Справа
№ 2-1199-2008 р.                      Р І
листопада 2008 року. Бахмацький районний суд Чернігівської області в складі:
судді   -О.Ф.Костенко
секретарі-Кулик Л.І.
у відкритому судовому засіданні в м.Бахмачі справи за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про визнання права власності на матеріали в порядку спадщини, стягнення
матеріальної та моральної шкоди,-
і ОСОБА_2. перебували в зареєстрованому шлюбі. 20 березня 200 7року шлюб між
сторонами розірвано.
липня 1994 року ОСОБА_2. видала заповіт, яким все належне  їй на день смерті майно вона заповіла
ОСОБА_3. Заповіт посвідчений Митченківською сільською радою реєстровий №61.
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4. померла в м.Конотоп,
Рішенням
Бахмацького райсуду Чернігівської області від 03 травня 2007 року ОСОБА_4. був
наданий додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини терміном в 2
місяці з дня набрання рішенням законної сили.

20
травня 2008 року Бахмацькою державною нотаріальною конторою ОСОБА_1. було
видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну частку (пай).

Постановою
дільничого інспектора Бахмацького РВ УМВС від 21.11. 2006 року про відмову в
порушенні кримінальної справи було встановлено, що близько 3-х років тому,
ОСОБА_4 - мати ОСОБА_1, не маючи технічного документа на будинок з надвірними
будівлями під АДРЕСА_1, Бахмацького району, Чернігівської області, за ціною
домовленості продала його за 400 гривень під знос громадянці ОСОБА_5. Свідком
угоди була громадянка ОСОБА_5. Цю постанову ОСОБА_1. не оскаржила.

Ужовтні
2008 року позивачка звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_2. про визнання
за нею права власності на матеріали в порядку спадщини, стягнення матеріальної
та моральної шкоди, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати -
ОСОБА_4. Вона є єдиним спадкоємцем за заповітом, якдочка померлої, на спадкове
майно матері. Інших спадкоємців на обов”язкову частку в майні немає, такяк її
батько -ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_2. Спадщину вона прийняла, так як звернулась
до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини і вже отримала в
Бахмацькійдержавній нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за
заповітом на земельну частку (пай). Вона також бажала оформити на свої ім”я
право на спадщину на будинок з надвірними будівлями, бо за заповітом мати све
своє майно залишила тільки їй. Будинок за життя мати побудувала разом збатьком,
проживала та була зареєстрована в будинку до дня смерті одна. За життя ОСОБА_4
вказаний будинок нікому не продала, не відчуджувала іншим шляхом. Будинок мати
страхувала в страховій компанії “Оранта”. З матір”ю був заключений договір на  користування електричною енергією. За життя
вона була зареєстрована в цьому будинку він був записаний в погосподарській
книзі по селу Митченки. В МБТІ будинок зареєстроваий не був. Після смерті матір
вона неодноразово з”явлалась в с. Митченки з наміром користуватись будинком,
але її чоловік -ОСОБА_2, з яким ще шлюб не був розірваний, не пускав її до
будинку, який вона спадкувала. Він бажав, щоб вона передала спадкове майно. Але
з цим вона не погоджувалась У зв”язку з цим відповідач і його родичі
неодноразово били її , коли вона з”являлась в с.Митченки. 20.03.2007 року вона
отримала свідоцтво про розірвання шлюбу. В 2006 році разом із своїми родичами,
сусідами із с.Митченки - ОСОБА_7, ОСОБА_5, ОСОБА_8, які діяли за його
дорученням, відповідач почав розбирати будинок. Вона неодноразово подавала
скарги до міліції і прокуратури, до Бахмацького райвиконкому. Але у всих
відповідях зазеначалась на необхідність звернутись до суду. Вона зверталась у
МБТІ з вимогою оцінити будинок матері в с.Митченки, але їй було в цьому відмовлено
з тих підстав, що вона не зверталась до суду з позовом про визнання права
власності. Поки вона збирала документи, відповідач за літо та до кінця серпня
2007 року зовсім розібрав будинок, веранду, сіни, колодяць. Матеріалом від
розібраного будинку відповідач розпорядився на свій розсуд. В основному,
передав ОСОБА_7. і ОСОБА_5. Будинок мав розміри 8,5х5 м. з висотою стелі 2,7 м.
був виготовлений з дерева, критий залізом на цегляному фундаменті. Складався із
2-х кімнат, сіней, веранди, виготовленої
у цегли, та з господарськими будовами сараєм, погребом, колодязем,
цементним замощенням  двору. Мав хороший
технічний стан. Вважає, що в 2007 році він мав вартість 35.000 грн. Вартість
основних матеріалів для відновлення будинку, без урахування їх доставки, цементу,
витрат на його будівництво складає 45874 грн. Ці розрахунки визначені в тексті
позовної заяви. Вартість 50% вказаних матеріалів складає 22973 грн. Просить
компенсувати за рахунок відповідача лише 20.000 грн. Відповідач в добровільному
порядку компенсувати шкоду не бажає. Просить також стягнути моральну шкоду в
розмірі 5000 грн.

