Справа
№ 1524/08
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

м.Ковель                                                                                                  21
липня  2008 року

Ковельський міськрайонний суд Волинської області  під головуванням

судді Луньової
Т.М.,

з участю секретаря
- Вознюк Н.О.,

позивача  -
ОСОБА_1.,

представника позивача - ОСОБА_2.,

відповідача, представника відповідача ОСОБА_3.- ОСОБА_4.,

відповідача, представника відповідача ОСОБА_5. -
ОСОБА_6.,

відповідачки - ОСОБА_7.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду в м. Ковелі цивільну справу за позовом
ОСОБА_1до Ковельської міської ради, ОСОБА_3, ОСОБА_4,  ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7про визнання
державного акту на право власності на земельну ділянку недійсним, -

в с т а н о в
и в:

Позивач звернувся
до суду з позовом про визнання недійсним державного акта на право приватної
власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1від 20.05.2005 року виданого на ім *я
ОСОБА_3, згідно якого ОСОБА_3є власником земельної ділянки площею 0,0646 га по
АДРЕСА_1, право спільної часткової власності на яку мають також
відповідачі   ОСОБА_4,  ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_8, а також позивач у
справі.

Позовні вимоги
обґрунтовуються наступними обставинами: позивачеві на праві приватної власності
належить квартира АДРЕСА_1. Власниками квартири ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідно є
відповідачі ОСОБА_7, як спадкоємець ОСОБА_8 та відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5 та ОСОБА_6.

Рішенням
Ковельської міської ради № 28/11 від 23 березня 2005 року «Про безоплатну
передачу у приватну власність земельних ділянок для будівництва і
обслуговування жилого будинку і господарських будівель /присадибна ділянка/,
ведення садівництва, гаражного будівництва»(далі Рішення) сторонам у справі
було передано у спільну сумісну власність для обслуговування належної сторонам
частини житлового будинку земельну ділянку площею 646 кв.м. На підставі  зазначеного рішення Ковельської міської ради
від 23.03.2005 року №28/11  Ковельським
міським відділом земельних ресурсів на ім *я відповідача ОСОБА_3 було видано
державний акт    на право приватної
власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1від 20.05.2005 року згідно якого
ОСОБА_4,  ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_8 та
позивач у справі мають право спільної часткової власності на земельну ділянку
площею 0,0646 га по АДРЕСА_1, при цьому частки кожного із співвласників є
рівними - 1/6 частина земельної ділянки.

Зазначений державний акт
позивач вважає незаконним і таким, що порушує права позивача і суперечить
чинному законодавству, а тому підлягає скасуванню із слідуючих підстав:
Державний акт видано на підставі Рішення Ковельської міської ради від 23 березня
2005 року №28/11 згідно якого земельна ділянка площею 0,0646 га по АДРЕСА_1
передана сторонам у спільну сумісну власність. Разом з тим, всупереч Рішення
Ковельської міської ради, за яким зазначена земельна ділянка передавалась у
спільну сумісну власність сторін, згідно оспорюваного  державного акта   за сторонами фактично визнано право  спільної часткової власності на земельну
ділянку. Відповідно до вимог чинного законодавства, у разі переходу права
власності на будівлі  та споруди до
кількох осіб,  право на земельну  ділянку визначається пропорційно  часткам осіб у вартості будівлі та
споруди.

Позивач є
власником квартири АДРЕСА_1 площею 54,4 м.кв., відповідачі ОСОБА_3,
ОСОБА_4,  ОСОБА_5, ОСОБА_6 є
співвласниками квартири ІНФОРМАЦІЯ_1 площею 65,3 м.кв. по АДРЕСА_1; ОСОБА_7
успадкувала квартиру ІНФОРМАЦІЯ_1 площею 53,6 м.кв.  по АДРЕСА_1. Разом з тим, без урахування
часток  сторін у вартості будівлі, а
також без дотримання вимог чинного законодавства, щодо порядку розподілу
земельної ділянки,  відповідачем було
видано Державного акта на право спільної часткової власності на земельну
ділянку, згідно якого розмір часток земельної ділянки визначено пропорційно
кількості власників будинковолодіння, а не розміру часток у вартості будівлі.

Відповідно до
вимог чинного законодавства
співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній
власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частини.  Оскільки позивач не укладав з відповідачами
угоди про порядок користування земельною ділянкою, частки у земельній ділянці
не були погоджені з усіма співвласниками, а крім цього, розмір часток кожного
із співвласників земельної ділянки, визначено
в порушення вимог чинного законодавства, що призвело до порушення прав
позивача, як власника  земельної ділянки,
позивач прохає суд постановити рішення, яким
визнати недійсним державний акт
на право  власності на земельну
ділянку серії НОМЕР_1від 20.05.2005 року виданий на ім *я ОСОБА_3, згідно якого
ОСОБА_3є власником земельної ділянки площею 0,0646 га по АДРЕСА_1, право
спільної часткової власності на яку мають також відповідачі   ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_8, а також позивач у справі.

Позивач ОСОБА_1
та представник позивача ОСОБА_2 в судовому
засіданні позов підтримали з підстав, зазначених у позовній заяві  і прохають його задовільнити, прохають суд
ухвалити рішення, яким   визнати
недійсним державний акт  на право   власності на земельну ділянку серії
НОМЕР_1від 20.05.2005 року виданий на ім *я ОСОБА_3, згідно якого ОСОБА_3є
власником земельної ділянки площею 0,0646 га по АДРЕСА_1, право спільної
часткової власності на яку мають також відповідачі   ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_8, а також позивач у справі.

Представник
відповідача, Ковельської міської ради в судове засідання не з*явився, про місце
та час розгляду справи був повідомлений у передбаченому законом порядку.
Відповідач звернувся до суду з письмовим клопотанням у якому прохає справу
розглядати у відсутності представника відповідача. Враховуючи наведене суд
приходить до висновку, що неявка представника відповідача - Ковельської міської
ради не перешкоджає розгляду справи по суті.

Відповідач  ОСОБА_4, він же представник відповідача
ОСОБА_3, відповідачка ОСОБА_6, вона ж представник відповідача ОСОБА_5   в судовому засіданні позов не визнали  і заперечують проти його задоволення.
Заперечуючи проти позову покликаються на ті обставини, що оспорюваний позивачем
державний акт про право власності на земельну ділянку не обмежує будь-яких
прав  позивача, оскільки порядок
користування відповідачами земельною ділянкою по АДРЕСА_1 залишається таким,
який існував до придбання позивачем у справі житлового приміщення у будинку по
АДРЕСА_1, належного  сторонам на праві
спільної часткової власності. Вважають, що права позивача у справі, як
землекористувача, були порушені під час приватизації громадянином ОСОБА_9.
частини земельної ділянки по АДРЕСА_1. Крім цього, заперечуючи проти
позову  посилаються на ту обставину, що
ні при виготовленні технічної документації
про виконані проектно-вишукувальні роботи із складання Державного
акту  на право приватної власності на
землю, ні при видачі державного акта на право власності на земельну ділянку
позивачами не ставилась вимога про визначення часток кожного з піввласників
земельної ділянки.

Відповідачка  ОСОБА_7 в судовому засідані позов    визнала, згідна з доводами позивача що
оспорюваний позивачем державний акт виданий в порушення вимог чинного
законодавства, яким регулюється розмір часток власників земельної ділянки у
відповідності до часток у вартості частин будівлі.  Ствердила ту обставину, що вона є  спадкоємцем за заповітом ОСОБА_8, яка за
життя була власником квартири ІНФОРМАЦІЯ_1 по АДРЕСА_1та співвласником
земельної ділянки по АДРЕСА_1. У передбаченому законом порядку  вона прийняла спадщину після смерті ОСОБА_8.  і набула
право на зазначені об*єкти нерухомого майна.

Заслухавши
пояснення сторін, дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до
висновку, що позов підставний і підлягає задоволенню.

Згідно ч.1 і ч.2
ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами, які беруть участь у справі, не
підлягають доказуванню. Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній....
справі, що набрало законної сили, не доказується при розгляді інших справ, у
яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

В судовому
засіданні відповідачі  у справі   визнали ту обставину, що   будинок АДРЕСА_1 належить сторонам на праві
спільної часткової власності, зокрема позивач ОСОБА_1. є власником квартири
АДРЕСА_1, відповідачі ОСОБА_3., ОСОБА_4., ОСОБА_6. і ОСОБА_5. є співвласниками
квартири ІНФОРМАЦІЯ_1по АДРЕСА_1, а відповідачка ОСОБА_7. є власником квартири
ІНФОРМАЦІЯ_1 у зазначеному будинку.

Право
відповідачки ОСОБА_7. на квартиру ІНФОРМАЦІЯ_1 по АДРЕСА_1та на земельну
ділянку по АДРЕСА_1  доводиться
матеріалами спадкової справи №634 після смерті ОСОБА_8, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Крім цього, в
судовому засіданні сторони визнали законність рішення Ковельської міської ради
Волинської області від 23.03.2005 року №28/11 «Про безплатну передачу у
приватну власність  земельних ділянок для
будівництва і обслуговування жилого будинку і господарських будівель
/присадибна ділянка/, веденя садівництва, гаражного будівництва» відповідно до
п.5 якого внесено зміни в п.1.15 рішення міської ради від 05.10.2004 року
№22/9    і зазначений пункт  викладено
в наступній редакції: гр.гр. ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, які
проживають по АДРЕСА_2, ОСОБА_1, який проживає по АДРЕСА_1, ОСОБА_8, яка проживає по АДРЕСА_4 передати в спільну
сумісну власність земельну ділянку площею 646 м.кв. по АДРЕСА_1 .

Як вбачається з
копії оспорюваного позивачем державного акту на право власності на земельну
ділянку, зазначений державний акт було видано відповідачеві ОСОБА_3 на
підставі  вказаного вище Рішення
Ковельської міської ради Волинської області від 23.03.2005 року №28/11.    Разом з тим, як вбачається  з Державного акту на право власності на
земельну ділянку серії НОМЕР_1 від 20.05.2005 року, виданого на ім*я  ОСОБА_3, співвласниками земельної ділянки
площею 0,0646 га по АДРЕСА_1   є сторони
у справі, з визначенням частки кожного- 1/6 частина.

Відповідно до
ст.. 89 Земельного Кодексу  України,   співвласники земельної ділянки, що перебуває
у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї
окремої частини. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності,
з виділенням частки співвласника, може бути здійснено  за умови попереднього визначення розміру
земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або  не встановлено судом.

Відповідно до ч.4
ст. 120 ЗК України при переході права власності на будівлю або споруду до
кількох осіб, право на земельну ділянку визначається пропорційно часткам осіб у
вартості будівлі та споруди, якщо інше не передбачено у договорі відчуження
будівлі чи споруди.

В судовому засіданні
сторони визнали ту обствину, що на час видачі оспорюваного Державного акту,
сторонами у справі не визначався розмір часток кожного з співвласників
земельної ділянки.  Даний факт  доводиться, також, матеріалами технічної
документації по інвентарізації земельної ділянки громадянки ОСОБА_6 для
будівництва та обслуговування житлового будинку розташованої в АДРЕСА_1.

Крім цього, в
судовому засідані сторони визнали ту обставину, що розмір часток кожного з
співвласників земельної діялнки у держанвному акті визначено  всупереч вимог ч.4 ст. 120 ЗК України.

Згідно
довідки   Комунального підприємства
«Волинське обласне бюро технічної інвентарізації», виданої на підставі даних
інвентарізаційної справи на нерухоме майно за адресою АДРЕСА_1,  зазначений житловий будинок є
чотирьохквартирним. Приватизація квартир у даному будинку відбулась на підставі
Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду». Загнальні площі
квартир становлять: квартири №2 - 54,4 м.кв., квартири ІНФОРМАЦІЯ_1 - 53,6
м.кв., квартири ІНФОРМАЦІЯ_1- 65,3 м.кв.

Таким чином в
судовому засіданні встановлено, що Державний акт на право власності на земельну
ділянку серії НОМЕР_1 від 20.05.2005 року, виданий  на ім*я
ОСОБА_3,  на підставі рішення
Ковельської міської ради Волинської області від 23.03.2005 року №28/11 «Про
безплатну передачу у приватну власність
земельних ділянок для будівництва і обслуговування жилого будинку і
господарських будівель /присадибна ділянка/, ведення садівництва, гаражного
будівництва» суперечить, як
зазначеному  рішенню  Ковельської міської ради Волинської області
від 23.03.2005 року №28/11   так і
вимогам чинного законодавства, а саме ч.4 ст. 120 ЗК України.  Зокрема, земельна ділянка по АДРЕСА_1 згідно
рішення Ковельської міської ради передана ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6,
які проживають по АДРЕСА_2, ОСОБА_1, який проживає по АДРЕСА_1, ОСОБА_8, яка
проживає по АДРЕСА_4 у спільну сумісну власність, разом з тим, згідно
оспорюваного державного акта, зазначена земельна ділянка передана сторонам у
справі у спільну часткову власність, при цьому розмір часток кожного із
співвласника земельної ділянки визначений всупереч вимог ч.4 ст. 120 ЗК
України,  без урахування часток осіб у
вартості будівлі, та без дотримання
порядку здійснення виділення часток співвліасників, зазначеного у  ст. 89 ЗК України. Враховуючи зазначені
обставини позов підлягає задоволенню.

На підставі ст.  15,30, 60-62, 85, 212, 213,  215, 173,174
ЦПК України, керуючись ст. 89, ч.4 ст. 120 ЗК України, суд -

в и р і ш и в :

Позов  ОСОБА_1до Ковельської міської ради, ОСОБА_3,
ОСОБА_4,  ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7про
визнання державного акту на право власності на земельну ділянку недійсним
задовільнити повністю.

Визнати
недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку  площею 0,0646 га по АДРЕСА_1Волинської
області серії НОМЕР_1від 20.05.2005 року виданий  на ім *я ОСОБА_3 і зареєстрований в Книзі
реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного
кори стування землею, договорів оренди землі за № 22.

Судові
витрати залишити за сторонами.

Рішення  може бути оскаржене до
апеляційного суду Волинськоі області через Ковельський міськрайсуд  в наступному порядку:

-заява про
апеляційне оскарження може бути подана протягом десяти днів з дня
проголошення  рішення;

- апеляційна
скарга подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне
оскарження.

Рішення
набирає законої сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано.

Головуюча
:                                                 Т.М.Луньова