№   2-2505/2008
районний суд м.Маріуполя Донецької області під головуванням судді Ткаченко Т.Б.
при секретарі Чудіної Н.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в
м.Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1, діючого за дорученням в
інтересах ОСОБА_2  до ОСОБА_3
-  про визнання угоди купівлі-продажу  дійсною,
серпні  2008 року ОСОБА_1, діючий в
інтересах ОСОБА_2 звернувся до суду з
позовом до ОСОБА_3 про визнання угоди купівлі-продажу жилого будинку
В судовому
засіданні позивач вимоги підтримав , в обґрунтування позову вказав, що
26.06.1969 року ОСОБА_2. купив будинок АДРЕСА_1 у ОСОБА_3, який той належав на
підставі виділення земельної ділянки згідно протоколу  № 17 від 25.09.1968 року  , про що свідчить запис в технічному паспорті
на будинок , та внесення цих відомостей в інвентарну справу в Маріупольському
БТІ. Сторони виконали  всі істотні умови
укладеної  угоди, ОСОБА_2 передав
ОСОБА_3. гроші в сумі 850 рублів , а остання передала йому в користування
проданий будинок, в якому він проживає по сей час,  зобов'язалася в подальшому укласти угоду в
нотаріальній конторі, однак виїхала з м.Маріуполя і місце перебування її не
відомо, просив визнати просту письмову угоду купівлі-продажу дійсною.
Відповідачка  про час і місце судового засідання
повідомлялася  належним чином , про що
свідчать оголошення в пресі, причину неявки
не повідомила. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному
розгляді справи, що відповідає положенням ст.. 224 ЦПК України.
Суд,
заслухав позивача, допитав свідка, дослідив матеріали справи , вважає що позов
задоволенню не підлягає з наступних підстав.
ст.ст.224,225 ЦК УРСР (1963 р.)
продавцем майна  за договором
купівлі-продажу може бути виключно особа, якій це майно  належить на праві власності, набутому у
встановленому законом порядку.
до ст.227 ЦК УРСР договір купівлі-продажу будинку підлягає нотаріальному
посвідченню та державній реєстрації.
Судом
встановлено і це не заперечував позивач у судовому засіданні, що продавець
будинку ОСОБА_3 на момент укладання угоди купівлі-продажу  не мала
на будинок передбачених законом документів на право власності , будинок
в експлуатацію не був зданим и свідоцтво про право власності на нього вона не
на вказане , будинок який був предметом
укладеної сторонами угоди ,  є об'єктом
самовільного будівництва і відповідно до ст.105 ЦК УРСР 1963 року не міг бути
чином, судом встановлено, що
відповідачка  не є законним
власником будинку і не мала права на його відчуження шляхом продажу. Наведені
позивачем документи самі по собі не заміняють правовстановлюючих документів.
договір, який підлягає обов'язковому нотаріальному посвідченню, може бути
визнаний дійсним відповідно до ч.2 ст.47 ЦК УРСР лише у випадку коли сторони
домовились щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими
доказами, і відбулося повне, або часткове виконання договору, але одна із
сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення.
випадку спір між сторонами щодо нотаріального посвідчення договору-купівлі
продажу відсутній як такий. По суті позивач не заперечував того, що у зв'зку з
відсутністю можливості нотаріального посвідчення договору вимушений був
звернутись до суду задля його легалізації.
2 ст.47 ЦК УРСР не може бути застосовано , якщо для укладення угоди були в
наявності передбачені законом обмеження.
до ст.55 Закону України «Про нотаріат» угоди про відчуження майна, що підлягає
реєстрації посвідчуються за умови надання документів, що підтверджують право
відповідача такі документи відсутні, договір купівлі-продажу будинку не міг
бути посвідчений нотаріально, а відтак не може бути визнаний дійсним у судовому
обставин укладена між сторонами угода купівлі-продажу будинку АДРЕСА_1 не може
бути визнана дійсною, а позов задоволеним.
ст.ст.10,60,212,213,215,224-228 ЦПК України,
ст.ст.105,224,225,227 ЦК УРСР 1963р., суд-
задоволенні позову ОСОБА_1 , діючого  за
дорученням в інтересах  ОСОБА_2   до ОСОБА_3
про визнання угоди купівлі-продажу жилого будинку АДРЕСА_1 дійсною
може бути подана апеляція в Апеляційний суд Донецької області через
Іллічівський районний суд м. Маріуполя.
Заява про апеляційне оскарження рішення може
бути подана потягом десяти днів з дня проголошення рішення, а апеляційна скарга
повинна бути подана протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне
Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про
апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за
письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти
днів з дня отримання його копії.
Суддя
№   2-2505/2008
(Резолютивна частина )
районний суд м.Маріуполя Донецької області під головуванням судді Ткаченко Т.Б.
при секретарі Чудіної Н.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в
м.Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1, діючого за дорученням в
інтересах ОСОБА_2  до ОСОБА_3
-  про визнання угоди купівлі-продажу  дійсною,
ст.ст.10,60,212,213,215,224-228 ЦПК України,
ст.ст.105,224,225,227 ЦК УРСР 1963р., суд-
задоволенні позову ОСОБА_1 , діючого  за
дорученням в інтересах  ОСОБА_2   до ОСОБА_3
про визнання угоди купівлі-продажу жилого будинку АДРЕСА_1 дійсною
може бути подана апеляція в Апеляційний суд Донецької області через
Іллічівський районний суд м. Маріуполя.
Заява про апеляційне оскарження рішення може
бути подана потягом десяти днів з дня проголошення рішення, а апеляційна скарга
повинна бути подана протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне
Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про
апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за
письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти
днів з дня отримання його копії.
Суддя