Справа № 22ц-372/08                                                                                        Головуючий
в 1 інстанції Грушицький А.І.
Категорія - 48                                                                                                    Доповідач
СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________
У Х В А Л А

і м е н е м    У к
р а ї н и

27 травня 2008 року.                                                                                              м.
Луцьк

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого
судді - Лончука В.Г.,

суддів
Киці С.І., Расевича С.І.,

при
секретарі Масляній С.В.

з участю

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про зміну
способу стягнення аліментів та стягнення аліментів у твердій грошовій сумі за
апеляційною скаргою позивача на рішення Луцького міськрайонного суду від 3
березня 2008 року,

в с т а
н о в и л а :

Рішенням Луцького міськрайонного суду від 3
березня 2008 року в позові  відмовлено.

В
апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1, покликаючись на неправильне застосування
судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення та
постановити нове про задоволення позову.

Апеляційна
скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Судом
першої інстанції встановлено, що згідно рішення Луцького міськрайонного суду
від 17 червня 2003 року розмір аліментів, що стягуються з відповідача ОСОБА_3 в
користь позивача ОСОБА_1 на утримання їх неповнолітнього сина ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1 зменшено з 1/4 частини до 1/6 частини всіх видів заробітку
щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Згідно
мирової угоди, яка визнана ухвалою Луцького міськрайонного суду 27 жовтня 2006
року, відповідач ОСОБА_3 зобов'язувався сплачувати на користь позивача ОСОБА_1
100 грн. щомісячно додаткових витрат.

Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки
зобов'язані утримувати дитину до досягненню нею повноліття.

Відповідно до ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України
розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками,
може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника
або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану,
погіршення або поліпшення здоров'я когось із них.

З  матеріалів справи вбачається, що позивач
ОСОБА_1 на даний час ніде не працює та навчається на І курсі заочної форми
навчання у Луцькому державному технічному університеті (а.с. 14).

Відповідач
ОСОБА_3 працює на посаді інженера-енергетика у ТзОВ «Техно Модуль» та отримує
регулярний дохід (а.с.18).

Заборгованості
відповідача ОСОБА_3
по сплаті аліментів на користь позивача ОСОБА_1 станом
на 1 листопада 2007 року нема (а.с.17).

В апеляційній скарзі позивач посилається на те, що в неї змінився майновий
стан, так як вона на даний час не працює в зв'язку з навчанням в університеті.
На думку колегії суддів, вказані доводи не заслуговують на увагу, оскільки
навчання на заочній формі не позбавляє ОСОБА_1 можливості здійснювати трудову
діяльність.

Інших
доказів, що підтверджують зміну матеріального чи сімейного стану сторін в
судовому засіданні не здобуто, а тому підстави для зміни розміру аліментів
відсутні.

Крім того, з заявлених ОСОБА_1 позовних вимог вбачається, що вона разом із
збільшенням розміру аліментів, хоче змінити й спосіб виконання аліментного
зобов'язання, оскільки просить суд розмір аліментів у частці від заробітку
змінити на розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Однак, зміна способу стягнення аліментів чинним законодавством, зокрема ст.
192 Сімейного кодексу України, не передбачена.

Отже,
суд першої інстанції врахував всі обставини справи та прийшов до правильного
висновку про відмову ОСОБА_1 в задоволенні даного позову.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують
висновків суду, наведених у рішенні.

Таким
чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для
висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального
чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного
вирішення справи.

Керуючись
ст.ст. 307, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів -

у х в а
л и л а :

Апеляційну
скаргу позивача ОСОБА_1 відхилити, а рішення Луцького міськрайонного суду
Волинської області від 3 березня 2008 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена шляхом
подачі касаційної скарги безпосередньо до судової палати в цивільних справах
Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання нею законної
сили.

Головуючий:

Судді: