РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №2-4586/08

«21» жовтня 2008 року
Ялтинський міський суд Автономної Республіки Крим

у складі:
головуючого судді - Слєзко Т.В.,

при секретарі
-  Сизих Є.В.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні у залі суду міста Ялта цивільну справу за
позовом

ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до закритого акціонерного
товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України
«Укрпрофоздоровниця», товариства з обмеженою відповідальністю
виробничо-комерційна фірма «Регіон-інвест», дочірнього підприємства
«Ялтакурорт» закритого акціонерного товариства «Укрпрофоздоровниця», державної
житлово-експлуатаційної організації «Лівадія», виконавчого комітету Ялтинської
міської ради, 3- ті особи - дочірнє підприємство санаторій «Курпати», відкрите
акціонерне товариство «Казхіммонтаж холдінг» комунальне підприємство
Ялтинське бюро технічної інвентаризації, про визнання
недійсним договору купівлі-продажу оранжереї площею 160,1 кв.м. із загальної
площі розміром 653,1 кв.м., укладеного 28 серпня 2001 року між дочірнім
підприємством «Ялтакурорт» закритого акціонерного товариства «Укрпрофоздоровниця»
та  товариством з обмеженою
відповідальністю виробничо-комерційна фірма «Регіон-інвест»,  визнання недійсним свідоцтва про право
власності, повернення будівлі у комунальну власність та підключення до
електропостачання, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Ялтинського міського суду від 07
листопаду 2006 року у позові закритому
акціонерному товариству лікувально-оздоровчих закладів профспілок України
«Укрпрофодоровниця» до виконавчого комітету Ялтинської міської ради, ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, за участю третіх осіб - товариства з обмеженою
відповідальністю виробничо-комерційна фірма «Регіон-інвест», державної
житлово-експлуатаційної організації «Лівадія», комунального підприємства бюро
технічної інвентаризації м. Ялта про визнання незаконним та скасування розпорядження
виконавчого комітету Ялтинської міської ради від 8 листопада 2000 року № 45-п,
визнання недійсним свідоцтва про право власності на житло, скасування державної
реєстрації права власності на нерухоме майно
- відмовлено.

Зустрічний позов ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 задоволено, визнано договір купівлі-продажу оранжереї
площею 295,6 кв.м. із загальної площі оранжереї у розмірі 653,1 кв.м. і договір
купівлі-продажу оранжереї  площею 160,1
кв.м. із загальної площі оранжереї у розмірі 653,1 кв.м., укладені 28 серпня
2001 року, між дочірніми підприємством «Ялтакурорт», закритого акціонерного
товариства «Укрпрофоздоровниця» і товариством з обмеженою відповідальністю
виробничо-комерційна фірма «Регіон-інвест» недійсними.

Ухвалою Апеляційного
суду Автономної Республіки Крим від 04 серпня 2008 року  апеляційна скарга акціонерного товариства
«Казхіммонтаж холдінг» задоволено частково.

Рішення Ялтинського
міського суду від 07 листопада 2006 року в частині визнання договору
купівлі-продажу оранжереї площею 160,1 кв.м. із спільної площі розміром 651,1
кв.м., укладеного 28 серпня 2001 року між дочірнім підприємством «Ялтакурорт»,
закритого акціонерного товариства «Укрпрофоздоровниця» та товариством з
обмеженою відповідальністю
виробничо-комерційна фірма «Регіон-інвест»  недійсним - скасовано.

Справу направлено до
суду першої інстанції на новий розгляд в скасованій частині рішення суду.

ОСОБА_1, представник ОСОБА_2.,
ОСОБА_3., представник ОСОБА_4 доповнивши позовні вимоги, просять суд визнати
недійсним договір купівлі-продажу оранжереї площею 160,1 кв.м. із загальної
площі розміром 653,1 кв.м., укладений 28 серпня 2001 року між дочірнім
підприємством «Ялтакурорт», закритого акціонерного товариства
«Укрпрофоздоровниця» та  товариством з
обмеженою відповідальністю виробничо-комерційна фірма «Регон-інвест», визнати
недійсним свідоцтво про право власності № 780 від 02 серпня 2001 року видане
виконавчим комітетом Ялтинської міської ради на оранжерею площею 295,6 кв.м.
літ. «В», буд. № 12 по вул. Алупкінське шосе смт. Курпати закритому
акціонерному товариству
«Укрпрофоздоровниця», у  іншій
частині рішення Ялтинського міського суду від 07 листопада 2006 року залишити
без змін, повернути споруду по Алупкінському шосе 12 «В» у комунальну власність
міста Ялта, зобов'язати закрите акціонерне товариство «Укрпрофоздоровниця»
поновити електропостачання по вул. Алупкінське
шосе 12 «В».

Безпосередньо у судовому засіданні позовні
вимоги не уточнювалися.

Позовні вимоги мотивовані  тим що в площу проданої оранжереї була включена
площа приватизованих ними житлових приміщень, тому вказаною угодою фактично
була продана їх квартира, окрім того, посилаються на ту обставину, що згідно з
вимогами законодавства, які діяли під час здійснення  угоди, вони мали право переважної купівлі.

Позовні вимоги в частині зобов'язання
повернути спірну споруду у комунальну власність та зобов'язати відновити
електропостачання обумовлені тим, що виконавчий комітет Ялтинської міської ради
незаконно видав свідоцтво про право власності на оранжерею літер «В»
розташовану за адресою АДРЕСА_1 закритому акціонерному товариству лікувально-оздоровчих закладів профспілок України
«Укрпрофоздоровниця», адміністрація якої у січні 2008 року відключила їм
енергопостачання.

У судовому засіданні ОСОБА_1,
представник ОСОБА_2. ОСОБА_4, ОСОБА_3.
підтримали позов у повному обсязі.

Представник закритого акціонерного товариства
лікувально-оздоровчих закладів профспілок України
«Укрпрофоздоровниця» та дочірнього підприємства «Ялтакурорт» просила суд
розглянути позовні вимоги на свій розсуд, але у дебатах підтримала позовні
вимоги.

Представник товариства з обмеженою відповідальністю
виробничо-комерційна фірма «Регіон-інвест» позовні вимоги не визнав, просив суд
у позові відмовити повністю, при цьому пояснив, що згідно з технічною
документацією квартира № 4, яка належить родині ІНФОРМАЦІЯ_1, до предмету   договору купівлі - продажу оранжереї літер
«В» розташованої за адресою АДРЕСА_1 не входила, тому підстав для визнання
договору недійсним немає, вважає, що свідоцтво про право власності № 780 від 02
серпня 2001 року видано законно, відповідно до чого спірна будівля не підлягає
поверненню до комунальної власності.

Представник акціонерного товариства «Казхіммонтаж
холдінг» просив суд відмовити у задоволені позову, та розглянути справу за його
відсутність.

Представник дочірнього підприємства санаторій
«Курпати» просив розглянути спір на розсуд суду, пояснив, що ніякого відношення
до спору санаторій немає.

Представники інших сторін у
судове засідання не з'явилися про день, час та місце розгляду справи
повідомлялися.

Суд, заслухавши пояснення сторін та їх
представників,  дослідивши письмові
докази по справі, прийшов до висновку, що позовні вимоги  задоволенню не підлягають за наступних підстав.

Відповідно до статті 13 Конституції України держава
забезпечує захист прав усіх суб'єктів права власності і господарювання,
соціальну спрямованість економіки. Усі суб'єкти права власності рівні перед
законом.

08 листопада 2000 року виконавчим комітетом Ялтинської
міської ради видано свідоцтво про право власності на житло № 18777-1 ОСОБА_1 та
членам його родини: ОСОБА_2, ОСОБА_3,ОСОБА_4., згідно з яким квартира в цілому
(1/1 частка),  розташована за адресою АР
Крим, АДРЕСА_1, в літ. «В» належить їм на праві приватної власності у рівних
частках.

Як вбачається з технічного паспорту, квартира
АДРЕСА_1,  складає з однієї кімнати
«4-1»- житловою площею 14,8 кв.м., кухні «4-2» - площею 13,3 кв.м., коридору
«4-3» - площею 7,7 кв.м.,  а також 1/2
частини тамбура «1-1» - площею 2,8 кв.м.,
1/4 частини підвалу «1»- площею 13,9 кв.м (загальною площею  35,8 кв.м., житловою площею 14,8 кв.м.).

02 серпня 2001 року виконавчим комітетом Ялтинської
міської ради на підставі рішення виконавчого комітету Ялтинської міської ради
від 27 липня 2001 року за № 307 (1) «Про оформлення права власності на об'єкти
нерухомого майна санаторія «Курпати»», закритому акціонерному товариству
«Укрпрофоздоровниця» на праві колективної власності видано свідоцтво про право
власності № 780 на будівлю санаторію «Курпати» оранжерею літер «В» загальною
площею 295,6 кв.м., яка розташована за адресою м. Ялта, смт. Курпати, вул.
Алупкінське шосе, буд. №12, яка у цілому складає з не житлових приміщень.

28 серпня 2001 року між дочірнім підприємством
«Ялтакурорт» закритого акціонерного товариства «Укрпрофоздоровниця»  та товариством з обмеженою відповідальністю
виробничо-комерційна фірма «Регіон-інвест» було укладено договір
купівлі-продажу будівель санаторію «Курпати»: частки оранжереї літер «В»
загальною площею 160,1 кв.м., розташованої за адресою АДРЕСА_1, пральні літер
«Д» загальною площею 158,4 кв.м., розташованої за адресою м. Ялта, смт.
Курпати, вул. Алупкінське шосе буд. № 10, червоного куточку літер «Б»,
загальною площею 172,5 кв.м., розташованого за адресою м. Ялта, смт. Курпати,
вул. Алупкінське шосе буд. № 12, про що було зроблено відповідний запис у
інвентарній справі 13 вересня 2001 року за номером 0104046/2001-101.

28 серпня 2001 року за актом прийому - передачі покупцю
були передані вищенаведені об'єкти санаторія «Курпати», а саме частка оранжереї
літер «В» загальною площею 160,1 кв.м., пральня літер «Д» загальною площею
158,4 кв.м., червоний куточок літер «Б» загальною площею 172, 5 кв.м.

02 липня 2004 року виконавчим комітетом Лівадійської
селищної ради на підставі рішення виконавчого комітету Лівадійської селищної
ради № 138 від 23 червня 2004 року
товариству з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційна фірма
«Регіон-інвест» видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно, частку
оранжереї літер «В», загальною площею
160,1 кв.м. розташованої за адресою АР Крим, м. Ялта, смт. Курпати, вул.
Алупкінське  шосе 12, частка якої складає
1/1.

Як вбачається з технічного паспорту, літер «В» площею
160,1 кв.м., буд .№ 12  по вул.
Алупкінське шосе, смт. Курпати, складає з приміщень: оранжереї «5-1» - площею
126,9 кв.м., «5-2» - площею 21,8 кв.м., коридор «5-3»- площею 6,1 кв.м.,
коридор «5-4»-  площею 5,3 кв.м. (по
літер «В»  загальна площа  160,1 кв.м.).

Ст. 41 Конституції України,  передбачає, що  кожен має право володіти, користуватися і
розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої
діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Ст. 48 Цивільного Кодексу УРСР (у редакції 1963 року),
діюча на момент виникнення між сторонами спірних правовідносин, передбачає, що недійсною є та угода, що не відповідає вимогам закону, в
тому числі ущемляє особисті або майнові права неповнолітніх дітей.

Згідно зі статтею 86 Цивільного Кодексу УРСР
(у редакції 1963 року) право власності - це врегульовані законом суспільні
відносини щодо володіння, користування і розпорядження майном. Право власності
в Україні охороняється законом.

Власність в Україні виступає в таких формах:
приватна, колективна, державна.

Усі форми власності є рівноправними.

Відносини власності також регулювалися на той
час Законом України «Про власність», та іншими законодавчими актами.

Відповідно до статті 4 Закону України «Про
власність» власник на свій розсуд володіє, користується і розпоряджається
належним йому майном.

Власник має право вчиняти щодо свого майна
будь-які дії, що не суперечать закону. Всім власникам забезпечуються рівні
умови здійснення своїх прав.

Стаття 25 Закону України «Про власність»
передбачала, що об'єктом права власності акціонерного товариства є майно, придбане
за рахунок продажу акцій, одержане в результаті його господарської діяльності,
а також інше майно, набуте на підставах, не заборонених законом.

Судом також встановлено, що спірна квартира № 4 літер «В»
розташована за адресою, АДРЕСА_1 належить
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,ОСОБА_4. на підставі свідоцтва про право
власності, на праві приватної власності у рівних частках, натомість оранжерея
літер «В» розташована за адресою вул. Алупкінське шосе, АДРЕСА_1 належить
закритому акціонерному товариству «Укрпрофоздоровниця» на підставі свідоцтва
про право власності, на праві колективної власності.

