У Х В А Л А

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

9 квітня 2008  року

м. Київ

Колегія суддів Судової палати у
цивільних справах Верховного Суду України в складі:

Головуючого - Сеніна Ю.Л.,

Суддів:              Лихути Л.М.,      Охрімчук Л.І.,

Романюка Я.М., Шабуніна В.М.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_8 до виконавчого комітету Ялтинської міської ради (треті особи -
закрите акціонерне товариства (далі - ЗАТ) “Санаторій ім. С.М.Кірова”, закрите
акціонерне товариство лікувально-оздоровчих установ профспілок (далі - ЗАТ)
“Укрпрофоздоровниця”, ОСОБА_9, ОСОБА_10) про вчинення дій, за зустрічним
позовом ЗАТ “Санаторій
ім. С.М.Кірова” до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_11, виконавчого комітету Ялтинської міської ради та Ялтинської міської
ради (треті особи - служба в справах неповнолітніх Ялтинської міської ради, ЗАТ
“Укрпрофоздоровниця”, ОСОБА_9, ОСОБА_10) про скасування рішень, визнання
свідоцтв про право власності недійсними, виселення та за позовом ОСОБА_1 до ЗАТ
“Санаторій ім. С.М.Кірова”, виконавчого комітету Ялтинської міської ради,
приватного підприємства (далі - ПП) “Гармонія”, ОСОБА_12 про скасування рішень
виконкому Ялтинської міської ради, свідоцтва про право власності, визнання
дійсним договору дарування та визнання права власності,

в с т а н о в и л а :

У червні 2001 року ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 звернулися до
суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що вони проживають в квартирах
будинку АДРЕСА_1, зазначений будинок було побудовано МВО “Червоний богатир” як
генеральним забудовником санаторію ім. Кірова для проживання працівників, після
розпаду СРСР МВО “Червоний богатир” припинило свою діяльність, проте будинок
офіційно нікому не передало, й він до тепер є безхазяйним. Вони самостійно
утримують будинок, оплачують за своє проживання, проте їх численні звернення в
різні органи не дають ніякого результату, статус будинку не визначений, хоча
він є жилим і повинен бути переданим у комунальну власність. Головний лікар
санаторію також звертався з клопотанням про передачу будинку в комунальну
власність, проте і його клопотання вирішене не було.

Позивачі просили
зобов'язати виконавчий комітет Ялтинської міської ради визначити статус будинку
АДРЕСА_1 як жилий будинок та забезпечити його передачу в комунальну власність,
а також вирішити питання про видачу їм ордерів на займані квартири.

Рішенням Ялтинського
міського суду від 19 вересня 2001 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного
суду Автономної Республіки Крим від 18 лютого 2002 року, позов задоволено,
постановлено зобов'язати виконавчий комітет Ялтинської міської ради визначити
статус будинку АДРЕСА_1 як жилий будинок, забезпечити його передачу в
комунальну власність, а також вирішити питання про видачу позивачам ордерів на
займані ними квартири.

У жовтні 2005 року ЗАТ
“Санаторій ім. С.М.Кірова” звернулося з заявою про перегляд рішення суду в
зв'язку з нововиявленими обставинами, посилаючись на те, що під час розгляду
справи не було відомо про те, що власником майна санаторію ім. Кірова є             ЗАТ “Укрпрофоздоровниця” і саме за
цим товариством з грудня 1998 року було оформлено право власності на будинок
АДРЕСА_1.

Ухвалою Ялтинського
міського суду від 18 листопада 2005 року заяву ЗАТ “Санаторій ім. С.М.Кірова”
задоволено, рішення суду від 19 вересня 2001 року скасовано у зв'язку з
нововиявленими обставинами.

ЗАТ “Санаторій ім.
С.М.Кірова” звернулося з зустрічним позовом, посилаючись на те, що 14 лютого 2003
року право власності на будинок АДРЕСА_1 було оформлене за ЗАТ
“Укрпрофоздоровниця” та передано останнім у статутний фонд                 ЗАТ “Санаторій ім.
С.М.Кірова”. При інвентаризації майна, переданого в статутний фонд, виявилося,
що будинок зайнятий ОСОБА_1 на підставі свідоцтв про право власності на
квартири, виданих на підставі рішень Ялтинської міської ради, які в свою чергу
були прийняті на виконання рішення Ялтинського міського суду від 19 вересня
2001 року, також  рішенням виконавчого
комітету Ялтинської міської ради № 183 від 15 травня 2003 року скасоване
рішення виконкому № 33 від 14 лютого 2003 року про оформлення права власності
на будинок за ЗАТ “Укрпрофоздоровниця”.

