Справа №2- 116
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

16 травня
2008 р., Київський районний суд м. Сімферополя у складі:

головуючого-судді Козленка В.В.,

при
секретарі Кудас О.М.,-

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.
Сімферополі  цівільну справу за позовом
ОСОБА_1до ОСОБА_2, ОСОБА_3про стягнення боргу та вартості будівельних
матеріалів,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1.
звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2. та до його колишньої дружини ОСОБА_3. про
стягнення грошового боргу та вартості будівельних матеріалів. Уточнивши під час
розгляду справи свої позовні вимоги, позивач просить стягнути з відповідачів в
рівних частках на його користь 193270 грн.  в рахунок
відшкодування боргу за договором позики, посилаючись на те , що він у
квітні-травні 1993 р. передав відповідачам, які в той час знаходилися в шлюбі,
в борг  будівельні матеріали  вартістю 178870 грн., зокрема: 15000 шт.
цегли, 4000 шт.каменю-ракушки, 100 шт.фундаментних блоків, 45 шт. плит
перекриття, 5 т. арматури, 20 т. цементу
та гроші у сумі 3000 дол. США  для
будівництва жилого будинку на земельній ділянці по АДРЕСА_1. Будівельні матеріали
та гроші він передавав особисто відповідачу ОСОБА_2., але той, уклавши з ним
вказаний договір позики, діяв в інтересах сім ї
і будівельні матеріали а також гроші були використані ОСОБА_2. в
інтересах сім ї  для будівництва
вказаного жилого будинку, а тому колишня дружина ОСОБА_2.- відповідачка
ОСОБА_3. також зобов'язана  повернути
борг. При передачі в борг будівельних матеріалів та грошей він і ОСОБА_2.
домовились, що борг йому буде повернутий при його вимозі про це. Згодом йому
стало відомо, що відповідачі розірвали шлюб і в судовому порядку ділять своє
спільно нажите майно- недобудований жилий будинок, а йому добровільно не
бажають повертати борг.

В
судовому засіданні позивач ОСОБА_1. підтримав свій позов.

Відповідач
ОСОБА_2., який був належним чином повідомлений про час та місце судового
засідання, в суд не з явився.

Представник відповідача ОСОБА_2. позов визнав та пояснив, що дійсно
ОСОБА_2. в квітні- травні  1993 р. взяв в
борг у позивача ОСОБА_1. вказані будівельні матеріали та гроші у сумі 3000 дол.
США  для будівцитва жилого будинку, який він
в той час будував зі своєю дружиною- відповідачкою ОСОБА_3. і ці матеріали та
гроші були використані для будівництва жилого будинку, тобто в інтересах сім ї,
в зв язку з чим обов язок повернути позивачеві борг лежить і на відповідачці
ОСОБА_3.- колишній дружині ОСОБА_2., так як
договір позики, який фактично уклав
ОСОБА_2. з ОСОБА_1., був укладений ОСОБА_2. в інтересах його сім ї.

Відповідачка  ОСОБА_3. позов не
визнала та пояснила,  що з  1990 р. вона і її чоловік ОСОБА_2., з яким
вона розірвала шлюб у 2002 р., стали проживати в Криму і будувати на виділеній
земельній ділянці жилий будинок. Необхідності позичати будівельні матеріали та
гроші  для будівництва у них не було, так
як вони мали необхідні  грошові кошти для
будівництва жилого будинку. До 1993 р.
на земельній ділянці № 226 по вул. Джеін Софу в м. Сімферополі ними була
побудована частина будинку і після цього вони припинили будівництво, готовність
будинку складала і складає в даний час 63%, що підтверджується висновком
будівельно- технічної експертизи.  Те, що
її колишній чоловік ОСОБА_2.
позичав  у ОСОБА_1.для будівництва
будинку будівельні матеріали і гроші, їй не відомо, до розгляду справи в суді
вона не була знайома з ОСОБА_1. та не давала згоди ОСОБА_2. на укладення такого
договору.

Суд,
вислухавши пояснення позивача ОСОБА_1., представника відповідача ОСОБА_2.,
відповідачки ОСОБА_3. дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні
вимоги  підлягають  частковому задоволенню

Судом
встановлено, що в травні 1993 р. позивач ОСОБА_1. передав в борг відповідачеві
ОСОБА_2., який в той час перебував у шлюбі з відповідачкою ОСОБА_3.  будівельні матеріали, зокрема: 15000 шт.
цегли, 4000 шт.каменю-ракушки, 100 шт.фундаментних блоків, 45 шт. плит
перекриття, 5 т. арматури, 20 т. цементу , а також гроші в сумі 3000 дол. США.
При передачі в борг будівельних матеріалів та грошей позивач ОСОБА_1. і
відповідач ОСОБА_2. домовились, що борг позивачеві  буде повернутий при  його вимозі.

