У х в а л а

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

15 березня 2008 року
м.Київ

Колегія суддів Судової палати у
цивільних справах Верховного Суду України у складі :

Левченка Є.Ф., Романюка Я.М., Сеніна Ю.Л.,

розглянувши
в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з
обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) “Українсько-німецька клініка” про зміну
формулювання причини звільнення, стягнення заробітної плати, середнього
заробітку за час вимушеного прогулу, видачу дублікату трудової книжки та
відшкодування моральної шкоди,

в  с
т  а  н
о  в  и
л  а :

ОСОБА_1 звернувся до суду з зазначеним позовом,
посилаючись на те, що працював у відповідача лікарем УЗД, 31 серпня 2006 року
подав заяву про звільнення з роботи за власним бажанням, однак наказом №
07/09-06 від 7 вересня 2006 року його було незаконно звільнено з роботи на
підставі ст. 40 КЗпП України, при звільненні не проведено повного розрахунку,
не видано трудової книжки, крім того, й за час роботи заробітна плата
виплачувалась не у повному обсязі, не було оплачено також часу його тимчасової
непрацездатності; незаконними діями відповідача йому заподіяна моральна
шкода.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 4 червня
2007 року позов задоволено частково, постановлено визнати незаконним та
скасувати наказ № 07/09-06 від 7 вересня 2006 року про звільнення ОСОБА_1,
змінити дату та формулювання причини його звільнення, стягнути з відповідача на
користь позивача заробітну плату та середній заробіток за час вимушеного
прогулу в сумі 3952 грн. 99 коп., 5000 грн. на відшкодування моральної шкоди,
також зобов'язати ТОВ “Українсько-німецька клініка” оформити належним чином та
видати ОСОБА_1 трудову книжку, а в разі її втрати видати дублікат; в задоволенні
решти позовних вимог відмовлено.

Ухвалою (рішенням) Апеляційного суду м. Києва від 4
грудня 2007 року рішення суду першої інстанції в частині відшкодування позивачу
моральної шкоди змінено та постановлено зменшити суму, що підлягає стягненню на
користь ОСОБА_1 на відшкодування такої шкоди, з 5000 грн. до 3000 грн., а
всього разом з заборгованістю по заробітній платі та середнім заробітком за час
вимушеного прогулу стягнути 6952 грн. 99 коп.; в решті рішення залишене без
змін.

У касаційній скарзі ТОВ
“Українсько-німецька клініка” просить скасувати ухвалені в справі судові
рішення та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції,
посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права.

Касаційна скарга задоволенню не
підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до
ч.2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне
застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального
права.

Доводи скарги та матеріали витребуваної
справи не дають підстав для висновку, що судами при розгляді справи допущені
порушення норм матеріального чи процесуального права, які передбачені ст.ст.
338 - 341 ЦПК України як підстави для скасування рішень.

Згідно з ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд
перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може
встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в
рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність чи
недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, а тому
доводи касаційної скарги в цій частині не можуть бути визнані як підстава для призначення справи до судового розгляду.

Оскаржувані судові рішення ухвалені
з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 332, 336 ЦПК України, колегія суддів Cудової палати у цивільних
справах Верховного Суду України

у  х
в  а  л
и  л  а :

Касаційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю “Українсько-німецька клініка” відхилити, рішення
Печерського районного суду м. Києва від                  4 червня 2007 року та ухвалу
(рішення) Апеляційного суду м. Києва від 4 грудня          2007 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Верховного Суду України:
Є.Ф.Левченко

Я.М.Романюк

Ю.Л.Сенін