Справа
№2-1717
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

22
лютого   2008 року, Київський
районний суд м. Сімферополя у складі:

головуючого- судді Козленка В.В.,

при
секретарі Кудас О.М.,-

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.
Сімферополі цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до  ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 про встановлення факту находження у
трудових відносинах та про стягнення
матеріальної  шкоди, -

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1. звернувся в суд з позовом до
ОСОБА_2., ОСОБА_3.та ОСОБА_4.  про
встановлення факту  находження  з ним у трудових відносинах відповідачів та
про стягнення з останніх на його користь матеріальної шкоди.

Свої позовні вимоги ОСОБА_1.  мотивував тим,  що
він  є приватним підприємцем і
відповідачі працювали  продавцями у
магазині “Севан”, який належить йому. За період роботи кожної з них була
виявлена недостача на різні суми. У ОСОБА_2. недостача склала 16785 грн. і вона
написала розписку, в якій зобов язалася погасити недостачу. У ОСОБА_3. та
ОСОБА_4.  сума  недостачі склала по 3200  грн. у
кожної, вони також написали про це розписки.і кожна з них взяла на
себе  зобов'язання погасити виявлену  недостачу. При  прийомі-передачі товару 24 червня 2005 року  була виявлена
недостача в  розмірі 5732 грн.16
коп. за період  роботи  ОСОБА_3. та ОСОБА_4., про що був складений
акт, але  розписку  на
вказану  суму  недостачі ОСОБА_3. та ОСОБА_4. написати
відмовилися. Таким чином, загальна сума недостачі у  ОСОБА_3. склала  6066, 08 грн., у  ОСОБА_4. також 6066,08 грн. Гроші до цього
часу відповідачі йому не повернули. Він не видавав наказ чи розпорядження про
прийняття на роботу відповідачів, але вони були фактично допущені до
роботи  і знаходились з ним, як з
приватним підприємцем,  у  трудових
відносинах, а тому він просив
стягнути з відповідачів  на його
користь, заподіяну йому матеріальну шкоду, а саме з  ОСОБА_2.
- 16785 грн., з ОСОБА_3. - 6066,08 грн., з   ОСОБА_4. - 6066,08 грн.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав
свої позовні вимоги та дав пояснення
згідно з вищевикладеним. Крім того, позивач, уточнивши позовні вимоги,
просить стягнути   з  відповідачки ОСОБА_2.  суму недостачі лише в розмірі 8785 грн.,
посилаючись на те, що  вона
повернула  йому 8000 грн.

Крім того,
позивач просить поновити йому строк для звернення до суду з позовом,
посилаючись на те, що цей строк був пропущений ним з поважних причин, так як
він не звертався з позовом до суду в надії, що відповідачі добровільно
відшкодують завдану йому матеріальну шкоду, вони не оспорювали виявлені
недостачі та обіцяли відшкодувати завдану йому шкоду і згодом це частково
зробила відповідачка ОСОБА_2., передавши йому в рахунок відшкодування шкоди
8000 грн., в з вязку з чим він ще з більшою надією чекав, що відповідачі
добровільно відшкодують завдану йому шкоду і в суд звернувся, коли остаточно
втратив цю надію.

Відповідачі  в
судове  засідання  не з'явилися,
про  час  і
місце   судового засідання були
повідомлені    належним   чином, про
причини   неявки  суду не повідомили, а тому суд на підставі  ст.ст. 169,224 ЦПК України вважає можливим
ухвалити по справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів , проти
чого позивач не заперечує.

Суд,
вислухавши пояснення  позивача, допитавши
свідків, та дослідивши матеріали справи, вважає, що строк для звернення
ОСОБА_1.з позовом до суду підлягає поновленню, а його   позов підлягає задоволенню.

Судом
встановлено,  що  позивач
ОСОБА_1 є  приватним
підприємцем,   згідно  до
свідоцтва  про  реєстрацію (а.с.3).  Відповідачки ОСОБА_2., ОСОБА_3.,  ОСОБА_4. фактично  знаходились з
позивачем  в  трудових
відносинах, хоча наказ чи розпорядження про зарахування їх на роботу не
були видані, але вони фактично були допущені до роботи і працювали
продавцями  в магазині “Севан”, який належить
позивачеві, а саме ОСОБА_2. с 7 вересня по 18 грудня 2004 р., ОСОБА_3. з 17
квітня по 23 червня 2005 р. і ОСОБА_4. з 11 лютого по 23 червня 2005 р. За
період роботи у кожного з відповідачів була
виявлена  недостача товару:  у
ОСОБА_2. на 16785 грн., у ОСОБА_3. на 3200 грн.,у  ОСОБА_4. на 3200 грн. , що підтверджується
розписками відповідачів, в яких вони
зобов язалися погасити недостачу. Відповідачка ОСОБА_2. в рахунок
відшкодування завданої шкоди передала позивачу 8000 грн.

Крім того, за період з 19 травня по 23 червня
2005 р. була виявлена  недостача товару в
магазині «Севан» на суму 5732,16 грн.
за   період роботи   ОСОБА_3. та ОСОБА_4., що підтверджується
актом прийомки- передачі товару від 24 червня 2005 р. Таким чином, загальна
сума недостачі  у ОСОБА_3 склала -
6066,08 грн., у   ОСОБА_4.  склала
- 6066,08 грн.

Допитані у судовому  засідання свідки ОСОБА_5., ОСОБА_6.  пояснили, що дійсно   відповідачки
ОСОБА_2., ОСОБА_3., ОСОБА_4.
працювали   продавцями  у магазині “Севан”, що   належить позивачу ОСОБА_1, і за період їх
роботи у них дійсно   були  виявлені
недостачі, які   вони  не
оспорювали.

Згідно з ст.24
КЗпП України трудовий договір вважається укладеним  і тоді, коли наказ чи розпорядження не були
видані, но працівник фактично був допущений до роботи.

Відповідно до
ст. 130 КЗпП України, робітники  несуть
матеріальну відповідальність у повному
розмірі   шкоди, яка заподіяна з
їх вини   підприємству, якщо  шкода
заподіяна недостачею.

Строк звернення
ОСОБА_1. з позовом до суду суд вважає пропущеним  з
поважних  причин,   у
зв'язку  з  чим
вважає  можливим  поновити
позивачу   цей   строк.

При вищевикладених, встановлених судом
обставинах позовні вимоги ОСОБА_1. підлягають задоволенню на підставі ст.ст.
24,130 КЗпП Вукраїни, при цьому на користь позивача підлягає стягненню  з
ОСОБА_2.  - 8785 грн., з ОСОБА_3.
- 6066 грн. 08 коп., з ОСОБА_4. - 6066 грн. 08 коп.

На     підставі
ст.ст.24, 130 КЗпП України,
керуючись   ст.ст. 10, 11,
60, 88, 209, 212, 214-215, 224-226
ЦПК  України,  с у д
,-

В
И Р І Ш И В :

Поновити
ОСОБА_1строк для звернення з позовом до суду.

Позов  ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, ОСОБА_3,ОСОБА_4про встановлення факту находження у  трудових відносинах та про стягнення  матеріальної
шкоди, - задовольнити.

Встановити факт
находження  ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4
трудових  відносинах з  приватним підприємцем ОСОБА_1.

Стягнути з  ОСОБА_2
на користь  ОСОБА_18785 грн. в
рахунок відшкодування матеріальної шкоди.

Стягнути з  ОСОБА_3
на користь  ОСОБА_1  6066 грн. 08 коп. в рахунок відшкодування
матеріальної шкоди.

Стягнути з  ОСОБА_4 на користь  ОСОБА_1
6066 грн. 08 коп. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди.

Стягнути з
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4солідарно на користь держави  витрати на інформаційно-технічне  забезпечення
розгляду справи в розмірі  30
грн.  та судовий збір в розмірі  51 грн.

Рішення може
бути оскаржене позивачем до Апеляційного суду АР Крим  через Київський районний суд м. Сімферополя
шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне
оскарження і подання  після  цього
протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії  до
апеляційної  інстанції , або  в
порядку   ч. 4 ст. 295 ЦПК
України.

Заочне рішення
може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою   відповідача, поданою  протягом
десяти   днів  з  дня
отримання його копії.

Председательствующий: