Справа № 22-ц-1041                                         Головуючий
26                                                                                   Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

4 березня 2008
року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду
Київської області у складі: головуючого -
Лащенка В.Д. суддів -
Корзаченко І.Ф.,  Червінко К.С.  при секретарі - Шешко О.Б.

розглянула
у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1
на рішення Броварського міськрайонного суду від 21 грудня 2007 року у справі за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання заповіту недійсним,

встановила:

В грудні
2006 року ОСОБА_1  звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2  про визнання заповіту недійсним.  Свої вимоги мотивувала тим,  що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько,  ОСОБА_3 Після його смерті вона дізналася,  що батько заповів все своє майно
ОСОБА_2,  відповідачу по справі.

Вказаний
заповіт є недійсним,  оскільки
волевиявлення батька не було вільним та не відповідало його волі. Батько мав
добре здоров»я,  ніколи не звертався до
лікарні з цього приводу,  а після
складання заповіту помер.

В січні 2007 року ОСОБА_1  подала уточнюючу позовну заяву,  в якій просила визнати заповіт недійсним з
тих підстав,  що складаючи заповіт батько
не міг розуміти значення своїх дій та керувати ними,  оскільки протягом останніх трьох років
життя,  її батько зловживав спиртними
напоями,  батьки відповідача постійно
запрошували батька до себе в гості,  де
пригощали його спиртними напоями,  чим
притупляли його розумові здібності.

Рішенням
Броварського міськрайонного суду від 21
грудня 2007 року ОСОБА_1  в задоволені позову відмовлено.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1  просить скасувати рішення,  посилаючись на порушення судом норм
процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно  ст.  1233 ЦК України
заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Відповідно
до ч. 2  ст.  1257 ЦК України за
позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним,  якщо буде встановлено,  що волевиявлення заповідача не було вільним і
не відповідало його волі.

2

Судом встановлено,  що 29
серпня 2006 року
приватним нотаріусом було посвідчено заповіт,
згідно якого ОСОБА_3 на випадок своєї смерті заповідав усе своє майно
ОСОБА_2.  ,  відповідачу
по справі. Заповіт складений та посвідчений відповідно до встановлених законом
вимог,  порушень щодо його форми та
посвідчення не виявлено.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер.
Відповідно до довідок Броварської поліклініки ОСОБА_3 на обліку у лікаря-психіатра
та лікаря-нарколога не перебував. Суду не були представлені докази,  на підставі яких можна зробити висновок про
відсутність волевиявлення заповідача на складання заповіту на користь
відповідача.

За таких
обставин суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про відсутність
обставин,  які б свідчили про те,  що під час складання заповіту ОСОБА_3 не міг
розуміти значення своїх дій та керувати ними.

Доводи
апеляційної скарги про неправильне застосування норм матеріального права не
можуть бути враховані,  оскільки не
відповідають обставинам,  які встановлені
в судовому засіданні та зібраним по справі доказам,  яким суд першої інстанції дав належну оцінку.
Розглядаючи даний спір суд ретельно перевірив обставини,  за яких було складено та посвідчено
заповіт,  який оспорюється позивачкою.
Посилання на порушення судом норм процесуального права не заслуговують на
увагу,  так як суд повно і всебічно
з'ясував обставини справи,  а зібраним
доказам дав належну оцінку.

На
підставі викладеного та керуючись
ст.  ст.  307,  308 ЦПК України,  колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити,  а рішення
Броварського міськрайонного суду від 21 грудня 2007 року залишити без змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців.