Справа № 2-149/08
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

08 травня 2008 року Приморський районний суд
міста Одеси в складі:

головуючого-судді Деруса А.В.

при секретарі - Брус Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в
місті Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2, ОСОБА_3про визнання
договору купівлі-продажу недійсним, витребування майна із чужого незаконного
володіння; зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3про визнання майна об'єктом
спільної сумісної власності, про визнання договору купівлі - продажу недійсним
і стягнення грошей, які отримані безпідставно

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до зазначених відповідачів,
указавши, що за договором купівлі - продажу, укладеним між  його дружиною - ОСОБА_2та ОСОБА_319 січня
2006 року, який посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського округу,
продана квартира № АДРЕСА_1.

Представник позивача, доповнивши позов у судовому засіданні вимогою  про витребування майна із чужого незаконного
володіння, пояснив, що зазначена квартира, яка оформлена за договором дарування
від 02 жовтня 2001 року на користь його дружини їхньою дочкою, є спільною
власністю подружжя, оскільки фактично подарована двом батькам, а не одному з
них, реконструйована після дарування, що підвищило вартість квартири. Просить
визнати договір купівлі - продажу недійсним, посилаючись на те, що вказаний
правочин укладений без чоловіка з порушенням норм сімейного законодавства.

Відповідачка ОСОБА_2., визнавши позов, звернулася до суду із зустрічним
позовом до ОСОБА_3., указавши, що за договором дарування, який посвідчений
приватним нотаріусом Одеського міського округу 02 жовтня 2001 року, спірна
квартира подарована дочкою батькам, але договір оформлений тільки на користь
відповідачки, оскільки на той час зазначена обставина не мала будь-якого
значення.

ОСОБА_2. стверджує, що договір купівлі - продажу квартири № АДРЕСА_1,
вважає фіктивним, без наміру створення юридичних наслідків, посилаючись на те,
що у вересні 2002 року розпався шлюб у дочки з її чоловіком ОСОБА_4. Між дочкою
та колишнім її чоловіком виник судовий спір щодо поділу майна, який розглядався
неодноразового. За «вирішення питання» у Верховному Суді України  на користь дочки відповідач -
ОСОБА_3представився адвокатом і вимагав 50 000 доларів США. Посилаючись на
відсутність зазначеної суми, у січні 2006 року відповідачка стверджує, що
заплатила ОСОБА_3. 75 000 грн. (що еквівалентно 15 000 США), а на решту, в 35
000 США дала розписку та оформила за його вимогою договір купівлі - продажу
спірної квартири.

ОСОБА_2. просить стягнути з ОСОБА_3. 75 000 грн., отриманих без
достатньої підстави, і віднести за його рахунок судові витрати, ствержуючі, що
останній не виконав  прийнятої на себе
обіцянки і у січні 2008 року отримана ухвала про відхилення касаційної скарги
Харківським Апеляційним судом за дорученням Верховного Суду України.

Представник відповідача ОСОБА_3. основний і зустрічний позови не визнав,
і пояснив, що спірна квартира куплена на законних підставах за договором від 19
січня 2006 року, який посвідчений у встановленому порядку нотаріусом. Будь-яких
доручень щодо ведення справ позивачів ОСОБА_3. на себе не брав, грошей не
отримував. Просить у задоволенні позову відмовити.

Суд, заслухавши доводи сторін,
пояснення свідків, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов
підлягає задоволенню в повному обсязі, а зустрічний позов - частковому
задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 60 СК України вважається, що все майно, набуте
подружжям під час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної
сумісної власності. Відповідно до ст. 69 СК України чоловік (дружина) вправі
вимагати розподілу майна, або визнання майна спільним, - незалежно від
розірвання шлюбу.

Відповідно до ст. 65 СК України чоловік (дружина) має право на
розпорядження майном, що є об'єктом спільної сумісної власності, тільки за
взаємною згодою, а також на звернення до суду з позовом про визнання правочину
недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без відповідної згоди,
якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового.

