Справа № 2-о- 247/08
Рішення

Іменем України

19 листопада
2008  року                                                                                         м.
Чернігів

Н о в о
з а в о д с ь к и й    р а й о н н и
й     с у д   м і с т а
Ч е р н і г о в а

у складі:  головуючого - судді       Артюх К.В.

народних засідателів        Набережної Н.В., Гузій Р.Б.

при секретарі
Горбік Т.А.

за участю
прокурора Домашенко С.М., лікаря - психіатра, представника психіатричного
закладу ОСОБА_1 особи щодо якої вирішується питання про надання психіатричної
допомоги ОСОБА_2

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання справу за заявою
лікаря-психіатра Чернігівської обласної психоневрологічної лікарніОСОБА_3про
надання психіатричної допомоги у примусовому порядку ОСОБА_2встановив:

19 листопада 2008 року
лікар-психіатр Чернігівської обласної психоневрологічної лікарні ОСОБА_1.
звернулася до суду з заявою про госпіталізацію в примусовому порядку ОСОБА_2в
психіатричний заклад, оскільки хвора була госпіталізована в Чернігівську
обласну психоневрологічну лікарню 18 листопада 2008 року. Доставлена бригадою
швидкої медичної допомоги, в присутності сина, за направленням лікаря-психіатра
ЧПНД, оглянута лікарем-психіатром ОСОБА_4, який підтвердив висновок про необхідність
госпіталізації. Причиною висновку про необхідність госпіталізації є відомості
про поведінку за місцем проживання. У відділенні хвора була оглянута комісією
лікарів-психіатрів, яка підтвердила обґрунтованість рішення про госпіталізацію
ОСОБА_2згідно зі ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу», так як
остання вчиняє дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї та
оточуючих та не спроможна самостійно задовольнити свої основні життєві потреби
на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.

В судовому засіданні лікар-психіатр,
представник психіатричного закладу подану заяву підтримала.

ОСОБА_2. в судовому засіданні
пояснила, що не розуміє чому її госпіталізували у дане відділення, оскільки
дійсно в 2007 році проходила курс лікування 7 днів, після чого перебувала під
наглядом психіатрі, таблетки не приймала, оскільки немає в них потреби, вважає,
що адекватно реагує на дійсність. Зазначила. що стосунки з чоловіком погані,
він її б'є, але синці не залишаються, вважає, що стосунки з сином, який
викликав бригаду швидкої медичної допомоги гарні, його поведінку розцінює, як
помутніння його розсудку. Заперечила факт розбиття люстри, зірвання карнизу та
поранення фельдшера, при цьому скаржилася на застосування сили щодо неї.

Прокурор,
заяву лікаря-психіатра про надання Батигіній Т.В. психіатричної допомоги у
примусовому порядку, підтримав.

Вислухавши осіб, які брали участь у
справі, дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що ОСОБА_2.
госпіталізована в Чернігівську обласну психоневрологічну лікарню 18 листопада
2008 року, знаходилася на стаціонарному лікуванні в ЧОПНЛ з 23 березня 2007
року по 20 квітня 2007 року, виписана з діагнозом: шизофренія, параноїдний тип,
нападоподібно-прогредієнтний перебіг. Висновком комісії лікарів-психіатрів від 18
листопада 2008 року визначено, що ОСОБА_2. страждає тяжким психічним розладом.
Характер психічного розладу в даний час обумовлює загрозу для себе та
оточуючих. Хвора потребує обстеження та лікування, яке може бути надано тільки
в умовах стаціонару, так як вчиняє дії, що являють собою безпосередню небезпеку
для неї та оточуючих та не спроможна самостійно задовольняти свої основні
життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.

Згідно
ст. 14 ЗУ „Про психіатричну допомогу”, особа, яка
страждає на тяжкий психічний розлад, може бути госпіталізована до
психіатричного закладу без її усвідомленої або без згоди її законного
представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних
умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого
вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою
безпосередню, небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно
задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її
життєдіяльність.

Враховуючи,
що в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2. потребує обстеження та
лікування, які можуть бути надані лише в умовах стаціонару, її поведінка
свідчить про небезпеку для себе та оточуючих, оскільки агресивно поводиться
відносно оточуючих та не здійснює заходи щодо свого лікування, а саме
відмовляється від прийому призначених ліків, внаслідок чого психічний стан
погіршився, тому суд в порядку ст. 14 Закону України „Про психіатричну
допомогу”, вважає, що заява лікаря-психіатра Чернігівської обласної
психоневрологічної лікарні ОСОБА_1 про надання психіатричної допомоги у
примусовому порядку ОСОБА_2підлягає задоволенню.

Керуючись
ст. ст. 213,215, 282 ЦПК України, ст. ст. 14, 17, 22 Закону України “Про
психіатричну допомогу”, суд, -

Вирішив:

Заяву лікаря-психіатра Чернігівської
обласної психоневрологічної лікарні ОСОБА_1 про надання психіатричної допомоги
у примусовому порядку ОСОБА_2 - задовольнити.

Надати ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 року
народження, психіатричну допомогу у примусовому порядку.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Чернігівської області через Новозаводський районний суд міста
Чернігова, шляхом подання заяви про апеляційне оскарження рішення протягом
десяти днів з дня проголошення рішення та подачі апеляційної скарги протягом
двадцяти днів, після подання заяви про апеляційне оскарження рішення. Рішення
суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано.

Суддя Новозаводського

районного суду м. Чернігова:
Артюх К.В.

Народні
засідателі:                                                                  Гузій  Р.Б.

Набережна  Н.В.