Справа № 2-229/2008 року
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

4 лютого  2008 року
м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський
міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої -
судді                    Коновалової
Н.І.

секретаря                                    Остап′юк
М.В.

з участю
захисника                    ОСОБА_1

з участю сторін: позивача -ОСОБА_2.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в місті Івано-Франківську цивільну справу за
позовом ОСОБА_2  до військової частини
А-1349, Міністерства Оборони України  про
відшкодування шкоди, завданої каліцтвом та іншим ушкодженням здоров”я, суд, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2.
звернувся в суд  з  позовом
до військової частини А-1349, Міністерства Оборони України  про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом
та іншим ушкодженням здоров"я.

В судовому
засіданні позивач позовні вимоги підтримав повністю з підстав, які викладені в
позовній заяві. Пояснив суду, що з 08.11.1978 року по 26.05.2004 року  він проходив військову службу  в Збройних Силах України, 10.04.2004 року був
звільнений в званні підполковника з військової служби в запас та виключений із
списків особового складу. Під час
проходження військової служби, а саме в 1985 році ним була  отримана черепно-мозкова травма, яка в
подальшому  призвела до виникнення
ішемічної хвороби серця, ангіоспазму сітківки обох очей.   Згідно свідоцтва про хворобу № 35 від
12.02.2004 року  та постанови № 548  чотирнадцятої
військово-лікарської комісії від 24.11.2005 року  було встановлено, що ушкодження його
здоров"я   пов"язані з
проходженням військової служби. Відповідно до законодавства він має право  на відшкодування  втраченого заробітку внаслідок
заподіяння  шкоди  каліцтвом та іншим ушкодженням здоров"я
, просить задоволити його позовні вимоги відповідно до представлених
розрахунків та стягнути з Міністерства Оборони України , оскільки воно є
основним розпорядником коштів,  на його
користь 78983, 49 грн. заборгованості  по
виплаті втраченого заробітку внаслідок  заподіяння
шкоди каліцтвом та іншим ушкодженням здоров"я та зобов"язати Міністерство Оборони виплачувати йому
щомісячно з 01.06.2007 року по весь час втрати працездатності 1140 грн. 68 коп.
втраченого заробітку. Просить також стягнути судові витрати по справі.

Представник
відповідача в/ч А-1349 в судове засідання не з′явився з невідомих суду
причин, хоча про час та місце розгляду справи,
був   повідомлений  належним чином.

Представник
відповідача-Міністерства Оборони України в судове засідання не з"явився,
направив суду заперечення та заяву , в якій просить слухати справу  при відсутності їхнього представника.

Заслухавши
позивача, перевіривши письмові матеріали справи, та оцінивши їх в своїй  сукупності, суд приходить до висновку, що
позовні вимоги слід  задоволити,  виходячи з наступного.

Судом
встановлено, що з 08.11.1978 року по 26.05.2004 року позивач проходив  військову службу в Збройних Силах України.
Наказом ГК ВПС ЗСУ  № 81 від 10.04.2004
року був звільнений  в запас та
виключений із списків особового складу наказом № 95 від 24.05.2004 року.

В 1985 році, під
час проходження військової служби , позивачем були отримані травми, що
підтверджується свідоцтвом позивача про хворобу №35 від 12.02.2004 року та
постановою № 548 чотирнадцятої військово-лікарської комісії від 24.11.2005
року, якими було встановлено, що
ушкодження здоров"я позивача
пов"язані з проходженням військової служби.

Відповідно до
ст. 17 Закону України "Про соціальний і правовий захист  військовослужбовців та членів їх сімей"
відшкодування  військовослужбовцям
заподіяної матеріальної  та моральної
шкоди  провадиться у  встановленому законодавством порядку.          Згідно
роз"яснення Пленуму Верховного Суду України, викладеними в п. 10 постанови
від 27.03.1992 року № 6 "Про практику
розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування
шкоди", заподіяна ушкодженням здоров"я шкода відшкодовується за
правилами  гл. 40 ЦК України, якщо чинним
законодавством  не передбачено інше.  Зазначені вимоги поширюються і на
військовослужбовців  та
військовозобов"язаних, призваних на збори, в разі заподіяння їм шкоди при
виконанні службових обов"язків .

На час ушкодження  здоров"я позивача діяв  Цивільний кодекс УРСР в редакції 1963 року,
де згідно до вимог ст. 461 ЦК, в разі ушкодження здоров"я громадянина,
який не підлягає   державному соціальному
страхуванню, організація або громадянин, відповідальні за заподіяну шкоду,
зобов"язані відшкодувати потерпілому витрати, пов"язані з
відновленням  його здоров"я, а також
шкоду, викликану втратою або зменшенням його працездатності, в розмірі,
обчислюваному стосовно до заробітної плати відповідної категорії  робітників і службовців, якщо інше не
передбачено законом.

Відповідно до
ст. 8 п. 2 Закону України "Про страхування", ст. 6 "Умов  державного страхування
військовослужбовців...", затверджених Постановою КМУ № 488 від 19.08.1992
року, зазначено, що виплата сум за особистим державним страхуванням
здійснюється  незалежно від  сум, яку має отримувати одержувач за іншими
видами страхування та сум, що має бути сплачено як відшкодування шкоди.

Згідно ст. 1195
ЦК України фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим
ушкодженням здоров"я фізичній особі, зобов"язана відшкодувати
потерпілому заробіток, втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної
або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати. Шкода,
завдана фізичній особі каліцтвом або іншим ушкодженням здоров"я,
відшкодовується без урахування пенсії, призначеної у зв"язку з втратою
здоров"я або пенсії, яку вона одержувала до цього, а також інших доходів.

Відповідно до
висновку МСЕК від 03.10.2001 року, внаслідок ушкодження здоров"я під час
проходження військової служби позивача було визнано інвалідом 3-ї групи та
визначено втрату працездатності в розмірі 50 %, а при наступному переогляді
08.04.2004 року збільшено втрату
працездатності ще на 10 %, що в загальному складає втрату
працездатності  позивача  в розмірі 60%.

Згідно довідки
військового комісаріату пенсію позивача обчислено з його середньомісячного  грошового забезпечення в сумі 2187, 47 грн.

До відшкодування
підлягає сума, яка повинна обчислюватися
за період з 03.10.2001 року по 07.06.2004 року - 50%, а з 08.06.2004
року - 60 % втраченого заробітку від грошового забезпечення  позивача.

З
розрахунку  втрати працездатності 50% за
період часу з 03.10.2001 року по 07.06.2004 року  заборгованість по виплаті втраченого заробітку  складає 2187,47 * 50%  = 1093,73;

за 31 місяць:
1093,73* 31=33905,63 грн.

Заборгованість  по виплаті втраченого заробітку з 08.06.2004
року  по 31.12.2006 року  з розрахунку втрати працездатності 60%
складає :  2187,47* 60%* 30 місяців=
39374,46 грн.

З 01 січня 2007
року позивачу призначено пенсію в зв”язку з інвалідністю, яка становить 1965,53
грн.

Пенсія за
вислугу років становить 1793,73 грн.

Збільшення
пенсії  в зв”язку з інвалідністю складає
1965,53-1793,73= 171,8 грн.

Розмір
втраченого внаслідок каліцтва заробітку складає 1312,48 грн ( виходячи з
розрахунку  2187,47 грн. *60%= 1312,48
грн.).

Різниця від
розміру  втраченого заробітку  за мінусом збільшення пенсії в зв”язку з
інвалідністю складає 1140, 68 грн, ( виходячи з розрахунку  1312,48
грн. (розмір втраченого доходу)- 171,8 грн.(розмір збільшення пенсії)=
1140,68 грн. )

З 01.01.2007
року по 31.05.2007 року , тобто за 5 місяців (виходячи з розрахунку  1140,68*5=5703,40)  з відповідача на користь позивача слід
стягнути  5703,40 грн.

Всього до
стягнення підлягає  заборгованість  з виплати по втраченому заробітку за період з
03.10.2001 року по 31.05.2007 року в
розмірі   78983,49 грн.

З 01.06.2007
року  (з часу звернення з позовом)  позивачу слід виплачувати щомісячно  по 1140, 68 грн.  втраченого заробітку  по весь термін встановлення втрати
працездатності

На відповідача
Міністерство Оборони України  слід
покласти судові витрати.

Керуючись ст.
461  ЦК УРСР ( в редакції 1963 року), ст.
1166,1195 ЦК України, Законом України”Про соціальний  і правовий захист військовослужбовців  та членів їх сімей”, Законом України „Про
страхування” , Постановою Пленуму Верховного Суду України № 6  „Про
практику  розгляду судами
цивільних справ за позовами  про
відшкодування шкоди, ст.ст.
213-215  ЦПК України,  суд -

в и р і
ш и в :

Позов задоволити.

Стягнути з Міністерства Оборони України на користь  ОСОБА_2 заборгованість  втраченого заробітку внаслідок заподіяння
шкоди каліцтвом та іншим ушкодженням здоров”я за період  з 03.10.2001 року по 31.05.2007 року в сумі
78983,49 грн.

Зобов”язати Міністерство Оборони України  виплачувати позивачу щомісячно , починаючи з
01.06.2007 року (з  часу звернення з
позовом)  по весь термін  встановлення
втрати  працездатності  1140 грн. 68
втраченого заробітку.

Стягнути з Міністерства Оборони  України на користь ОСОБА_2 3500   гривень витрачених на правову допомогу.

Стягнути з Міністерства Оборони  України в дохід держави  789 грн. 83
коп. державного мита, 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення  розгляду справи.

Рішення може
бути оскаржене до Івано-Франківського апеляційного суду  через Івано-Франківський міський суд шляхом
подачі заяви про апеляційне оскарження
на протязі 10 днів. Апеляційна скарга може бути подана на протязі 20
днів з дня подання заяви про апеляційне оскарження .

Суддя
Коновалова Н.І.