АПЕЛЯЦІЙНИЙ  СУД
КІРОВОГРАДСЬКОЇ  ОБЛАСТІ
Справа № 22ц-894-2008 року
Головуючий у 1-й інстанції І.П.Косцова
категорія 45.47                                                        Доповідач
Судова палата в цивільних справах
Апеляційного суду Кіровоградської області в складі :
Головуючого : Кіселика С А ,
суддів : Франко В А , Суржика М.М.
при секретарі Липі А.О.
відкритому судовому засіданні в місті Кіровограді цивільну справу за
апеляційними скаргами ОСОБА_1, ОСОБА_2на рішення Кіровського районного суду м.
Кіровограда від 5 березня 2008 року.
В січні 2008 року ОСОБА_1звернувся до суду з позовом
до  про ОСОБА_2про усунення перешкод в спілкуванні
з дитиною та у її вихованні.
Зазначав, що в червні 2007 року між ним та відповідачкою
розірвано шлюб. Після розлучення за спільною згодою їх неповнолітній син
ОСОБА_3 залишився проживати з матір»ю.
Однак з жовтня 2007 року ОСОБА_2заборонила йому зустрічатись
із сином, чим порушує його право на участь у вихованні дитини.
За таких обставин просив зобов»язати відповідачку не
чинити йому перешкод у спілкуванні з сином ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1та встановити
наступний спосіб і порядок участі у вихованні дитини: зустрічі та спілкування з
дитиною кожної першої та третьої суботи місяця з 10 до 18 годин, зустрічі та
спілкуванні з дитиною кожної другої та четвертої суботи та неділі місяця з
ночівлею з 10 годин суботи до 16 години неділі, чотири рази на рік, на його розсуд,
по 8 днів виїзд з дитиною за межі м. Кіровограда до місць відпочинку для
оздоровлення дитини.
до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_1про стягнення аліментів на її утримання
в розмірі 1500 грн. щомісяця до досягнення дитиною трьох років та на утримання
сина в розмірі 2000 грн. щомісяця до досягнення дитиною повноліття.
В обґрунтуванні позову зазначила, що в добровільному
порядку ОСОБА_1допомоги на їх з сином утримання не надає в необхідних розмірах,
хоча має фінансову можливість сплачувати аліменти в зазначених в позові
розмірах, оскільки є підприємцем.
Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 5
березня 2008 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2про усунення перешкод у спілкуванні з
дитиною та у її вихованні, третя особа-орган опіки та піклування при службі у
справах неповнолітніх виконавчого комітету Кіровоградської міської ради
задоволено повністю.

Зобов»язано ОСОБА_2 не чинити перешкоди ОСОБА_1 у
зустрічах та спілкуванні з дитиною.

Визначено наступний спосіб участі ОСОБА_1 у вихованні
дитини: побаченні та спілкування з дитиною кожної першої та третьої суботи
місяця з 10 години до 18 години за місцем проживання батька; побачення та
спілкування з дитиною кожної другої та четвертої суботи та неділі місяця з
ночівлею з 10 години суботи до 16 години неділі за місцем проживання батька;
чотири рази на рік за попередньою домовленістю з матір»ю дитини, по вісім днів
виїзд з дитиною за межі м. Кіровограда до місць відпочинку для оздоровлення
дитини з дотриманням режиму дня та графіку харчування.

Зустрічний позов
ОСОБА_2 до ОСОБА_1про стягнення аліментів задоволено частково.

Стягнуто з  ОСОБА_1 починаючи з 31 січня  2008 року на користь  ОСОБА_2:
аліменти
на її утримання в розмірі 700 грн. щомісяця до 12.09.2008 року;

На утримання неповнолітнього ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1в
розмірі 1000 грн. щомісяця до 12.09.2023 року

Зазначено, що, розмір аліментів підлягає індексації
відповідно до закону.

Стягнуто з ОСОБА_1на користь держави 81
грн. судового збору та      30 грн   витрати на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи.

Не погоджуючись з рішенням суду в скарзі ОСОБА_1 просив
рішення суду змінити в частині присудження аліментів на дитину та на колишню
дружину. Призначити розмір аліментів на дитину - 500 грн., а на дружину - 200
грн.

Зазначив, що судом не взято до уваги той факт, що в нього
на утриманні батько інвалід другої групи та мати -пенсіонерка. Також він
постійно надає дитині допомогу в натуральній формі, а також здійснює всі
витрати на оздоровлення дитини.

В своїй апеляційній скарзі ОСОБА_2просила змінити рішення
суду, з тих підстав, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам
справи, судом порушені норми матеріального та процесуального права.    .

Так, судом не взято до уваги ті обставини, що
ОСОБА_1порушує графік та режим зустрічей з сином. Трапляються випадки
виїзду  за межі Кіровограда з дитиною без
попередження апелянта , або пізнього повернення сина до дому, що негативно
впливає на стан здоров»я та розвиток дитини.

За таких підстав просить визначити наступний спосіб
участі ОСОБА_1у вихованні дитини: кожну суботу тижня з 9.00 години ранку до
20.00 години вечора без ночівлі . Кожний вівторок та четвер тижня з 17 години
дня до 20 години вечора без ночівлі.

При цьому ОСОБА_2просила застосувати положення ч.2 ст.159
СК України, обумовивши в рішенні побачення з дитиною ОСОБА_1в її присутності.

Заслухавши доповідача, пояснення сторін, які підтримали
свої апеляційні скарги, не визнаючи при цьому скаргу іншої сторони. Дослідивши
доводи апеляцій та матеріали справи колегія суддів дійшла висновку, що вони
підлягають  задоволенню.

Встановлено що сторони перебували в шлюбі в період з
16.10.2004 по 25.06.2007 року. Рішенням Кіровського районного суду від
25.06.2007 року шлюб між ними розірвано.(а.с.6)

Від шлюбу сторони мають малолітнього сина ОСОБА_3
ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає з матір»ю.

Задовольняючи
позов ОСОБА_1суд першої інстанції,
дійшов переконання , що батько дуже любить свого сина, страждає від
розлучення з ним, має можливість забезпечує хлопчика всім необхідним, оточує
його турботою та увагою, сприяє розвитку здібностей дитини.

Відповідачкою
порушені вимоги ст..ст.150-153, 155,157 СК України . Причини непорозуміння між
сторонами стосовно участі батька у вихованні сина є недосягнення згоди стосовно
матеріального забезпечення позивачки та сина з боку відповідача, а також   вивезення позивачем сина у грудні 2007 року
до лікувально-оздоровчого комплексу «RIXOS» м.
Трускавець, повернення його матері з алергічними проявами, порушення батьком
графіку харчування та режиму для дитини

Суд зауважив, що доводи відповідачки про те, що ніхто ,
крім неї не забезпечить дитині належного догляду , не відповідають дійсним
обставинам справи.

Не обґрунтованими суд порахував доводи відповідачки щодо
неналежного догляду за здоров»ям дитини з боку позивача. Оскільки, на думку
суду захворювання малолітньої дитини може статися у будь-який час незалежно від
волі батьків. В матеріалах справи відсутні будь-які докази, що захворювання
хлопчика під час подорожі з батьком сталося внаслідок умислу або недбалості
позивача.

Проте з такими висновками суду першої інстанції
погодитись не можна.

Як вже зазначалось,
син сторін  ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1. Тобто
навіть на момент розгляду справи в суді апеляційної інстанції дитині не
виповнилось ще 3 роки. А це  означає , що
в такому віці  дитині необхідний режим
дня, графік харчування, дотримання санітарно-гігієнічних правил догляду за
дитиною для  подальшого формування її
здоров»я та психічного стану. З такими ж доводами позивачки погоджується і
колегія суддів.

Матеріалами справи встановлено і підтверджено в суді
апеляційної інстанції, що дійсно, позивач без згоди з відповідачкою виїздив у
грудні 2007 року у м. Трускавець, не отримавши при цьому  довідки дитячого лікаря стосовно стану
здоров»я такої малолітньої дитини, також порад лікаря стосовно раціону
харчування.

В результаті дитину повернув відповідачці в хворому стані
з проявами алергічних реакцій.

Колегією суддів також встановлено,  і на підставі пояснень позивача, що після
ухвалення рішення суду першої інстанції, він продовжував порушувати режим дня
дитини, та порядок спілкування з нею.

Знову неодноразово вивозив її за межі Кіровограда без
погодження з матір»ю дитини. Тобто дитина на цей період не була забезпечена
належним змінним одягом та білизною, також порушувався режим сну та харчування
дитини, що негативно впливало на стан її здоров»я.

Відповідно до ст..157СК той з батьків, хто проживає  окремо від дитини, зобов»язаний брати участь
у  її вихованні і має право на особисте
спілкування з нею

Той з батьків, з ким проживає дитина, не має  права перешкоджати тому з батьків, хто
проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні , якщо
таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Відповідно до ч.2 ст.159 СК України суд визначає способи
участі одного з батьків у вихованні дитини( періодичні чи систематичні
побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його
проживання тощо), місце та час їхнього спілкування, з урахуванням віку, стану
здоров»я дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне
значення.

В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини,
суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.

З моменту припинення шлюбних відносин сторони не досягли
згоди щодо участі батька у вихованні сина.

З огляду на обставини, що склалися між сторонами стосовно
спілкування з дитиною, колегія суддів дійшла висновку  задовольнити апеляційну скарги ОСОБА_2, також
застосувати положення ч.2 ст.159 СК України відносно встановлення побачення в
присутності матері та без виїзду за межі Кіровограда.

Що стосується апеляційної скарги ОСОБА_1, то вона також
підлягає задоволенню, оскільки згідно наданих доказів, що є в матеріалах справи
(.а.с.37,56-57), вбачається, що його середньомісячний дохід складає 1444 грн,
що зазначено і судом першої інстанції.

За таких обставин порахував за можливе стягнути з нього
на користь відповідачки аліменти в загальній сумі 1700 грн.

Проте з таким висновком суду погодитись не
можна, оскільки інших доказів
стосовно, того в ОСОБА_1доход значно вищий і він може надавати колишній
дружині аліменти у вказаних нею розмірах, суду не надано.

Відповідно до правил ст..212 ЦПК суд оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв»язок
доказів у їх сукупності.

Згідно з вимогами ст..214 ЦПК
України під час ухвалення рішення суд вирішує,
чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та
якими доказами вони підтверджуються ; чи є інші фактичні дані, які мають
значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із
встановлених обставин.

Усупереч зазначеним
вимогам  суд , ухвалюючи рішення , не
звернув уваги на належність і допустимість доказів, достатність та взаємний
зв»язок доказів у їх сукупності.

Згідно вимог п.п.3,4 ч.1 ст.309 ЦПК України, підставами
для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є
невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне
застосування норм матеріального та процесуального права.

На підставі ЦК України, керуючись
ст.ст.307,309,313,314,316 ЦПК України, колегія суддів,-

В  И  Р
І  Ш  И  Л  А :

.

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2задовольнити

Рішення
Кіровського районного суду м. Кіровограда від 5 березня 2008 року
скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визначити наступний спосіб участі ОСОБА_1у вихованні
дитини: кожну суботу тижня з 9.00 години ранку до 20.00 години вечора без
ночівлі в присутності матері.

Кожний вівторок та
четвер тижня з 17 години дня до 20 години вечора без ночівлі в присутності
матері.

Зустрічний позов ОСОБА_2до ОСОБА_1 про стягнення
аліментів задовольнити частково.

Стягнути з  ОСОБА_1
починаючи з 31 січня  2008 року на
користь ОСОБА_2:
аліменти
на її утримання в розмірі 200 грн. щомісяця до 12.09.2008 року;

На утримання неповнолітнього ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1в
розмірі 500 грн. щомісяця до 12.09.2023 року.

Розмір аліментів підлягає індексації відповідно до
закону.

В іншій частині рішення стосовно стягнення судових витрат
залишено без змін.

Рішення набирає чинності з моменту проголошення і може
бути оскаржено протягом двох місяців до Верховного Суду України.

Головуючий -

Судді
-