справа № 2- 333/08
Комунарський районний суд м. Запорожжя у складі:
головуючого судді
участю позивача                                                                             ОСОБА_1
представника позивача
розглянувши у відкритому
судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа
Шевченківський РАГС м. Запоріжжя про встановлення батьківства,  -
ОСОБА_1 звернувся з позовом про визнання
батьківства, посилаючись на те, що відповідач та його мати з 1981 р.
підтримували близькі стосунки, але шлюб між ними не був зареєстрований, та
враховуючі ту обставину, що він народився ІНФОРМАЦІЯ_1, але в свідоцтві про
його народження відомості про батька зазначені зі слів його матері, просить
встановити, що ОСОБА_3 є його батьком.
В судовому засіданні позивач позов підтримав в
повному обсязі, просив його задовольнити та пояснив, що він з дитинства
пам'ятає, що його мати та відповідач проживали разом однією сім'єю, вели
спільне господарство, і він весь час вважав, що його батьком є ОСОБА_3, а
відповідач завжди відносився до нього як до свого сина. Та обставина, що
відповідач на даний час не визнає батьківство його дивує, оскільки відповідач
ніколи не зазначав, що він не є рідним батьком. Також позивач зазначив, що з
дитинства він звертався до відповідача як «батько», а той в свого чергу називав
його «сином». Крім того, позивач пояснив, що до висновку, що ОСОБА_3 є  його батьком він дійшов з розповіді матері.
Вважає недоцільним проведення генетичної експертизи по справі
Представник позивача, яка є його матір'ю, позов
підтримала і пояснила, що вона познайомилась з відповідачем в 1980 році, коли
працювала разом з ним в лікарні при військовій частини, і з того часу вона
почала зустрічатись з відповідачем до часу народження дитини, але до народження
дитини вони разом не проживали, а почали проживати разом з вересня чи жовтня
1983 року. Як зазначила представник позивача, вона не реєструвала шлюб з
відповідачем оскільки мала отримати квартиру як мати-одиночка, що і відбулось
через два місяці після народження дитини. Також представник позивача зазначила,
що разом з відповідачем вони проживали до 1992 року, але з того часу мешкають
окремо. Представник позивача також пояснила, що на час народження дитини
відповідач проживав з іншою жінкою. Представник позивача вважала недоцільним
призначення по справі судової генетичної експертизи, і пояснила, що у разі
призначення експертизи витрати повинен нести відповідач.
Відповідач ОСОБА_3 в
судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи відповідач був
повідомлений належним чином, відомості щодо причини своєї неявки суду не
повідомив, у зв'язку з чим суд визнав причини неявки відповідача неповажними, і
розглянув справу у його відсутності на підставі наявних доказів.
В судовому засіданні,
яке відбулось по справі 28.02.2008 р., відповідач позов не визнав і пояснив, що
у нього є сумніви щодо батьківства, оскільки він почав зустрічатись з
представником позивача лише за шість місяців до народження позивача, і тому не
може бути батьком ОСОБА_1 Також відповідач пояснив, що на час народження
позивача він мешкав з іншою жінкою, тому вважає, що батьком є інша людина і
просив у задоволенні позову відмовити. Відповідач пояснював, що він не проживав
разом з представником позивача та не вів з нею спільне господарство, а лише приходив
до неї в гості, і іноді залишався на ніч.
особа в судове засідання також не з'явився, про час і місце розгляду справи
третя особа була повідомлена належним чином, направила до суду заяву про
розгляд справи без її участі, у зв'язку з чим справа розглянута у відсутності
представника третьої особи.
Допитана в судовому
засіданні свідок ОСОБА_4 пояснила, що вона познайомилась с ОСОБА_3 в 1985 році,
і з того ж часу була знайома з матір'ю позивача, та підтримувала з ними дружні
стосунки. Як пояснила свідок, вона вважала, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 перебувають у
шлюбі, та навіть не знала, що в них різні прізвища. Також свідок пояснила, що
зі слів відповідача їй було відомо, що останній мав намір зареєструвати шлюб з
ОСОБА_2, і щоб дитина носила його прізвище.
