Справа 2-1259/2008
2008 року                    Ковельський
міьскрайонний суд Волинської області
судді Агєєвої Є.О.,
представника позивача - Горблюка Р.В.,
представника третьої особи без самостійних вимог на
стороні позивача - Дзивульської Л.В.
органу опіки та піклування виконавчого комітету Ковельської міської ради
відповідачки - ОСОБА_1.
представника відповідача ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в
м. Ковелі цивільну справу за позовом виконавчого комітету Ковельської міської
ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_3, ОСОБА_4  про
визнання такими, що втратили право на користування житловим приміщенням,  третя особа на стороні позивача , що не
заявляє самостійних вимог на предмет спору - Ремонтне житлово-комунальне
підприємство №2 міста Ковеля , третя особа на стороні відповідача , яка не
заявляє самостійних вимог щодо предмету
Позивач - виконавчий комітет
Ковельської міської ради звернувся до суду з позовом до  ОСОБА_1 , ОСОБА_3, ОСОБА_4  про визнання такими, що втратили право на
користування житловим приміщенням,  третя
особа на стороні позивача , що не заявляє самостійних вимог на предмет спору -
Ремонтне житлово-комунальне підприємство №2 міста Ковеля . До участі в справі
судом залучено в якості третьої особи на стороні відповідача , яка не заявляє
самостійних вимог щодо предмету  спору -
ОСОБА_5.  Позовні вимоги обгрунтовано тим
, що  підставі рішення Ковельської
міської ради від 26.10.2001 року №26/30 «Про згоду на передачу гуртожитків ВАТ
«Ковельсільмаш» в комунальну власність», гуртожиток по АДРЕСА_1 був переданий
на баланс РЖКП №2 м. Ковеля і на теперешній час є міською комунальною
власністю. Відповідно виконавчий комітет Ковельської міської ради здійснює
управління зазначеним житловим фондом .
На підставі ордера , виданого АТ "Ковельсільмаш" 20 червня
2002 року відповідачі вселилися у кімнату №913 гуртожитку житловою площею 16,0
кв. м. Фактично у гуртожитку на проживають без поважних причин понад шість
місяців , у зв'язку з чим на думку позивачка втратили своє право на зазначене
житлове приміщення в силу вимог ст.ст.71,72 Житлового кодексу України .  В підтвердження позовних вимог позивач посилається
на акти від 07.07.2005 року , 26.07.2005 року ,
20.10.2005 р.,21.03.2007 року , 02.11..2007 р. , 04.04.2008 року .   Оскільки відповідачі в гуртожитку не
проживають , але кімнату не звільнили це становить перешкоду для надання даних
житлових приміщень іншим громадянам, які потребують поліпшення житлових умов,
Відповідачі понад шість місяців у
житловому приміщенні без поважних причин не проживають вони відповідно
до ст.71 ЖК України втратили своє право на зазначене житло . Прохає суд
постановити рішення, яким визнати відповідачів такими, що втратили право на
проживання у зазначеному житловому приміщенні.
В судовому засіданні представник позивача Горблюк Роман
Васильович позов підтримав з підстав, зазначених у позовній заяві і прохає його
задовільнити. Прохає суд постановити рішення, яким визнати відповідачів у
справі такими, що втратили право  на
користування житловим приміщенням, а саме АДРЕСА_1 . Обгрунтовуючи позовні
вимоги покликається на ті обставини, що
відповідачі протягом тривалого часу в гуртожитку не проживають , деякий
час там проживали квартиранти . Проведеними перевірками встановлено , що
ОСОБА_1 , ОСОБА_3 ,ОСОБА_4 тривалий час не проживають . Оскільки відповідно до
вимог ст. 71, 72 Житлового Кодексу України житлове приміщення при тимчасовій
відсутності наймача або членів його сім»ї
зберігається за ними лише протягом шести місяців а визнання особи такою,
що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї
особи понад встановлені строки провадиться в судовому порядку, прохає
Представник третьої особи без самостійних вимог на
стороні позивача Дзивульська Лідія Вікторівна в судовому засіданні позов
підтримала з підстав, зазначених у позовній заяві і прохає його задовільнити.
Відповідачка ОСОБА_1 позовних вимог позивача не визнала , спростовуючи
їх наступними доводами . ЇЇ  сім»ї   у складі чотирьох осіб ВАТ
«Ковельсільмаш»  було надано для
постійного проживання зазначене приміщення в гуртожитку  20 червня 2002 року , до цього тривалий час
перебувала на обліку як особа , яка потребує отримання житла . Будь-яким іншим
житлом сім»я в країні забезпечена ніколи не була . На даний час після
звільнення з роботи чоловік виїхав на заробітки , син  ОСОБА_5 виписаний тимчасово у зв»язку з навчанням
, сім»я  проживає у гуртожитку  , заборгованость по комунальних платежах
відсутня . Просить суд відмовити у задоволенні заявленого позову .
ОСОБА_3в судове засідання не з»явився , зі слів відповідачки ОСОБА_1
останній виїхав на початку червня 2008 року до Києва на заробітки .
Представник органу опіки та піклування
виконавчого комітету Ковельської міської ради Вакулюк В.П. щодо визнання за
неповнолітнім  ОСОБА_4  втраченим права на житло  в своєму висновку зазначила про неможливість
позбавлення неповнолітнього права на житло .
сторони , свідків . з»ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами суд
приходить до висновку щодо неможливості задоволення заявлених позивачем вимог .
Згідно довідки житлового органу РЖКП №2 міста Ковеля  ОСОБА_1 , ОСОБА_3 ,ОСОБА_4 зареєстровані в
Відповідно до вимог ст. 71, 72 Житлового Кодексу України
житлове приміщення при тимчасовій відсутності наймача або членів його
сім»ї  зберігається за ними лише протягом
шести місяців, а визнання особи такою, що втратила право користування жилим
приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки
провадиться в судовому порядку.
позовних вимог позивач зазначає ту обставину, що відповідачі у справі не
проживають і не користуються житловим приміщенням - АДРЕСА_1 понад шість
місяців без поважних причин .       Як на
доказ  зазначених обставин позивач
покликається на акти перевірки від 07.07.2005 року , 26.07.2005 року ,  20.10.2005 р.,21.03.2007 року , 02.11..2007
р. , 04.04.2008 року .    Суд звертає
увагу , що зазначені акти  ,  складено
в період коли відповідачі  могли
перебувати на роботі , крім того , сам факт , що двері кімнати зачинено
неможливо розцінювати як об»єктивний і безперечний доказ непроживання
відповідачів у житловому приміщенні . З приводу проживання в кімнаті
відповідачів сторонніх осіб відповідачка ОСОБА_1 показала суду  , що в кімнаті дійсно тимчасово знаходились
Як  вбачається із акту від 04.04.2008 року ,
складеному комісією у складі ОСОБА_5 ,ОСОБА_6 , ОСОБА_7, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 факт
непроживання відповідачів у гуртожитку понад 2 роки ствердили свідки ОСОБА_10
та ОСОБА_11 Як показав суду свідокОСОБА_12 відповідачі мешкають в гуртожитку .
Зазначений акт було ним підписано під тиском працівника відділу  обліку розподілу та приватизації житла
виконкому Ковельської міської ради
ОСОБА_6 до якої був змушений звертатися за згодою щодо реєстрації в
гуртожитку сина , який повернувся з Півночі . З приводу підписання зазначеного
акту свідок ОСОБА_10 показав  що зазначений
акт він підписав не читаючи , відповідачі насправді проживають у гуртожитку .
вбачається з свідоцтва про народження відповідачОСОБА_4 являється неповнолітнім
довідки Львівського Державного університету безпеки життєдіяльності ОСОБА_5
навчається на другому курсі денного відділення університету , термін закінчення
навчального закладу червень 2010 року .
Відповідачкою представлено суду довідки комунальних служб
про відсутність заборгованості по комунальних платежах та квитанції про  регулярну сплату відповідних платежів .
Наведені обставини свідчать про те , що відповідачі належним чином виконують
свої обов»язки як наймачі житлового приміщення .
суду відповідачка ОСОБА_1 з чоловіком вона перебуває в шлюбі , всі відповідачі
та син ОСОБА_5 являються однією сім»єю , тому суд вважає можливим вирішення
спору по суті у відсутності відповідача Дем»янчука В.І. , який на початку
червня 2008 року виїхав за межі міста .
суду свідок ОСОБА_11  акт від 04.04.2008
року було ним підписано під тиском працівника відділу  обліку розподілу та приватизації житла
виконкому Ковельської міської ради
ОСОБА_6 до якої був змушений звертатися за згодою щодо реєстрації в
гуртожитку сина , який повернувся з Півночі .Вище наведе свідчить про подачу
суду завідомо необ'єктивних доказів втрати права користування житлом
відповідачами , перевищення службових повноважень посадовими особами відділу
обліку розподілу та приватизації житла виконкому Ковельської міської ради .
Відмежовуючи право звернення особи за захистом порушених прав суд звертає увагу
на перевищення вище зазначеними посадовими особами своїх службових повноважень
, подання недостовірної інформації відповідним посадовим особам , наділеним
правом звернення до суду з відповідним позовом свободи громадян , в тому числі
право особи на житло , яке є непорушним та гарантованим Конституцією України
.  Така позиція позивача , виконкому
Ковельської міської ради, вказує на те, що останнім  допускається недодержання основних засад ,
визначених Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод , зокрема
вимог ст.8 Конвенції , згідно з якою кожен має право на повагу  до свого приватного і сімейного життя , до
свого житла та кореспонденції .
Крім того відповідно до вимог ст.ст.47 , 48 Конституції
України кожен має право на житло. Держава створює умови , за яких кожен
громадянин матиме змогу побудувати  житло
, придбати його у власність або взяти в оренду . Громадянам , які потребують
соціального захисту , житло надається державою та органами місцевого
самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону .
Ніхто не може бути примусово позбавлений житла не інакше як на підставі закону
за рішенням суду, і кожен має право на достатній життєвий рівень для себе і
своєї сім'ї , що включає достатнє харчування , одяг , житло .
Судом встановлено , що відповідачі у справі являються
громадянами України , іншим житлом , окрім житлового приміщення -  АДРЕСА_1, не забезпечені , будь-яким іншим
благоустроєним житлом вони не забезпечені , тому позбавлення їх зазначеного
житла є не лише порушенням вимог Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод, а також порушенням конституційних прав останніх .
наведеного суд вважає , що у позові слід відмовити.
На підставі ст. 15,30, 61,62, 85, 212, 213,  215,  ,
218 ЦПК України, керуючись  ст. 71,72,107
Житлового Кодексу України, суд -
У позові виконавчого комітету Ковельської міської ради до
ОСОБА_1 , ОСОБА_3,ОСОБА_4  про визнання
такими, що втратили право на користування житловим приміщенням - АДРЕСА_1  - відмовити.
Рішення  може бути оскаржене до
апеляційного суду Волинської області через Ковельський міськрайонний суд  в наступному порядку: заява про апеляційне
оскарження може бути подана протягом десяти днів з дня проголошення  рішення; апеляційна скарга подається протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Рішення набирає
законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження,
якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано.

Головуюча:
Є.О.АГЕЄВА