Справа
№ 22ц - 584/08
Головуючий у 1 інстанції  Кихтюк
Доповідач Осіпук В.В.
СУД  ВОЛИНСЬКОЇ  ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И

16
липня 2008 року
місто Луцьк

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого Данилюк В.А.,

суддів Подолюка В.А., Осіпука В.В.

при секретарі Тарасюк Ю.А.

з участю позивача ОСОБА_1

представників позивача ОСОБА_3,
ОСОБА_4

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_5

третьої особи ОСОБА_7

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу  за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
третьої особи на стороні відповідача ОСОБА_6 про усунення перешкод у
користуванні земельною ділянкою за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1 на рішення
Луцького міськрайонного суду від 20 травня 2008 року, -

В С Т А Н О В И Л А :

В травні 2006 року ОСОБА_1 звернувся в
суд із зазначеним позовом. Покликався на те, що він є власником 39/100 частини
будинковолодіння по АДРЕСА_1, де на підставі рішення Луцького міськрайонного
суду від 13 жовтня 2005 року йому в користування виділено земельну ділянку
площею 207,2 кв.м. та встановлено її межі в натурі.

Крім того зазначає, що відповідач
ОСОБА_8, яка є власником 18/100 зазначеного будинковолодіння і користується
іншою земельною ділянкою площею 210,01 кв. м., самовільно, поза його згодою
побудувала тамбур і сіни на земельній ділянці, що виділялась йому, чим
позбавила його можливості доступу до комунікацій водовідведення та порушила
його права власника частини будинковолодіння і землекористувача. Просив суд
ухвалити рішення, яким зобов'язати відповідача не чинити йому перешкоди у
користуванні земельною ділянкою та знести самовільно побудовані на ній тамбур
та сіни.

До участі у справі ухвалою суду було
залучено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача ОСОБА_6

Справа розглядалась судами
неодноразово.

Рішенням Луцького міськрайонного суду
від 20 травня 2008 року ОСОБА_1 у задоволенні позову відмовлено.

В поданій на рішення апеляційній скарзі
позивач ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції скасувати, вважаючи його
невірним, постановленим без повного з'ясування всіх обставин справи та ухвалити
нове рішення про задоволення його позову.

Дослідивши обставини справи та
перевіривши їх доказами, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна
скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з того, що на час розгляду даної справи відсутній
предмет спору, так як на виконання заочного рішення державною виконавчою
службою вже було знесено самочинно побудовані відповідачем ОСОБА_2 тамбур та
сіни і дії виконавчої служби ніким не оскаржувались.

Проте з таким висновком суду погодитись не можна.

Згідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Встановлено, що позивачу ОСОБА_1, як співвласнику житлового будинку по
АДРЕСА_1, а саме 39/100 його частини, рішенням Луцького міськрайонного суду від
13 жовтня 2005 року, залишеним в силі ухвалою апеляційного суду Волинської
області від 12 січня 2006 року, з прибудинкової території було виділено
земельну ділянку в користування площею 207,2 м. кв. (а.с. 8, 31-87, 119).

Крім того встановлено, що сіни і тамбур, які просить знести позивач,
збудовані відповідачем самочинно та знаходяться на виділеній йому у
користування земельній ділянці (а.с. 66-73, 100-103).

Відповідно до ч. 2 ст. 152 ЗК України, землекористувач може вимагати
усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не
пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування
завданих збитків.

За наведених обставин колегія суддів вважає, що право позивача ОСОБА_1 на
користування виділеною земельною ділянкою є порушеним і потребує захисту шляхом
знесення самочинно побудованих на ній відповідачем будівель.

Отже рішення суду першої інстанції, на думку колегії суддів, у
відповідності з пунктами 3, 4 частини 1 статті 309 ЦПК України підлягає
скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову.

Однак, як було встановлено з виконавчого листа Луцького міськрайонного
суду, виданого 19 квітня 2007 року на виконання заочного рішення суду від 15
січня 2007 року; акту державного виконавця від 15 травня 2007 року; постанови
про закінчення виконавчого провадження від 1 жовтня 2007 року, судом першої
інстанції і знайшло своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи, що
відповідач ОСОБА_8 знесла самочинно побудовані сіни і тамбур (а.с. 149-152,
241).

При таких обставинах рішення суду в частині знесення самочинно збудованих
будівель не підлягає зверненню до виконання.

Відповідно до вимог ч. 1 ст.88 ЦПК України в користь позивача підлягають
стягненню з відповідача понесені ним і документально підтверджені судові
витрати в сумі (240 + 7,50 + 8,50) = 256 грн. (а.с. 1-2, 98-99).

Керуючись ст.ст.  303, 307, 309, 316, 317, 319 ЦПК України,
колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 задоволити.

Рішення Луцького міськрайонного суду від 20 травня 2008 року по даній
справі скасувати.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третьої особи на стороні відповідача ОСОБА_6 про
усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою задоволити.

Зобов'язати ОСОБА_2 знести самочинно побудовані на земельній ділянці по
АДРЕСА_1 сіни і тамбур.

Рішення суду в частині щодо зобов'язання ОСОБА_2  знести самочинно побудовані сіни і тамбур не
звертати до виконання в зв'язку з його примусовим виконанням на час ухвалення
рішення.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 256 грн.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути
оскаржене у касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох
місяців з дня набрання законної сили.

Головуючий
/-/  Данилюк В.А.

Судді
/-//-/          Подолюк В.А., Осіпук В.В.

Оригіналу відповідає:

Суддя апеляційного суду

Волинської області
В.В.Осіпук

Друк.зма