Справа №2-2308/08
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2008 року м.Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області

в складі головуючої судді Бердан Н.В.

секретаря Петришиної С.С.

розглянувши у попередньому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовною заявою
ОСОБА_1
до
ОСОБА_2

про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1
звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивує наступним.
ІНФОРМАЦІЯ_1
року уклала з
ОСОБА_2
шлюб, від якого народився син
ОСОБА_3
,
ІНФОРМАЦІЯ_3
р. Син перебуває на утриманні позивачки. Відповідач сплачує аліменти на утримання дитини. Сімейне життя не склалося через те, що відповідач постійно влаштовує сварки і скандали, не поважає позивачку як дружину, ображає її, принижує та наносить побої. Крім того по декілька місяців не проживає вдома. Позивачка неодноразово прощала чоловікові, просила змінити поведінку та ставлення до сім”ї, однак на її прохання чоловік не реагує. В 2007 році позивачка зверталася з аналогічним позовом, однак сторони помирилися і справу було закрито. З того часу нічого не змінилося. На даний час сторони проживають окремо і подружніх стосунків не підтримують. Позивачка вважає, що примирення між ними неможливе, а тому просить шлюб розірвати.

Позивачка позов підтримала, про що подала відповідну заяву.

Відповідач подав до суду заяву, в якій позов визнав.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання.

Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

У відповідності до ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей.

Матеріалами справи встановлено, що сторони одружилися
ІНФОРМАЦІЯ_1
року /а.с.4/. Причиною розлучення є те, що між сторонами виникають сварки та непорозуміння через те, що чоловік не поважає позивачку як дружину, ображає її, наносить побої. Вони припинили шлюбні стосунки і тривалий час разом не проживають. Подальше перебування у шлюбі є недоцільним, а збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам та інтересам їхньої дитини.

Таким чином, визнання відповідачем пред”явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

На підставі викладеного, ст. 104, 110, 112 СК України,керуючись ст.ст. 130, 174,214-215 ЦПК України, суд-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву
ОСОБА_1

задовольнити.

Шлюб між
ОСОБА_1
та
ОСОБА_2
,
зареєстрований у виконкомі Вістівської сільської ради Калуського району Івано-Франківської області 24 жовтня 2003 року, актовий запис
НОМЕР_1
-
розірвати.

Сина
ОСОБА_3
,
ІНФОРМАЦІЯ_3
р. залишити на вихованні матері.

При отриманні свідоцтва про розлучення стягнути з
ОСОБА_2

в дохід держави 17 грн. держмита, звільнивши від цього
ОСОБА_1

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Івано-Франківської області через Калуський міськрайонний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і подання після цього протягом 20 днів апеляційної скарги або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

ГОЛОВУЮЧА