Колегія суддів Судової палати у
цивільних справах Верховного Суду України в складі:
розглянувши у попередньому судовому засіданні в м. Києві  26 травня 2008   року
справу за  позовом  державного
підприємства  Міністерства
оборони  України   "Сакський  Центральний
клінічний   санаторій   ім. М.І.Пирогова" до ОСОБА_1 про
відшкодування матеріальної шкоди за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Сакського
міськрайонного суду Автономної Республіки Крим від 21 листопада 2006 року та
ухвалу Апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 6 червня 2007 року,
в с т а н о в и л а:
У вересні 2006 року державне підприємство Міністерства оборони  України
"Сакський  Центральний    клінічний
санаторій   ім. М.І.Пирогова"
звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди.
У позовній заяві зазначало, що з 25 листопада 2004 року ОСОБА_1 працювала
сестрою-господаркою приймального відділення та з нею було укладено договір про
повну матеріальну відповідальність.
Після проведення інвентаризації матеріальних цінностей, підзвітних ОСОБА_1,
була виявлена нестача на суму 2970 грн. 94 коп. Наказом від 17 березня 2006
року № 117 на погашення виявленої нестачі матеріальних цінностей з її заробітної
плати утримувалося 20%.
Наказом від 1 вересня 2006 року № 412 на підставі ст.38 КЗпП України
ОСОБА_1 було звільнено з роботи. Після звільнення відповідачка у добровільному
порядку в повному обсязі нестачу матеріальних цінностей не відшкодувала.
На підставі  наведеного  позивач
просив   ухвалити рішення про
стягнення  з  ОСОБА_1 2 451 грн. 92 коп. у відшкодування
матеріальної шкоди, а також судові витрати.
Рішенням  Сакського міськрайонного
суду Автономної Республіки Крим від 21 листопада 2006 р., залишеним без змін
ухвалою Апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 6 червня 2007 р.,  позов державного  підприємства
Міністерства оборони  України   "Сакський  Центральний
клінічний   санаторій   ім. М.І.Пирогова" задоволено.

У касаційної скарги ОСОБА_1 посилається на
невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування
судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права та ставить
питання про скасування судових рішень й передачу справи на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Колегія суддів дійшла висновку про те, що підстави для  скасування
судових рішень відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час  розгляду
справи  в  касаційному
порядку   суд перевіряє  в
межах  касаційної  скарги
правильність застосування судом першої
або  апеляційної  інстанції
норм  матеріального  чи процесуального  права
і  не  може
встановлювати або (та) вважати доведеними  обставини,
що  не  були
встановлені  в  рішенні
чи відкинуті   ним,   вирішувати   питання
про   достовірність  або недостовірність того чи іншого доказу,  про перевагу одних доказів над іншими.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про те, що судом
допущено порушення або неправильне застосування норм  процесуального права, яке призвело до
неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. ст. 332, 336 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у
цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Сакського міськрайонного суду Автономної
Республіки Крим від 21 листопада 2006 року та ухвалу Апеляційного суду
Автономної Республіки Крим від 6 червня 2007 року відхилити і залишити вказані
судові рішення без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Верховного Суду України

Ярема А.Г.

Лихута Л.М.

Охрімчук Л.І.