ОСОБА_5. - представник позивачки за зустрічним позовом, пояснила, що
позивачі за основним і за зустрічним позовом її батьки. Спірна квартира
подарована нею за договором дарування від 02 жовтня 2001 року батькам, а  не тільки матері - ОСОБА_2договір дарування
оформлений на ім'я матері, оскільки при
укладанні договору в батька - ОСОБА_1. був відсутній при себе паспорт.

Пояснення сторін щодо спільної сумісної власності на квартиру № АДРЕСА_1
підтверджуються свідоцтвом на право власності на квартиру від 03 червня 2004
року, яке видано за відповідною заявою на підставі розпорядження Приморської
районної адміністрації № 1457 від 26.05.04 року.

Відповідно до ст. 62 СК України, якщо майно чоловіка, або дружини,
суттєво поліпшено, або вартість майна збільшилася за рахунок трудових, чи
грошових затрат другого з подружжя, воно може бути визнаним у разі спору
об'єктом спільної сумісної власності подружжя.

Із наданої копії договору
дарування квартири № АДРЕСА_1 від 02 жовтня 2001 року вбачається, що
загальна  площа спірної квартири складала
119,1 кв. метрів, у тому числі жилої площі - 69,1 квадратних метрів.

Між тим, площа квартири збільшилася й згідно свідоцтву на право
власності, яке видано на ту ж спірну квартиру Одеською міської радою 03 червня
2004 року, складала: загальна площа - 120,6 кв. метрів; жила площа - 71,3
квадратних метрів.

Відповідно до ст. 203 п. 1, 3, ст. 215 ЦК України, договір купівлі -
продажу підлягає визнанню недійсним у повному обсязі, як такий, що суперечить
вимогам закону, і порушує права одного з подружжя.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті
обставини на які посилається на підтвердження своїх вимог, або заперечень.

Відповідно до ст. 14 ЦПК України, обставини, установлені судовим
рішенням, яке набрало законної чинності, уважаються доведеними лише відносно
тих же осіб.

Із наданих суду позивачкою за зустрічним позовом документів: рішення
Маліновського районного суду міста Одеси від 04 липня 2005 року, рішення
Апеляційного суду Одеської області від 23 грудня 2005 року, а також ухвали
Верховного Суду України, - вбачається, що вони не стосуються відповідача
ОСОБА_3., оскільки не він брав участі в розгляді зазначеної справи.

Доказів, підтверджуючих факти отримання грошей за спірну квартиру,
інакше, як за договором купівлі - продажу, сторонами не надано. Із зазначених
підстав сума 28350 грн., яка отриримана ОСОБА_2 за договором купівлі - продажу
квартири № АДРЕСА_1 19 січня 2006 року, - підлягає поверненню відповідачу
ОСОБА_3., а вимога за зустрічним позовом про стягнення з ОСОБА_3. 75 000 грн.,
отриманих без достатньої підстави, підлягає відхиленню як така, що не знайшла
свого підтвердження в судовому засіданні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 3-8, 10-14, 15, 60, 208, 209,
212-216, 218 ЦПК України, ст. ст. 60, 62, 65, 69 СК України, ст. ст. 203, 215
ЦК України,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1до ОСОБА_2, ОСОБА_3про визнання договору купівлі-продажу
недійсним, витребування майна із чужого незаконного володіння - задовольнити.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3про визнання майна об'єктом спільної
сумісної власності, визнання договору купівлі - продажу недійсним і стягнення
грошей, які отримані безпідставно, - задовольнити частково.

Визнати недійсним договір купівлі - продажу квартири № АДРЕСА_1, від 19
січня 2006 року, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського округу.

Визнати об'єктом спільної сумісної власності ОСОБА_1, ОСОБА_2 квартиру №
АДРЕСА_1, витребувавши її з незаконного володіння ОСОБА_3.

Витребувати квартиру № АДРЕСА_1, з володіння ОСОБА_3та повернути
ОСОБА_1, ОСОБА_2.

Стягнути з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3, 28350 (двадцять вісім
тисяч триста п'ятдесят) грн., які отримані за квартиру № АДРЕСА_1.

Позовні вимоги, в решті стягнення, - відхилити.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом
десяти днів із дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.
Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються апеляційному
суду через Приморський районний суд м. Одеси.

Суддя:
А.В. Дерус