У Х В А Л А

ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

30 січня 2008 року

м. Київ

Колегія
суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного
Суду України в складі:

головуючого

Яреми А.Г.,

суддів:

Левченка Є.Ф.,

Лихути Л.М.,

Романюка Я.М.,

Сеніна Ю.Л.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
поділ майна, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Апеляційного суду Одеської
області від  22 грудня 2006 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2005 року ОСОБА_1 звернулася в суд із
позовом
до           ОСОБА_2 про
поділ майна.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 22 листопада 2005
року  затверджено  мирову
угоду,  укладену  між  ОСОБА_1 і ОСОБА_2, за позивачкою визнано право власності на двоповерховий житловий  будинок
з   надвірними  спорудами,
розташований  АДРЕСА_1, а також на
земельну ділянку біля цього будинку.

Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 22 грудня 2006 року ухвалу
місцевого суду скасовано, а в задоволені заяви ОСОБА_1 про поділ майна
відмовлено.

В обґрунтування касаційної скарги позивачка посилається на порушення
апеляційним судом норм процесуального права, в зв'язку з чим ставить питання
про скасування ухвали апеляційного суду та залишення в силі ухвали суду першої
інстанції.

Колегія суддів вважає, що
касаційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Скасовуючи ухвалу
місцевого суду про затвердження мирової угоди та відмовляючи позивачці в поділі
майна, апеляційний суд виходив з того, що укладеною сторонами мировою угодою
порушуються права інших осіб, які не залучались до участі в справі.

Проте повністю погодитись з таким висновком апеляційного суду не можна,
виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 5 ст. 175 ЦПК України - закриваючи провадження у справі,
суд за клопотанням сторін може постановити ухвалу про визнання мирової угоди.
Якщо умови мирової угоди суперечать закону чи порушують права, свободи чи
інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у визнанні мирової угоди
і продовжує судовий розгляд.

Апеляційним судом встановлено, що ухвалою місцевого суду від 22 листопада
2005 року було вирішено процесуальне питання про визнання укладеної між
сторонами мирової угоди щодо поділу майна.

Переглядаючи цю ухвалу, апеляційний
суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що затвердженою мировою угодою було
порушено права громадян ОСОБА_3 і ОСОБА_1, оскільки внаслідок визнання судом
такої угоди все майно подружжя було передано ОСОБА_1, що унеможливило виконання
вироку суду, за яким із ОСОБА_2 стягнуто на користь цих осіб грошові суми у
відшкодування матеріальної й моральної шкоди.

Однак, відмовляючи в задоволені заяви про поділ майна подружжя, апеляційний
суд фактично вийшов за межі апеляційного розгляду і своїх повноважень, оскільки
припустився висновку про безпідставність позову, в той час як місцевим судом
справа по суті не розглядалася.

Таким чином, ухвалу апеляційного суду в частині відмови в задоволенні заяви
про поділ майна подружжя не можна визнати законною й обґрунтованою, а тому в
цій частині ухвала суду апеляційної інстанції підлягає скасуванню з передачею
справи на розгляд до місцевого суду з підстав ст. 342 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 336, 342  ЦПК
України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду
України

у  х
в  а  л
и  л  а :

Касаційну скаргу ОСОБА_1
задовольнити частково.

Ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 22 грудня 2006 року в частині відмови в  задоволені
заяви ОСОБА_1
про поділ майна скасувати, а справу в цій частині передати
на розгляд до Малиновського районного суду м. Одеси.

В решті ухвалу апеляційного суду залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий

А.Г.
Ярема

Судді:

Є.Ф. Левченко

Л.М. Лихута

Я.М. Романюк

Ю.Л. Сенін