overthelex/edrsr-tspk huggingface dataset:
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

25 квітня 2008 року колегія суддів Судової палати у цивільних

справах Верховного Суду України в складі:

Левченка Є.Ф.,   Охрімчук Л.І.,   Романюка Я.М.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом
Комунального підприємства “Підприємство комунальної власності” до ОСОБА_1 про
виселення без надання іншого жилого приміщення, за касаційною скаргою
представника Комунального підприємства “Підприємство комунальної власності” -
ОСОБА_2 на рішення Апеляційного суду Запорізької області від 26 квітня 2007
року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2007 року КП “Підприємство комунальної власності” звернулося в суд
із позовом до ОСОБА_1 про виселення без надання іншого жилого приміщення.

Рішенням Енергодарського міського суду Запорізької області від 20.12.2006
р. позов задоволено: виселено відповідача зАДРЕСА_1 без надання іншого
житлового приміщення та знято його з реєстрації за цією адресою.

Рішенням Апеляційного суду Запорізької області від 26.04.2007 р. рішення
місцевого суду скасовано та ухвалено нове рішення, яким у позові відмовлено.

У касаційній скарзі представник позивача просить рішення апеляційного суду
скасувати та залишити в силі рішення місцевого суду, посилаючись на неправильне
застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення
норм процесуального права.

Колегія суддів дійшла висновку, що підстави для перегляду рішення
апеляційного суду відсутні, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно ст. 335 ЦПК України суд касаційної
інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні суду, чи відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено і це вбачається з матеріалів
справи, що рішення апеляційного суду ухвалено з
додержанням судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, а
також відсутні передбачені ч. 1 ст. 338 ЦПК України підстави для обов'язкового
скасування рішення суду.

Наведені у касаційній скарзі доводи висновок
суду апеляційної інстанції не спростовують.

Керуючись ст.ст. 332, 336  ЦПК
України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду
України

у  х
в  а  л
и  л  а :

Касаційну скаргу представника Комунального підприємства “Підприємство
комунальної власності” - ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Апеляційного суду Запорізької області від 26 квітня 2007 року
залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Верховного Суду України :

Є.Ф. Левченко

Л.І. Охрімчук

Я.М. Романюк
Справа № 2-129
РІШЕННЯ

іменем України

23 квітня 2008 року

Чечельницький районний суд Вінницької
області

в
складі : головуючої судді Гарник М.С.

при секретарі Загородній Т.В.,

з
участю позивачки ОСОБА_1.

відповідача ОСОБА_2..

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в селищі Чечельник справу за позовом  ОСОБА_1до ОСОБА_2про зміну розміру
аліментів,-

в с т а н о в и в  :

у березні 2008 року позивачка ОСОБА_1.
звернулася  у суд з позовом до
відповідача ОСОБА_2. про зміну розміру аліментів на утримання сина ОСОБА_3 з
150 гривень на 300 гривень щомісячно.

У судовому засіданні
позивачка повністю підтримала позов і пояснила, що за рішенням суду отримує з
відповідача аліменти в сумі 150 гривень.У неї помер другий чоловік, вона
залишилася сама з двома дітьми на руках, а тому призначена судом сума аліментів
не відповідає тим витратам, які  вона
несе, Вона вважає, що відповідач може виплачувати аліменти в розмірі 300
гривень щомісячно. Просить суд позов задовольнити  повністю.

Відповідач позов не визнав і
пояснив суду, що крім сина ОСОБА_3 у нього є двоє дітей від другого шлюбу
(2002, 2003 року народження), які проживають з ним. Ні він, ні його дружина в
даний час не працюють, стоять обоє на обліку в онкодиспансері, але грошей на
лікування немає. Роботи в селі немає. Просить позов залишити без  задоволення.

Вислухавши сторони, вивчивши
матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає до задоволення по слідуючим
підставам.

