Справа № 2- 432 / 2008 рік
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М         У К Р А Ї Н И

2008 року
червня  місяця  25
дня      Новосанжарський районний
суд Полтавської області в    складі:

головуючого судді - Стрельченко Т.Г.,

при секретарі
-  Нестеренко  О.В.,

з  участю
позивача  - ОСОБА_1..,

відповідача  - ОСОБА_2.,

представника  відповідача -
ОСОБА_3.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в смт. Нові Санжари  Полтавської
області    цивільну  справу за
позовом   ОСОБА_1до  ОСОБА_2про
виділ  частки   із
майна,  що  є
у  спільній    частковій
власності  ,  визнання
прав  власності   на
зазначене  майно ,- ,

В С Т А Н О В И В:

У  грудні   2004
ОСОБА_1.  звернувся  до
суду  з    вказаним
позовом до  відповідача  ОСОБА_2.

Просив  суд   визнати
за  ним   та
його   колишньою   дружиною право  власності
на  &frac12;
частину  набутого
під  час  шлюбу житлового  будинку
з  господарськими   будівлями,
розташованими   по  АДРЕСА_1,
та  провести  реальний
розподіл    вказаного  майна
в  рівних  з
відповідачкою   частинах.

Ухвалою  суду  від
17  травня  2008
року до  участі  у
справі   залучено  Колективне
підприємство  Полтавське  бюро
технічної  інвентаризації „
Інвентаризатор”.

В  судовому  засіданні позивач   позов
підтримав.

Відповідачка
та  її  представник
в  судовому   засіданні
позовні  вимоги  не
визнали.

Представник   КП „
Інвентаризатор”  в  судове
засідання  не  з'явився.
Надано  лист № 2024 від  22.05.2008
року   про  розгляд
справи    у  відсутність
представника   БТІ.

Суд,
заслухавши   пояснення   позивача,
відповідача  і  представника,
вивчивши  матеріали  справи
,  приходить  до
висновку,  що   позов
не  підлягає  задоволенню з
наступних  підстав.

Відповідно  до  ч.1 ст. 182 ЦК  України
право  власності   на
нерухомі  речі, їх виникнення  підлягають
державній  реєстрації .  Оформлення права  власності
на  об'єкти нерухомого  майна
провадиться з  видачею    свідоцтва
про  право    власності .

Згідно  положень
п.п. 2,3 ч.2 ст. 331  ЦК України  право
власності   на  новостворене
нерухоме  майно  виникає
з  моменту  його
прийняття   до  експлуатації.

Судом  встановлено
,  що
з  1992  року
по  2003  рік
сторони  проживали  в
зареєстрованому  шлюбі,  який
відповідно   до  свідоцтва
про  розірвання  шлюбу,
розірвали  01.12.2003  року ( а.с.4).

За  час  шлюбу
за  спільні  кошти , без
розроблення  та  узгодження
проектно-кошторисної
документації,  вони  побудували
житловий  будинок з  надвірними
будівлями: сараєм  та  вхідним
погребом,   розташовані  в
АДРЕСА_1.

Відповідно
до  рішення   сесії
Судівської  сільської  ради
від  04 березня  1993
року  № 5  ОСОБА_2.
виділена земельна  ділянка  площею
2500 кв.м. під
індивідуальне   житлове  будівництво
та  надано   дозвіл
на  забудову   ( а.с.88). Межі  цієї
ділянки   встановлені   на
місцевості   19  квітня
1993  року.

Будівельний
паспорт на  забудову  земельної
ділянки    виготовлений  на
ім'я  відповідача  ОСОБА_2. ( а.с 84).

24  липня  2000 року
відповідачка  виготовила  технічний
паспорт   на  це
домоволодіння  на  своє
ім'я.

Домоволодіння
не   зареєстровано  в
бюро   технічної  інвентаризації  і
на  нього   не
видане  свідоцтво  про
право   власності ( а.с 31 ).

Згідно  з  даними
погосподарської  книги №1,
особового  рахунку №1  Судівської
сільської  ради   Новосанжарського  району,
в  даному господарстві
зареєстровані  позивач, відповідачка  і  їх
діти. ( а.с5).

Провівши
системний  аналіз   доказів ,
суд  прийшов  до
висновку,  що   у
сторін   як  на
час  виникнення   даного
спору ,  так  і
на  час    розгляду
даного  спору  ,
спірне  домоволодіння  не
було   і  не
є  об'єктом  спільної
сумісної  власності.  Правовстановлюючі   документи
відсутні.

Відповідно  до  ч.3
ст. 10  ЦПК  України
кожна  сторона  повинна
довести  ті  обставини,
на  які  вона
посилається    як  на
підставу  своїх  вимог
або  заперечень. В  ході  розгляду  справи
судом роз'яснювались особам,
які  беруть  участь
у  справі  їх
права   та  обов'язки ,
сторони  попереджувались  про
наслідки   вчинення  або  не
вчинення  процесуальних  дій.

Як  видно  із
матеріалів  даної  справи
спірні  споруди  є
незавершеним   будівництвом. (
а.с.48-50, 78).

Позивач  не  надав
суду   висновків    компетентних  органів
щодо  відповідності    незавершеного  будівництва
вимогам
будівельно-технічних  та  санітарних
норм  і  правил, ступеню  його
готовності,  а  також
щодо  технічної  можливості
доведення  до кінця  будівництва
цього  об'єкту  сторонами,
незважаючи   на  те,  що  суд
відкладав  розгляд  справи ,
сприяючи  сторонам  здійсненню
їхніх  прав.

Вказані
обставини  виключають    можливість
суду  провести  поділ
незакінченого  будівництвом    будинку.

До  наданої   позивачем
світлокопії   листа    від
09.11.2006  року  № 142 / 02-105  Судівської
сільської  ради,  Новосанжарського  району
про  затвердження   Акту
державної  комісії   по
прийомці  в  експлуатацію
закінченого  будівництвом
житлового  будинку  та
господарських  будівель  розташованих в АДРЕСА_1  суд
відноситься  критично.  Даний лист
не  посвідчений  належним
чином,  а  також
спірне   домоволодіння розташоване  по
вул..  Красноармійській  ,  а  не
Червоноармійській,  як  зазначено
у  листі.

Оцінивши
зібрані  по  справі
докази  ,  суд
приходить  до  висновку
про   відмову  в
задоволенні  позовних  вимог
Сонник С.В.

Керуючись  ст.ст.
10,60,208, 212, 215, 218  ЦПК  України,
суд,

В И Р І Ш И В:

В  задоволенні
позовних  вимог   ОСОБА_1 відмовити.

На рішення може бути подана заява про
апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження
до апеляційного суду Полтавської області.

Суддя  / підпис/

Відповідає  оригіналу

Голова   Новосанжарського

районного суду
Т.Г.Стрельченко