РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

13 лютого 2008 року
м. Київ

Колегія
суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України у складі:

Головуючого:                 Яреми А.Г.

Суддів: Левченка Є.Ф., Лихути
Л.М., Романюка Я.М., Сеніна Ю.Л.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань у
м. Павлограді про стягнення щомісячних страхових виплат,

в с т а н о в и л а :

У грудні 2006 року ОСОБА_1 звернувся у суд із позовом
до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у
м. Павлограді про стягнення щомісячних страхових виплат.

Свої вимоги мотивував тим, що
відповідачем з 1 березня 2002 року до  1
листопада 2006 року при вирішенні питання про перерахунок щомісячних страхових
виплат, які йому сплачуються у зв'язку з ушкодженням здоров'я на виробництві,
неправильно застосовується коефіцієнт зростання середньомісячної реальної
заробітної плати, визначений правлінням Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві, замість коефіцієнта зростання середньої
заробітної плати в галузях національної економіки за даними центрального органу
виконавчої влади з питань статистики.

У зв'язку з цим просив стягнути з
відповідача 5 484 грн. 04 коп. недоплачених страхових виплат та зобов'язати
відділення виконавчої дирекції Фонду у м. Павлограді з 1 листопада 2006 року щомісячно
сплачувати йому страхові виплати в розмірі 784 грн. 14 коп.

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду
Дніпропетровської області від 24 січня 2007 року, залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Дніпропетровської області від 12 липня 2007 року, позов ОСОБА_1 задоволено.

Стягнуто з відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань у м. Павлограді
на користь ОСОБА_1 в
рахунок недонарахованих щомісячних страхових виплат 5 484 грн. 04 коп.
одноразово.

Встановлено розмір щомісячних страхових виплат з 1
листопада 2006 року у розмірі 784грн. 14коп. з подальшим перерахуванням у
випадку зміни ступеня втрати професійної працездатності та підвищення в
порядку, встановленого законодавством.

У касаційній скарзі відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних
захворювань у м. Павлограді просить скасувати судові рішення та ухвалити нове
рішення, яким у позові відмовити, посилаючись на порушення судом норм
процесуального права та неправильне застосування судом норм матеріального
права.

Колегія суддів вважає, що касаційна скарга  підлягає задоволенню з таких підстав.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову ОСОБА_1, суд першої
інстанції, з яким погодився апеляційний суд, виходив із того, що при
нарахуванні позивачу страхових виплат відділення Фонду неправильно
застосувало норми ст. 29 Закону України “Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату працездатності” (далі - Закон № 1105-ХІV від 23 вересня 1999 року) у редакції,
що діяла на час виникнення спірних правовідносин, та помилково застосував до
розрахунку коефіцієнти росту реальної середньої заробітної плати, встановлені
постановами правління відповідача, а не коефіцієнти росту середньої заробітної
плати, затверджені Державним комітетом статистики України.

Проте з такими висновками судів не можна
погодитися, оскільки вони зроблені з порушенням норм матеріального
закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону №
1105-ХІV від 23 вересня 1999 року страхування
від нещасного випадку здійснює Фонд соціального страхування від нещасних
випадків - некомерційна самоврядна організація, що діє на підставі статуту,
який затверджується її правлінням.

Частиною 2 ст. 16 Закону № 1105-ХІV від 23 вересня 1999 року передбачено,
що безпосереднє управління Фондом соціального страхування від нещасних випадків
здійснюють його правління та виконавча дирекція.

Згідно зі ст. 17 Закону № 1105-ХІV від 23 вересня 1999 року правління
Фонду соціального страхування від нещасних випадків, зокрема, спрямовує і
контролює діяльність виконавчої дирекції Фонду та її робочих органів;
затверджує Інструкцію про порядок перерахування, обліку та витрачання страхових
коштів, погоджену з Національним банком України і спеціально уповноваженим
центральним органом виконавчої влади, інші нормативні документи, що регламентують
внутрішню діяльність Фонду.

Рішення правління Фонду, прийняте в
межах його компетенції, є обов'язковим для виконання всіма страхувальниками та
застрахованими.

Частиною 2 ст. 29 Закону № 1105-ХІV від 23 вересня 1999 року передбачено,
що перерахування сум щомісячних страхових виплат провадиться також у разі
зростання у попередньому календарному році середньої заробітної плати у галузях
національної економіки за даними центрального органу виконавчої влади з питань
статистики. Таке перерахування провадиться з          1 березня наступного року. При цьому
визначена раніше сума щомісячної страхової виплати зменшенню не підлягає.

Згідно з п.п. 4.4.2. - 4.4.4. Порядку
призначення та здійснення страхових виплат потерпілим (членам їх сімей),
узгодженого з Міністерством праці та соціальної політики України й
затвердженого постановою правління Фонду соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних захворювань України від 31 січня 2002
року № 7, (діючого на час виникнення спірних відносин) при проведенні
перерахування щомісячних страхових виплат з 1 березня кожного року
середньомісячна заробітна плата підлягає коригуванню. При цьому відкоригована
середньомісячна заробітна плата не може перевищувати встановлену на дату
настання права на перерахування максимальну величину (граничну суму) заробітної
плати (доходу), з якої сплачуються страхові внески до Фонду.

Перерахунок щомісячних
страхових виплат проводиться з урахуванням вимог абзацу третього частини першої
статті 34  базового Закону № 1105-ХІV від 23 вересня 1999 року, а саме у
разі, коли потерпілому одночасно із щомісячною страховою виплатою призначено
пенсію по інвалідності у зв'язку з одним і тим самим нещасним випадком або
професійним захворюванням, їх сума не повинна перевищувати середньомісячний
заробіток, який потерпілий мав до ушкодження здоров'я.

Сума перерахованої щомісячної страхової
виплати та пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві
або професійного захворювання (станом на 1 березня відповідного року)
обмежується відкоригованим середньомісячним заробітком потерпілого.

При перерахунку щомісячних
страхових виплат з 1 березня для коригування середньомісячної заробітної плати
застосовується коефіцієнт, на який перераховуються щомісячні страхові виплати
потерпілим (членам їх сімей) за рішенням правління Фонду.

Аналогічна норма міститься й у новій
редакції Порядку призначення та здійснення страхових виплат застрахованим
особам (членам їх сімей), затвердженого постановою Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань
України від 27 квітня 2007 року № 24, згідно з п.п. 3.4.4., 3.8.2. якого  розмір щомісячної страхової виплати
встановлюється з урахуванням коефіцієнтів перерахування, які встановлюються
правлінням Фонду щороку з 1 березня; перерахування розміру щомісячної страхової
виплати проводиться виходячи з відкоригованої заробітної плати на коефіцієнт
підвищення страхових виплат, затверджений правлінням Фонду соціального страхування
від нещасних випадків.

Вказаний Порядок призначення та
здійснення страхових виплат застрахованим особам (членам їх сімей) затверджено
відповідно до Закону №1105-ХІV від 23 вересня 1999 року, до якого внесено зміни Законом
України від 23 лютого 2007 року № 717-V, що набрав чинності 20 березня 2007 року, відповідно до
яких пункт 7 частини сьомої статті 17 Закону № 1105-ХІV від     23 вересня 1999 року доповнено абзацом
одинадцятим та визначено повноваження правління Фонду соціального страхування від
нещасних випадків щодо затвердження Порядку призначення, перерахування та
проведення страхових виплат.

З матеріалів справи вбачається, що
відділенням Фонду проводились перерахування щомісячних страхових виплат
позивачу відповідно до постанов правління Фонду: від 14 березня 2002
року № 15 (на коефіцієнт 1,193), від         4 березня 2003 року № 3 (на коефіцієнт 1,182), від 24
лютого 2004 року № 5 (на коефіцієнт 1,152), від 28 лютого 2005 року № 3 (на
коефіцієнт 1,238) та від         6 березня 2006 року № 3 (на коефіцієнт 1,203), в кожній з
яких зазначено, що такий коефіцієнт взято за даними Державного комітету
статистики України.

Таким чином, проведений відділенням
Фонду перерахунок належних
ОСОБА_1 щомісячних страхових виплат ґрунтується на вимогах
закону, а висновок судів було зроблено з порушенням вимог ч. 2 ст. 29 Закону №
1105-ХІV від 23 вересня 1999 року.

За таких обставин у суду першої інстанції не було
передбачених законом підстав для задоволення позовних вимог, а в апеляційного
суду - для висновку про законність рішення суду першої інстанції.

Враховуючи, що судами при вирішенні спору неправильно
застосовані норми матеріального права, судові рішення підлягають скасуванню з
ухваленням нового рішення про відмову в позові.

Керуючись ст.ст.336, 341, 343,
344 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного
Суду України

в и р і ш и л  а :

Касаційну скаргу відділення виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у
м. Павлограді Луганської області задовольнити.

Рішення Павлоградського міськрайонного суду
Дніпропетровської області від  24 січня
2007 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 12 липня
2007 року скасувати.

В задоволенні позову ОСОБА_1 до відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань у м. Павлограді про стягнення недонарахованих
щомісячних страхових виплат відмовити.

Рішення оскарженню не підлягає.

Головуючий:
Ярема А.Г.

Судді:                                                                             Левченко Є.Ф.

Лихута Л.М.

Романюк
Я.М.

Сенін Ю.Л.