№
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М  УКРА Ї Н И

30 травня 2008  року
місто Маріуполь

Іллічівський райсуд міста Маріуполя, під головуванням судді Топчій Т.В.,
при секретарі Дорош Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до Маріупольської міської ради, про визнання права
власності на самовільно зведені будови,

В С Т А Н О В И
В:

У травні 2008 р. ОСОБА_1 звернулась до суду з
позовом в якому просить визнати за її померлим чоловіком ОСОБА_2. право
власності на самовільно зведене нерухоме майно: сарай, нежилу прибудову
переобладнану з жилої, розташовані на земельній ділянці по АДРЕСА_1.

В судовому засідання позивачка підтримала
позовні вимоги у повному обсязі та пояснила, що її чоловіку ОСОБА_2, на
підставі свідоцтва про право власності на будову від 05.05.1989 р. належало
домоволодіння, розташоване в АДРЕСА_1. ІНФОРМАЦІЯ_1 р. її чоловік помер. У
період експлуатації вказаного будинку, з ціллю його благоустрою без
відповідного дозволу та узгодження, самовільно були зведені нерухоме майно, а
саме: сарай літ «Д-1» та нежила прибудова «А1-1» переобладнана з жилої, чим
була зменшена жила площа на 21,9 кв.м., які значаться на генеральному плані.
Вказані будови не були прийняті в експлуатацію і правовстановлюючого документа
на них не було. Земельна ділянка була виділена для будівництва індивідуального
житлового будинку на підставі рішення Іллічівського райвиконкому від 09.04.1969
р. В даний час у позивачки виникла необхідність одержати на ці будови право
власності. Вона є єдиною спадкоємницею після смерті чоловіка, але не має
можливості отримати право власності на самовільно зведені будови.

На
підставі викладеного позивачка просила визнати за її померлим чоловіком ОСОБА_2
право власності на вказані самовільно зведені будови.

Представник
відповідача, в судовому засіданні позовні вимоги визнала у повному обсязі і не
заперечувала проти визнання за померлим чоловіком позивачки права власності на
самовільно зведені будови.

Суд,
вислухавши позивачку та представника відповідача, дослідивши матеріали справи,
вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступними підставами.

Судом
встановлено, що чоловіку позивачки, ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1р., на
підставі свідоцтва про право власності на будову від 05.05.1989 р. належало
домоволодіння, розташоване в АДРЕСА_1.

На вказаній земельній ділянці самовільно зведені сарай літ «Д-1» та
нежила прибудова «А1-1» переобладнана з жилої, чим була зменшена жила площа на
21,9 кв.м., які значаться на генеральному плані.

Земельна
ділянка за адресою АДРЕСА_1, була виділена ОСОБА_2 для будівництва
індивідуального житлового будинку на підставі рішення Іллічівського
райвиконкому від 09.04.1969 р.

Згідно
висновку технічного експерта про технічний стан від 13.05.2008 року, самовільно
зведені сарай літ «Д-1» та нежила прибудова «А1-1» переобладнана з жилої, зі
зменшеною жилою площею на 21,9 кв.м., розташовані на земельній ділянці по
вул.Кравченко, 86, знаходяться у задовільному технічному стані і можуть
експлуатуватись надалі.

Вивчивши зібрані по справі докази, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1
підлягають задоволенню, на підставі норм ст.376 ЦК України та за померлим
позивачки ОСОБА_2 слід визнати право власності на самовільно зведені сарай літ
«Д-1» та нежилу прибудова «А1-1» переобладнаної з жилої, чим була зменшена жила
площа на 21,9 кв.м., розташовані на земельній ділянці по АДРЕСА_1, які є
закінченими будовами, також судом встановлено, що права інших осіб при цьому не
порушуються.

Керуючись ст.ст. 209, 212, 213, 215 ЦПК України, ст. 376 ЦК України, суд-

В И Р І Ш И В:

Позов
ОСОБА_1до Маріупольської міської ради, про визнання права власності на
самовільно зведені будови - задовольнити.

Визнати
за ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 р., право власності на самовільно зведені
будови: сарай літ «Д-1» та нежилу прибудова «А1-1» переобладнаної з жилої, чим
була зменшена жила площа на 21,9 кв.м., розташовані на земельній ділянці по
АДРЕСА_1.

На рішення може бути подана апеляція в
Апеляційний суд Донецької області через Іллічівський районний суд м. Маріуполя.
Заява про апеляційне оскарження рішення може бути подана потягом 10 днів з дня
проголошення рішення, а апеляційна скарга повинна бути подана протягом двадцяти
днів після подання заяви по апеляційне оскарження.

Апеляційна
скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження,
якщо скарга подається у строк, встановлений для подання такої заяви.

Суддя: