Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И

14 травня 2008 року                                                                                   м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах
Верховного Суду України в складі :

головуючого

Патрюка  М.В.,

суддів:

Костенка А.В.,

Прокопчука Ю.В.,

Лященко Н.П.,

Пшонки М.П., -

розглянувши
в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до відкритого акціонерного
товариства „Павлоградвугілля” про стягнення компенсації за затримку виплати
одноразової допомоги, за касаційною скаргою відкритого акціонерного
товариства „Павлоградвугілля” на рішення Першотравневого міського суду
Дніпропетровської області від 9 лютого 2007 року та ухвалу апеляційного суду
Дніпропетровської області від 18 квітня 2007 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2006 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом,
посилаючись на те, що він перебував у трудових відносинах з шахтою “Степова”
ДХК “Павлоградвугілля” з 17 січня 1994 року до 11 грудня 1996 року. Під час
виконання трудових обов'язків він отримав виробничу травму і за висновком МСЕК
від 5 грудня 1996 року встановлено 80 % втрати професійної працездатності.
Наказом відповідача № 1967 від 27 грудня 1996 року ОСОБА_1 призначено
одноразову допомогу в сумі 44 575 грн. яку виплачено частинами. Посилаючись на
ст. 34 Закону України “Про оплату праці”, постанову Кабінету Міністрів України
від 20 грудня 1997 року № 1427 просив стягнути з відповідача компенсацію за
несвоєчасну виплату одноразової допомоги у розмірі 37 491 грн.

Рішенням Першотравневого міського суду Дніпропетровської області від 9
лютого 2007 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду
Дніпропетровської області від 18 квітня 2007 року, позов задоволено частково.
Стягнуто з відповідача на користь ОСОБА_1 компенсацію за затримку виплати одноразової
допомоги в сумі 30 710 грн. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено,
стягнуто з відповідача на користь держави 307 грн. 10 коп. судового збору та 1
грн. 50 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

У касаційній скарзі ВАТ
„Павлоградвугілля” просить скасувати ухвалені у справі рішення та ухвалити нове
рішення про відмову у задоволенні позову.

Касаційна скарга підлягає
задоволенню з таких підстав.

Постановляючи рішення та задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 суд першої
інстанції, з висновками якого погодився і суд апеляційної інстанції зіслалися на п. п. 39, 43 Правил
відшкодування власником підприємства, установи і організації або уповноваженим
ним органом шкоди, заподіяної працівникові ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням ним трудових обов'язків, затверджених
постановою Кабінету Міністрів України від 23 червня 1993 р. N 472 (далі - Правила), згідно з
якими одноразова допомога
виплачується потерпілому у місячний термін з дня визначення МСЕК стійкої втрати
професійної працездатності. Якщо потерпілому або особам, які мають право на відшкодування шкоди, з
вини власника своєчасно
не визначені або не виплачені суми відшкодування шкоди, то ця сума виплачується без обмеження
протягом будь-якого терміну і підлягає коригуванню у зв'язку із зростанням цін на споживчі товари та послуги у порядку, встановленому
статтею 34 Закону України "Про оплату праці".

Рішення також містять
посилання на Положення про порядок компенсації працівникам втрати частини заробітної
плати у зв'язку з порушенням строків її виплати, затверджених постановою Кабінету Міністрів
України № 1427 від 20 грудня 1997 р. При цьому суди як першої так і апеляційної
інстанцій
дійшли висновку, що оскільки одноразова допомога відноситься до соціальних виплат та є
складовою частиною сум по відшкодуванню шкоди, завданої ушкодженням здоров'я
працівника, то підлягає
компенсації на підставі Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини
доходів у зв'язку з порушенням строків її виплати".

Проте з такими висновками погодитися не можна виходячи з
наступного.

Так,
дійсно, відповідно до Правил, відшкодування шкоди, заподіяної працівникові ушкодженням
здоров'я, складається, в тому числі, з виплати в установлених випадках одноразової
допомоги потерпілому. Але така допомога носить одноразовий характер, а тому застосування
до правовідносин, що
виникли у зв'язку з затримкою у виплаті одноразової допомоги, ст. 2 Закону
України "Про компенсацію громадянам частини доходів у зв'язку з порушенням
строків їх виплати" неправомірне, оскільки норми цього Закону застосовуються до тих
грошових доходів, які громадяни
одержують на території України, та які не мають разового характеру.

Судами
як першої так і апеляційної інстанцій, при задоволенні позовних  вимог ОСОБА_1  неправомірно
застосоване Положення про порядок
компенсації працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її
виплати, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 20 грудня 1997 року N 1427, оскільки дія
цього Положення не розповсюджується на правовідносини, які виникли до 1 січня 1998 року.

З урахуванням наведеного є підстави
вважати, що суди повно з'ясували обставини справи, проте
при вирішенні справи застосували матеріальний
закон, який не поширюється на дані правовідносини, що є підставою для
скасування судового рішення та ухвалення нового рішення про відмову у
задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 336, 341 ЦПК України, колегія суддів
Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

в и р і ш и л а :

Касаційну скаргу відкритого акціонерного товариства
«Павлоградвугілля» задовольнити.

Рішення Першотравневого міського суду Дніпропетровської
області від 9 лютого 2007 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської
області від 18 квітня 2007 року скасувати.

У задоволенні позову
ОСОБА_1 до відкритого акціонерного товариства «Павлоградвугілля» про стягнення
компенсації за затримку виплати одноразової допомоги - відмовити.

Рішення оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                     М.В. Патрюк

Судді:                                                                             А.В. Костенко

Н.П. Лященко

Ю.В.
Прокопчук

М.П. Пшонка