Окрім того, квартираАДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_1 та
членам його родини ОСОБА_2, ОСОБА_3,ОСОБА_4., в сукупність майна, яке є
предметом договору купівлі - продажу частки оранжереї
площею 160,1 кв.м. із загальної площі розміром 653,1 кв.м. від 28 серпня
2001 року укладеного між дочірнім підприємством «Ялтакурорт» закритого
акціонерного товариства «Укрпрофоздоровниця» та товариством з обмеженою
відповідальністю виробничо-комерційна фірма «Регіон-інвест»  не входить.

Згідно з вимогами статті 112 Цивільного Кодексу УРСР
(редакції закону 1963 року) майно може належати на праві спільної власності
двом або кільком колгоспам чи іншим кооперативним та іншим громадським організаціям,
або державі і одному чи кільком колгоспам або іншим кооперативним та іншим
громадським організаціям, або двом чи кільком громадянам.

Розрізняється спільна власність з визначенням часток
(часткова власність) або без визначення часток (сумісна власність).

Стаття 114 Цивільного Кодексу УРСР (у редакції Закону
1963 року) передбачає, що при продажу частки в спільній власності сторонній
особі решта учасників спільної часткової власності має право привілеєвої
купівлі частки, що продається по ціні, за якою вона продається, і на інших
рівних умовах, крім випадку продажу з прилюдних торгів.

Таким чином, оскільки при укладенні оскаржуваної угоди,
було дотримано усіх вимог законодавства, умови договору не порушують особисті
та майнові права інших осіб, у тому числі й неповнолітніх дітей, спірне
приміщення належить власнику на законних підставах,  вимоги про визнання недійсним договору
купівлі-продажу оранжереї площею 160,1 кв.м. із
загальної площі розміром 653,1 кв.м., укладений 28 серпня 2001 року між
дочірнім підприємством «Ялтакурорт», закритого акціонерного товариства
«Укрпрофоздоровниця» та  товариством з
обмеженою відповідальністю виробничо-комерційна фірма «Регон-інвест» та
повернення споруди розташованої по вул. Алупкінське шосе, буд .№ 12 до
комунальної власності  задоволенню не
підлягають.

Позовні вимоги про зобов'язання закрите
акціонерне товариство «Укрпрофоздоровниця» поновити електропостачання по вул.
Алупкінське шосе, буд. № 12 «В», відповідно до переданих мереж у 1996 року
також не знайшли свого підтвердження, оскільки з пояснень позивачів випливає що
розрахунки  по електроенергії вони ведуть
з Лівадійською селищною радою, коли, та ким була відключена електроенергія, не
пояснив, доказів про це не надав.

У відповідності зі статтею 60 Цивільного процесуального
Кодексу України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Доведенню підлягають обставини, що мають значення для
ухвалення рішення в справі і щодо який у сторін і інших облич, що беруть участь
у справі, виникає суперечка.

Доведення не може
ґрунтуватися на припущеннях.

На підставі вищевикладеного і керуючись ст.ст. 13, 41
Конституцією України, ст.ст.   48, 86,
112,114,  Цивільного Кодексу УРСР
(редакції 1964 року), ст.ст. 2,4, 25
Закону України «Про власність», ст.ст. 60, 209, 212-215  Цивільного процесуального Кодексу України, суд

ВИРІШИВ

У задоволенні позовної заяви
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до закритого
акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України
«Укрпрофоздоровниця», товариства з обмеженою відповідальністю
виробничо-комерційна фірма «Регіон-інвест», дочірнього підприємства
«Ялтакурорт» закритого акціонерного товариства «Укрпрофоздоровниця», державної
житлово-експлуатаційної організації «Лівадія», виконавчого комітету Ялтинської
міської ради, 3- ті особи - дочірнє підприємство санаторій «Курпати», відкрите
акціонерне товариство «Казхіммонтаж холдінг» комунальне підприємство
Ялтинське бюро технічної інвентаризації, про визнання
недійсним договору купівлі-продажу оранжереї площею 160,1 кв.м. із загальної
площі розміром 653,1 кв.м., укладеного 28 серпня 2001 року між дочірнім
підприємством «Ялтакурорт» закритого акціонерного товариства
«Укрпрофоздоровниця» та  товариством з
обмеженою відповідальністю виробничо-комерційна фірма «Регіон-інвест»,  визнання недійсним свідоцтва про право
власності, повернення будівлі у комунальну власність та підключення до
електропостачання, - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 судовий збір на користь
держави у розмірі 4 (Чотири) грн. 25 коп., з кожного.

Рішення може бути оскаржено у порядку та
строки, встановлені ст. ст. 294 - 296 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після
закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про
апеляційне оскарження не було подано.

Суддя