У Х В А Л А

І М Е Н Е М    У К Р А Ї Н И

20 листопада 2008 року

м. Київ

Колегія суддів Судової палати у
цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

головуючого
Яреми А.Г.,

суддів:

Балюка М.І.,  Барсукової
В.М.,  Гнатенка
А.В.,  Гуменюка
В.І.,   Жайворонок
Т.Є.,  Косенка
В.Й.,

Костенка А.В., Левченка Є.Ф., Луспеника
Д.Д., Лихути
Л.М., Мазурка
В.А., Охрімчук
Л.І.,

Перепічая В.С.,  Прокопчука Ю.В.,  Романюка
Я.М.,    Сеніна Ю.Л., -

розглянувши в судовому засіданні справу за скаргою ОСОБА_1 про перегляд у зв'язку з винятковими обставинами
рішення Бабушкінського районного суду  м.
Дніпропетровська від 2 березня 2006 року, ухвали апеляційного суду
Дніпропетровської області від  14 червня
2006 року та ухвали колегії суддів Судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 27 лютого 2008 року в справі
за позовом ОСОБА_1 до військової частини №1288 та військової частини А-1314 про
стягнення заборгованості по грошовому забезпеченню,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2004 року ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом
до військової частини №1288  та
військової частини А-1314, про стягнення заборгованості по грошовому
забезпеченню.

Зазначав, що він проходив військову службу у військовій
частині № 1288.

У квітні 2004 року він був виключений із списків
особового складу зазначеної частини.

Посилаючись на те, що за період проходження ним
військової служби йому виплачувалося грошове забезпечення у неповному розмірі,
просив стягнути на його користь 7209 грн. заборгованості по виплаті належного
йому грошового забезпечення.

Рішенням Бабушкінського районного суду м.
Дніпропетровська від 2 березня 2006 року, залишеним без зміни ухвалою
апеляційного суду Дніпропетровської області від 14 червня 2006 року, в
задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

18 серпня 2006 року суддею Судової палати у
цивільних справах Верховного Суду України відкрито касаційне провадження у
справі за позовом ОСОБА_1 до військової частини
№1288  та військової частини А-1314 про
стягнення заборгованості по грошовому забезпеченню.

26 жовтня 2007 року відповідно до Закону України
“Про внесення змін до Закону України “Про судоустрій України” щодо забезпечення
касаційного розгляду цивільних справ” від 22 лютого 2007 року № 697-V справу передано до Апеляційного суду Автономної
Республіки Крим для розгляду і вирішення відповідно до глави 2 розділу V
Цивільного процесуального  кодексу
України цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
військової частини № 1288  та військової частини
А-1314 про стягнення заборгованості по грошовому забезпеченню.

Ухвалою колегії суддів Судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 27 лютого 2008 року рішення
Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 2 березня 2006 року та
ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від  14 червня 2006 року залишено без зміни.

У квітні 2008 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду
України зі скаргою про перегляд судових рішень у зв'язку з винятковими обставинами,
в якій ставить питання про скасування судових рішень та ухвалення нового
рішення про задоволення його позовних вимог, посилаючись на неоднакове
застосування касаційним судом одного і того самого положення закону.

Перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи скарги,
колегія суддів Судової палати у цивільних справах дійшла висновку, що скарга
підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 354 ЦПК України судові рішення у
цивільних справах можуть бути переглянуті у зв'язку з винятковими обставинами
після їх перегляду у касаційному порядку, якщо вони оскаржені з мотивів: 1)
неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одного і того
самого положення закону; 2) визнання судового рішення міжнародною судовою
установою, юрисдикція якої визнана Україною, таким, що порушує міжнародні
зобов'язання України.

З 1 вересня 2005 року набрав чинності Кодекс
адміністративного судочинства України.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 зазначеного Кодексу юрисдикція
адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів,
для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 17 Кодексу адміністративного
судочинства України визначено, що компетенція адміністративних судів
поширюється на спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її
проходження, звільнення з публічної служби;

Публічна служба - діяльність на державних політичних
посадах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба,
альтернативна (невійськова) служба, дипломатична служба, інша державна служба,
служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого
самоврядування (п. 15 ч. 1 ст. 3 Кодексу адміністративного судочинства
України).

Згідно з абз. 1 п. 7 Прикінцевих та Перехідних положень
Кодексу адміністративного судочинства України після набрання чинності цим
Кодексом заяви і скарги у справах, що виникають з адміністративно-правових
відносин, а також апеляційні та касаційні скарги подані і не розглянуті до
набрання чинності Кодексом адміністративного судочинства України, розглядаються
в порядку, встановленому цим Кодексом.

Встановлено, що ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом у
листопаді 2004 року  та рішенням
Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 2 березня 2006 року у
задоволенні його позовних вимог було відмовлено.

Оскільки спір між сторонами виник з приводу виплати
ОСОБА_1 грошового забезпечення при проходженні ним військової служби у
військовій частині А-1218, який був вирішений судом першої інстанції по суті
після набрання чинності Кодексу адміністративного судочинства України, то
зазначена справа підлягала розгляду
судами в порядку адміністративного, а не цивільного судочинства.

За таких
обставин, рішення Бабушкінського районного суду                                       м.
Дніпропетровська від 2 березня 2006 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від  14 червня 2006 року не можна визнати законними і обґрунтованими, оскільки
суди після 1 вересня 2005 року не мали процесуальних
повноважень для розгляду справи в
порядку цивільного судочинства за спором, що
виник з адміністративних правовідносин.

На зазначене суд касаційної інстанції уваги не звернув та
переглянувши судові рішення у порядку, визначеному цивільним процесуальним
законодавством, помилково залишив їх без зміни.

А тому, ухвала суду апеляційної інстанції та ухвала суду
касаційної інстанції підлягають скасуванню з підстав, передбачених ст. 358 ЦПК
України, з передачею справи на новий розгляд в порядку адміністративного
судочинства.

Керуючись ст. 358 ЦПК України, колегія суддів Судової
палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а :

Скаргу ОСОБА_1 про перегляд у зв'язку з винятковими
обставинами рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 2
березня 2006 року, ухвали апеляційного суду Дніпропетровської області від  14 червня 2006 року та ухвали колегії суддів
Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Автономної Республіки Крим
від 27 лютого 2008 року задовольнити частково.

Рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська
від 2 березня 2006 року, ухвали апеляційного суду Дніпропетровської області
від  14 червня 2006 року та  колегії суддів Судової палати у цивільних
справах Апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 27 лютого 2008 року
скасувати, а справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий                 А.Г.
Ярема

Судді :                           М.І. Балюк                                               Д.Д.
Луспеник

В.М.
Барсукова                              Л.М. Лихута

А.В.
Гнатенко                                         В.А.
Мазурок

В.І.
Гуменюк                                  Л.І.
Охрімчук

Т.Є. Жайворонок                               В.С.
Перепічай

В.Й.
Косенко                                  Ю.В. Прокопчук

А.В. Костенко                               Я.М. Романюк

Є.Ф.
Левченко                                Ю.Л. Сенін