Справа № 2-245/2008 року
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

13 лютого 2008 року
м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд
Івано-Франківської області в складі:

головуючої -
судді                    Коновалової
Н.І.

секретаря                                    Остап′юк
М.В.

з участю
захисника                  ОСОБА_2

з участю сторін:
позивача - ОСОБА_1

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в місті Івано-Франківську цивільну справу за
позовом ОСОБА_1до Міністерства Оборони України
про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом та іншим ушкодженням
здоров”я, суд, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1
звернувся в суд з позовом до Міністерства Оборони України про відшкодування
шкоди, завданої каліцтвом та іншим ушкодженням здоров”я.

В судовому
засіданні  позивач позовні вимоги
підтримав повністю з підстав, які викладені в позовній заяві. Пояснив суду, що
з 01.07.1981 року по 30.02.2002 року  він
проходив військову службу  в Збройних
Силах України. Під час  проходження
військової служби, а саме 16.09.1998 року ним була отримана травма, яка
заподіяна джерелом підвищеної небезпеки та пов′язана з виконанням
службових обов′язків. Власником джерела підвищеної небезпеки бала
військова частина А 2989, фінансування якої здійснюється в межах коштів,
виділених Міністерством оборони України . Згідно рішення 14 військової
лікарської комісії від 11.05.2000 року його було визнано непридатним для
проходження військової служби, а рішенням МСЕК № 017530 від 22.05.2000 року -
визнано інвалідом другої групи та встановлено, що травма заподіяна під час
виконання ним службових обов′язків. На час отримання травми, він мав
право на вихід на пенсію за вислугою років, і його пенсійне забезпечення
складало б 76%, однак у зв′язку з інвалідністю пенсію збільшено до 80 %.
Рішенням Івано-Франківського міського суду від 16.04.2005 року  встановлено, що ним втрачено 70%
працездатності внаслідок автодорожньої пригоди та зобов′язано
Міністерство оборони України виплачувати щомісячно з 31 березня 2002 року по
весь період втрати працездатності втраченого заробітку на відшкодування шкоди
завданої каліцтвом  354 грн. 91 коп.   Відповідно до  законодавства він має право  на відшкодування  втраченого заробітку внаслідок заподіяння  шкоди
каліцтвом та іншим ушкодженням здоров”я, просить задоволити його позовні
вимоги відповідно до представлених розрахунків .Просить також стягнути судові
витрати по справі та витрати на адвокатську допомогу.

Представник
відповідача-Міністерства Оборони України в судове засідання не з”явився, про
день та час розгляду справи був належним чином повідомлений.

За таких
обставин, керуючись ст. ст. 169, 224 ЦПК України, суд вважає  за доцільне
провести заочний розгляд  справи

Заслухавши  пояснення
позивача ,  дослідивши   письмові матеріали справи, та оцінивши їх в
своїй  сукупності, суд приходить до
висновку, що позовні вимоги слід
задоволити ,  виходячи з
наступного.

Судом
встановлено, що з 01.07.1981  року по
30.03.2002 року  позивач проходив  військову службу в Збройних Силах України.

Під
час  проходження військової служби,  16.09.1998 року позивачем була отримана
травма, яка заподіяна джерелом підвищеної небезпеки та пов′язана з
виконанням службових обов′язків. Власником джерела підвищеної небезпеки
була  військова частина А 2989,
фінансування якої здійснюється в межах коштів, виділених Міністерством оборони
України . Згідно рішення 14 військової лікарської комісії від 11.05.2000 року
позивача було визнано непридатним для проходження військової служби, а рішенням
МСЕК № 017530 від 22.05.2000 року - визнано інвалідом другої групи та
встановлено, що травма заподіяна під час виконання ним службових обов′язків.

Відповідно до ст. 17 Закону України „Про соціальний  і правовий захист  військовослужбовців  та членів їх сімей” відшкодування  військовослужбовцям заподіяної
матеріальної  та моральної шкоди  провадиться у
встановленому законодавством порядку.

Згідно
роз”яснення Пленуму Верховного Суду України , викладеними в п. 10 постанови від
27.03.1992 року  № 6 „Про практику  розгляду судами  цивільних справ  за позовами про відшкодування шкоди”,
заподіяна ушкодженням здоров”я шкода відшкодовується за правилами  гл. 40 ЦК України, якщо чинним законодавством  не передбачено інше.  Зазначені
вимоги поширюються  і на
військовослужбовців  та
військовозобов”язаних, призваних на збори, в разі заподіяння їм шкоди при
виконанні службових обов”язків .

На час
ушкодження  здоров”я позивача діяв  Цивільний кодекс УРСР в редакції 1963 року,
де згідно до   вимог ст.  461 ЦК
, в разі ушкодження здоров”я громадянина, який не підлягає   державному соціальному страхуванню,
організація або громадянин, відповідальні за заподіяну шкоду ,  зобов”язані відшкодувати потерпілому витрати,
пов”язані  з відновленням  його здоров”я , а також шкоду, викликану
втратою або зменшенням його працездатності, в розмірі, обчислюваному стосовно до
заробітної плати відповідної категорії
робітників і службовців, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до  ст. 8 п. 2  Закону України „Про страхування”, ст. 6
„Умов  державного страхування
військовослужбовців...”, затверджених Постановою  КМУ № 488 від 19.08.1992 року , зазначено,
що  виплата  сум за особистим державним страхуванням
здійснюється  незалежно від  сум, яку має отримувати одержувач за іншими
видами страхування та сум, що має бути сплачено як відшкодування шкоди.

Згідно
ст. 1195 ЦК України фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або
іншим   ушкодженням здоров”я фізичній
особі , зобов”язана відшкодувати потерпілому заробіток, втрачений ним внаслідок
втрати чи зменшення професійної  або
загальної працездатності , а також відшкодувати додаткові витрати. Шкода ,
завдана фізичній особі каліцтвом або іншим ушкодженням здоров”я ,
відшкодовується  без урахування  пенсії, призначеної у зв”язку з втратою
здоров”я або пенсії, яку вона одержувала до цього , а також інших доходів.

Рішенням Івано-Франківського міського суду від  16.05.2005 року  позов ОСОБА_1 було задоволено частково.
Стягнуто з Міністерства Оборони України на користь ОСОБА_1 заборгованість  по виплаті втраченого заробітку по день
призначення пенсії, витрати на протезування, медичне лікування, моральну шкоду
та судові витрати. Зобов”язано
Міністерство Оборони України
виплачувати ОСОБА_1 щомісячно з 31.03.2002 року  до встановлення втрати працездатності(інвалідності)  354 грн.91 коп. втраченого заробітку. Рішення
суду набрало законної сили.

З часу
збільшення  пенсії по інвалідності
відповідач зобов”язаний був виплачувати розмір втрати працездатності за мінусом
розміру на який було збільшено розмір пенсії.

Відповідно до довідки Івано-Франківського обласного військового
комісаріату від 02.03.2007 року розмір
грошового забезпечення позивача було збільшено до  1904 грн. 55 коп.

Розмір  втрати працездатності
складає 1904,55 грн. * 70%= 1333,19 грн.

За  цих обставин пенсія по інвалідності складає
1725,64 грн., а пенсія по вислузі років складає 1582,45 грн.

Розмір
збільшення пенсії в зв”язку з інвалідністю складає 1725,64-1582,46=143,19 грн.

Виходячи
з розрахунку: розмір втрати працездатності(1333 грн. 19 коп.) за мінусом  розміру збільшення пенсії в зв”язку з
інвалідністю(143,19 грн.) ,  то суд
вважає, що  відповідач повинен оплачувати
позивачу суму 1190 грн.

Враховуючи
вищевикладене з 01.01.2005 року відповідач повинен виплачувати позивачу  по даний час, за 27 місяців виплату в розмірі
32130,27 грн. ( 1190грн.*27 місяців=32130,27 грн.).

Зважаючи
на те, що весь вказаний період позивач
отримував щомісячну виплату на відшкодування шкоди, заподіяної здоров”ю
в розмірі 354, 91 грн., то за вказаний період ним було отримано 9582, 57 грн.
(354,91 грн.*27 міс.)

Таким
чином,  з Міністерства Оборони
України на користь позивача слід стягнути
виплату  заборгованості  з виплати
на відшкодування шкоди заподіяної здоров”ю внаслідок заподіяння каліцтва
на суму 22547 грн. 43 коп.( виходячи з розрахунку 32190 грн.-9582,57
грн.=22547,43 грн.).

Зобов”язати Міністерство Оборони України
виплачувати позивачу щомісячно , починаючи з 01.04.2007 року (з часу
звернення з позовом)  по весь термін  встановлення
втрати  працездатності  1190 грн. втраченого заробітку.

На
відповідача Міністерство Оборони України
слід покласти судові витрати та витрати на юридичну допомогу.

Керуючись
ст. 461  ЦК УРСР ( в редакції 1963 року),
ст. 1166, 1195 ЦК України, Законом України”Про соціальний  і правовий захист військовослужбовців  та членів їх сімей”, Законом України „Про
страхування” , Постановою Пленуму Верховного Суду України № 6  „Про
практику  розгляду судами
цивільних справ за позовами  про
відшкодування шкоди”, ст.ст.    213-215,
224-226  ЦПК України,  суд -

в и р і
ш и в :

Позов
задоволити.

Стягнути з
Міністерства оборони України на користь ОСОБА_1заборгованість з виплати на
відшкодування шкоди заподіяної здоров′ю внаслідок каліцтва в сумі 22547,
43 грн.

Зобов′язати
Міністерство Оборони України виплачувати позивачу ОСОБА_1 щомісячно, починаючи
з 01.04.2007 року (з часу звернення з позовом) по весь термін встановлення
втрати працездатності 1190 втраченого заробітку.

Стягнути з
Міністерство Оборони України на користь ОСОБА_11700 гривень витрачених на
правову допомогу.

Стягнути з
Міністерство Оборони України в дохід держави 225 грн. 47 коп. державного мита,
30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Заочне рішення
може бути переглянуте Івано-Франківським міським судом за письмовою заявою
відповідача.

Заяву про
перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10 днів з дня отримання
його копії.

Рішення
може бути оскаржене до Івано-Франківського апеляційного суду  через Івано-Франківський міський суд шляхом
подачі заяви про апеляційне оскарження
протягом 10 днів. Апеляційна скарга може бути подана на протязі 20 днів
з дня подання заяви про апеляційне оскарження .

Суддя
Коновалова Н.І.