Справа
№ 2-35/08
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

22 лютого
2008 г.  Великобурлуцький районний
суд  Харківської області

в складі головуючого - судді
Нестайка Ю.В.

з участю: секретаря судового
засідання - Капленко А.В.

представника позивача - Хоміч
А.А.

відповідачів - ОСОБА_1,
ОСОБА_2

розглянувши цивільну справу за позовом
закритого акціонерного товариства „ПроКредит Банк” (далі-Банк) до ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и
в:

Банк звернувся до суду із зазначеним
позовом, посилаючись на те, що між Банком і ОСОБА_1 (далі-Позичальник)
29.11.2006 року був укладений кредитний договір № 2.18826, за яким Банк надав
Позичальнику 15 000 гривень строком на 18 місяців під 29 % річних. ОСОБА_2
(далі-Поручитель) уклала з Банком 29.11.2006 року договір поруки № 2.18826-ДП,
згідно з яким взяла на себе зобов'язання перед Банком
відповідати за зобов'язаннями Позичальника за кредитним договором в повному обсязі цих зобов'язань. Позичальник прострочила виконання зобов'язання згідно погодженого графіка повернення кредиту та сплати відсотків,
внаслідок чого Банк просив стягнути солідарно з Позичальника та Поручителя
17887 грн. 36 коп., з яких: прострочена заборгованість по капіталу кредиту та
частина позики, що залишилася неповернутою - 12625,48 грн.; заборгованість по
відсотках - 1136,75 грн.; пеня - 4125,13 грн.

Представник позивача Хоміч А.А. у
судовому засіданні підтримав позовні вимоги, викладені у тексті позовної заяви.

Позичальник позов визнала частково. Вона
визнала прострочену заборгованість по капіталу кредиту та частину позики, що
залишилася неповернутою в розмірі 12625,48 грн., заборгованість по відсотках в
розмірі 1136,75 грн. Позичальник не визнала розмір нарахованої пені в сумі
4125,13 грн., визнавши пеню в сумі 1328 грн. 10 коп., мотивуючи це тим, що згідно
з договором поруки розмір пені встановлено 0,2 % і встановлений у кредитному
договорі розмір пені 0,5 % застосовано Банком необгрунтовано.

Поручитель також позов визнала частково,
висловивши такі ж заперечення, як і Позичальник.

На підставі досліджених доказів судом
встановлені такі обставини і визначені відповідно до них правовідносини.

Між
Банком і Позичальником 29.11.2006 року був укладений кредитний договір №
2.18826, за яким Банк надав Позичальнику 15 000 гривень строком на 18 місяців
під 29 % річних (а.с.12-13).

З березня 2007 р. Позичальник припинила
погашення суми кредиту та сплату відсотків за користування кредитом.
Неповернута сума кредитної позички складає 12625,48 грн., заборгованість по
відсотках станом на 18.09.2007 р. складає 1136,75 грн.

Зазначені обставини визнані сторонами і
відповідно до ч.1 ст. 61 ЦПК України не підлягають доказуванню.

Відповідно до абзацу 5 п.2.2 кредитного
договору у разі прострочення Позичальником зобов'язань з погашення кредиту та/або сплати відсотків за його користування,
Позичальник зобов'язаний сплатити на користь Кредитора пеню в розмірі 0,5% від суми
прострочених зобов'язань за кожен день прострочення, але не менше 15 грн. за кожний день
прострочення. Станом на 18.09.2007 р. пеня, нарахована за прострочення
виконання зобов'язань за кредитним договором, складає 4125,13 грн. (а.с. 16).

Згідно з ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу.

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі
порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором, зокрема сплата
неустойки.

Відповідно до ч.2 ст. 1050, ч.2 ст. 1054
ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути
позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини
позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що
залишилася, та сплати процентів.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 554 ЦК України
у разі порушення боржником зобов'язання, забезпечного порукою, боржник і
поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель
відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату
основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не
встановлено договором поруки.

Згідно з п.1.1 договору поруки  № 2.18826-ДП від
29.11.2006 року Поручитель взяла на себе зобов'язання перед Банком відповідати за зобов'язаннями Позичальника,
які виникають з умов кредитного договору № 2.18826 від 29.11.2006 року, в
повному обсязі цих зобов'язань (а.с. 18).

Посилання відповідачів на те, що розмір
пені слід розраховувати, виходячи з ставки 0,2 %, як це передбачено п.2.2
договору поруки, а не 0,5 %, як це передбачено кредитним договором, не
відповідає вимогам закону та укладених договорів, оскільки відповідачі невірно
тлумачать зміст укладених договорів. За умовами договору поруки Банк мав право
нарахувати ще додатково пеню 0,2 % від загальної суми заборгованості
Позичальника за кредитним договором, однак він цього не зробив.

Згідно з ч.1 ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін.

На підставі досліджених доказів суд
дійшов висновку, що згідно з укладеним між сторонами кредитним договором та
договором поруки відповідачі не виконали взяті на себе зобов'язання по
погашенню кредиту і позов підлягає задоволенню, оскільки порушено право
позивача на своєчасне отримання належного виконання за зобов'язанням.

Згідно з ч.1 ст.88 ЦПК України з
відповідачів у дольовому порядку слід стягнути на користь позивача понесені
судові витрати в сумі 208 грн. 87 коп.

Керуючись ст.ст. 526, 530, 554, 611, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 10, 11,60, 209, 212-215 ЦПК
України, суд

в и р і ш и в:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути зОСОБА_1 та ОСОБА_2 солідарно на
користь закритого акціонерного товариства „ПроКредит Банк” 17887 грн. 36 коп.
(сімнадцять тисяч вісімсот вісімдесят сім грн. 36 коп.) у рахунок погашення
заборгованості за кредитним договором № 2.18826 від 29 листопада 2006 року.

Стягнути зОСОБА_1 та ОСОБА_2 по 104 грн.
43 коп. з кожної на користь закритого акціонерного товариства „ПроКредит Банк”
в рахунок відшкодування понесених судових витрат.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Харківської області шляхом подання через Великобурлуцький
районний суд протягом десяти днів з дня проголошення рішення заяви про
апеляційне оскарження та подання апеляційної скарги протягом двадцяти днів
після подання заяви про апеляційне оскарження або в порядку, передбаченому ч.4
ст. 295 ЦПК України.

Суддя
Ю.В. Нестайко