Справа №2-3/2008
РІШЕННЯ

Іменем України

12 травня 2008 року                                                                                       с. Мазурівка

Чернівецький районний суд
Вінницької області в складі:

головуючого: судді Стадника
І.М.,

при секретарі Яворській
М.М.,

з участю позивача ОСОБА_1,
. відповідача - ОСОБА_2

представника позивача -
адвоката ОСОБА_3 (на підставі ордера),

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2 про
відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 в листопаді 2005
року звернувся до районного суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що
ОСОБА_2 неодноразово звертаючись до Чернівецького РВ УМВС України зі скаргами
на його дії наклепницького характеру заподіяла йому моральну шкоду, що полягала
в погіршенні стану його здоров'я, приниженні його честі та гідності як особи та
сім'янина. На відшкодування заподіяного йому фізичного болю та душевних
страждань і пригнічення просив стягнути з ОСОБА_2 20000 грн.

В період часу з 17 січня
2006 року по 4 квітня 2008 року провадження в справі було зупинене.

В судовому засіданні
ОСОБА_1 позов підтримав і будучи допитаним за правилами допиту свідків, суду
показав, що раніше він працював с СФГ «Віталій»,  головою якого є ОСОБА_2 і дане господарство
має перед ним та іншими особами заборгованість з виплати заробітної плати. З
цього приводу він неодноразово звертався до ОСОБА_2 проте не бив її та не
погрожував фізичною розправою. Після кожного з таких звернень, ОСОБА_2 подавала
в міліцію скарги на те, що він її або побив, або погрожував вбивством. Також
зверталася в міліцію з приводу того, що він нібито самовільно захопив майно
господарства. Крім того, в ефірі телебачення ОСОБА_2 заявила про потраву гусей
та звинуватила його у цьому. В зв'язку із заборгованістю ОСОБА_2 перед ним з
виплати зарплати, а також її наклепницькими заявами, необхідністю давати
пояснення працівникам міліції, йому стидно перед людьми і колегами, він втратив
сон, погіршився стан його здоров'я та відносини з оточуючими.

Представник позивача
ОСОБА_3 суду пояснив, що відповідачка по справі ОСОБА_2 неодноразово поширила
неправдиві відомості, образивши тим самим ОСОБА_1 Так, за всіма скаргами
ОСОБА_2 з приводу погроз фізичною розправою і пошкодження її майна органом
внутрішніх справ відмовлено в порушенні кримінальної справи і заявниця даних
постанов не оскаржувала. Оскільки ОСОБА_2 мала намір саме принизити ОСОБА_1 як
працівника і людину, останній зазнав моральної шкоди, грошове відшкодування
якої має складати 20000 грн.

Відповідачка ОСОБА_2 позов
не визнала і будучи допитаною за правилами допиту свідків, суду показала, що в
2004 році по кримінальній справі, порушеній щодо неї, існують цивільні позови
колишніх працівників СФГ «Віталій», головою якого вона є, про стягнення
заробітної плати. Бажаючи розрахуватися з працівниками господарства пшеницею,
запропонувала їм це, і частина з працівників погодилися. Спочатку погодився і
ОСОБА_1, проте в серпні 2004 року він влаштував скандал, накинувся на неї та
побив, у зв'язку з чим вона звернулася до прокуратури і міліції з відповідними
заявами. Крім того, пізніше вона неодноразово зверталася зі скаргами на його
дії, так як він приходив на територію господарства, або перепиняючи її на
вулиці погрожував їй фізичною  розправою,
самовільно захопив приміщення господарства. Стверджує, що зверталася в міліцію
і прокуратуру шукаючи захисту від протиправних дій ОСОБА_1 Публічно і в
розмовах з мешканцями села будь-яких неправдивих відомостей про нього не
поширювала. В телевізійній передачі, на яку посилається ОСОБА_1 дійсно йшлося
про потраву гусей в її домогосподарстві, проте прізвище ОСОБА_1 вона не
називала, а говорила лише про те, що гуси потравила невідома особа.

Заслухавши показання
сторін, дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що в
задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

Згідно з ст. 23, 277, 297
ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та
честь фізичної особи є недоторканими. Фізична особа, особисті немайнові права
якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім'ї
недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї
інформації. Негативна інформація про особу, вважається недостовірною, якщо
особа, яка її поширила, не доведе протилежного. Особа має право на
відшкодування  моральної шкоди, яка може,
зокрема, полягати у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також
ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Як встановлено судом,
ОСОБА_2 дійсно зверталася до Чернівецького РВ УМВС України із заявами і
скаргами на дії ОСОБА_1, а саме: 8.10.2004 року - про те, що ОСОБА_1 погрожує
ОСОБА_2 вбивством, 11 і 12 грудня 2004 року, 26 квітня 2005 року - про те, що
ОСОБА_1 погрожує їй фізичною розправою, 19.04.2005 року - про те, що ОСОБА_1
самовільно зайняв приміщення СФГ «Віталій» та тримає там худобу, 24 липня 2005
року - про те, що ОСОБА_1 на території СФГ «Віталій» випасає худобу, яка
пошкодила кабіну автомобіля.

Зазначені заяви перевірені
органом внутрішніх справ та за ними прийнято рішення про відмову в порушенні
кримінальної справи за відсутністю складу злочину.

Крім того, ОСОБА_2
зверталася до Чернівецького РВ УМВС України у Вінницькій області з рядом інших
заяв, в яких не зазначала прізвище ОСОБА_1, зокрема, 5 і 10 жовтня 2005 року
вона звернулася і заявами про те, що невідома особа потруїла в її домоволодінні
гуси та качки. За даними заявами провадження в справі зупинено у зв'язку з
невстановленням особи, яка вчинила злочин.

У випадку, коли особа
звертається до суду, іншого правоохоронного чи державного органу, організації,
наділених відповідно до закону владними повноваженнями, із заявою про
неправомірні дії іншої особи, якщо цей орган чи організація наділені владними
повноваженнями щодо поновлення законності у відповідних відносинах чи
застосування передбачених законом санкцій до правопорушника, то таке звернення
для вирішення спору, поновлення прав чи захисту законних інтересів або для
поновлення законності не є поширенням відомостей, як це розуміється у ст. 277
ЦК України.

Як встановлено в судовому
засіданні, ОСОБА_2 зверталася до Чернівецького РВ УМВС України із заявами і
скаргами на дії ОСОБА_1 вважаючи, що останнім порушено її та очолюваного нею
підприємства права та охоронювані законом інтереси. Такі звернення не можна
вважати завідомо неправдивими, так як в порушенні кримінальних справ за ними
відмовлено за п. 2 ст. 6 КПК України  (за
відсутністю складу злочину), а не за п. 1 ст. 6 КПК України (за відсутністю
події злочину), а позивачкою надані суду документи на підтвердження обґрунтованості
своїх звернень.

Таким чином, звернення
ОСОБА_2 як направлені до уповноваженого законом органу з метою проведення
відповідних перевірок, а не з метою привернення до них уваги громадськості чи
приниження честі і гідності ОСОБА_1 перед окремими особами, не можуть вважатися
поширенням відомостей, які порочать честь і гідність або завдають шкоди
інтересам особи.

Не може бути доказом
поширення ОСОБА_2 завідомо неправдивих відомостей про ОСОБА_1 й ефірна довідка
№327/4 від 14 березня 2006 року (а.с. 36), так як вказано в самій довідці під
час репортажу з місця події ОСОБА_2 повідомила про потраву гусей в її
домоволодінні з вини невідомого зловмисника. З довідки не випливає, а ОСОБА_2 в
судовому засіданні заперечила той факт, що вона вказувала саме на ОСОБА_1 як на
особу, що скоїла потраву птиці. Положення про те, що в цьому ж репортажі
прозвучало прізвище ОСОБА_1, має ознаки такого, що було дописане в довідці
пізніше.

Незалежно від того, в якому
контексті поширена публікація про особу, вона вважається невинуватою у вчиненні
злочину, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено
обвинувальним вироком суду (ст. 62 Конституції України).

Позивачем не доведено того
факту, що діями ОСОБА_2 заподіяно шкоду його здоров'ю, а також сталися
негативні зміни в його стосунках з оточуючими.

ОСОБА_1 дійсно з 28.10.2005
року по 2.11.2005 року перебував на амбулаторному лікуванні в Чернівецькій ЦРЛ
з діагнозом «обмежений нейродерміт», а 15.06.2005 року звертався за медичною
допомогою до лікаря-терапевта даної установи (діагноз - «ГРВІ» (гостра респіраторно-вірусна
інфекція).

В справі відсутні будь-які
докази пов'язаності чи обумовленості захворювань ОСОБА_1 діями ОСОБА_2 по
відношенню до нього, а тому відсутній причинно-наслідковий зв'язок як необхідна
умова відповідальності.

Згідно з ст. 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на
підставу своїх вимог і заперечень.

Позивачем не доведено як
самого факту заподіяння йому моральної шкоди, так і тієї обставини, що
зазначену шкоду заподіяно неправомірними діями відповідачки, а тому в
задоволенні його позову слід відмовити повністю.

Враховуючи викладене вище,
на підставі ст. 23, 277, 1167 ЦК України, керуючись ст. 10, 11, 60, 212-215 ЦПК
України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову
ОСОБА_1до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди - відмовити повністю.

Заява про апеляційне
оскарження рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його
проголошення, апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає
законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження,
якщо заяву про апеляційне оскарження не буде подано, або закінчення строку,
встановленого для подання апеляційної скарги в разі її неподання.

Головуючий: підпис

Довідка: повний
текст рішення складено 16.05.2008 року.