Справа №
22 ц/527                  Головуючий у
суді 1-ї ін ст.  Колупаєв В.В.
57                              Доповідач Малахова Н.М.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

4
березня 2008 року колегія суддів судової палати у цивільних справах

апеляційного
суду Житомирської області в складі:

головуючого
- судді                    Малахової Н.М.

суддів:                                          Жизневської А.В.

Матюшенка І.В.
при секретарі

судового
засідання                   Лаговській
О.О.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.  Житомирі апеляційну скаргу відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних захворювань України в м.  Житомирі на рішення Корольовського районного
суду м.  Житомира від 24 грудня 2007 року
у справі за позовом відділення виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань
України в м.  Житомирі до закритого
акціонерного товариства „Будсервіс",
ОСОБА_1про визнання акту форми Н-1 недійсним,  відшкодування шкоди,

встановила:

У серпні
2007 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом,  посилаючись на те,  що нещасний випадок,  який стався з ОСОБА_1. 23 березня 1977 року
не був пов'язаний з виробництвом,  тому
були відсутні підстави для складення 28 квітня 1977 року акту форми Н-1 про
нещасний випадок,  що стався з ОСОБА_1.
За таких обставин,  позивач просив
визнати цей акт недійсним та стягнути з відповідачки страхові суми в розмірі
6297 грн. 23 коп. на підставі положень
ст.  1166 ЦК України.

Відповідачка
позов не визнала,  вказувала,  що акт форми Н-1 є дійсним,  крім того просила застосувати строки позовної
давності.

Рішенням
Корольовського районного суду м.
Житомира від 24 грудня 2007 року у задоволені позову відмовлено за
безпідставністю.

У
апеляційній скарзі апелянт,  посилаючись
на порушення норм матеріального та процесуального права,  просить скасувати вказане рішення та ухвалити
нове ,  яким задовольнити позов. Апелянт
зазначає,  що при ухвалені рішення судом
не враховано,  що нещасний випадок,  який стався з відповідачкою не пов'язаний з
виробництвом,  що акт Н-1 було складено
помилково,  тому відповідачка не має
права на отримання страхових виплат. Крім того,
вказує,  що згідно положень  ст. 1166 ЦК України відповідачка повинна
відшкодувати заподіяну Фонду шкоду.

Відповідачка  ОСОБА_1.   щодо  задоволення
апеляційної  скарги
заперечувала,  посилаючись на те,  що нещасний випадок стався у 1977 році,  позивач пропустив строк звернення до суду.

Апеляційна
скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Встановлено,  що 28 квітня 1977 року заводом КПД (після
приватизації ЗАТ „Будсервіс") було складено акт форми Н-1 про нещасний
випадок на виробництві,  що стався з
працівницею цього підприємства ОСОБА_1. Наказом № 154 від 28 вересня 1977 року
ОСОБА_1. було встановлено щомісячне відшкодування втраченого заробітку з 18
липня 1977 року. У 2001 році особову справу ОСОБА_1. було передано до
відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.  Житомирі і їй було призначено виплату
страхових сум.  Постановою від 6 березня
2002 року було продовжено виплату раніше призначених сум.

Відмовляючи
у задоволені позову щодо визнання акту форми Н-1 недійсним,  суд першої інстанції врахував вказані
обставини та дійшов висновку,  що акт про
нещасний випадок було складено відповідно до вимог Положення про розслідування
і облік нещасних випадків на виробництві,
затвердженого постановою Президії ВЦСПС від 20 травня 1966 року.

Проте,  вказаний висновок суду є помилковим.

Згідно
Правил відшкодування підприємствами,
установами,  організаціями
шкоди,  заподіяної робітникам та
службовцям каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я,  пов'язаним з їх роботою ( 1961 р.) на
підприємство покладався обов'язок відшкодувати шкоду,  заподіяну здоров'ю працівника,  якщо нещасний випадок був пов'язаний з
виробництвом,  а саме,  коли він стався : на території підприємства,  поза цією територією при виконані своїх
трудових обов'язків,  а також під час
прямування до роботи і з роботи на транспорті підприємства.

З
матеріалів справи,  зокрема,  з акту форми Н-1,  вбачається,
що нещасний випадок з відповідачкою ОСОБА_1. стався на території іншого
підприємства,  коли вона прямувала на
роботу,  тобто він не був пов'язаний з
виробництвом.  Тому,  згідно Положення про розслідування та облік
нещасних випадків на виробництві (1966 р.) були відсутні підстави для складення
акту форми Н-1.

Проте,  згідно положень  ст. 256 ЦК
України особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного
права або інтересу протягом строку позовної давності.

У
відповідності до вимог  ст.  257 ЦК
України загальна позовна давність встановлюється у три роки.

Оскільки
позивач звернувся до суду у серпні 2007 року,
то він пропустив строк звернення до суду,  а тому,
саме з цих підстав,  у цій частині
позов не підлягає задоволенню.

За таких
обставин,  коли при ухвалені рішення в
цій частині,  судом першої інстанції
порушені норми матеріального та процесуального права,  то воно в цій

частині підлягає
скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволені позову у
зв'язку з пропуском строку позовної давності.

У решті
рішення підлягає залишенню без зміни,
оскільки відсутні підстави для відшкодування шкоди згідно положень  ст.
1166 ЦК України.

Керуючись  ст.
ст.  303,  304,
307,  309,  313,
314,  316 ЦПК України,  колегія суддів-

вирішила:

Апеляційну
скаргу відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.  Житомирі задовольнити частково.

Рішення
Корольовського районного суду м.
Житомира від 24 грудня 2007 року в частині відмови у задоволені позову
про визнання акту форми Н-1 недійсним за безпідставністю скасувати і в цій
частині ухвалити нове рішення.

Відмовити
відділенню виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.  Житомирі у задоволені позову про визнання
акту форми Н-1 недійсним  за пропуском
строку звернення до суду.

У решті рішення
залишити без зміни.

Рішення
набирає законної сили з моменту його проголошення і з цього часу може бути
оскаржене у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України
протягом двох місяців.