Апеляційний суд
Кіровоградської області
-----------------------------------------------------------------------------------------------
Справа №22- 2189                 Головуючий у першій
інстанції  Шевцова М.Г.
Категорія                               Доповідач  Черниш Т.В
3 грудня 2008 року     Колегія суддів
судової палати в цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області в
головуючого - Кодрула М.А.,
суддів - Черниш Т.В.,
секретарі  Салабай М.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді цивільну
справу за апеляційною  скаргою  ОСОБА_1 на рішення Знам»янського
міськрайонного суду від 6 жовтня 2008 року,
в с т а н о в и л а :
28 лютого 2008 року ОСОБА_1звернувся з позовом до відділу освіти виконкому
Знам»янської міської ради про визнання незаконним звільнення, поновлення на
роботі, виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування
моральної шкоди. Позовні вимоги мотивував тим, що 30 січня 2008 року його
незаконно було звільнено з посади сторожа та електрика Знам»янської
загальноосвітньої шкоди №3 за прогул, якого він не вчиняв, оскільки з 11 січня
за погодженням з директором школи використав відгули за відпрацьовані в період
відпустки дні. Вважаючи, що звільнення його з роботи, про яке його повідомили
лише 18 лютого 2008р., викликане упередженим до нього ставленням, безпідставним
звинуваченням у крадіжці пилки, належної завгоспу школи ОСОБА_2, неправомірним
відстороненням останнім його, позивача, від роботи з 11 січня, просив визнати
незаконним наказ №18-к від 30 січня 2008р. про звільнення, поновити його на
роботі, стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу та 5000 грн. на
відшкодування моральної шкоди, завданої йому неправомірним звільненням.
Світловодський міськрайонний суд ухвалою від 15 серпня    в порядку ст. 33 ЦПК  залучив співвідповідачем Знам»янську загальноосвітню
школу №3 і рішенням від 6 жовтня 2008 року в задоволенні позову відмовив.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив скасувати це рішення і ухвалити нове,
яким задовольнити його вимоги, посилаючись на порушення  норм процесуального права, невідповідність
висновків суду фактичним обставинам справи.
В судовому засіданні апеляційної інстанції позивач повністю підтримав
доводи апеляційної скарги, представник відповідача - директор
загальноосвітньої  школи №3 ОСОБА_3. ці
доводи вважала безпідставними.
Перевіривши за матеріалами справи
законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст. 303
ЦПК України, заслухавши пояснення сторін, колегія суддів  визнає, що скарга підлягає відхиленню  з таких підстав.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 40 КЗпП України трудовий договір може бути
розірваний власником або уповноваженим ним органом у випадку прогулу( в тому
числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без
Судом встановлено, що ОСОБА_1, який з 2003 року працював в Знам»янській
загальноосвітній школі 1-Ш ступенів №3 сторожем та електриком, наказом
директора школи від 30  січня 2008 року
звільнений за п. 4 ст. 40 КЗпП за прогул без поважних причин, вчинений 15 січня
Відмовляючи в позові, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1
звільнено з роботи на законних підставах, оскільки  в зазначений
у наказі про звільнення робочий день (15 січня 2008р.) він був відсутній
на роботі                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                           без поважних причин.
Висновок суду про відсутність правових підстав для поновлення  позивача на роботі узгоджується з нормами
чинного трудового законодавства, відповідає обставинам справи, які суд
достатньо повно з'ясував, дав їм належну юридичну оцінку, обґрунтовано
визнавши, що позивач не надав переконливих і належних доказів  на підтвердження обставин, з якими як з
юридичним фактом пов'язував свої матеріально - правові вимоги. Не містять їх і
матеріали справи.  Безпідставними є
посилання ОСОБА_1 на відсторонення його від роботи завгоспом ОСОБА_2, який
такими повноваженнями не наділений. Судом встановлено, що відповідні накази про
відсторонення позивача від роботи та про надання йому днів відгулів  не видавались. Директор школи, заперечуючи
доводи позивача з цього приводу, стверджувала, що він права на відгули з 15
січня  не мав, тому вона відмовила в
задоволенні його заяви, про що свідчить її напис на заяві від 14 січня
2008р.(а.с.57).  Ця обставина  не спростована.
Відповідно до п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України  від 6 листопада 1992р. №9 «Про практику
розгляду судами трудових спорів» ( з наступними змінами) відсутність працівника
на роботі у зв'язку з самовільним використанням без погодження з власником або
уповноваженим ним органом днів відгулів визнається прогулом, передбаченим
нормою п. 4 ст.40 КЗпП.
Наведені в апеляційній скарзі ОСОБА_1 доводи  про те, що наказом від 30 січня 2008 року
його звільнено з роботи через упереджене до нього ставлення директора
школи  і завгоспа ОСОБА_2, без законних
підстав та з порушенням встановленого порядку, не ґрунтуються на доказах.
Позивач  не був членом первинної
профспілкової організації, що діє в школі №3, де  працював, чого він не заперечував. Матеріали
справи не містять доказів, які б свідчили і про порушення вимог ст. 149 КЗпП
щодо порядку застосування
дисциплінарного стягнення, які б могли бути підставою для визнання
звільнення позивача незаконним та поновлення його на роботі.
Таким чином, рішення суду першої інстанції ухвалене згідно із законом, є
правильним по суті, доводи апеляційної скарги його не спростовують.  Підстави для скасування чи зміни рішення
відсутні, тому апеляційна скарга відповідно до ст.308 ЦПК України підлягає
Керуючись ст.303, п.1 ч. 1 ст. 307, ст.ст. 308, 313-315 ЦПК України,
колегія суддів
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.
Рішення Знам»янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 14
жовтня 2008 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і
може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду України
протягом двох місяців.

Головуючий

Судді