Вказані
обставини підтверджуються документами на придбання позивачем ОСОБА_1.
будівельних матеріалів а також розписками відповідача ОСОБА_2. про отримання в
борг у позивача вказаних будівельних матеріалів і грошових коштів у сумі 3000
дол. США.

Таким
чином, судом встановлено, що між позивачем ОСОБА_1. та відповідачем ОСОБА_2.
фактично  був укладений договір позики,
за яким позивач ОСОБА_1. передав в борг ОСОБА_2. вищевказані  будівельні матеріали, вартість яких згідно з
висновком, проведеної під час розгляду справи
судової  будівельно- технічної
експертизи від 12 серпня 2003 р. складає 178870
грн., а також гроші в сумі 3000 дол. США, що в даний час складає 14400
грн.

На
підтвердження того , що  відповідач
ОСОБА_2.  діяв в інтересах сім ї, а саме
позичив будівельні матеріали і гроші, використавши їх в інтересах сім ї для
будівництва вищевказаного жилого будинку
і уклав  договір позики за згодою
своєї дружини- відповідачки ОСОБА_3., позивач ОСОБА_1. не надав суду жодних
доказів, посилаючись лише на розписки відповідача ОСОБА_2., датовані 9 грудня
2004 р., в яких останній вказує, що будівельні матеріали та гроші він отримав
нібито для будівництва будинку і використав їх для цього. Це спростовується
висновком  вказаної  судової будівельно- технічної  експертизи.

Як встановлено судом,  відповідач ОСОБА_2. позичив у ОСОБА_1.-
позивача будівельні матеріали, зокрема 15000 шт. цегли, 100 шт. фундаментних
блоків і 45 шт. плит перекриття, але згідно з висновком експертизи
(л.с.11)  фундамент незакінченого будівництвом
жилого будинку  по вул. Джеін Софу в м.
Сімферополі - стрічковий, бутобетонний, а не з збірного залізобетону
(фундаментних блоків), в конструктивних елементах будинку відсутня цегла і,
крім того,  будинок в плані має розміри
12,4 м. х 11,2 м.,  перекриття втановлено
тільки між першим та другим поверхом і для цього використано не більше, як
десять залізобетонних плит перекриття.

Таким
чином, судом не встановлено, що відповідач ОСОБА_2. уклав з позивачем ОСОБА_1.
вищевказаний договір позики в інтересах сім ї
і  одержане  ним майно використав в інтересах сім ї , а
тому він сам  зобов язаний  повернути позивачеві ОСОБА_1. борг, в зв язку
з чим позовні вимоги останнього підлягають задоволенню на підставі ст.ст. 1046,
1047, 1049 ЦК України.

Згідно з ч.4 ст. 65 СК України договір,
укладений одним із подружжя в інтересах

сім ї , створює обов язки для другого з подружжя, якщо
майно одержане за договором, використане в інтересах сім ї.

При
встановлених судом обставинах, договір позики, укладений відповідачем ОСОБА_2.,
не створює для його колишньої дружини- відповідачки ОСОБА_3. обов язку щодо
повернення боргу, а тому  в задоволенні
позовних вимог ОСОБА_1. до ОСОБА_3.  про
стягнення грошового боргу та вартості будівельних матеріалів суд вважає
необхідним  відмовити.

На
підставі  ч.4 ст.65 СК України, ст. ст.
1046, 1047, 1049   ЦК України, керуючись
ст.ст. ст.ст.10,11,60,130,209,212-214,218 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов
задовольнити частково.

Стягнути
з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 193270 грн.
в рахунок відшкодування боргу за договором позики.

Стягнути
с ОСОБА_2 на користь державне мито у розмірі 1700

грн.

В
задоволенні позовних вимог ОСОБА_1. до ОСОБА_3.
про стягнення боргу та вартості будівельних матеріалів ,- відмовити.

Рішення
може бути оскаржене до Апеляційного суду АР Крим через Київський районний суд
м. Сімферополя шляхом подачі протягом 10- ти днів  з дня проголошення рішення заяви про
апеляційне оскарження та поданням після цього протягом 20 днів апеляційної
скарги з наданням її копії для апеляційного суду, або в порядку ч.4 ст.295 ЦК
України.

Головуючий: