Справа №2-655-1/08
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ             УКРАЇНИ

30 вересня 2008 року Печерський районний суд м. Києва в
складі головуючого судді Кузьменко В.В. при секретарі Шалапута В.П. розглянувши
в відкритому судовому засіданні в залі суду справу за позовом  ОСОБА_1 до ЗАТ Комерційний банк „Приватбанк”
про стягнення коштів ,-

ВСТАНОВИВ:

Підтримуючи викладене в позові, в засіданні позивачка
мотивує наступним.

Вона є держателем платіжної картки і користується
спеціальним картковим рахунком, згідно договором з відповідачем має право
використовувати картку для проведення розрахунку за послуги і товари, зняття
готівки в автоматах тощо. Згідно з договором з відповідачем, вона має право
використовувати картку для проведення розрахунку та зняття коштів в банкоматах.
05.10.2007 року вона мала отримати на свій картковий рахунок заробітну плату за
вересень 2007 року. В цей день вона кошти не отримала, а 6.10.2007 року
дізналась, що сума заробітної плати на картковому рахунку відсутня. 07.10.2007
року вона дізналась, що кошти від працедавця в сумі 4 969 грн. 29 коп. було
перераховано на її рахунок. Та майже зразу двома платежами, сума була
перерахована на невідомий їй рахунок. Так як вона таку операцію по
перерахуванню своїх коштів не здійснювала, операція здійснена помимо її волі, то
вона вважає що вина за це лежить на відповідачеві. І тому просить суд стягнути
з відповідача суму заробітної плати.

Представник відповідача позов не визнав, надавши
письмові  пояснення. Звертає увагу суду
на те, що не можливо здійснювати перерахунки з картки клієнтів банку без відома
самих клієнтів, або без знання відповідних кодів. Вказує на те, що банківська
система не робить ніяких збоїв у роботі і з вини банку несанкціонованого
проведення таких операцій не можливо.

Первісно позов заявлено до Печерської філії банку, але
встановлено що філія не має статусу юридичної особи і належною стороною є
безпосередньо ЗАТ Комерційний банк „Приватбанк”.

Дослідивши письмові докази та заслухавши пояснення
сторін, суд вважає що позов не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Встановлено, що між сторонами по справі - позивачкою
ОСОБА_1та відповідачем ЗАТ Комерційний банк ”Приватбанк” - укладено договір про
відкриття та обслуговування зарплатного карткового рахунку, згідно якого
позивачка має право використовувати платіжну картку для проведення розрахунків
за послуги та товари, знімати готівку в банкоматах. Що підтверджується
договором № 514604 від 14.01.2002 року. На цей рахунок позивачу її
працедавцем ВАТ „Елопак-Фастів” перераховує заробітну платню. 7.10.2007 року
позивачка дізналася, що перераховані їй 05.10.2007 року кошти, які вона не
змогла отримати ні 5.10.2007 року ні 6.10.2007 року, відсутні на рахунку. Так
як в день перерахування коштів, вони були перераховані з рахунку двома
платежами на інший рахунок. Однак , суд не може погодитись з тим, що в даному
випадку є вина відповідача і з нього потрібно стягнути названу суму коштів. Так
як сторонами укладено договір про використання позивачем банківською картки,
яка є засобом безготівкових розрахунків. На вказану картку позивачка отримувала
і отримала останній раз заробітну платню. З'ясовано що останній раз кошти двома
операціями відправлено на сторонній рахунок. Але відсутні данні вважати, що це
здійснено працівниками відповідача, або внаслідок невірного спрацювання
технічного обслуговування в банку. Так, передбачено  можливість здійснення перерахування з картки
позивача на інші картки, що і відбулося в даному випадку. Відносини сторін
регулюються Інструкцією про безготівкові розрахунки в національній валюті,
затвердженою Правлінням НБУ 21.01.2004 року. В засіданні позивачем не доведено
порушення відповідачем названого документу, не доведено що перерахування
відбулося внаслідок дій працівників відповідача. Позиція сторони як доказ, що
винен відповідач, так як раніше цього не відбувалось, а вона сама цього не
робила судом не приймається. Оскільки не дає підстав стверджувати про вину
відповідача.

Вищевикладене у сукупності не дає підстави вважати про
порушення відповідачем прав позивача і про
необхідність їх захисту.

Керуючись наведеним та ст.. 1068, 1071 ЦК України, ст..
ст.. 10, 27, 31, 208, 215 ЦПК України ,-

ВИРІШИВ:

В позові  ОСОБА_1 до ЗАТ Комерційний банк „Приватбанк”
про стягнення коштів в сумі 4 865 грн. 99 коп. відмовити в повному обсязі.

З повним текстом
рішення сторони можуть ознайомитись починаючи з 5.10.2008 року.

Рішення може бути
оскаржене до судової палати в цивільних справах апелляційного суду м.
Києва  через Печерський районний  суд. Заяву про апеляційне оскарження рішення
можу бути подано протягом 10 днів з моменту проголошення рішення, апеляцію може
бути подано протягом 20 днів з моменту подачі заяви про апеляційне оскарження.

Головуючий: