рішення

іменем
україни

20 лютого 2008 року

м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

головуючого          Патрюка М.В.,

суддів:                   Пшонки М.П.,                  Костенка А.В.,

Лященко
Н.П.,                 Прокопчука Ю.В., -

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовами ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору побутового
підряду, відшкодування матеріальної та моральної шкоди, ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про
відшкодування моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Краснолиманського міського суду Донецької області від 6 листопада 2006 року та
ухвалу апеляційного суду Донецької області від 25 квітня 2007 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2005 року ОСОБА_1 звернулася до суду у своїх інтересах та
інтересах своєї доньки, ОСОБА_3, із зазначеним позовом, обґрунтовуючи свої
вимоги тим, що вона уклала з відповідачем договір побутового підряду на
виготовлення вікон для її будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, та
умонтування їх. Згідно з умовами договору ОСОБА_1 оплатила ОСОБА_2 вартість
роботи в загальній сумі 2 550 грн.. Роботу відповідач виконав, але неякісно:
вікна не зачинялися, через щілини потрапляли комахи, задував вітер. Посилаючись
на зазначені обставини, позивачка просила відшкодувати завдану їй матеріальну
та моральну шкоду.

Рішенням Краснолиманського міського суду Донецької області від 6 листопада
2006 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Донецької області від
25 квітня 2007 року, позов ОСОБА_1 задоволено частково. Розірвано договір
побутового підряду, на користь ОСОБА_1 з відповідача стягнуто 2 550 грн.
збитків, завданих істотними відхиленнями від умов договору підряду, 3 тис. грн.
моральної шкоди, 150 грн. у рахунок відшкодування витрат на проведення
будівельно-технічної експертизи, а також з відповідача на користь ОСОБА_3
стягнуто 5 тис. грн. на відшкодування моральної шкоди.

У
касаційній скарзі ОСОБА_1 порушує питання про зміну судових рішень у частині
відшкодування моральної шкоди - стягнення з ОСОБА_2 на свою користь 13 500
грн., на користь ОСОБА_3 - 54 тис. грн.. У решті рішення суду не оскаржується.

ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду першої інстанції, мотивуючи свою
вимогу порушенням судом норм матеріального та процесуального права.

Ухвалою судді Верховного Суду України від 11 вересня 2007 року касаційну
скаргу ОСОБА_2 визнано неподаною у зв'язку з не усуненням недоліків скарги в
установлений строк.

Касаційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції перевіряє
в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може
встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в
рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або
недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
Касаційний суд перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог,
заявлених у суді першої інстанції. Суд не обмежений доводами касаційної скарги,
якщо під час розгляду справи буде виявлено неправильне застосування норм
матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою
підставою для скасування рішення.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову ОСОБА_1, суди дійшли
обґрунтованого висновку про порушення прав позивачки як споживача послуг.

При цьому суди правильно визначили розмір відшкодування збитків, заподіяних
ОСОБА_1 внаслідок розірвання договору побутового підряду, відповідно до вимог
ст. ст. 865, 866 ЦК України, ст. ст. 21, 10 Закону України “Про захист прав
споживачів”, стягнувши з відповідача на користь позивачки збитки в сумі 2 550
грн.

Таким чином, висновок суду про те, що відповідач повинен нести матеріальну
відповідальність за виконання роботи неналежної якості, є правильним.

Проте, задовольняючи позов у частині відшкодування моральної шкоди, суди не
врахували вимоги п. 5 ст. 4 Закону України “Про захист прав споживачів”, згідно
з яким споживачі мають право на відшкодування майнової та  моральної (немайнової) шкоди, заподіяної
небезпечною для життя і здоров'я людей продукцією, у випадках, передбачених
законодавством.

Наведене свідчить про те, що рішення
судів першої та апеляційної інстанцій у частині відшкодування моральної шкоди
ухвалені в порушення норм матеріального закону, тому вони підлягають
скасуванню.

Керуючись ст. ст. 336, 341, 343, 346 ЦПК
України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду
України

в и р і ш и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Краснолиманського міського суду Донецької області від          6 листопада 2006 року та ухвалу
апеляційного суду Донецької області від
25 квітня 2007 року в оскаржуваній частині щодо відшкодування моральної
шкоди скасувати та в цій частині ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди
відмовити.

У задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди
відмовити.

Рішення оскарженню не підлягає.

Головуючий

М.В. Патрюк

Судді:

М.П.
Пшонка   А.В. Костенко  Н.П. Лященко  Ю.В. Прокопчук