ЗАТ “Санаторій ім.
С.М.Кірова” посилалося на те, що рішення Ялтинського міського суду від 19
вересня 2001 року скасоване, Сафонови без будь-яких законних підстав займають
приміщення в будинку АДРЕСА_1, який згідно рішення виконкому Ялтинської міської
ради є гуртожитком ЗАТ “Укрпрофоздоровниця”, також незаконні рішення виконкому
міської ради про надання ОСОБА_1 житла, про його приватизацію, передачу ОСОБА_1
у власність будинку АДРЕСА_1 та про скасування рішення щодо оформлення права
власності на будинок за                                          ЗАТ “Укрпрофоздоровниця”, і просило
скасувати рішення виконкому Ялтинської міської ради № 7 від 24 січня 2003 року
про надання ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_3 квартир у будинку АДРЕСА_1, визнати
недійсними свідоцтва про право власності ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_11 на квартири, скасувати рішення Ялтинської міської
ради № 44 від 7 вересня 2005 року про виключення будинку з об'єктів комунальної
власності та передачу у власність ОСОБА_1, виселити ОСОБА_1, ОСОБА_2 з квартири         АДРЕСА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4,               ОСОБА_11 - з квартири № 2
зазначеного будинку, ОСОБА_5, ОСОБА_6 - з квартири № 1, а також скасувати
рішення виконкому Ялтинської міської ради № 183 від             15 травня 2003 року.

ОСОБА_1 звернувся з
позовом до ЗАТ “Санаторій ім. С.М.Кірова”, виконавчого комітету Ялтинської
міської ради, ПП “Гармонія”, ОСОБА_12 про скасування рішень виконкому
Ялтинської міської ради, свідоцтва про право власності, визнання дійсним
договору дарування та визнання права власності, посилаючись на те, що 1 вересня
2006 року він уклав із ПП “Гармонія” договір дарування споруд, розміщених на
території будинку
АДРЕСА_1, однак директор підприємства ОСОБА_12 ухиляється від
нотаріального посвідчення зазначеного договору, крім того, на подаровані
споруди незаконно оформлено право власності ЗАТ “Санаторій ім. С.М.Кірова”.

ОСОБА_1 просив
скасувати рішення виконкому Ялтинської міської ради № 570 від 15 квітня 2004
року щодо оформлення права власності ЗАТ “Санаторій ім. С.М.Кірова” на споруди,
розміщені АДРЕСА_1, визнати недійсним свідоцтво про право власності товариства
на такі споруди, визнати дійсним договір дарування, укладений        1 вересня 2006 року між ним та ПП
“Гармонія”, та визнати за ним право власності на об'єкти нерухомого майна.

Рішенням Ялтинського
міського суду від 15 травня 2007 року та додатковим рішенням цього ж суду від
15 червня 2007 року в задоволенні позову ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6,        ОСОБА_7, ОСОБА_8
та зустрічного позову ЗАТ “Санаторій ім. С.М.Кірова” відмовлено, позов ОСОБА_1
задоволено частково.

Рішенням Апеляційного
суду Автономної Республіки Крим від 15 жовтня 2007 року рішення суду першої
інстанції скасоване та ухвалене нове рішення про відмову в задоволенні позову
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 та
позовних вимог ОСОБА_1, зустрічний позов ЗАТ “Санаторій ім. С.М.Кірова”
задоволено частково, постановлено скасувати рішення виконкому Ялтинської
міської ради № 7 від 24 січня 2003 року про переведення квартир №№1-3 у будинку
АДРЕСА_1 до державного житлового фонду та їх надання ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_3,
визнати недійсним та скасувати рішення виконкому Ялтинської міської ради № 183
від 15 травня               2003 року в
частині скасування права власності ЗАТ “Укрпрофоздоровниця” на гуртожиток літ.
“Г” будинок АДРЕСА_1,  визнати недійсними
свідоцтва про право власності ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_11 на квартири №№1-3 у будинку АДРЕСА_1, визнати недійсним та
скасувати рішення Ялтинської міської ради № 44 від 7 вересня 2005 року про
виключення будинку з об'єктів комунальної власності та передачу у власність
ОСОБА_1, зобов'язати комунальне підприємство “Бюро технічної інвентаризації” м.
Ялти зареєструвати будинок АДРЕСА_1 за ЗАТ “Санаторій ім. С.М.Кірова”; в
задоволенні позовних вимог ЗАТ “Санаторій ім. С.М.Кірова” про виселення                 ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5,  ОСОБА_6, ОСОБА_11 з
квартир №№1-3 цього будинку відмовлено.

У касаційних скаргах ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, виконавчий комітет Ялтинської
міської ради,
ЗАТ “Укрпрофоздоровниця”, прокуратура Автономної Республіки Крим просять
скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої
інстанції, посилаючись на порушення апеляційним судом норм матеріального та
процесуального права;             ОСОБА_1
також порушує питання про зміну рішення суду першої інстанції та задоволення
його вимог у повному обсязі.

