                                              Куліша Ю.В.

при секретарі                                                Почепецькій
Н.О.

за участю представника позивача                 Рохманова В.І.

позивача                                                        ОСОБА_1.

третьої особи на стороні позивача                 ОСОБА_2.

відповідачів                                                    ОСОБА_3.
ОСОБА_4.

представника відповідачів                             ОСОБА_5.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава в приміщенні суду
цивільну справу за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , про відшкодування
майнової та моральної шкоди, заподіяних внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про відшкодування
матеріальної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки в сумі 20 254 грн.
98 коп., а також стягнути судові витрати та заподіяну моральну шкоду на його
користь в сумі 5000 грн. Позовні вимоги мотивував тим, що 31.10.2005 року о
10.10 год. в м. Полтаві по вул. М.Бірюзова в районі електроопори № 10 сталась
дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля ВАЗ 21099 д.н.з. НОМЕР_1,
власником якого є позивач, під керуванням водія ОСОБА_2. та автомобілем ВАЗ
2109 днз. НОМЕР_2, власником якого є ОСОБА_4. під керуванням водія ОСОБА_3.,
який виїхав на смугу зустрічного руху, внаслідок чого допустив зіткнення з
автомобілем ВАЗ 21099. Внаслідок зіткнення був пошкоджений автомобіль ВАЗ 21099
д.н.з. НОМЕР_1. Відповідно до висновку автотоварознавчого дослідження вартість
спричиненої матеріальної шкоди становить 20 254 грн. 98 коп.. Крім цього,
позивач ОСОБА_1. в позовній заяві також зазначив, що ним було понесені судові
витрати, а також заподіяна моральна шкода в розмірі 5000 грн.

В судовому засіданні позивач та його представник позовну заяву підтримали
повністю, послались на викладені в ній обставини, просили позов задовольнити
повністю..

Відповідачі та їх представник в судовому засіданні
позовні вимоги не визнали, зазначили що причинний зв'язок між виникненням ДТП
та діями водія ОСОБА_3. відсутній, оскільки він виїхав на смугу зустрічного
руху внаслідок удару його автомобіля іншим автомобілем із заду від чого
останній став некерований і його винесло на смугу зустрічного руху де відбулося
зіткнення з автомобілем під керуванням ОСОБА_2. У зв'язку з відсутністю вини
ОСОБА_3. просили в задоволенні позовних вимог відмовити.

Третя особа на стороні позивача ОСОБА_2позовні вимоги
підтримав, просив їх задовольнити в повному обсязі.

Заслухавши позивача, його представника, відповідачів, їх представника,
третю особу, свідків та експерта автотехніка, дослідивши матеріали цивільної та
адміністративної справ, суд приходить до висновку, що позов підлягає до
часткового задоволення.

Як встановлено судом, відповідач ОСОБА_3. 31.10.2005 року о 10.10 год.
рухався в м. Полтаві по вул. М.Бірюзова на автомобілі ВАЗ 2109 днз. НОМЕР_2,
власником якого є ОСОБА_4. ( вказаний факт сторонами не заперечувався), який
виїхав на смугу зустрічного руху в районі електроопори №10, де відбулося
зіткнення з автомобілем ВАЗ 21099 днз НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_2.,
власником якого є ОСОБА_1.. В наслідок чого автотранспортні засоби зазнали
технічних ушкоджень.

За порушення правил дорожнього руху ОСОБА_3.  відповідно до постанови Решетилівського
районного суду Полтавської області від 25.01.2006 року притягнутий до
адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 124 КпАП України (матеріали
адміністративної справи № 3-46/06).

Відповідно до постанови Решетилівського районного суду від 04.12.2006 року
за протестом прокурора Решетилівського району Полтавської області постанова
суду від 25.01.2006 року скасована, а справа щодо ОСОБА_3. провадженням
закрита. Проте, згідно постанови судді від 04.12.2006 року встановлено, і
вказаний факт, відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України не підлягає доказуванню,
ОСОБА_3. 31.10 2005 року о 10 годині 10 хв. керував транспортним засобом ВАЗ
2109 днз НОМЕР_2 по вулиці Маршала Бірюзова в м. Полтаві і поблизу електроопори
№10 виїхав на смугу зустрічного руху, де скоїв зіткнення з автомобілем ВАЗ
21099 днз НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2., який рухався в зустрічному напрямку.
Після зіткнення автомобіль ВАЗ 21099  днз
НОМЕР_1 викинуло  на смугу зустрічного
руху, де з ним скоїв зіткнення автомобіль УАЗ - 220602 днз НОМЕР_1 під
керуванням водія ОСОБА_6., який рухався по вул. Маршала Бірюзова від вул.
Тевелєва. Внаслідок ДТП всі транспортні засоби отримали технічні пошкодження, а
водій ОСОБА_2отримав тілесні ушкодження легкого ступеню тяжкості (матеріали
адміністративної справи № 3-46/06).

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_3. позовні вимоги не визнав, при
цьому вказав, що він у вчиненні ДТП не винен, а винен водій іншого автомобіля,
який вчинив ДТП. Представник відповідачів ОСОБА_3. та ОСОБА_4. просив суд взяти
за основу показання свідка ОСОБА_7., яка в судовому засіданні пояснила (т. 1
а.с. 185-186), що вона під час ДТП перебувала в автомобілі відповідача ОСОБА_3.
як пасажир. Під час руху по вул. М.Бірюзова в м. Полтаві перед їх автомобілем
різко загальмував якийсь автомобіль, у зв'язку з чим ОСОБА_3. також вимушений
був гальмувати, але автомобіль, який їхав позаду ударив їх автомобіль із
сторони водія, від чого автомобіль ОСОБА_3. опинився на зустрічній смузі руху,
де відбулося зіткнення з іншим автомобілем.

Вказані показання свідка
ОСОБА_7  суд не приймає до уваги,
оскільки вони об'єктивно не підтверджуються
іншими доказами у справі, а саме показаннями свідка ОСОБА_6., який також
був учасником ДТП 31.10.2005 року. Вказаний свідок в судовому засіданні
пояснив, що він керував автомобілем УАЗ по вул. М.Бірюзова у м. Полтаві, де
відбулося зіткнення автомобілів ВАЗ 21099 та ВАЗ 2109 внаслідок того, що
автомобіль ВАЗ 2109 під керуванням водія ОСОБА_3. виїхав на смугу зустрічного
руху (т. 1 а.с.188)

За клопотанням позивача ОСОБА_1. судом проведена автотехнічна експертиза,
відповідно до висновків якої будь які об'єктивні дані (сліди автомобілів, осип
скла, уламків бамперу подряпин та ін.) того, що автомобіль ВАЗ 2109 днз
НОМЕР_2  під керування водія ОСОБА_3.
безпосередньо перед зіткненням з автомобілем ВАЗ 21099 днз НОМЕР_1 , яким
керував ОСОБА_2 контактував з іншими транспортними засобами, що призвело до
втрати керованості, не вказані.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної
небезпеки, відшкодовується  особою,  яка  на  відповідній
правовій  підставі (право
власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє   транспортним   засобом,
механізмом,   іншим  об'єктом, використання,  зберігання або утримання  якого
створює  підвищену небезпеку.

Пунктом 1 частини 1 ст. 1188 ЦК України встановлено, що шкода, завдана
внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на
загальних підставах, а саме: шкода завдана одній особі з вини іншої особи,
відшкодовується винною особою.

Відповідно до висновку автотоварознавчого дослідження вартість спричиненої
матеріальної шкоди автомобілю ВАЗ 21099 д.н.з. НОМЕР_1 , становить 20 254 грн.
98 коп..

За таких обставин, суд вважає, що вказана сума підлягає стягненню з
відповідача ОСОБА_3.

Крім того, судом встановлено, що позивачем було понесені судові витрати 202
грн. 55 коп. сума сплаченого державного мита, 30 грн. витрат на
інформаційно-технічний розгляд справи,
450 грн. витрат на проведення автотоварознавчого дослідження та 500 грн.
сума витрат на правову допомогу, а тому, відповідно до ст. 79 ЦПК України, суд
вважає, що вказана сума в розмірі 1182 грн. 55 коп. також підлягає
відшкодуванню відповідачем ОСОБА_3.

Згідно зі ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство
здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та
доведення перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає справи в
межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які
беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми
правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх
вимог і заперечень

В судовому засіданні позивачем ОСОБА_1 . та його представником не
обгрунтовано, що відповідачем ОСОБА_3 . чи відповідачем ОСОБА_4. заподіяна
моральна шкода, а тому суд приходить до висновку про відсутність підстав для
задоволення вказаної позовної вимоги. Також, суд приходить до висновку, що в
задоволенні позовних вимог щодо ОСОБА_4. слід відмовити.

На підставі викладено та керуючись, ст. 1187, 1188 ЦК України, ст.ст. 10,
11, 14, 60, 169, 209, 213-215, 224-229
ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1. задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 20 254 грн. 98 коп. в рахунок
відшкодування заподіяної матеріальної шкоди, 202 грн. 55 коп. суму сплаченого
державного мита, 30 грн. витрат на інформаційно-технічний розгляд справи,  450 грн. суму сплачену за проведення
експертної оцінки, 500 грн. суму за надання юридичних послуг, а всього 21 437
грн. 53 коп.

В задоволенні вимог про відшкодування моральної шкоди -  відмовити.

В задоволенні позовних вимог про відшкодування матеріальної та моральної
шкоди до ОСОБА_4. -  відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду
Полтавської області через Київський районний суд м. Полтави  шляхом
подачі заяви  про апеляційне
оскарження протягом десяти днів з дня проголошення рішення та подачі
апеляційної скарги  на рішення суду
протягом двадцяти днів  після  подання
заяви  про апеляційне оскарження.
Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про
апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня  проголошення рішення.

Рішення суду набирає чинність після закінчення строку
подання заяви про апеляційне оскарження. Якщо
подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була
подана, рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання
апеляційної скарги У разі подання апеляційної скарги, рішення набирає законної
сили після розгляду справи  апеляційним
судом.

Головуючий                                                                                               Ю.В.Куліш