Справа
№ 22ц-196-2008.
Головуючий по 1 інстанції
апеляційній інстанції Ювшин В.І.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2008
року     м. Черкаси

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду
Черкаської області у складі:

головуючого:       Ювгпина В.І.

суддів:            Сіренка Ю.В.,  Скіця М.І.

при
секретарі:       Бурдуковій О.В.
представника позивача: ОСОБА_1представника відповідача: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу
ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на рішення Звенигородського районного суду
Черкаської області від 23 листопада 2007 року по справі за позовом ТОВ «Агро -
Поліс Плюс» до ОСОБА_4 про відшкодування шкоди,
завданої джерелом підвищеної небезпеки,
-

встановила:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Агро - Поліс
Плюс» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_4 про відшкодування шкоди,  завданої в результаті дорожньо-транспортної
пригоди,  посилаючись на те,  що 15 лютого 2007 року автомобіль ВАЗ 21013
під керуванням ОСОБА_4,  порушивши
Правила дорожнього руху України,
здійснив наїзд на належний товариству на праві власності автомобіль ВАЗ
21093,  в результаті чого водій
автомобіля ВАЗ 21093 ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження,  а автомобілю ВАЗ 21093 завдано значних
механічних пошкоджень. По факту даного ДТП
було порушено кримінальну справу і постановою Звенигородського районного
суду від 21 червня 2007 року відповідача ОСОБА_4 звільнено від кримінальної
відповідальності на підставі Закону України «Про амністію» від 19 квітня 2007
року,  а провадження по справі закрито.

В результаті ДТП пошкодженням
автомобіля товариству заподіяно матеріальної шкоди на суму 20297 гривень,  556 гривень витрачено на послуги
евакуатора,  340 гривень витрачено на
оплату послуг експерта. Крім того,
пошкоджений   автомобіль   перебував
в   оренді   в
ТОВ   «НТО»,    які   повинні

сплачувати
щомісячно орендну плату. В зв'язку з пошкодженням автомобіля ТОВ «НТО» не сплачує орендну
плату і не отриманий прибуток за час пошкодження автомобіля до його відновлення
становить 22000 гривень. Добровільно відшкодувати збитки ОСОБА_4 не бажає,  тому просили суд стягнути з відповідача на їх
користь не отриманий прибуток та заподіяну матеріальну шкоду.

Рішенням Звенигородського районного суду Черкаської
області від 23 листопада 2007 року позовні вимоги ТОВ «Агро-Поліс Плюс»
задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ТОВ «Агро-Поліс Плюс» 20297
гривень матеріальної шкоди,  18865 80
коп. не отриманого прибутку,  556 гривень
витрат на транспортування пошкодженого автомобіля,  340 гривень витрат по оплаті експертизи,  165 гривень витрат пов'язаних з явкою до
суду.

Зобов'язано позивача після повного відшкодування завданих збитків ОСОБА_4
передати їй пошкоджений автомобіль. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_4,
ОСОБА_3,  просить рішення
Звенигородського районного суду Черкаської області від 23 листопада 2007 року
змінити,  виключивши з судового рішення
вказівку про стягнення 18865 гривень 80 коп. в рахунок упущеної вигоди,  вважаючи що судове рішення в цій частині
постановлене з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши сторони,  дослідивши
матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду
першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги,  колегія суддів знаходить за необхідне
апеляційну скаргу залишити без задоволення з таких підстав.

Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду
України,  що викладені в п. 1 Постанови
від 29.12.1976 року №11 «Про судове рішення»,
рішення є законним тоді,  коли
суд,  виконавши всі вимоги процесуального
законодавства і всебічно перевіривши обставини,
вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права,  що підлягають застосуванню до даних
правовідносин.

Обґрунтованим визнається рішення,  в
якому повністю відображені обставини,  що
мають значення для даної справи,
висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є
вичерпними,  відповідають дійсності і
підтверджуються достовірними доказами,
дослідженими у судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції відповідає зазначеним
вимогам,  оскільки ґрунтується на повному
і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх
сукупності.

Приймаючи рішення про стягнення з ОСОБА_4 на користь ТОВ «Агро-Поліс Плюс»
упущеної вигоди,  яка виникла в наслідок
несплати ТОВ «НТО» орендної
плати за використання автомобіля,  суд
першої інстанції виходив з того,  що
відповідно до договору оренди від 04 січня 2007 року автомобіль ВАЗ 21093,  який належить ТОВ «Агро-Поліс Плюс» був
переданий в оренду строком на один рік ТОВ «НТО» з орендною платою по 2000 гривень щомісячно. Даний
договір оренди не оспорений. Після скоєння ДТП та пошкодження автомобіля ТОВ
«НТО» на сплачує орендної плати в зв'язку з технічною непридатністю автомобіля
для експлуатації,  та повернувши
автомобіль власнику в зв'язку з його непридатністю для використання за
призначенням,  а тому суму несплати
орендної плати за використання автомобіля в сумі 18865 гривень 80 коп. суд
першої інстанції  визнав втраченою
вигодою та стягнув її з відповідача на користь позивача.

Відповідно до ст.
607 ЦК України
зобов'язання припиняється неможливістю його виконання у зв'язку з
обставинами,  за яку жодна із сторін не
відповідає. Винною стороною в вчиненні ДТП
та пошкодженні автомобіля,  предмету
договору оренди,  являється ОСОБА_4,  а не сторони по договору оренди,  а тому договір оренди автомобіля вважається
за законом припиненим в момент пошкодження даного автомобіля. Після вчиненої
дорожно - транспортної пригоди та пошкодження автомобіля ОСОБА_4 не
відшкодувала вартість затрат на відновлення пошкодженого орендованого
автомобіля,  тим самим перешкодила
виконанню договору оренди автомобіля в подальшому.

Тому доходи,  які б могло отримати
ТОВ «Агро - Поліс Плюс» від договору оренди за звичайних обставин,  якби їх право не було порушено,  не були отримані по незалежних від
орендодавця та орендаря обставин і вказані збитки судом першої інстанції
обґрунтовано визнано упущеною вигодою відповідно до п.2 ч.2 ст. 22 ЦК України та
стягнуто з ОСОБА_4 на користь позивача.

Доводи апеляційної скарги щодо неправильного застосування норм
матеріального та процесуального права висновків суду першої інстанції не
спростовують,  оскільки грунтуються на
невірному трактуванні апелянтом наведених правових норм.

Керуючись ст. ст. 303,  304,  307,
п. 1 ст. 308,  315 ЦПК
України,  колегія суддів,  -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 поданої в інтересах ОСОБА_4 на рішення
Звенигородського районного суду Черкаської області від 23 листопада 2007 року
відхилити,  а рішення Звенигородського
районного суду від 23 листопада 2007 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили негайно після його
проголошення,  але може бути оскаржено до
суду касаційної інстанції на протязі двох місяців,  починаючи з дня його проголошення.