Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

27 серпня 2008 року

м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах
Верховного

Суду України в складі:

головуючого

Яреми А.Г.,

суддів:

Жайворонок Т.Є.,

Левченка Є.Ф.,

Лихути Л.М.,

Перепічая В.С.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1до відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних захворювань України в м. Жовті Води
Дніпропетровської області про відшкодування шкоди у зв'язку з втратою
годувальника, за касаційною скаргою відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м. Жовті Води Дніпропетровської області на рішення
Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 11 січня 2007 року
та ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 5 червня 2007 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2006 року ОСОБА_1. звернулася до суду з названим позовом.

Зазначала,  що  її чоловік, ОСОБА_2., 18 років працював на
гідрометалургійному заводі державного підприємства «Східний
гірничо-збагачувальний комбінат» помічником машиніста конвеєра та машиніста
вагоноперекидача. Під час роботи в тяжких і шкідливих
умовах отримав професійне захворювання. Висновком МСЕК від 9 грудня 2004 року йому встановлено 70 % втрати
професійної працездатності та визнано інвалідом ІІ групи.

Постановою відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального страхування від
нещасних  випадків  на
виробництві  та  професійних захворювань України в м. Жовті
Води Дніпропетровської області (далі - ВВД ФСС) № 10892 від 16 грудня 2004
року  її
чоловіку  було  призначено
щомісячні  страхові  платежі в розмірі 621 грн. 33 коп., а з 1
березня 2006 року  - в сумі 925 грн. 36
коп.

ІНФОРМАЦІЯ_1чоловік помер, і висновком МСЕК від 28
вересня 2006 року встановлено причинний зв'язок смерті потерпілого з наслідками
раніше отриманого ним професійного захворювання.

Постановою ВВД ФСС № 10954 від 20 жовтня 2006 року їй призначено страхові платежі в
розмірі 462 грн. 68 коп., а також сплачена одноразова страхова допомога в
розмірі 55521 грн. 60 коп. на сім'ю та в розмірі 11104 грн. 32 коп. на одного
утриманця.

Вважаючи, що розрахунок належних їй страхових сум відповідачем було
проведено невірно, оскільки не було враховано пенсію потерпілого за віком, яка
виплачувалась її чоловіку в розмірі 714 грн. 89 коп., ОСОБА_1. просила суд
стягнути з ВВД ФСС на її користь недоплачені суми з одноразової допомоги в
розмірі 51472 грн. 08 коп., недоплачені суми
із  щомісячних  страхових виплат  з ІНФОРМАЦІЯ_1до 1 грудня 2006 року в розмірі
2633 грн. 22 коп. та зобов'язати відповідача
виплачувати їй з 1 грудня 2006 року страхові платежі в сумі 820 грн. 13
коп. щомісячно й безстроково.

Рішенням  Жовтоводського  міського
суду  Дніпропетровської  області
від 11 січня 2007 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду
Дніпропетровської області від 5 червня 2007 року, позов задоволено: стягнуто з
відповідача на користь ОСОБА_1. 51 471 грн. 08 коп. недоплаченої одноразової
допомоги як члену сім'ї померлого і його утриманцю, 2633 грн. 22 коп.
заборгованості за період з ІНФОРМАЦІЯ_1до
1 грудня 2006 року, а також страхові платежі  в сумі 820 грн. 13 коп.  щомісячно
й  безстроково,  починаючи з 1 грудня 2006 року.

В обґрунтування касаційної скарги
відповідач посилається на неправильне застосування судами норм матеріального та
порушення норм процесуального права, в зв'язку з чим ставить питання про скасування
судових рішень та ухвалення нового рішення про відмову в позові.

Колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню
з таких підстав.

Відповідно до ч.ч. 1 і 2 ст. 213 ЦПК
України  рішення суду повинно бути
законним і обґрунтованим.

Згідно з вимогами ст. 214 цього Кодексу під
час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, питання про те, які правовідносини
сторін випливають із встановлених обставин та яка правова норма підлягає
застосуванню до спірних правовідносин.

Задовольняючи позов, місцевий суд, з висновками якого
погодився й суд апеляційної інстанції, виходив із того, що страхові виплати
позивачці мали нараховуватися зі страхових сум та пенсії за віком, які
застрахований одержував на день його смерті.

Однак погодитися з таким висновком судів не можна, виходячи з наступного.

При вирішенні справи суди виходили з того, що позивачка перебувала з ОСОБА_2. у зареєстрованому шлюбі й знаходилася на його утриманні;  ІНФОРМАЦІЯ_1ОСОБА_2. помер і причиною його
смерті за висновком МСЕК від 28 вересня 2006 року стало раніше отримане ним
професійне захворювання; на час смерті потерпілий одержував від ВВД ФСС
щомісячну страхову виплату в сумі  925
грн. 36 коп. і пенсію за віком у розмірі 714 грн. 32 коп., але відповідачем
були призначені та виплачені позивачці страхові платежі, розмір яких обраховано
виходячи із суми страхових виплат, що ОСОБА_2. отримував за життя без
врахування розміру пенсії за віком.

Відповідно до п. 9 ст. 34 Закону України “Про
загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності”
у разі смерті потерпілого, який одержував страхові виплати і не працював,
розмір відшкодування шкоди особам, зазначеним у ст. 33 цього Закону,
визначається виходячи із суми щомісячних страхових виплат і пенсії, які
одержував потерпілий на день його смерті. Згідно з вимогами ч. 12 ст. 17 цього
Закону рішення правління Фонду, прийняте в межах його компетенції, є
обов'язковим для виконання всіма страхувальниками та застрахованими.

Пунктом 7.6.7 постанови правління Фонду від
22 грудня 2005 року № 83  “Про
затвердження  Порядку призначення та
здійснення страхових виплат застрахованим особам (членам їх сімей)”, чинної на
час виникнення спірних правовідносин, передбачалось, що у разі смерті
застрахованої особи, яка одержувала страхові виплати і не працювала, розмір
щомісячних страхових виплат особам, зазначеним у підпункті 7.3.1 пункту 7.3
цього Порядку, визначається виходячи із суми щомісячної страхової виплати і
пенсії по інвалідності, які одержувала застрахована особа на день її смерті.

Таким чином, за змістом зазначених норм
матеріального права - до страхових виплат належить пенсія по інвалідності, яка
виплачувалася застрахованій особі, а не пенсія за віком, яку ця особа
одержувала.

За таких обставин ВВД ФСС провело нарахування
ОСОБА_1. страхових виплат у
зв'язку з втратою годувальника з дотриманням вимог Закону України “Про
загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві
та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності”, а висновок
судами зроблений із порушенням вимог  п.
9 ст. 34 цього  Закону.

Оскільки фактичні обставини справи встановлені судами вірно, але неправильно застосовані норми матеріального
права, колегія суддів вважає за необхідне відповідно до ст. 341 ЦПК України
ухвалені судові рішення скасувати й постановити нове рішення про відмову в
позові.

Керуючись ст.ст. 336, 341 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у
цивільних справах Верхового Суду України

в и р і ш и л а :

Касаційну скаргу відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на  виробництві та професійних захворювань
України в м. Жовті Води Дніпропетровської області задовольнити.

Рішення  Жовтоводського  міського
суду  Дніпропетровської  області
від 11 січня 2007 року  та  ухвалу
Апеляційного  суду   Дніпропетровської області від 5 червня 2007
року скасувати. У позові ОСОБА_1до відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м. Жовті Води Дніпропетровської області про стягнення
недонарахованих щомісячних страхових виплат відмовити.

Рішення оскарженню не підлягає.

Головуючий

А.Г.
Ярема

Судді:

Т.Є. Жайворонок

Є.Ф. Левченко

Л.М. Лихута

В.С. Перепічай