Допитана свідок ОСОБА_5
пояснила, що вона познайомилась з відповідачем в грудні 1982 року коли в'їхала
до нової квартири, де сусідами були ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які проживали як одна
сімя разом з маленькою дитиною. Про те, що шлюб між ними не зареєстрований не
знала. Як пояснила свідок, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 прожили в сусідній квартирі разом
біля 10 років, після чого змінили місце проживання,  переїхавши в іншу квартиру.
Свідок ОСОБА_6 пояснила,
що знайома з відповідачем та ОСОБА_2 біля 20 років, і з того ж часу знає
позивача. Як пояснила свідок, вона знає відповідача як батька ОСОБА_7.
Вислухавши пояснення
осіб, які беруть участь у справі, встановивши обставини справи та перевіривши
їх доказами, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з
Судом встановлено, що
ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1
Як зазначено в свідоцтві
про народження позивача, виданим відділом РАГС Шевченківського райвиконкому м.
Запоріжжя ІНФОРМАЦІЯ_1, його батьком є ОСОБА_3.
Судом також встановлено,
що відповідач та ОСОБА_2, яка є матір'ю позивача, почали проживати разом з
осені 1983 року, що підтверджується особистими поясненнями представника
позивача та відповідача.
Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України,
сторони мають рівні права щодо надання доказів, і кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог.
Ст. 57 ЦПК України встановлено, що доказами  є
будь-які фактичні дані,  на
підставі яких суд встановлює наявність або відсутність  обставин,
що  обґрунтовують вимоги і
заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх
представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів,
речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.
Згідно з ст. 128 ч. 1 СК
України, за відсутності заяв, право на подання яких встановлено статтями 126 і
127 Сімейного кодексу, батьківство щодо дитини може бути визначено за рішенням
суду.
Ст. 128 ч. 2 СК України
встановлено, що підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що
засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до
Цивільного процесуального кодексу України.
Згідно ст. 128 ч. 3 ЦПК
України позов про визнання батьківства може бути пред'явлений матір'ю,
опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також
самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути
пред'явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання
батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації
народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 Сімейного Кодексу
Враховуючі, що позивач ОСОБА_1 народився
ІНФОРМАЦІЯ_1, а факт сумісного проживання відповідача ОСОБА_3 та ОСОБА_2, яка є
матір'ю позивача, підтверджується з осені 1983 року, тобто після народження
позивача, суд приходить до висновку, що позивачем не надано суду переконливих
доказів, що засвідчують його походження від відповідача ОСОБА_3, і тому
приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню.
Суд не приймає до уваги свідчення допитаних в
судовому засіданні свідків ОСОБА_6, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 як докази на
підтвердження того, що батьком позивача
є ОСОБА_3, оскільки як вбачається з пояснень допитаних свідків, всі вони
познайомились з відповідачем та ОСОБА_2 після народження дитини, і їх свідчення
не містять відомостей, що підтверджують походження ОСОБА_1 від відповідача.
Суд також не приймає до уваги надані представником
позивача письмові доказі, а саме - листи на їмя позивача від родичів
відповідача та квитанцію про оплату відповідачем поштової кореспонденції за
місцем проживання позивача, оскільки вказані документи лише підтверджують факт
сумісного проживання ОСОБА_3 і ОСОБА_2 вже після народження позивача та факт
добрих відносин між ОСОБА_2 і родичами відповідача.
На підставі викладеного,
керуючись ст.ст. 125, 128 СК України, ст. ст. 10, 60, 88, 79, 208, 209, 212-215
ЦПК України, суд, -
У задоволенні позову
Рішення може бути
переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою завою відповідача, поданою
протягом десяти діб з моменту отримання його копії .

Рішення може бути
оскаржено до Апеляційного суду Запорізької області елений законом.хового відшкодування обою. ановить 1200 грн. ку
____________________________________шляхом подання заяви до
Комунарського районного суду м. Запоріжжя про його апеляційне оскарження
протягом десяти днів з дня проголошення рішення з подальшим поданням апеляції
протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження
рішення.

Суддя
С.М. Каракуша