Відповідно до ч.1 ст.192
Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або
домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням
суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального
або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров"я когось із них.

З показів сторін вбачається,
що матеріальний стан відповідача за період призначення попереднього розміру
аліментів не змінився. Він не працює постійно, отримує доходи лише від
підсобного господарства, з оглянутих судом медичних документів відповідача та
його дружини вбачається, що вони обоє хворіють. У відповідача, крім сина
ОСОБА_3 , на утриманні знаходиться двоє малолітніх дітей, а тому їхати  від них на
заробітки немає можливості, оскільки хворіє сам і хворіє дружина.
Твердження позивачки про те, що відповідач купив довідки про хвороби, крім її
слів нічим не підтверджені.

З показів  позивачки, з копії свідоцтва про смерть її
другого чоловіка вбачається, що в позивачки змінився сімейний  стан, але з її показів вбачається, що вона
буде отримувати пенсію по втраті годувальника на динину від другого чоловіка
(оформляє документи).

Керуючись ст.ст.10, 60,
212-215 ЦПК України, суд-

РІШИВ :

Позов
ОСОБА_1до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів з 150 на 300 гривень щомісячно на
утримання сина ОСОБА_3 залишити без задоволення

Рішення
може  бути оскаржено до Апеляційного суду
Вінницької області.

Заява про апеляційне
оскарження може бути подана протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а
апеляційна скарга - протягом двадцяти днів після подання заяви.

Суддя  :
підпис

Вірно
: Суддя
М.С.Гарник
У Х В А Л А

І М Е Н Е М   У К Р
А Ї Н И

16 травня 2008 року                        Новоархангельський районний суд
Кіровоградської області

в складі головуючого: судді -
Запорожець О.М.

при секретарі :
Лясковській
О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.
Новоархангельськ цивільну справу за позовом органу опіки та піклування
Новоархангельської районної державної адміністрації до ОСОБА_1 про позбавлення
батьківських прав та стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И
В :

Орган
опіки та піклування Новоархангельської райдержадміністрації звернувся до суду з
позовом до відповідача ОСОБА_1. про позбавлення його батьківських прав та
стягнення аліментів.

З копії
свідоцтва про смерть, наданої суду, вбачається, що ОСОБА_1 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в
с. Тернівка Новоархангельського району Кіровоградської області.

П. 6 ч.
1 ст. 205 ЦПК України передбачено, що суд своєю ухвалою закриває провадження у
справі, якщо померла фізична особа, яка була однією із сторін у справі, якщо
спірні правовідносини не допускають правонаступництво.

А тому
враховуючи те, що на момент розгляду справи по суті відповідач по справі помер,
а даний спір не допускає правонаступництва, а тому суд приходить до висновку,
що провадження по справі підлягає закриттю.

На
підставі наведеного та керуючись ст. 205 ч. 1 п. 6, 209, 210 ЦПК України, суд
-

У Х В А Л И
В:

Провадження
по справі за позовом органу опіки та піклування Новоархангельської районної
державної адміністрації до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав та
стягнення аліментів закрити в зв'язку зі смертю відповідача.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду
Кіровоградської області через Новоархангельський районний суд шляхом подачі в
5-денний строк з дня винесення ухвали заяви про апеляційне оскарження і подання
після цього протягом 10 днів апеляційної скарги, або в порядку передбаченому ч.
4 ст. 295 ЦПК України.

