Н Е М   У К Р А Ї Н И
7 березня  2008 року                                                                    м.
Колегія суддів Судової палати у
цивільних справах
Верховного Суду України в складі:
Данчука В.Г.,          Косенка
розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом  ОСОБА_1 до
Новоселицької сільської ради Міжгірського району Закарпатської області про
визнання меж земельної ділянки та права власності на землю, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Міжгірського районного суду 1 грудня 2005 року та ухвалу апеляційного суду
Закарпатської області від 30 серпня 2007 року,
в с т а н о в и л а:
У жовтні 2005 року позивач звернувся до суду, посилаючись
на те, що на підставі рі­шення сесії сільради від 27 березня
1997 року та відповідно до Державного акту на право приватної
власності на землю від  21 січня 1998
року йому було передано в приватну влас­ність земельну ділянку площею 0, 5005
га, що складається з 2-х частин: 0,1685 га для обслуговування
будинку та 0,3322 га в урочищі "Над берегом" для ведення особисто­го
підсобного господарства. На плані земельної ділянки, що площею 0,3322 га, без­підставно
значиться польова дорога площею  0,0108
га, оскільки в кадастрових мате­ріалах земель села такої дороги немає, в
дійсності - це стежка, що не відноситься до земель
Рішенням Міжгірського районного
суду 1 грудня 2005 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду
Закарпатської області від 30 серпня 2007 року, в задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати
рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції,
посилаючись на невідповідність висновків суду
обставинам справи, неправильне застосування судом норм матеріального
права.

Заслухавши доповідь судді
Верховного Суду України, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені у
скарзі доводи, колегія суддів вважає, що скарга
підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 338 ЦПК
України  судове рішення підлягає
обов'язковому скасуванню з передачею справи на новий розгляд, якщо справу
розглянуто   неповноважним суддею
або складом суду.

Згідно ч. 2 ст. 21 ЦПК  суддя, який брав участь у вирішенні справи в
суді апеляційної інстанції, не може брати участі у розгляді цієї самої справи в
судах касаційної і першої інстанції, у перегляді справи у зв`язку з винятковими
обставинами, а також у новому розгляді справи після скасування ухвали чи нового
рішення апеляційного суду.

Як вбачається з матеріалів справи,
при розгляді справи за позовом ОСОБА_1 до Новоселицької сільської ради
Міжгірського району про визнання меж земельної ділянки та права власності на
землю апеляційним судом Закарпатської області 9 лютого 2006 року брав участь
суддя    Куштан Б.П.  Вищим адміністративним судом постанова,
ухвалена  9 лютого 2006 року,  була скасована з  направленням справи на новий апеляційний
розгляд. При апеляційному  розгляді
справи 30 серпня 2007 року знову брав участь суддя Куштан Б.П.

Керуючись ст. ст.  332, 338 ЦПК України, колегія суддів
Судової  палати у цивільних справах
Верховного Суду України

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу
апеляційного суду Закарпатської області від 30 серпня 2007 року скасувати,
справу передати на
новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

В.Г. Данчук

В.Й. Косенко

А.В. Костенко