Справа № 22ц-1760/2008                            Головуючий у 1інст.
Доповідач - Литвиненко І.В.
10 жовтня  2008 року
суд Чернігівської області у складі:
головуючого- судді
суддів:
заболотного в.м., смаглюк р.і.
при секретарі з  участю
ОСОБА_1 ОСОБА_2, ОСОБА_3, його представника ОСОБА_4,
представника  третьої особи
Борзнянського районного центру зайнятості Блохи Л.І.
розглянувши  у відкритому судовому засіданні апеляційну
скаргу ОСОБА_2 на рішення Борзнянського  районного суду Чернігівської області  від 11 серпня 2008 року в справі за
позовом  ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
поновлення на роботі, оплату за час вимушеного прогулу та компенсації  моральної шкоди,
В апеляційній скарзі ОСОБА_2  просить
рішення суду скасувати через незаконність та необґрунтованість, неповне
з'ясування обставин справи а справу направити на новий розгляд до суду першої
інстанції.

Рішенням
Борзнянського районного суду  від 14
серпня 2008 року  у задоволенні позову
відмовлено.

Доводи
апеляційної скарги зводяться до того, що апелянт не приступала до  роботи після поновлення її на роботі  за рішенням суду  від 08.05.2008 року та додаткового рішення
від 15.05.2008 року з тих причин, що вона перебувала на лікарняному та відповідач
не надавав їй відпустки. ОСОБА_2 також вказує в апеляційній скарзі, що
звільнення її з роботи за п.4 ст.40 КЗпП України є наслідком негативного
ставлення до неї роботодавця і намагання його звільнити її за будь-яких умов,
про що вона зазначала в своїх зверненнях до прокурора району та  територіальної державної інспекції праці у
Чернігівській області, яку суд безпідставно не залучив до участі в розгляді
справи.

Заслухавши
суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, апеляційний
суд приходить  до  висновку, що апеляційна скарга підлягає
відхиленню, а рішення суду залишенню без змін з наступних підстав.

Судом
першої інстанції встановлено, що на підставі укладеного письмового
безстрокового   трудового договору
ОСОБА_2 працювала у ПП ОСОБА_3 на посаді продавця з 31.03.2006 року і була
звільнена 31.03.2008 року за ст.38 КЗпП України. Рішенням Борзнянського
районного суду від 8 травня 2008 року
та додатковим рішенням від 15 травня 2008 року щодо  негайного виконання цього рішення, визнано
незаконним звільнення ОСОБА_2 з роботи та поновлено на попередньому місці
роботи, про що 19 травня 2008 року Борзнянським районним центром
зайнятості  до трудового договору  в присутності сторін внесені відповідні  записи. Розпорядженням  №6 від 26 червня 2008 року ОСОБА_2 на
підставі п.4 ст. 40 КЗпП України звільнено з роботи за відсутність на роботі
без поважних причин в період  з 14 по 25
червня 2008 року.

Відмовляючи
в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_2 була
відсутня на роботі в період з 14.06.2008 року по 25.06.2008 року без поважних
причин і звільнення її з роботи за прогул проведено з дотриманням вимог
ст.ст.147-149 КЗпП України.

Такі
висновки суду відповідають  обставинам
справи та вимогам чинного законодавства, оскільки відсутність на роботі без
поважної причини, більше трьох годин протягом робочого часу, являється
прогулом, що передбачено правилом п.4 ст. 40 КЗпП України та являється
підставою для звільнення за ініціативою власника, а позивачка не довела того,
що в період з 14 по 25 червня 2008 року вона була відсутня на робочому місті з
поважних причин.

Посилання
апелянта на те, що вона була відсутня на роботі у зв'язку з тим, що за станом
здоров'я та бажанням піти у відпустку, яку їй не надавали протягом двох років,
вона не з'являлась на роботу і написала заяву про надання їй відпустки, не  можуть бути підставою для задоволення позову,
тому що подання заяви про надання відпустки не дає права бути відсутньою на
роботі без згоди роботодавця.

Доводи  апеляційної скарги про те, що після
поновлення на роботі ОСОБА_2 до виконання обов'язків не приступала, а тому не
може бути звільнена за ст. 40 КЗпП України, не заслуговують на увагу, тому що  після рішення суду вона зобов'язана
приступити до роботи негайно і 19 травня 2008 року Борзнянським районним
центром зайнятості до трудового договору були внесені відповідні записи.

Також
суд  першої інстанції правомірно відмовив
у задоволенні клопотання про залучення в якості третьої особи на стороні
позивача територіальну державну інспекцію праці
у Чернігівській області, оскільки рішення в даній справі не впливає на
її права чи обов'язки.

За
таких обставин, доводи апеляційної скарги не дають підстав  для її задоволення та скасування  рішення суду першої інстанції, яке ухвалено з
дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308,
314-315, 319, 325 ЦПК України, апеляційний суд

У
Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу    ОСОБА_2  відхилити.

Рішення Борзнянського
районного  суду Чернігівської
області   від 14 серпня  2008
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до
Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання нею законної
сили.

Головуючий:                                       Судді :