Справа
№ 22- 3- 2008.
Головуючий у 1-й інстанції
Рішення

Іменем України

28 травня 2008 року                                      Колегія
суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської
області в складі:

Головуючого судді Черненко В.В.

Суддів
Говорухіна В.П.

Фомічова
С.Є.

При секретарі
Сегал О.П.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Кіровограді цивільну
справу за апеляційною скаргою ВАТ «Завод Агромаш»  на рішення
Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 15
грудня 2006 року

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1звернулась до суду
з позовом  до ТОВ «Завод Агромаш»
про визнання дійсним  договору  купівлі-продажу нежитлового приміщення, а
саме будівлі складу площею 796 м.кв., який знаходиться  в АДРЕСА_1та
визнання  за нею право власності
на це майно.

На обґрунтування
своїх позовних вимог  вказала  , що
29 січня 2001 року вона придбала у ТОВ «Завод Агромаш»  в особі діючого на підставі Статуту директора
ОСОБА_2, нежитлове приміщення, а саме будівлю площею 796 м.кв. , яке
знаходиться  у АДРЕСА_1. Позивач вказує,
що за дане приміщення вона розрахувалась
в повному обсязі , але відповідач
відмовився  оформити договір
купівлі -продажу   в нотаріальній конторі
, тому угоду зареєстровано не було. Також позивач вказує , що оскільки всі
умови  згідно договору  між
покупцем та продавцем , виконані в повному обсязі, продавець
отримав  зазначені угодою кошти , спору
між  ними з приводу купленої квартири не
має, просить задовольнити  її позовні
вимоги.

Рішенням
Олександрійського міськрайонного суду
Кіровоградської області від 15 грудня 2006 року позовні вимоги було
задоволено.

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування
рішення суду першої інстанції в зв'язку з порушенням норм  матеріального та процесуального права,
зокрема вказується , що відповідач по справі не мав права  віджувати
майно вказане в договорі і вказаним договором порушено право ВАТ «Завод
Агромаш».

Перевіривши законність та обгрунтованність  рішення суду першої інстанції в межах
доводів  апеляційної скарги апеляційний
суд дійшов висновку , що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а
рішення суду підлягає скасуванню з наступних підстав.

Постановляючи рішення суд першої
інстанції  вказав  ,  що
укладена угода відповідає вимогам ст.ст. 655,656,662,689,692 ЦК ,сторони дійшли
згоди по усіх суттєвих моментах угоди, оплатили її та передали придбане майно
,спір про продане майно між ними відсутній . Однак угода не відповідає вимогам
ст. 657 ЦК , щодо обов'язкової нотаріальної реєстрації таких угод, оскільки
відповідач  ухиляється  від цього. Згідно ст.ст..215,219,639 ЦК ,якщо
сторони виконали усі вимоги , що ставляться до угоди , між ними відсутній
спір  про майно , але одна із сторін при
цьому ухиляється від нотаріальної реєстрації угоди, то така угода може бути
визнана дійсною. Згідно зі ст. 204 ЦК правочин є дійсним , якщо немає рішення
суду, про визнання його не недійсним. Суд першої інстанції дійшов висновку , що
позивач  фактично вступив  у право власності  над придбаним майном , а тому суд вважає, що
позов підлягає задоволенню.

Колегія суддів не погодилась з такими висновками суду першої інстанції
, тому що рішення суду не відповідає вимогам
ст.231 ЦПК України.

Відповідно до ст..213 ЦПК України  законним є рішення , яким суд , виконавши всі
вимоги цивільного судочинства  вирішив
справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення , ухвалене на основі
повно і всебічно з'ясованих обставин,  на
які  сторони посилаються  як на підставу своїх вимог і заперечень ,
підтверджених тими доказами  які були
досліджені в судовому засіданні.

Задовольняючи позовні вимоги суд
першої інстанції в порушення  ст.10  цивільно процесуального кодексу  фактично не перевірив дійсні обставини по справі
.

Зокрема суд першої інстанції  не встановив
які правові підстави були у відповідача відчужувати  спірне
нерухоме майно позивачеві , чи був продавець власником цього майна  і якими доказами  це підтверджується. Позивач в своїй позовній
заяві просить визнати  за нею право
власності на будівлі складу площею 796 м.кв., який знаходиться  в АДРЕСА_1.  Суд першої інстанції
не з'ясував , що це за будівля чи  є
вона  відокремленою будівлею, чи
вказана  будівля  є частиною
якогось цілісного майнового комплексу, чи є на неї свідоцтво про право
власності та чи зареєстроване  вказане
майно відповідно до чинного законодавства.

Колегія суддів апеляційного суду
виходячи із встановленого в судовому засіданні
дійшла висновку , що підстави для задоволення позовних вимог
ОСОБА_1відсутні.

Відповідно до ст..60 ЦПК України
кожна сторона  зобов'язана   довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог і заперечень крім випадків встановлених
ст..61 ЦПК України

З матеріалів справи вбачається , що
договір купівлі продажу  від 29.01.2001
року  не
містить в собі доказів про те, що будівля складу площею 796 м.кв.,
який знаходиться  в АДРЕСА_1належить  ТОВ «Завод Агромаш». В матеріалах справи  знаходиться
план розташування технологічного обладнання  Олександрійського  ремонтно-механічного заводу від 1985 року ,
але вказаний план не містить  в собі інформації
відносно  майна яке продається за
договором від 29.01.2001 року. Інші докази які б підтвердили , що майно яке
продається за договором  купівлі -продажу
від 29.01.2001 року, належить ТОВ
«Агромаш» в матеріалах справи відсутні, а сторони не надали таких
доказів під час розгляду  апеляційної
скарги.

З  матеріалів  справи
вбачається , що  регіональним
відділенням  по Кіровоградській
області  Фонду державного майна  України від 02.03.1994 року  №80а в результаті перетворення  орендного заводу « Агромаш» у    ВАТ  «Завод Агромаш», останньому   були передані об'єкти нерухомого майна.
Правової реєстрації майна  ВАТ«Завод
Агромаш» в  Олександрійському бюро
технічної інвентаризації не проводилось, як не проводилось такої реєстрації і
майна  і
ТОВ «Завод Агромаш».

Крім того в матеріалах справи відсутні докази відносно того , чи мав
право  ОСОБА_2віджувати  вказане майно, так як в договорі  купівлі -продажу  не вказано,
директором  якого
підприємства  він є,  і які його повноваження  відповідно
до  право установчих  документів .

Під час розгляду апеляційної скарги виникло питання чи мав право
ОСОБА_3представляти інтереси ВАТ «Завод Агромаш».

Колегія суддів дійшла висновку , що такі повноваження
ОСОБА_3підтверджуються довідкою АБ №078637 з єдиного державного  реєстру
підприємств  та організацій
України /ЄДРПОУ/, відповідно до якої
директором ВАТ «Завод Агромаш»
станом на 18.03.2008 року  є  ОСОБА_3.

Колегія суддів відмовила в задоволенні клопотання  ОСОБА_4 ,
про відмову ВАТ «Завод Агромаш» від усіх позовних вимог до ТОВ «Завод
Агромаш» та гр.. ОСОБА_1у тому числі щодо
визнання дійсності договорів
купівлі продажу нерухомості з тих підстав , що апеляційний суд розглядає
апеляційну скаргу на рішення Олександрійського
міськрайонного суду   від 15
грудня 2006 року, де ВАТ «Завод Агромаш» не є позивачем по справі  і ніяких позовних вимог до ТОВ «Завод
Агромаш» і гр. ОСОБА_1не заявляв, а є особою яка подала апеляційну скаргу в
зв'язку з порушенням права ВАТ «Завод Агромаш».

Колегія суддів вважає, що корпоративні спори між учасниками   товариств підлягають розгляду  в іншому
порядку, а не в порядку цивільного судочинства.

Виходячи із
встановленого та доказів наданих сторонами колегія суддів вважає , що підстав
для задоволення позовних вимог  немає так
як вказаний договір  купівлі продажу
майна від 29.01.2001 року   , укладений з
порушенням чинного законодавства.

Керуючись
ст..ст. 304,307,309,313,314,315 ЦПК України
колегія суддів  апеляційного суду
Кіровоградської області

ВИРІШИЛА

Апеляційну
скаргу задовольнити частково.

Скасувати рішення Олександрійського  міськрайонного суду Кіровоградської області
від 15.12.2006 року та ухвалити нове
рішення.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1до ТОВ «Завод Агромаш» про визнання
дійсним  договору купівлі -продажу
нежитлового приміщення від 29.01.2001 року, а саме будівлю складу площею 796
м.кв. який знаходиться в АДРЕСА_1,  та
визнанню права власності  на нежитлове
приміщення , будівлю складу площею 796 м.кв. який знаходиться в АДРЕСА_1-
відмовити.

На рішення може бути подана касаційна скарга до Верховного
Суду України протягом двох місяців з
дня набрання законної сили рішенням апеляційного суду.

Рішення апеляційного суду набирає  законної сили з моменту його проголошення.

Головуючий

Судді

.