В
судовому засіданні позивачка підтримала свою позовну заяву і просить її
задовільнити. Позивачка пояснила, що свою матір - ОСОБА_4 вона разом із своїм
чоловіком - ОСОБА_2. перевезли в зв”язку зі станом її здоров”я в 2005 році в
м.Конотоп, Сумської області, АДРЕСА_2, де вона проживала до своєї смерті. Коли
вони перевозили матір на постійне проживання, разом з нею і чоловіком на
прохання сторін розпродали вугілля, дрова, інші материні речі. При житті ні її
батько ні мати правовстановлюючого документа в будинок в Прилуцькому МБТІ не
отримували. По питанню прийняття спадщини після померлої матері вона звернулась
до нотаріальної контори на підставі рішення Бахмацького райсуду від 03 травня
2007 року. Їй було видано направлення в Прилуцьке МБТІ 24 травня 2007 року. В
цей же день вона звернулась в Прилуцьке МБТІ із заявою про реєстрацію будинку
підАДРЕСА_3, що належав її матері - ОСОБА_1. Їй було запропоновано надати
додаткові довідки, але які саме , вона не пам”ятає. Але в червні 2007 року
будинок в сільській раді вже значився розібраним, а тому, технічну документацію
виготовлено не було. Постанову про відмову в порушенні кримінальної справи від
21.11.2006 року вона не оскаржувала. Розрахунок вартості розібраних матеріалів
вона визнала відповідно до довідок ДП “Конотопський агролісгосп” і приватного
підприємця ОСОБА_9.

Відповідач
ОСОБА_2 в судовому засіданні позову не визнав і пояснив, що він будинку, який
належав раніше ОСОБА_2. в селі Митченки, Бахмацького району, не розбирав,
ніяких будівельних матеріалів не продавав. Коли мати його дружини ОСОБА_1 в
силу свого віку і стану здоров”я стала потребувати постійного догляду за нею,
було прийнято рішення перевезти її на постійне місце проживання у м.Конотоп,
Сумської області, АДРЕСА_4, де він проживав разом  із дружиною.

В
його присутності дружина і її мати стали продавати з господарства дрова,
вугілля, інші речі мешканцям села Митченки. Для того, щоб ще 2 дочки не
претендували на майно матері, а саме, на будинок після її смерті, дружина і її
мати вирішили продати будинок без належного оформлення в зв”язку із відсутністю
документів на будинок, мешканці с.Митченки ОСОБА_7. за 400 грн. Гроші його
дружина отримала і забрала їх собі. Факт передачі грошей бачили і інші особи, в
тому числі і ОСОБА_5. Мати дружини померла по місцю їх проживання у м.Конотопі.
ОСОБА_7. розпорядилась будинком на її розсуд, так як купила будинок за гроші у
ОСОБА_2.

Представники
третьої особи на стороні відповідача, що не заявляють самостійних вимог,
Митченківської сільської ради -Журавель Т.К. і Рибальченко Л.В. в судовому
засіданні вважають, що позов позивачкою заявлено не обгрунтовано. Батьки
позивачки при житті права власності на будинок з надвірними будівлями не оформляли,
правовстановлюючого документа на будинок
не отримували.

ОСОБА_4
була зареєстрована в будинку АДРЕСА_1, одна, до дня смерті. Але померла вона
ІНФОРМАЦІЯ_1 у м.Контопі, Сумської області, де проживала разом із своєю дочкою
- ОСОБА_1. і зятем -ОСОБА_2. Свідоцтво про її смерть Митченківською сільською
радою не видавалась. Коли мати позивачки переїзджала проживати до її дочки,
вона розпродувала вугілля, двора, інше майно, разом із воєю дочкою і зятем. Не
маючи документів на будинок, перед виїздом
у м.Конотоп, без нотаріального оформлення, в присутності дочки мати
продала будинок під знос ОСОБА_7. за 400грн. Ці обставини їм стали відомі при
перевірці скарги позивачки працівниками Бахмацького РВ УМВС у листопаді 2006
року. У 6-ти місячний строк з дня відкриття спадщини позивачка до нотаріальної
контори не зверталась, і лише в травні 2007року звернулась до суду з позовом
про надання додаткового строку для надання заяви про прийняття спадщини. На
вимогу позивачки в червні 2007 року їй була видана довідка про те, що будинок,
в якому раніше проживала її мати на момент видачі довідки вже був розібраний а
тому, Прилуцьке МБТІ і не виготовило позивачці технічного паспорту. Придбавши
будинок за власні кошти ОСОБА_5. розпорядилась їм на власний розсуд.

Представник
3-ї особи на стороні відповідача - Бахмацької державної нотаріальної контори в
судове засідання не з”явився з невідомої причини.

Ознайомившись
із матеріалами справи, заслухавши пояснення осіб, що приймали участь у розгляді
справи суд вважає, що в задоволенні позову позивачці слід відмовити з слідуючих
підстав.

На
підставі рішення Бахмацького району Чернігівської області від 03 травня 2007
року ОСОБА_1 був наданий додатковий строк для подання заяви про прийняття
спадщини терміном в 2 місяці з дня набрання рішенням законної сили.

24 травня 2007 року ОСОБА_1.
звернулась до Бахмацької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття
спадщини.

Відповідно
до ст. 206 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами
України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 03.03.2004 р. №20/5
спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно,
забов”язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на
спадщину та нерухомість
( ст. 1297 ЦК України).

Відповідно
до ст. 216 Інструкції “видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке
підлягає реєстрації проводиться нотаріусом після подання правовстановлювальних
документів про належність цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності
заборони або арешту цього майна. Якщо до складу спадкового майна входить
нерухоме майно, яке підлягає реєстрації, нотаріус вимагає, крім
правовстановлювального документа витяг з Реєстру прав власності”. Вказаних
документів позивачка нотаріусу не надала. А тому, ОСОБА_1. Бахмацькою державною
нотаріальною конторою було видано направлення в Бахмацьку МБТІ з проханням
оцінити жилий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в селі Митченки
,Бахмацького району на час смерті спадкодавця ОСОБА_2, а також видати
спадкоємцю - ОСОБА_1. Витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно.

При
зверненні позивачки в Прилуцьке МБТІ 24 травня 2007року виявилось, що ОСОБА_2.
власником нерухомого майна в с.Митченки не числиться. А тому, з пояснень
позивачки їй було рекомендовано звернутить у Митченківську сільську раду і
надати довідки, які їй було запропоновано
надати у МБТІ.

Митченківська
сільська рада видала ОСОБА_1. довідку про те, що будинок, де була зареєстрована
ОСОБА_2, розібрано ( а.с.11).

В
судовому засіданні з пояснень осіб, які приймали участь у розгляді справи було
встановлено, що в листопаді 2006 року ОСОБА_1. зверталась в Бахмацький РВ УМВС
з приводу того, що в будинку, де проживала її мати, вибите скло, рами, двері,
зірвана підлога, стеля, розвалена груба. В ході перевірки заяви позивачки
працівниками Бахмацького РВ УМВС було встановлено, що 18 листопада 2006 року
ОСОБА_1. приїхала в село Митченки, Бахмацького району і виявила, що мешканка
с.Митченки ОСОБА_7 розбирала будинок, де раніше проживала її мати. При
перевірці ОСОБА_7 пояснивала, що близько 3-х років тому, вона купила будинок у
ОСОБА_2, а так, як у неї не було технічної документації на будинок, вони уклали
усну домовленість про купівлю-продаж даного будинку за 400 грн. під знос.
Свідком даної угоди була ОСОБА_5.

Постановою
дільничого інспектора Бахмацького РВ УМВС від 21.11.2006 р. (а.с.23) в
порушенні кримінальної справи відносно ОСОБА_7. за ознаками злочину,
передбаченого ст. 194 КК України відмовлено в зв”язку із відсутністю в її діях
складу злочину.  В судовому засіданні
позивачка пояснила, що цю постанову вона не оскаржувала.

В
судовому засіданні сторони самі не заперечували проти того, що коли ОСОБА_2.
перевозили на постійне місце проживання у м.Конотоп, за її згодою розпродували
вугілля, дрова, інше майно і що гроші від продажу будинку отримала позивачка в
присутності своєї матері і чоловіка - ОСОБА_2.

В
судовому засіданні позивачкою відповідно до ст. 60 ЦПК України не надано
відповідних доказів про те, що відповідач умисно, самовільно, без відповідного
дозволу розібрав будинок, в якому до 2005 року проживала мати позивачки, тобто
здійснив неправомірні дії щодо майна фізичної особи. Позивачкою також
відповідно до ст. 60 ЦПК України не надано відповідних доказів про те, що
відповідач отримав будівельні матеріали від розібраного будинку.

Відповідно
до ст. 1166 ч.1 ЦК України “майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями,
діями чи бездіяльністю, майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в
повному обсязі особою, яка її завдала”.

П. 2
Постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 27 березня 1992 року, із
послідуючими змінами “Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами
про відшкодування шкоди”, вказує на те, що при розгляді позовів про
відшкодування шкоди суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і
майну громадянина підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її
заподіяла, за умови, що дії останьої були неправомірними, між ним і шкодою є
безпосередній причинний зв”язок та є вина зазначеної особи”.

В
судовому засіданні не надано доказів відповідно до ст. 60 ЦПК України зі
сторони позивачки, які б підтверджували про те, що дії відповідача були
неправомірними, і що саме його діями була спричинена шкода.

Відповідно
до ст. 1167 ч.1 ЦК України “моральна шкода, завдана фізичній особі,
неправомірними діями, відшкодовується особою яка її завдала, за наявності
вини”. Вина з боку відповідача , дослідженими в судовому засіданні доказами не
доведена.

Керуючись
ст.ст. 1166, 1167 ЦК України, СТ.СТ. 60,81,88,212-215 ЦПК України, суд,-

В И Р
І Ш И В :

ОСОБА_1
в задоволенні її позовних вимог відмовити.

Рішення
може бути оскаржено до апеляційного суду Чернігівської області. Заяву про
апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції може бути подано протягом
10 днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається
протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя               підпис

Вірно: Суддя

секретар