У Х В А Л А

У Х В А Л А

І М Е Н Е М    У
К Р А Ї Н И

І М Е Н Е М    У
К Р А Ї Н И

4 лютого 2008
року                                                                                            м. Київ

Колегія суддів
Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

в складі:

Левченка
Є.Ф.,  Лихути Л.М.,  Сеніна Ю.Л.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за
позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства закритого типу “Маяк”, генерального
директора акціонерного товариства закритого типу “Маяк” ОСОБА_2, третьої особи
- Харківської державної інспекції охорони праці у газовій та хімічній
промисловості про стягнення заборгованості по заробітній платі та відшкодуванню
моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Зміївського районного
суду Харківської області від 23 квітня 2007 року та ухвалу апеляційного суду
Харківської області від 15 серпня 2007 року,

в  с
т  а  н
о  в  и
л  а :

У грудні 2004
року ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до акціонерного товариства закритого
типу “Маяк”, генерального директора акціонерного товариства закритого типу
“Маяк” ОСОБА_2, третьої особи - Харківської державної інспекції охорони праці у
газовій та хімічній промисловості про стягнення заборгованості по заробітній
платі та відшкодуванню моральної шкоди, мотивуючи свої вимоги тим, що перебував
у трудових відносинах з АТЗТ “Маяк”, яке порушувало трудове законодавство, не
забезпечувало безпечних умов праці. З 31 грудня 2004 року його було звільнено з
роботи, проте при звільненні не проведено повного розрахунку, не виплачено
заробітну плату за надурочні роботи, за час простою. Позивач просив суд
стягнути з відповідача на його користь невиплачену заробітну плату та середній
заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, всього 50 975 грн., а
також просив стягнути з генерального директора акціонерного товариства
закритого типу “Маяк” ОСОБА_2 на відшкодування моральної шкоди 20 000 грн.

Рішенням
Зміївського районного суду Харківської області від 23 квітня 2007 року,
залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 15 серпня
2007 року, у позові ОСОБА_1 відмовлено.

У
касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалені у справі судові рішення,
посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне
застосування судом норм матеріального права.

Колегія суддів
Судової палати Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України
вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 2 ст.
324 ЦПК України підставами касаційного оскарження судового рішення є
неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм
процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе
рішення з одних лише формальних міркувань.

Відповідно до
вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції перевіряє в межах касаційної
скарги правильність застосування судом першої та апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу,
про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено, і
це вбачається з матеріалів справи, що судові рішення ухвалено з додержанням
судом норм процесуального права і доводи скарги їх висновків не спростовують.

Керуючись
ст.ст. 331, 332, 335-337 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних
справах Верховного Суду України

у
х  в  а
л  и  л  а :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
Зміївського районного суду Харківської області від 23 квітня 2007 року та
ухвалу апеляційного суду Харківської області від 15 серпня 2007 року залишити
без змін.

Ухвала
оскарженню не підлягає.

Судді

Верховного Суду
України :                                                                     Левченко Є.Ф.

Лихута Л.М.

Сенін Ю.Л.