Справа №
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М        У К Р А Ї Н И

(заочне)

30 січня 2008р.                                                                                              м.
Сімферополь

Київський районний суд м. Сімферополя у складі головуючого судді Тихопой
О.О., при секретарі Кулікової Т.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної і
моральної шкоди, спричиненої в наслідок дорожньо-транспортної події,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, в якому просить стягнути з
відповідача  ОСОБА_2 матеріальну і
моральну шкоду, які були йому спричинені підчас дорожньо-транспортної пригоди,
яка відбулася через винні дії відповідача.

Свої вимоги позивач у судовому засіданні підтримав у повному обсязі,
просить стягнути з ОСОБА_2   8472,18 грн.
- матеріальної шкоди за пошкодження автомобіля, який йому належить, 192,08 -
витрати за проведення експертного дослідження, 100 грн. - за юридичну
допомогу,  115 грн. - судові витрати на
оплату судового збору і ІТЗ розгляду справи у суді, 150 грн. - за послуги
евакуатора,  а також 2000 грн. моральної
шкоди та 405,65 - за проведення судової експертизи

Вимоги обґрунтовує тим, що 02.06.2007 року він керував автомобілем ВАЗ-2106
НОМЕР_1, якій належить йому на праві приватної власності. Через винні дії
відповідача,  підчас ДТП, цей автомобіль
було пошкоджено. Через це  він морально
страждав, не міг довгий час керувати автомобілем.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про причину неявки суду не
повідомив. Про час та місця слухання справи був належним чином повідомлений,
про що у справі маються докази. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України, якщо у
суду не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним
чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів
(постановляє заочне рішення).

Вислухавши позивача, дослідивши матеріали наявної справи, а також
адміністративної справи № 3-23227/07, суд вважає позов таким, що підлягає
задоволенню частково.

Судом встановлено, що 02.06.2007 року на перехресті на об'єздної  автодорозі м. Сімферополя  відбулася ДТП за участю водія а/м ВАЗ-2106
НОМЕР_1., якій належить ОСОБА_1, і водія а/м ВАЗ 2101 держ. НОМЕР_2 ОСОБА_2.

Підчас зазначеної ДТП було пошкоджено автомобіль ВАЗ 2106, якій належить
позивачу.

Сума матеріального збитку, заподіяного власникові автомобіля ВАЗ 2106,
державний НОМЕР_1 в результаті ДТП, відповідно до висновку
спеціаліста № 11/148 э від 05.12.2007 року, складає 7419,91 грн.

Винність  ОСОБА_2 у спричиненні
пошкодження автомобілю, а відповідно, і у спричиненні матеріальної шкоди
ОСОБА_1, підтверджується матеріалами наявної
справи, матеріалами справи за адміністративним правопорушенням по
відношенню ОСОБА_2.

Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України постанова суду у справі про
адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про
цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з
питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

З огляду на практику Верховного Суду України щодо застосування цієї норми,
суду не треба доказувати обставини ДТП, оскільки висновок щодо винної особи у
скоєнні правопорушення встановлено судовим рішенням у виді постанови по справі
про адміністративне правопорушення і має преюдиційне значення.

Таким чином винність ОСОБА_2 у скоєнні зазначеної вищі ДТП є доведеною.
Пошкодження автомобіля, якій належить ОСОБА_1 сталося через неправомірні дії
ОСОБА_2, а тому шкода, завдана позивачу пошкодженням його автомобіля, а також
моральна шкода, - підлягають стягненню саме з відповідача.

Відповідно до ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної
небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє
транспортним засобом. Відповідно до ст. 1188 ЦК України, шкода завдана
внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на
загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи,
відшкодовується винною особою.

Крім цього, відповідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у
результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.
Збитками зокрема є витрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або
пошкодженням речі, а також витрат, які особа зробила або мусить зробити для
відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Виходячи з положення зазначених норм, позовні вимоги позивача щодо
стягнення матеріальної шкоди підлягають задоволенню  частково, а саме  у розмірі 7419,91 грн., якій встановлено
судовою експертизою.

Також підлягають стягненню збитки, завдані послугами евакуатора у сумі 150
грн.

Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної
шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода, зокрема, полягає у
душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи
пошкодженням її майна.

На підставі цієї норми, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги
позивача щодо стягнення моральної шкоди частково, у розмірі 500 грн., оскільки
на думку суду саме ця сума відповідає обставинам справи і є адекватною у
конкретному випадку, виходячи з принципу розумності і справедливості. Судом
врахована та обставина, що через ДТП було ушкоджено майно позивача, через що
він певно емоційно страждав, також суд враховує характер і розмір завданих
пошкоджень.

На підставі ст.ст. 84 86, 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача
також підлягає стягненню 593, 95 грн. - за оплату експертного дослідження і
проведення судової експертизи, 115 грн.- судових витрат,  та 100 грн - послуги за юридичну допомогу.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 22, 23, 1187, 1188 ЦК України,
ст. ст. 11, 60, 88, 212-215, 225 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з  ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 7419,91 грн. матеріальної шкоди, 593, 95 грн. - за оплату проведених
експертних досліджень, 115 грн.- судових витрат, 150 грн. - послуги евакуатора
та 100 грн - послуги за юридичну допомогу, а усього 8878,86 грн.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано до Київського
районного суду м. Сімферополя протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом 10
днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається
протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Рішення може
бути також оскаржене в порядку, встановленому ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя: