Справа №
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

Місто Ковель
25 вересня  2008 року

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

під головуванням судді                   АГЕЄВОЇ Є.О.,

за участю
секретаря                   КЛЕВЕЦЬКОЇ
О.М.,

позивачки
ОСОБА_1,

представника позивача                     ОСОБА_3,

відповідачки                                      ОСОБА_2,

розглянувши у попередньому судовому засіданні в місті
Ковелі справу за позовом  ОСОБА_1
до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики ,

в с т а н о в и
в :

ОСОБА_1  звернулась до суду із
позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики. Позовні вимоги
обґрунтувала тим, що 07 серпня 2007 року вона та Приватбанк в особі заступника
директора ВРГУ Приватбанк Матиюк В.М. уклали кредитний договір №80727-CRED.
Зазначений договір уклала в інтересах відповідачки та передала останній кошти в
сумі 26 тис. грн. готівкою ,на підтвердження чого ОСОБА_2 надала їй 04 лютого
2008 року розписку, тобто уклала з відповідачкою договір позики, за яким
остання зобов'язалась повернути вказану суму позивачці , однак незважаючи на
неодноразові вимоги про повернення боргу , ОСОБА_2 заборговану суму не
повернула. Просить стягнути з відповідачки на її користь суму боргу в розмірі
26 000 грн та судові витрати у справі в розмірі 290 грн.

В попередньому
судовому засіданні позивачка ОСОБА_1заявлений позов підтримала з підстав,
викладених у позовній заяві , просить задовольнити позовні вимоги та стягнути з
відповідачки на її користь суму борг за договором позики в розмірі 26 000 грн
та судові витрати у справі в розмірі 290 грн.

В попередньому судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_3 позовні вимоги підтримав повністю, просить його задовольнити з
підстав, викладених в позовній заяві, та стягнути з відповідачки на користь
позивачки борг за договором позики у розмірі 26 тис гр. та судові витрати у
справі  в розмірі 290 грн .

Відповідачка
ОСОБА_2 в попередньому судовому засіданні заявлений позов визнала , не
заперечила щодо задоволення позовних вимог в повному обсязі .

Виходячи з
наведеного , суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні
попереднього судового засідання.

Вимогами ч.4
ст.130 ЦПК України встановлено, що при визнання позову ухвалюється судове
рішення в порядку, передбаченому ст.174 ЦПК України . Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК
України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних
підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Судом
встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини .

Відповідно до
вимог ст.1046ЦК України одна сторона (позикодавець) передає у власність другої
сторони (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими
ознаками , а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму
грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж
якості .

Договір позики є
укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими
ознаками .

Вимогами
ст..1047 ЦК України встановлено ,що договір позики укладається у письмовій
формі ,якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом
розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян , на підтвердження
укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка
позичальника або інший документ , який посвідчує передання йому позикодавцем  визначеної суми або визначеної кількості
речей.

Згідно з
вимогами ч1 ст.1049 ЦК України якщо договором позики не встановлений строк
повернення позики або цей строк визначний моментом пред'явлення вимоги , позика
має бути повернута позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення
позикодавцем вимоги про це  ,якщо інше на
встановлено договором .

Судом
встановлено , що 07
серпня 2007 року позивачка ОСОБА_1та
Приватбанк в особі заступника директора ВРГУ Приватбанк Матиюк В.М. уклали
кредитний договір №80727-CRED.
Зазначений договір ОСОБА_1уклала
в інтересах відповідачки та
передала ОСОБА_2 гроші в сумі 26 000 грн , про що остання 04 лютого 2008
року надала позиваці письмову розписку із зобов'язанням повернути позичену суму
коштів , тобто між сторонами був укладений договір позики на суму 26000 грн ,
строк договору визначений не був. Судом також встановлено , що відповідачка ,
незважаючи на усні , а також на письмову вимогу позивачки від 29 липня 2008
року , станом на теперішній час заборговану суму не повернула .

Відповідачка ОСОБА_2  в
попередньому судовому засіданні
заявлений позов визнала в повному обсязі та не заперечила щодо задоволення
позовних вимог позивачки. Оскільки визнання відповідачем пред'явленого позову
не суперечить вимогам закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших
осіб , у справі наявні законні підставі для задоволення вимог позивачки , тому
, виходячи із визнання відповідачкою заявленого позову , суд вважає можливим
задовольнити позовні в даній стадії процесу .

На
підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10, 60, ч.4 ст.174 , 130, 212, 213,
214, 215  ЦПК України, на підставі
ст.ст.1046,1047,1049  ЦК України, суд ,

В И Р І Ш И В
:

Позов
задовольнити повністю.

Стягнути ОСОБА_2
на користь ОСОБА_1 26000 (двадцять шість тисяч) гривень  та судові витрати у справі в  розмірі 290 (двісті дев'яносто) гривень 00
копійок .

Рішення
може бути оскаржене до Апеляційного суду Волинської області через Ковельський
міськрайонний суд Волинської області шляхом подачі заяви про апеляційне
оскарження протягом десяти днів з дня його проголошення та поданням апеляційної
скарги протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження або
шляхом подачі апеляційної скарги без попереднього подання заяви - протягом
строку, встановленого для подання заяви про апеляційне оскарження.

ГОЛОВУЮЧА                                                                                             Є.О.АГЕЄВА