Касаційні скарги підлягають
задоволенню частково з таких підстав.

Судами встановлено, що до
винесення Ялтинським міським судом рішення від                      19 вересня 2001 року були
відсутні правовстановлюючі документи на право власності чи користування
будинком АДРЕСА_1.

Рішенням виконкому Ялтинської
міської ради № 7 від 24 січня 2003 року квартири №№1-3 у будинку АДРЕСА_1 було
надано ОСОБА_1,          ОСОБА_5,
ОСОБА_3, рішенням виконкому Ялтинської міської ради № 33 від              14 лютого 2003 року право
власності на гуртожиток літ. “Г” по будинку АДРЕСА_1 було оформлено за ЗАТ
“Укрпрофоздоровниця”. Таке рішення було скасоване за протестом прокурора
рішенням виконкому Ялтинської міської ради № 183 від 15 травня  2003 року.

Рішенням Ялтинської міської ради
№ 44 від 7 вересня 2005 року будинок було виключено з об'єктів комунальної
власності та передано у власність ОСОБА_1.

Зазначені дії Ялтинська міська
рада та її виконавчий комітет вчиняли на виконання рішення Ялтинського міського
суду від 19 вересня 2001 року.

На підставі вищенаведених рішень
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_11, ОСОБА_5, ОСОБА_6 отримали
свідоцтва про право власності на квартири.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та задовольняючи частково зустрічний позов, апеляційний суд виходив
із того, що територією, на якій знаходиться будинок АДРЕСА_1, користувався
тільки санаторій “ім. С.М.Кірова”, тільки санаторію належав і будинок. У
квітні  2003 року ЗАТ
“Укрпрофоздоровниця” створило                             ЗАТ “Санаторій ім.
С.М.Кірова” і на час постановлення рішення саме ЗАТ “Санаторій         ім. С.М.Кірова” був власником цілісного
майнового комплексу з активами і пасивами колишнього дочірнього підприємства
санаторію “ім. С.М.Кірова”, усе майно цього санаторію було передане ЗАТ
“Санаторій ім. С.М.Кірова” від ЗАТ “Укрпрофоздоровниця”, а тому скасуванню
підлягають рішення міської ради та її виконкому про надання квартир ОСОБА_1,
про передачу їм у власність квартир та будинку, про скасування права власності
ЗАТ “Укрпрофоздоровниця” на будинок.

Проте з такими висновками
апеляційного суду погодитись не можна, виходячи з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 2
Закону України “Про власність”, чинного на час виникнення спірних
правовідносин, право власності - це врегульовані
законом суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження
майном.

Згідно частини 1 статті 20, частини 1 статті 21 Закону
України “Про власність”, акціонерні  товариства є суб'єктами права колективної
власності. Право колективної власності виникає на підставі, зокрема, добровільного
об'єднання майна громадян і юридичних осіб для створення
акціонерних товариств.

Частиною 5 статті 48 цього Закону
передбачено, що положення  щодо захисту
права власності поширюються також на особу, яка хоч і не є власником, але
володіє майном на праві повного господарського відання, оперативного
управління, довічного успадковуваного володіння або на іншій
підставі, передбаченій законом чи договором.

Судом встановлено, що ЗАТ “Санаторій ім.
С.М.Кірова” створене згідно рішення загальних зборів акціонерів ЗАТ
“Укрпрофоздоровниця” від 18 квітня 2003 року і по акту прийому-передачі
прийняло як внесок у статутний фонд майно, що належить                          ЗАТ “Укрпрофоздоровниця”,
- цілісний
майновий комплекс з активами і пасивами дочірнього підприємства санаторію “ім.
С.М.Кірова”.

Обґрунтовуючи заяву про перегляд
рішення Ялтинського міського суду від               19 вересня 2001 року в зв'язку з
нововиявленими обставинами, ЗАТ
“Санаторій                    ім. С.М.Кірова” безпосередньо посилалося на те, що
станом на 19 вересня 2001 року власником будинку АДРЕСА_1 було ЗАТ “Укрпрофоздоровниця”,
тому будинок не був безхазяйним майном,
належний відповідач не був залучений до участі в справі й зазначене є
нововиявленою обставиною.

Суд із зазначеними доводами
погодився й рішення було скасоване в зв'язку з нововиявленими обставинами.

Проте ЗАТ “Укрпрофоздоровниця”
було залучене до участі в справі як третя особа, до того ж не заперечувало
проти позову саме ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3,  ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, натомість заперечувало проти задоволення зустрічних
позовних вимог ЗАТ “Санаторій ім. С.М.Кірова”, пояснюючи, що будинок АДРЕСА_1 не перебував у власності ЗАТ “Укрпрофоздоровниця”, не входив до складу цілісного майнового комплексу
дочірнього підприємства санаторію ім. С.М.Кірова та відповідно не передавався і ЗАТ
“Санаторій ім. С.М.Кірова” як внесок до статутного фонду.

