Справа №
Е М       У К Р А Ї Н И
2008р.                                                                   Хортицький
районний суд
головуючого судді:                            Нещеретної
при секретарі:                                                  Насальській
за участю:                                                        представника
відповідача ОСОБА_16
відкритому судовому засіданні справу за позовом
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа КП „ВРЕЖО №6”
про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи: КП „ВРЕЖО
№6”,  ОСОБА_5 про вселення, зустрічний
позов ОСОБА_5 до  ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3, треті особи: КП „ВРЕЖО №6”, ОСОБА_4, про вселення,
ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернулися до суду з позовом, в якому просять визнати ОСОБА_4
та ОСОБА_5, такими, що втратили право користування жилим приміщенням в квартирі
АДРЕСА_1, на підставі ст. 71 ЖК України, за відсутністю за місцем реєстрації
понад шести місяців з 1988-1989 рр.
ОСОБА_5 звернулися до суду з зустрічними позовними вимогами до  ОСОБА_1 ОСОБА_2, ОСОБА_3 про вселення у
квартиру АДРЕСА_1, в якому зазначають, що спірна квартира є для них єдиним
житлом, іншого житла вони не мають, відповідачі по зустрічному позову
перешкоджають їм у користуванні спірною квартирою, ключ відсутній.
В судовому
засіданні ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 підтримали свої позовні вимоги у повному
обсязі, проти задоволення зустрічних позовів заперечують.
ОСОБА_1 суду
пояснила, що спірну квартиру вони отримали у 1975 році на родину із 4 осіб: на
її  - ОСОБА_1, її чоловіка та двох дітей
ОСОБА_4 та ОСОБА_3. ЇЇ син, ОСОБА_4, з 1988 р., після одруження,  у спірній квартирі не проживає, так як у
квартирі дві кімнати, по сумісній домовленості мешкає зі своєю дружиною у
квартирі її батьків за адресою: АДРЕСА_2, а зареєстрований в спірній квартирі.
Коли у 1989 році  народився син
ОСОБА_5,  ОСОБА_4прописав  його за адресою спірної квартири, але ОСОБА_5
ніколи в спірній квартирі постійно не проживав. Також, ОСОБА_1 суду пояснила,
що у 2006 році  мали намір приватизувати
спірну квартиру і за участю ОСОБА_4, при умові виписки з квартири його сина -
ОСОБА_6. 17 жовтня 2007 року ще раз ставилось питання про приватизацію спірної
квартири за умови виписки ОСОБА_6. На 17 жовтня 2007 року ОСОБА_1 визнавала за
своїм сином - ОСОБА_4 право на житлову площу у спірній квартирі. В рахунок
оплати за комунальні послуги відповідач ОСОБА_4за свій рахунок  поставив лічильники води. ОСОБА_1 суду
пояснила, що у відповідачів - ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не має ключів від спірної
квартири. В спірній 2-х кімнатній квартирі їм не має місця де жити, вона з
чоловіком живе у спальні, а донька у залі. Разом жити не має де, тому вона
заперечує проти їх вселення.
ОСОБА_6 підтримали пояснення ОСОБА_1 ОСОБА_6 доповнила наступне, що на
теперішній час стосунки з відповідачами складні у зв'язку з претензіями їх на
жилу площу у спірній квартирі.
позовні вимоги підтримав повністю, з первісним позовом не згоден, суду пояснив
наступне, що у спірній квартирі не мешкає з поважних причин. В 1989 році, після
одруження, спільно з позивачами домовилися, що він поживе у квартирі дружини,
без зняття з реєстрації за адресою спірної квартири.  Батьки дружини, які мешкають за адресою:
АДРЕСА_2 ніколи не давили йому право на постійне проживання в їх квартирі.
Зазначена квартира належить їм на праві власності, ні яких прав на проживання в
неї він не має. З батьками дружини, та самою дружиною має складні стосунки. За
адресою спірної квартири неодноразово у 2006,2007 роках ставилось питання про
її приватизацію, при цьому мати ОСОБА_1, батько ОСОБА_2 та сестра ОСОБА_6,
визнавали за ним право на житлову площу взагалі до жовтня 2007 року, бажали
приватизувати спірну квартиру за його участю, але без участю його сина
ОСОБА_6.  Відповідачі по зустрічному
позову йому перешкоджають в користуванні квартирою, ключі від квартири йому не
надають посилаючи на неможливість сумісного проживання за адресою спірної
квартири. По характеру своєї роботи від довгий час знаходився у відряджені
починаючі з 1994 року по 2007 рік. ОСОБА_5 мешкав з матерю в її квартирі, як
неповнолітній. Спірну квартиру вважають своїм єдиним житлом.
позовні вимоги підтримав повністю, з первісним позовом не згоден, суду пояснив,
що у спірній квартирі не мешкає з поважних причин, так як відповідачі по
зустрічному позову йому перешкоджають, ключі від квартири йому не надають.  ОСОБА_5
пояснив, що  поки він був
неповнолітнім його місце проживання було місце проживання його батьків, або одного
з них. У його батьків були складні стосунки. Батька, ОСОБА_4, був на заробітках
за кордоном, часто мешкав окремо від них, тому він мешкав з матерю за адресою:
АДРЕСА_2. Коли йому виповнилось 18 років, а саме у 2006 році він поставив
питання про постійне проживання за адресою своєї реєстрації, з того часу йому
стали перешкоджати в вільному користуванні спірною квартирою.
„ВРЕЖО №6” в судове засідання не з'явились,
про день розгляду справи були повідомлені своєчасно, надали заяву про
розгляд справи без їх участі.
Судом
встановлено, що в квартирі АДРЕСА_1
зареєстровані: ОСОБА_1, 1938 року народження, ОСОБА_2, 1927 року
народження, ОСОБА_3, 1965 року народження, ОСОБА_4, 1965 року народження, та
ОСОБА_5, 1988 року народження, згідно довідки ЖЕУ №31 від 24.10.2007р. за №1043
/а.с.4/. Спірна квартира надавалась ОСОБА_2 у 1975 році на сім'ю, у складі 4-х
осіб: його та його дружину - ОСОБА_1, 1938 року народження, і їх дітей:
ОСОБА_3, 1965 року народження, ОСОБА_4, 1965 року народження, відповідно до
ордеру №1890 від 14.03.1975р.
піднайму на спірну житлову площу в 1989 році була зареєстрована ОСОБА_7, на неї
були  покладені   обов'язки звільнити надану їй житлову площу
за вимогою квартиронаймача. ОСОБА_5 був зареєстрований на житлову площу свого
батька, на нього ні яких обов'язків не покладалося. Після зняття з реєстрації
ОСОБА_7, він ще був неповнолітнім, залишився зареєстрованим в спірній квартирі
Відповідно  до ст. 29 ЦК України місцем проживання
неповнолітньої особи є місце проживання її батьків, або одного з них. ОСОБА_5
мешкав зі своєю матерю, за спільною домовленістю між батьками.
воєнкомата, Запорізького будівельного коледжу, вказана фактична адреса ОСОБА_5
по АДРЕСА_2, так як на час постановки на облік і на час вступу до коледжу він
був неповнолітнім і вказував свою фактичну адресу. Згідно паспорту та карточки
прописки його адреса: АДРЕСА_1, в карточці прописки є відмітка воєнкомата по
постановку на облік 17.02.2005р. за адресою спірної квартири, будучи
повнолітнім, досягнув 18 років, 29.12.2006р., він поставив питання про своє
постійне проживання у спірній квартирі.
документів наданих до справи, довідки з місця роботи /а.с.34/, з лікарні
/а.с.36,45/ , центру зайнятості /а.с. 35/, трудових договорів /а.с. 37-44/,
адреса ОСОБА_4 зазначена адреса спірної квартири: АДРЕСА_1
строкових трудових договорів, контрактів ОСОБА_4періодично з 1994 по 2007 рр.
перебував на заробітках за кордоном.
квартира АДРЕСА_2 належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_8,
ОСОБА_9, ОСОБА_7 та ОСОБА_10.
від 24.10.2007р. ОСОБА_4, ОСОБА_5 в спірній квартирі не проживають, але причина
не проживання не зазначена /а.с.6/.
суду пояснила, що відповідачі в спірній квартирі не живуть, після весілля
ІНФОРМАЦІЯ_1 було  вирішено, що
ОСОБА_4буде жити в квартирі своєї дружини, так як в спірній квартирі лише 2
кімнати, тобто там жити з дружиною ніде, але без виписки зі спірної квартири.
ОСОБА_5 завжди жив в квартирі матері. Відповідач ОСОБА_4часто іздив на
заробітки на тривалий час. В рахунок оплати за спірну квартиру відповідач
ОСОБА_4поставив у квартирі лічильники води за свій рахунок. Між позивачами і
відповідачами склались неприязні стосунки, ключі від квартири у відповідачів не
має. Відповідач ніколи не бажав виписуватися з квартири.
пояснила, що відповідачі в квартирі не проживають, іноді приходять, причину не
проживання не знає. Відповідач в спірній квартирі поставив лічильники води. Між
позивачами і відповідачами склались складні стосунки.
і ОСОБА_14, суду пояснили, що після реєстрації шлюбу відповідача, його родині
не було де  спільно жити, тому вони
тимчасово надали згоду на мешкання в їх квартирі. Відповідач з 1994 року часто
виїжджав на заробітки в м. Москву, а ОСОБА_5 був неповнолітнім, тому мешкав з
матерю в їх квартирі. Між позивачами та відповідачами   склались складні стосунки, ключ від спірної
квартири відсутній, їх в квартиру не пускають. Свідки ОСОБА_13 і ОСОБА_14
ніколи не мали намір прописати відповідачів.
ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його
сім'ї  за ним зберігається жиле
приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї   були відсутні з поважних причин понад шість
місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в
разі спору - судом. Згідно п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України „Про
деякі питання, які виникають в практиці застосування судами Житлового кодексу
України”  № 2 від 12.04.1985р. зі змінами
та доповненнями,, у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що
втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 ЖК України), необхідно
з'ясувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. У разі їх
поважності (перебування у відрядженні, осіб, які потребують догляду, внаслідок
неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо) суд може продовжити пропущений
На підставі наданих доказів, суд приходить до
висновку, що ОСОБА_4та ОСОБА_5, постійно
зареєстровані у квартирі
АДРЕСА_1. В 1988 р., після реєстрації шлюбу ОСОБА_4, між позивачами   і відповідачем була домовленість, що він
поживе в квартирі дружини, але залишається зареєстрованим в спірній квартирі.
Після народження  відповідач ОСОБА_5 був
зареєстрований разом з батьком в спірній квартирі. З 1994 року відповідач
ОСОБА_4 постійно виїжджав на заробітки, а неповнолітній ОСОБА_5 мешкав в
квартирі матері  Позивачами по первісному
позову були створені перешкоди у користуванні спірним жилим приміщенням, так як
був відсутній ключ від вхідної двері. Позивачі по первісному позову - ОСОБА_1,
ОСОБА_2 та ОСОБА_6 у судовому засіданні підтвердили, що у відповідачів не має
ключів від квартири, вони заперечували проти їх проживання у спірній квартирі
по тім підставам, що не має місця для мешкання кількох сімей у одній квартирі,
також підтвердили, що на 17 жовтня 2007 року вони визнавали за ОСОБА_4 право на
жилу площу у спірній квартирі, мали намір її приватизувати за його участю.
ОСОБА_4та ОСОБА_5 іншого постійного місця проживання не мають, в спірній
квартирі не мешкають з поважних причин, тому суд приходить до висновку, що
ОСОБА_4та ОСОБА_5 не втратили право на жиле приміщення у квартирі АДРЕСА_1, а
тому підлягають вселенню у квартиру. В задоволені  позову ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3, про
визнання ОСОБА_4 та ОСОБА_5, такими що втратили право користування жилим
приміщенням необхідно відмовити, а зустрічний позов задовольнити.
7,10,11,60, 209, 211-215, 218 ЦПК України, ст.ст. 63,64,71 ЖК України,
позову ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання ОСОБА_4, ОСОБА_5,  такими, що втратили право користування
житловим приміщенням,  відмовити.
позов ОСОБА_5 задовольнити.
Рішення може
бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Запорізької області
через Хортицький районний суд м. Запоріжжя шляхом подачі в 10 - денний строк з
дня винесення рішення заяви про апеляційне оскарження і подання після цього
протягом 20 днів апеляційної скарги, або в порядку ч.4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя