У Х В А Л А

І М Е Н Е М    У К Р А Ї Н И

14 лютого 2008
року                                                                                             м.
Київ

Колегія суддів
Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

в складі:

Левченка
Є.Ф.,  Лихути Л.М.,  Охрімчук Л.І.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за
позовом ОСОБА_1 до Київської міської Ради, ОСОБА_2, ОСОБА_3, третіх осіб:
ОСОБА_4, Управління з контролю за використанням та охороною земель у м. Києві
та Київській області про визнання незаконним рішення Київради, визнання
недійсним акту на право власності на земельну ділянку, за касаційною скаргою
ОСОБА_1 на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 29 серпня 2007
року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 7 листопада 2007 року,

в  с
т  а  н
о  в  и
л  а :

У вересні 2005
року ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до Київської міської Ради, ОСОБА_2,
ОСОБА_3, третіх осіб: ОСОБА_4, Управління з контролю за використанням та
охороною земель у м. Києві та Київській області про визнання незаконним п. 56
рішення Київради № 108, 1318 від 18 березня 2004 року, визнання недійним акту
про право власності КВ 123246 № 01049 на земельну ділянку АДРЕСА_1, виданий 25
вересня 2004 року ОСОБА_3, визнання за ОСОБА_1 права користування земельною
ділянкою АДРЕСА_1, визнання недійсним акту на право власності серії КВ № 135386
на земельну ділянку АДРЕСА_1, виданий ОСОБА_5.

Рішенням
Голосіївського районного суду м. Києва від 29 серпня 2007 року, залишеним без
змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 7 листопада 2007 року, в
задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

У касаційній
скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалені у справі  судові рішення, посилаючись на порушення
судом норм процесуального права та неправильне застосування судом норм
матеріального права.

Колегія суддів
Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України дійшла висновку, що
касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 2 ст.
324 ЦПК України підставами касаційного оскарження судового рішення є
неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм
процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе
рішення з одних лише формальних міркувань.

Відповідно до
вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції перевіряє в межах касаційної
скарги правильність застосування судом першої та апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу,
про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено, і
це вбачається з матеріалів справи, що судові рішення ухвалено з додержанням
судом норм матеріального та процесуального права і доводи скарги їх висновків
не спростовують.

Керуючись ст.ст.
331, 332, 335-337 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних
справах Верховного Суду України

у  х
в  а  л
и  л  а :

Касаційну скаргу
ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
Голосіївського районного суду м. Києва від 29 серпня 2007 року та ухвалу апеляційного
суду м. Києва від 7 листопада 2007 року залишити без змін.

Ухвала
оскарженню не підлягає.

Судді

Верховного Суду України :                                                         Левченко
Є.Ф.

Лихута
Л.М.

Охрімчук
Л.І.