Головуючий :
районний суд м. Одеси
СУДОВИЙ НАКАЗ
Справа №2н-1295 /08                                                                   м.
Суддя Приморського районного суду м. Одеси  Ярош С. В.
.,  розглянула заяву  РЕП - 5 (м. Одеса,
вул.. Варненська, 27) про видачу судового наказу  про стягнення заборгованості за комунальні
послуги з ОСОБА_1 яка (ий)  мешкає у АДРЕСА_1 у розмірі 1562,64 грн.
В лютому 2008 року РЕП-5 подано до суду заяву про видачу судового
наказу  про стягнення заборгованості за
комунальні послуги з ОСОБА_1..
Затверджуючи: споживач зареєстрований та проживає за адресою:  АДРЕСА_1 (підтверджується довідкою - випискою
із домової книги), не сплачував (ла) у повному обсязі  оплату за послуги по наданню комунальних
послуг, в зв'язку з чим утворена заборгованість у розмірі 1562,64 грн. ( згідно поданим розрахункам),
яку  РЕП -5 просить стягнути на його
Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якої нанесені збитки в результаті
порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.
Відповідно до ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов'язання,
повинен відшкодувати спричинені ним збитки.
Відповідно до  ст. 14 „Правил
користування приміщеннями жилих будинків та придомових територій”, затверджених
Постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 р. № 572, плата з
використання теплової та електричної енергії, газу, за водопостачання та
каналізацію та інші послуги, наймачами, орендарями, вноситься за затвердженими
в   установленому порядку тарифами.
Відповідно до ст. 17 „Правил
користування приміщеннями жилих будинків та придомових територій”, затверджених
Постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 р. № 572,  ці платежі за комунальні послуги власниками
квартир, наймачами, орендарями вносяться щомісяця, не пізніше 10-го числа
наступного за розрахунковим, місяця.
Відповідно до ст. 20  Закону України
„Про житлово-комунальні послуги”  від
24.06.2004 р. № 1875-IV споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні
послуги у строки, встановлені договором або законом.
Таким чином, суд доходить до висновку , що сума боргу у розмірі 1562,64 грн.
підлягає стягненню у порядку наказного провадження.
Керуючись ст. 22,623 ЦК України, ст. 68,162 ЖК України, п. 14, 17  « Правил користування приміщеннями жилих
будинків та придомових територій”, затверджених Постановою Кабінету Міністрів
України від 08.10.1992 р. № 572 та ст. 20 Закону України „Про
житлово-комунальні послуги” від 24.06.2004 р. № 1875-IV,  ст.19 Закону України ”Про виконавче
провадження”, ст. 96, 102, 103 ЦПК України,
Стягнути з ОСОБА_1 ., який (ка)
розмірі 1562,64  грн .
Згідно з ст. 21 Закону України ”Про виконавче провадження” наказ може бути
пред'явлений до виконання протягом трьох років.
Суддя:
Справа № 2-307/08
У Х В А Л А

26 травня 2008
року
Староміський районний суд
м.Вінниці

в складі: головуючого судді Білоуса О.В.,

при секретарі Пащенко К.І.,

з участю представника позивача
ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, представника третьої особи ВМР -  Журавського О.А.,

розглянувши у відкритому
попередньому судовому засіданні в м.Вінниці
цивільну справу за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_2 з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних
вимог щодо предмету спору Вінницької міської ради про встановлення порядку
користування земельною ділянкою,  -

в с т а
н о в и в :

ОСОБА_3
звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2
про встановлення порядку користування земельною ділянкою.

На
початку попереднього судового засідання представник позивача  ОСОБА_1 надав суду заяву, в якій просить суд
залишити позов ОСОБА_3 без розгляду.

Відповідач
ОСОБА_2 та представник третьої особи ВМР - Журавський О.А. проти залишення
позовної заяви без розгляду не заперечують.

Суд
вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи вважає, що
клопотання  підлягає задоволенню.

Згідно
п. 5 ст. 207 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без
розгляду, якщо позивач подав заяву про залишення позову без розгляду.

За
даних обставин, суд вважає за необхідне залишити позовну заяву ОСОБА_3   без розгляду.

Відповідно
до вимог ч.2 ст.207 ЦПК України особа, заяву якої залишено без розгляду, після
усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право
звернутися до суду повторно.

На
підставі викладеного, керуючись  ст. 207
ЦПК України,  суд, -

у х в а
л и в :

Позов
ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про встановлення порядку користування земельною ділянкою -
залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до
апеляційного суду Вінницької області на протязі 10 днів після подання заяви про
апеляційне оскарження, яку може бути подано протягом п'яти днів з дня її
постановлення.

Суддя :
Справа№2-121/08
УХВАЛА

04 червня
2008 року.

Великоновосілківський районний суд Донецької області у
складі: головуючого -судді

Єфименко В.І., при секретарі Тахтаровой Н.П.,розглянувши
у вілдкритому судовому

засіданні в залі суду смт Велика Новосілка справу за
позовом Великоновосілківського

управління житлово-комунального господарства(далі УЖКГ)
до ОСОБА_1 про  стягнення заборгованості
у розмірі 3385,55 грн.,-

встановив:

09.01.2001 року позивач звернувся з зазначеними позовними
вимогами до відповідача, який станом на 01.12.2007 р.,заборгував  йому за наданні комунальні
послуги-3385,55грн.

Справа неодноразово призначалась до судового розгляду
,але позивач належним чином повідомлений про нього, повторно не з*явився в
судове засідання і від нього  не надійшла
заява про розгляд справи за його відсутності.

У відповідності до ст.207 ч.1 п. 3 ЦПК України суд
постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду,якщо належним чином
повідомлений позивач повторно не з*явився в вудове засідання і не надав заяви
про розгляд справи за його відсутності.

Керуючись ст .207 ч.1.п.3 і ч.2 ЦПК України,-

ухвалив:

позовну заяву Великоновосілківського УЖКГ до ОСОБА_1 про
стягнення забор-гованості у розмірі 3385,55грн.,залишити без розгляду.

Особа ,заяву якої залишено без розгляду,після усунення
умов,що були підставою для залишення заяви без розгляду,має право звернутися до
суду повторно.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Донецької
області через Великоново-

сілківський районний суд шляхом подачі в 5-ти денний
строк з дня її постановлення зая-

ви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 10 днів апеляційної скарги або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Суддя
В.І.Єфименко
Справа
№ 2-19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ         УКРАЇНИ

16 січня 2008 р.                                    Чечельницький районной суд

Вінницької
області

в складі:
головуючого судді                  Задорожного
В.П.

при секретарі                                     Захарчук
А.Б.

розглянувши у
відкритому попередньому судовому засіданні в смт. Чечельник справу за позовом
Кредитної спілки “Альянс” Україна до ОСОБА_1 про дострокове розірвання кредиту
та стягнення суми кредиту, процентів за коритсування кредитом  та неустойки,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач
кредитна спілка “Альянс” України, як правонаступник  КС “Паритет” звернулась з зазначеним позовом
до ОСОБА_1 мотивуючи його тим, що 18.09.2006 р. між сторонами укладено договір
кредиту № 263-06 кЧ за яким відповідачка отримала 2 200 грн. кредиту на умовах
строковості - 12 місяців, зворотності, та платності в розмірі 0,19,18 % за
кожен день. Поскільки відповідач несплатою частини кредиту та плати за
користування  порушила умови п.1.2; 3.1;
2.1; 5.31 Договору та виникла заборгованість в сумі 10261,66 грн. із них
7160,70 грн. пеня.

В судовому
засіданні представник позивача Мадюдя В.В. позовні вимоги підтримав.
Відповідачка ОСОБА_1 позов визнала повністю.

Суд вислухавши
сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню як
обгрунтований та законний поскільки відповідачка одностороньо порушила умови
Договору кредиту чим надала позивачу право вимоги розірвання договору та
стягнення як суми кредиту так і пені та процентів.

Відповідно до
розрахунків сума кредиту неповернутого дорівнює 1844,91 гр. проценти за його
користування 1256,05 грн. та пеня 7 160,70 грн, а всього 10261, 66 грн.
державне мито в сумі 102,62 грн та судові витрати-30 грн. нанесені позивачем
підлягають відшкодуванню відповідно ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст.
ст. 8,10,11,60,212-215 ЦПК України, ст. 525,526,530,538 ЦК України,  суд-

РІШИВ :

Позов
задовольнити. Стягнути з ОСОБА_1на користь кредитної спілки “Альянс Україна”-
10261 грн 70 коп; а саме 1844 грн. 91 коп; самого кредиту, 1256 грн. 05 коп
процентів за його користування та 7160 грн 70 коп пені, а також судових витрат
в сумі 132 грн. 62 копійки, а всього 10394 грн. 28 коп (десять тисяч триста
дев'яносто чотири) грн. 28 коп.

Договор
кредиту № 263-06кЧ  від 18 вересня 2006
року між сторонами розірвати.

Заяву про
апеляційне оскарження рішення суду, може бути подано протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається
протягом двадцяти днів після надання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя : підпис

Вірно.
Суддя
В.П.Задорожний
№ 2-267/2008 р
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем     України

26 лютого   2008  року                               Бершадський
районний суд
Вінницької області

В складі
головуючого               Полотнянка Ю.П.

при секретарі                             Дончик О.А.

розглянувши у попередньому судовому засіданні в місті Бершадь цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в :

3.09.1988
року в  Михайлівській сільській раді   Вінницької області  сторони зареєстрували шлюб (актовий запис №
06).

Мають
двоє неповнолітніх  дітей.

ОСОБА_1. звернувся
в суд з позовом до ОСОБА_2. про розірвання шлюбу.

В заяві та судовому
засіданні ОСОБА_1. стверджує, що причиною розпаду сім'ї є  психологічна несумісність, відмінність
поглядів, постійні непорозуміння, часті сварки.

Відповідачка
ОСОБА_2.  позов визнала, про що
надала  письмову заяву, при  цьому пояснила, що не заперечує проти  розірвання шлюбу.

Вислухавши пояснення
сторін  і дослідивши матеріали справи,
суд вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки з пояснень позивача
вбачається, що сторони  не підтримують
сімейних відносин, на примирення не згодні,
позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідачка не заперечує проти
розірвання даного шлюбу, що свідчить про те, що їх сім'я розпалася і зберегти
її неможливо.

Керуючись ст.ст. 105,
110, 111, 112 Сімейного кодексу України,
ст. ст. 3, 4, 14, 84,  88,  157, 213, 215 ЦПК України, суд,

р і ш и в :

Позов задовольнити.
Розірвати шлюб укладений між ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 в Михайлівській сільській раді
Вінницької області  (актовий запис
№ 06).

При одержанні свідоцтва
про розірвання шлюбу в органах РАЦСу стягнути з ОСОБА_1 17 грн. державного мита
в дохід держави, ОСОБА_2 від стягнення мита звільнити.

Рішення може бути
оскаржено в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі  в 10-ти денний строк  з дня проголошення рішення заяви про
апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20-ти днів апеляційної
скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції , або в порядку ч.4 ст. 295
ЦПК України.

С у д д я :
У х в а л а

І М Е Н Е М
У К Р А Ї Н И

29 лютого 2008 року
м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

головуючого
Гуменюка В.І.,  суддів:
Балюка М.І.,                                                                       Барсукової В.М.,

розглянувши
справу за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

в с т а н о
в и л а:

У лютому 2007 року ОСОБА_1 звернувся з зазначеним позовом
посилаючись на те, що він є власником квартири АДРЕСА_1 на підставі договору
купівлі-продажу від 10 вересня 2002 року. Позивачі є його сусідами, які
проживають зверху над його квартирою. 29 липня 2006 року, коли позивач зі своєю
сім'єю знаходився на відпочинку, з вини відповідачів була затоплена його
квартира. Внаслідок залиття позивачу заподіяно матеріальну шкоду та моральну
шкоду. ОСОБА_1 просив задовольнити його позов та стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3
матеріальну шкоду в сумі 3 872 грн. та моральну шкоду в розмірі 2 000 грн.

Рішенням Ірпінського
міського суду Київської області від 27 березня 2007 року, залишеним без зміни
ухвалою апеляційного суду Київської області від 27 вересня 2007 року, позов
задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 матеріальну
шкоду в розмірі 3 872 грн. та моральну шкоду в розмірі 500 грн.

У касаційній скарзі ОСОБА_2, ОСОБА_3 просять скасувати
ухвалені у справі судові рішення та направити справу на новий розгляд до суду
апеляційної інстанції, посилаючись на неправильне застосування норм
матеріального права та порушення судом норм процесуального права.

Касаційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Згідно вимог частини 2 статті 324 ЦПК України підставами касаційного
оскарження судового рішення є неправильне застосування судом норм матеріального
чи порушення норм процесуального права.

За правилами статті 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати
або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи
відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про
перевагу одних доказів над іншими.

Судові рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального
права. Доводи скарги висновків суду не спростовують. Підстав для їх скасування
не встановлено.

Керуючись статтями 332, 345 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у
цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу
ОСОБА_2, ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Ірпінського міського суду Київської області від
27 березня 2007 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 27
вересня 2007 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                            В.І. Гуменюк

Судді:
М.І. Балюк

В.М. Барсукова
Справа
№ 2-555/2008 р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2008 року   Ізюмський міськрайонний суд Харківської області

у складі головуючого судді  - Хайкіна В.М.

при секретарі -  Орловій І.С.

з участю судового розпорядника Акіншиной
Л.В.

розглянувши
у попередньому відкритому судовому засіданні в м. Ізюмі цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до Виконкому Ізюмської міської ради Харківської області,  про визнання права власності на самочинне
будівництво,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач  в березні 2008 року звернувся до суду з
позовною заявою до Виконкому Ізюмської міської ради про визнання права
власності на самочинне будівництво, а саме:
«Д»-сарай, розміром 3,40Ч4,10 м., розташований на земельній ділянці за
адресою: АДРЕСА_1,  вказуючи на те,
що  йому на праві власності належить
житловий будинок АДРЕСА_2.

Він
самочинно, без рішення міськвиконкому та без оформлення  технічної документації збудував вищевказану
будівлю, вартість якої, згідно довідки Ізюмської БТІ від 13.03.2008 р.,
становить 2934 грн.

В
судовому засіданні позивач  підтримав
свої позовні вимоги в повному обсязі.

Представник
відповідача в судове засідання  не
з'явився,  надав до суду заяву з
проханням справу слухати у його відсутності, проти задоволення позову не
заперечує.

Суд
вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, вважає встановленими наступні
факти та відповідні їм правовідносини:

-
будинок, розташований по АДРЕСА_1, належить ОСОБА_1, на праві власності.

- вищевказана споруда збудована самочинно.

- самочинне будівництво виконане без
порушень ДБН,  письмова згода сусідів не
потрібна.

При
таких обставинах, суд вважає, що цивільний позов підлягає задоволенню.

Керуючись
ст.18, 208,209,210,212,214,215 ЦПК України, ст. 376 ЦК України ,-

ВИРІШИВ:

Цивільний
позов задовольнити. Визнати за ОСОБА_1 право власності на самочинно збудовану
споруду:  «Д» сарай, розміром 3,40 Ч4,10
м., згідно висновку комунального підприємства «Проектне бюро міста Ізюму» від
14.02.2008 року, розташований на земельній ділянці домоволодіння за адресою:
АДРЕСА_1.

Рішення
може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Харківської
області через Ізюмський міськрайонний суд Харківської області шляхом  подачі в 10-денний строк з дня проголошення
рішення заяви про апеляційне оскарження і подання після цього протягом 20 днів
апеляційної скарги, з подачею її копії
до апеляційної інстанції або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя: