Справа № 22ц-732/2008 р.
Головуючий у I інстанції - Бечко Є.М.
Категорія - цивільна
Доповідач - Євстафіїв О.К.
р і ш е н Н я

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

10.04.2008 р.

Апеляційний суд Чернігівської
області

у складі:

головуючого - судді

Хромець Н.С.,

суддів:

Євстафіїва О.К., Скрипки А.А.,

при
секретарі

Рачовій І.І.,

за участю:

позивача та його представника ОСОБА_2, представників:
МВС України та УМВС України в Чернігівській області - Поліської К.С.,
прокуратури Чернігівської області - Турчина С.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Чернігові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Деснянського районного суду м. Чернігова від 15.02.2008 р. по справі за позовом
ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України, Управління Міністерства
внутрішніх справ України в Чернігівській області, прокуратури Чернігівської
області, Державного казначейства України про відшкодування моральної
шкоди,

в
с т а н о в и в:

у квітні 2007 р. ОСОБА_1 пред'явив позов до МВС України та Державного
казначейства України, в якому просив стягнути на його користь 100000 грн. на
відшкодування моральної шкоди за рахунок коштів державного бюджету. Свої вимоги
позивач обгрунтовував тим, що 04.01.2007 р. слідчим Деснянського відділення
міліції ЧМВ УМВС України в Чернігівській області проти нього було порушено
кримінальну справу за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.
Постановою Деснянського районного суду м. Чернігова від 05.03.2007 р.,
залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Чернігівської області від
16.03.2007 р., постанову слідчого про порушення проти нього вищевказаної
кримінальної справи скасовано і у її порушенні відмовлено.

За час досудового слідства по даній справі його допитували, пред'явили
звинувачення у злочині, якого він не скоював, він вимушений був визнати себе
винним у скоєнні цього злочину, до нього було застосовано запобіжний захід у
вигляді підписки про невиїзд. У зв'язку з цим йому довелося себе
виправдовувати, захищати свою честь та гідність, що спричинило душевні
страждання. Порушення проти нього кримінальної справи організовано його
доньками з мотивів помсти за те, що він їх виселяє з належного йому жилого
приміщення.

Описаними вище незаконними діями органів МВС України йому спричинено
моральну шкоду у вигляді приниження честі, гідності, ділової репутації,
душевних страждань у вищевказаній сумі.

Ухвалою суду від 06.06.2007 р. до участі у справі в якості
співвідповідача залучено УМВС України в Чернігівській області, а ухвалою суду
від 19.10.2007 р. до участі у справі як співвідповідача притягнуто також і
прокуратуру Чернігівської області.

Оскаржуваним рішенням у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати дане рішення і
задовільнити його позов. Сенс її доводів зводиться до того, що він довів
незаконність порушення проти нього кримінальної справи та проведення з його
участю всіх інших слідчих дій по цій справі. Тож висновок суду про
недоведеність даних фактів є невірним.

У судовому засіданні позивач та його представник підтримали апеляційну
скаргу.

Представники МВС України, УМВС України в Чернігівській області і
прокуратури Чернігівської області апеляційну скаргу не визнали. Сенс їх
заперечень зводиться до того, що рішення суду І інстанції є законним та
обґрунтованим.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду,
дослідивши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, суд
вважає, що вона підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, місцевий суд виходив з того, що
позивач не довів факту завдання йому моральної шкоди шляхом застосування до
нього запобіжного заходу у вигляді підписки про невиїзд у ході розслідування
кримінальної справи, про яку йшлося вище, і що по справі не встановлено
підстав, передбачених п. 2 ч. 2 ст. 1167 ЦК України (що зазначена ОСОБА_1 як
підстава позову) для відшкодування моральної шкоди. Але з такими висновками не
погоджується апеляційний суд.

Так, по справі встановлено, що:

- в ході досудового слідства по
кримінальній справі № 25/34000 було отримано оперативну інформацію про те, що
викрадений з кв. АДРЕСА_1 телевізор, що належить ОСОБА_3, знаходиться у ОСОБА_1
(позивача по даній справі), мешканця АДРЕСА_2. У зв'язку з цим виконуючий обов'язки
слідчого ЧМВ УМВС України в Чернігівській області 27.12.2006 р. звернувся до
суду з поданням, в якому у порядку ч. 5 ст. 177 КПК України просив винести
постанову про проведення обшуку житла ОСОБА_1, оскільки малися достатні
підстави вважати, що у помешканні останнього мається майно, здобуте злочинним
шляхом. Постановою Деснянського районного суду м. Чернігова від 27.12.2006 р.
дане подання було задоволене, суд постановив провести обшук житла позивача
АДРЕСА_2,

- на підставі вищезазначеної
постанови суду 28.12.2006 р. старшим оперуповноваженим Деснянського відділення
міліції ЧМВ УМВС України в Чернігівській області у присутності доньки позивача
ОСОБА_4 та понятих проведено обшук належної позивачеві квартири. В його
результаті у кишені належного ОСОБА_1 піджака виявлено 12 дрібнокаліберних
патронів, які було вилучено з місця обшуку та опечатано. За результатами обшуку
було складено відповідний протокол, копію якого було вручено ОСОБА_4 Про
результати даного обшуку було доведено до відома начальника ЧМВ УМВС України в
Чернігівській області шляхом подання на його ім'я оперативними співробітниками
відповідних рапортів (їх зареєстровано 28.12.2006 р. у журналі заяв і
повідомлень про злочини, що вчинені або готуються за № 22550). Згідно з
висновком спеціаліста НДЕКЦ при УМВС України в Чернігівській області від
02.01.2007 р., зробленого на підставі відношення Деснянського відділення
міліції ЧМВ УМВС України в Чернігівській області від 02.01.2007 р., вилучені у
ході обшуку квартири позивача патрони є патронами кільцевого запалення, калібру
5,6 мм, і відносяться до бойових припасів нарізної вогнепальної зброї калібру
5,6 мм,

- 04.01.2007 р. слідчим слідчого
відділення УМВС України в Чернігівській області на підставі вищевказаних
матеріалів (ЖРЗПЗ № 22550) винесено постанову про порушення відносно ОСОБА_1
кримінальної справи № 25/34103 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263
КК України. Згідно з описовою частиною даної постанови, приводом для порушення
кримінальної справи став факт вилучення у ході обшуку в помешканні останнього
названих вище патронів,

- у січні 2007 р. відносно позивача
було обрано запобіжний захід у вигляді підписки про невиїзд,

- 16.02.2007 р. слідчим слідчого
відділу ЧМВ УМВС України в Чернігівській області було винесено постанову про притягнення
останнього як обвинуваченого за вищевказаною статтею КК України і його було
допитано як обвинуваченого; в цей же день постановою заступника прокурора м.
Чернігова скасовано постанови слідчого про притягнення позивача як
обвинуваченого і про обрання йому запобіжного заходу у вигляді підписки про
невиїзд,

- постановою Деснянського районного
суду м. Чернігова від 05.03.2007 р., залишеною без змін ухвалою апеляційного
суду Чернігівської області від 16.03.2007 р., задоволено скаргу ОСОБА_1,
постанову слідчого від 04.01.2007 р. про порушення відносно позивача
кримінальної справи за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,
скасовано і у порушенні такої справи на підставі п. 1 ст. 6 КПК України
відмовлено. Вирішуючи по суті цю скаргу, суди зазначили, що в них викликає
сумнів законність проведення обшуку у квартирі останнього, оскільки обшук
проводився у його відсутність і про його проведення ОСОБА_1 не було сповіщено.
Причому квартира, де проводився обшук, належить лише позивачеві і лише він у
ній зареєстрований; законність проживання у цій квартирі доньки позивача
ОСОБА_4, з якою він перебуває у неприязних стосунках, ним оспорюється. Крім
того, суди зазначили, що предметом пошуку під час даного обшуку був телевізор,
тож викликає сумнів законність обшуку кишень піджака ОСОБА_1 Дані про отримання
органами міліції інформації про зберігання останнім боєприпасів у справі
відсутні. Таким чином, проведення обшуку у вищевказаний спосіб позбавило
позивача права добровільно видати патрони, що ним зберігалися, а отже, і права
на звільнення від кримінальної відповідальності згідно з ч. 3 ст. 263 КК
України.

Викладене підтверджується поясненнями учасників судового розгляду, а
також матеріалами справи Деснянського районного суду м. Чернігова № 4-199/2007
р. за скаргою ОСОБА_1 на постанову про порушення відносно нього кримінальної
справи і наглядового провадження прокуратури м. Чернігова № 02/27 - 07 по
кримінальній справі № 25/34103-М-07 про обвинувачення позивача за ст. 263 ч. 1
КК України та копіями названих процесуальних документів, що приєднані до даної
цивільної справи.

Таким чином, по справі встановлено, що останнього незаконно було
притягнуто до кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 263 КК України та що до
нього в зв'язку з цим було незаконно застосовано запобіжний захід у вигляді
підписки про невиїзд.

З вищевикладеного апеляційний суд робить наступні висновки.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода відшкодовується
незалежно від вини органу державної влади, якщо таку завдано фізичній особі
внаслідок її незаконного притягнення до кримінальної відповідальності,
незаконного застосування як запобіжного заходу підписки про невиїзд.

Суд погоджується з доводами позивача про те, що шляхом незаконного
притягнення до кримінальної відповідальності і незаконного застосування в
зв'язку з цим запобіжного заходу у вигляді підписки про невиїзд йому було
завдано втрат немайнового характеру у вигляді приниження честі й гідності,
необхідності докладання додаткових зусиль для відновлення нормального способу
життя (йому довелося себе виправдовувати, захищати свою честь та гідність),
душевних страждань.

Згідно з ч. 3 ст. 23 ЦК України, моральна шкода відшкодовується грішми,
іншим майном або в інший спосіб.

Виходячи з вищеописаних характеру і способу завдання ОСОБА_1 моральної
шкоди, тривалості перетерплювання ним негативних наслідків морального
характеру, виходячи з засад розумності, виваженості й справедливості суд вважає
за необхідне відшкодувати йому дану шкоду шляхом констатації факту її завдання.

Таким чином, оскаржуване рішення підлягає скасуванню з постановленням
рішення про часткове задоволення позову.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 307, 309 ч. 1 п. 4, 313, 314, 316
ЦПК України, ст.ст. 23, 1167 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовільнити частково, рішення Деснянського
районного суду м. Чернігова від 15.02.2008 р. скасувати; позов задовільнити
частково.

Відшкодувати ОСОБА_1 моральну шкоду, завдану незаконними діями органів
досудового слідства, шляхом констатації факту її завдання.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але воно може
бути оскаржене до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання
ним законної сили.

Головуючий:                                         Судді: