У х в а л а

іменем
україни

14 квітня 2008  року

м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Пшонки М.П.,                  Берднік І.С.,        Романюка Я.М., -

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом ЗАТ КБ «Приват Банк» до ОСОБА_1 про розірвання
кредитного договору, стягнення заборгованості та за зустрічним позовом ОСОБА_1
до ЗАТ КБ «Приват Банк» про припинення стягнення заборгованості, відсотків за
користування кредитом, за касаційною скаргою
ОСОБА_1 на рішення апеляційного суду м. Києва від      3 грудня 2007 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2006 року ЗАТ КБ «Приват Банк» звернувся до суду із зазначеним
позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що між сторонами укладено публічний
договір про надання банківських послуг, згідно з яким ОСОБА_1 видана кредитна
картка, встановлено кредитний ліміт у розмірі 10 тис. грн.. зі ставкою 3% на
місяць. Але умови договору не виконувалися, утворилася заборгованість у розмірі
13 575 грн. 22 коп. Посилаючись на зазначені обставини, позивач просив
задовольнити позов.

ОСОБА_1 звернулася до суду із зустрічним позовом, у якому просила визнати
кредитний договір неукладеним, повернути кошти, зняті із заробітної картки,
відшкодувати моральну шкоду в розмірі 10 тис. грн.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 7 серпня 2007 року в
задоволені позову ЗАТ КБ «Приват Банк» про розірвання договору, стягнення
заборгованості відмовлено. У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 про припинення
стягнення заборгованості, відсотків за користування кредитом.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від 3 грудня 2007 року рішення
районного суду в частині відмови в задоволенні позову ЗАТ КБ «Приват Банк»
скасовано та в цій частині ухвалено нове рішення, яким позов задоволено
частково. Розірвано договір про надання банківських послуг, стягнуто з ОСОБА_1
на користь ЗАТ КБ «Приват Банк»                   9 037 грн. 30 коп.
заборгованості за договором, 90 грн. 37 коп. -судовий збір. В іншій частині в
задоволенні позову відмовлено. У решті - рішення суду залишено без змін.

У
касаційній скарзі ОСОБА_1 порушує питання про скасування  рішення апеляційного суду та залишення в силі
рішення суду першої інстанції, мотивуючи свою вимогу порушенням судом норм
матеріального та процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія
суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в
касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність
застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи
процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини,
що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що рішення апеляційного
суду ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права,
відсутні передбачені статтею 338 ЦПК України підстави для обов'язкового
скасування судового рішення.

Наведені в касаційній скарзі доводи висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 332, 337 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у
цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

Касаційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити, а рішення апеляційного суду м. Києва від 3 грудня
2007 року залишити без змін.

Ухвала
оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

Пшонка М.П.                        Берднік І.С.                 Романюк  Я.М.