Відповідно до частини 1 статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

ЗАТ
“Укрпрофоздоровниця” до суду з позовом не зверталось, ні рішення Ялтинського
міського суду від 19 вересня 2001 року, ні рішення цього ж суду від 15 травня
2007 року в апеляційному порядку не оскаржувало.

Апеляційний
суд у порушення вимог статей 303, 316 ЦПК України на зазначене уваги не
звернув, пояснень сторін та надані ними докази не перевірив, належним чином не
визначився з характером спірних правовідносин, та правовою нормою, що підлягає
застосуванню до них, не зазначив у рішенні норм матеріального закону, якими
керувався при задоволенні зустрічного позову ЗАТ “Санаторій ім. С.М.Кірова”,
належним чином не вмотивував свого висновку про порушення прав ЗАТ “Санаторій
ім. С.М.Кірова” з огляду на пояснення ЗАТ “Укрпрофоздоровниця”.

Суд зробив висновок про належність
будинку саме санаторію ім. С.М.Кірова, при цьому не врахував особливість
предмета спору, яким є нерухоме майно, не встановив статус спірного приміщення
на час виникнення спору, не дав оцінки діям санаторію та                       ЗАТ “Укрпрофоздоровниця”
щодо реалізації ними свого права власників, не встановив та не зазначив у
рішенні на якій підставі, передбаченій законом чи договором, виникло в них
право власності, не визначився з наявністю належних доказів на підтвердження
таких підстав, не з'ясував також яким способом та коли це право виникло.

Також відповідно до частини 1
статті 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої
інстанції.

В порушення наведених вимог
закону апеляційний суд вийшов за межі заявлених
ЗАТ “Санаторій ім. С.М.Кірова” у суді першої інстанції
вимог і постановив також зобов'язати комунальне підприємство “Бюро технічної
інвентаризації” м. Ялти зареєструвати будинок АДРЕСА_1 за ЗАТ “Санаторій ім.
С.М.Кірова”.

Крім того, суд не визначився з
тим, чи підлягають розгляду в позовному провадженні вимоги ЗАТ “Санаторій ім.
С.М.Кірова” щодо визнання незаконними та скасування рішень Ялтинської міської
ради й її виконавчого комітету, оскільки такі рішення були прийняті на
виконання рішення Ялтинського міського суду від 19 вересня 2001 року, що
скасоване в зв'язку з нововиявленими обставинами.

Разом з тим, відмовляючи в
задоволенні позову ОСОБА_1 про скасування рішень виконкому Ялтинської міської
ради, свідоцтва про право власності, визнання дійсним договору дарування та
визнання права власності на споруди, розміщені АДРЕСА_1, апеляційний суд дійшов
до обґрунтованого висновку про безпідставність таких позовних вимог і підстав
для скасування рішення в цій частині колегія суддів не вбачає.

За таких обставин рішення
апеляційного суду в частині  вирішення
позову            ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5,  ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 та
зустрічного позову ЗАТ “Санаторій ім. С.М.Кірова” підлягає скасуванню з
передачею справи в цій частині на новий розгляд до суду апеляційної інстанції з
підстав, передбачених частиною 2 статті 338 ЦПК України.

Керуючись статтею 336 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного
Суду України

у х в а
л и л а :

Касаційні скарги ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, виконавчого комітету Ялтинської
міської ради ЗАТ “Укрпрофоздоровниця”, прокуратури Автономної Республіки Крим
задовольнити частково.

Рішення Апеляційного суду
Автономної Республіки Крим від 15 жовтня 2007 року в частині вирішення позову
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 до
виконавчого комітету Ялтинської міської ради (треті особи -ЗАТ “Санаторій ім.
С.М.Кірова”, ЗАТ “Укрпрофоздоровниця”, ОСОБА_9, ОСОБА_10) про вчинення дій, та
зустрічного позову           ЗАТ “Санаторій ім. С.М.Кірова” до ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_11, виконавчого комітету
Ялтинської міської ради та Ялтинської міської ради (треті особи - служба в
справах неповнолітніх Ялтинської міської ради, ЗАТ “Укрпрофоздоровниця”,
ОСОБА_9, ОСОБА_10) про скасування рішень, визнання свідоцтв про право власності
недійсними, виселення скасувати, справу в цій частині передати на новий розгляд
до суду апеляційної інстанції.

В решті рішення апеляційного суду
залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий -
Ю.Л.Сенін

Судді:                                                                               Л.М.Лихута

Л.І.Охрімчук

Я.М.Романюк

В.М.Шабунін