УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

6
лютого 2008 року
м. Київ

Колегія суддів
Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі :

головуючого                 Гнатенка А.В.,

суддів:                            Барсукової
В.М.,         Григор'євої Л.І.,

Балюка
М.І.,                Гуменюка А.І.,-

розглянувши
у судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних захворювань України в м. Дзержинську (далі - Фонд)
про відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и л а :

У березні 2007 року ОСОБА_1 звернувся в суд із зазначеним позовом,
посилаючись на те, що протягом тривалого часу пропрацював на шахті
“Новодзержинська” ДП “Дзержинськвугілля”, де отримав професійне захворювання.
За висновком МСЕК від 29 листопада 2005 року йому вперше встановлено 30 %  втрати
професійної  працездатності,   а
висновком  МСЕК від 27 січня 2007
року йому повторно встановлено 30 % втрати професійної працездатності. Оскільки
ушкодженням здоров'я йому заподіяно моральна шкода, позивач просив стягнути
з  Фонду 70 000 грн. на відшкодування
моральної шкоди.

Рішенням Дзержинського міського суду Донецької області від 16 травня 2007
року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Донецької області від 22
серпня 2007 року, в задоволенні позову відмовлено.

У поданій до Верховного Суду України касаційній скарзі
ОСОБА_1 просить скасувати ухвалені в справі судові рішення і постановити нове
рішення яким позовні вимоги задовольнити, посилаючись на порушення судами норм
матеріального права.

Касаційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним
і обґрунтованим.

Відмовляючи ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог, суди як першої, так й
апеляційної інстанцій виходили з того, що згідно пункту 22 ст. 71 Закону
України “Про Державний бюджет України на 2007 рік” зупинено на 2007 рік дію
абзацу четвертого статті 1 підпункту "е" пункту 1 частини першої
статті 21, частини третьої статті 28 та частини третьої статті 34 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування  від
нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності” в частині відшкодування моральної шкоди
застрахованим та членам їх сімей.

Постановляючи таке рішення суди не врахували, що за
змістом ст. ст. 21, 28, 30, 34, 35 Закону України “Про
загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності”
право на отримання потерпілим страхових виплат у разі настання стійкої втрати
працездатності, у тому числі виплати за моральну шкоду, виникає в особи з дня
встановлення їй такої стійкої втрати працездатності вперше висновком МСЕК.

Судами встановлено, що позивачу стійку втрату професійної працездатності
встановлено вперше висновком МСЕК від 29 листопада 2005 року.Тому право на
відшкодування моральної шкоди виникло у ОСОБА_1 ще до прийняття Закону України
“Про Державний бюджет України на 2007 рік”, а згідно ст. 58 Конституції України
закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім
випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

За таких обставин ухвалені в справі судові рішення підлягають скасуванню з
передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції .

Керуючись ст. 336 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних
справах Верховного Суду України

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_1
задовольнити частково.

Рішення
Дзержинського міського суду Донецької області від 16 травня 2007 року та ухвалу
апеляційного суду Донецької області від 22 серпня 2007 року скасувати, а справу
передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала
оскарженню не підлягає.

Головуючий
А.В. Гнатенко

Судді :                                                                М.І. Балюк

В.М. Барсукова

Л.І.
Григор'єва

В.І. Гуменюк