Справа № 2-57/08
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Нововолинськ                                                                    25 лютого 2008  року

Нововолинський міський суд Волинської області під головуванням

судді                                                           Кратюка С.П.

за
участю секретаря                             Лубаєвській Л.В.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Нововолинську справу за позовом
ОСОБА_1до відкритого акціонерного товариства «Трест Лугансьшахтопроходка» про
відшкодування моральної шкоди, заподіяної ушкодженням здоров'я на виробництві.

Особи, які беруть участь у справі:

позивач
- ОСОБА_1;

представник
позивача - ОСОБА_2;

представник
відповідача - Вергелес Петро Дмитрович, суд,-

встановив:

06 грудня 2007 року ОСОБА_1 звернувся
в суд з позовом до ВАТ «Трест Луганськшахтопроходка» про відшкодування
моральної шкоди, заподіяної ушкодженням здоров'я на виробництві в розмірі 10000
гривень та стягнення, понесених судових витрат.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим,
що 26 березня 2005 року під час виконання робіт по укладці бетону він впав з
риштування, отримавши внаслідок цього травму грудної клітки. Після
розслідування цього нещасного випадку 29 березня 2005 року комісія склала акт
про нещасний випадок, пов'язаний з
виробництвом за формою Н-1.

Інший нещасний випадок на виробництві
з ним стався 06 квітня 2007 року під час виконання робіт по монтажу арматурної
сітки та укладці бетону. Знаходячись на робочому дерев'яному полоку він прийняв арматурні каркаси, після цього
одна із дощок зламалась, внаслідок чого він впав, вдарившись головою об
металеву трубу.

За результатами розслідування даного
випадку комісія 10 квітня 2007 року склала акт за формою Н-1 про нещасний
випадок, пов'язаний з виробництвом.

Рішенням Нововолинського МСЕК 09
листопада 2007 року позивачу ОСОБА_1 було встановлено 40% втрати професійної
працездатності, де в тому числі 20% по травмі грудної клітки та 20% по
черепно-мозковій травмі.

Позивач вважає, що внаслідок отриманих
ним на виробництві травм йому заподіяні відповідачем моральна шкода, яку оцінює
у 10000 гривень.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1
та його представник ОСОБА_2 заявлені позовні вимоги підтримали повністю.

Обґрунтовуючи свої вимоги ОСОБА_1
пояснив, що двічі 26 березня 2005 року та 06 квітня 2007 року він отримував
виробничі травми, виконуючи надану відповідачем ВАТ «Трест
Луганськшахтопроходка» роботу. У зв'язку з отриманими травмами грудної клітки
та голови лікувався у лікувальних закладах. Вважає, що через ушкодження
здоров'я на виробництві йому спричинено моральну шкоду, яку зобов'язаний
відшкодувати заподіювач шкоди, яким являється ВАТ «Трест
Луганськшахтопроходка».

Представник позивача ОСОБА_2,
мотивуючи позов пояснила, що заподіяна ОСОБА_1 моральна шкода випливає з
трудових правовідносин і має відшкодуватися роботодавцем - ВАТ «Трест
Луганськшахтопроходка», який не створив безпечних умов праці.

Моральна шкода заподіяна ОСОБА_1
полягає у фізичному болю та стражданнях, які він зазнав безпосередньо під час
травмування на виробництві так і ті, котрі він переносить і по теперішній час.
На даний час позивача постійно турбує біль у грудній клітці при незначних
фізичних навантаженнях, при зміні погоди виникає головний біль, внаслідок чого
він вимушений звертатись за допомогою до лікарів і проходити лікування.
Оскільки на утриманні позивача знаходиться сім'я, то він змушений докладати додаткових зусиль для організації свого життя.

Беручи до уваги характер та ступінь
моральних страждань, заподіяних позивачу ОСОБА_1 в результаті отриманих ним
виробничих травм, представник позивача просить присудити до стягнення на
користь ОСОБА_1 з відповідача - ВАТ «Трест Луганськшахтопроходка» моральну
шкоду в розмірі 10000 гривень та витрати понесені позивачем за надання
юридичної допомоги в розмірі 200 гривень.

Представник відповідача ВАТ «Трест
Луганськшахтопроходка» Вергелес П.Д. позов не визнав, і заперечуючи заявлені
вимоги пояснив, що позивачем не надані суду докази, які б підтверджували
винність відповідача у не створенні для ОСОБА_1 на робочому місці безпечних
умов праці. Вважає, що безпосередніми причинами нещасних випадків, котрі
сталися з ОСОБА_1 26 березня 2005 року та 06 квітня 2007 року були грубі
нехтування з боку позивача Правилами та Інструкцією по охороні праці і
безпечному веденню робіт гірника підземного, оскільки він зобов'язаний був,
виконуючи бетонні роботи подавати бетон з робочого настилу виготовленого з
дерев'яних дощок, працюючи на висоті мав бути пристебнутим запобіжним поясом.
Цих вимог Правил і Інструкції ОСОБА_1 не було дотримано, що стало причинами
нещасних випадків на виробництві, які сталися з останнім 26 березня 2005 року
та 06 квітня 2007 року. У актах розслідування про нещасні випадки, пов'язані з
виробництвом не зазначено, які конкретні порушення з боку посадових осіб ВАТ
«Трест Луганськшахтопроходка» призвели до отримання ОСОБА_1 виробничих травм.

У зв'язку з цим просить відмовити у задоволенні
заявленого ОСОБА_1 позову.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає до
задоволення частково.

В судовому засіданні встановлено, що
позивач ОСОБА_1 з 25 січня 2005 року по 14 серпня 2007 року працював гірником
підземним у ШПУ - 3 ВАТ «Трест Луганськшахтопроходка», яке є структурним
підрозділом відповідача - ВАТ «Трест Луганськшахтопроходка» (а.с.11-13).

26 березня 2005 року під час виконання
робіт по укладці бетону позивач ОСОБА_1 впав з риштування, отримавши травму
грудної клітки. Підтвердженням цьому є акт про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом за формою Н-1 складений відповідачем ВАТ
«Трест Луганськшахтопроходка» 30 березня 2005 року (а.с.4-5).

Основною причиною даного нещасного
випадку як зазначено у пункті 7 акту Н-1 є порушення «Проекту виконання робіт»,
а саме пункту 4, супутнього причиною були порушення вимог «Єдиної системи
управління охорони праці у ВАТ «ТЛШП» пункту 7.20.3. (а.с.4-5).

06 квітня 2007 року з ОСОБА_1 трапився
інший нещасний випадок на виробництві від час якого він отримав закриту
черепно-мозкову травму, забій шийного відділу хребта.

Ця обставина стверджується актом по
нещасний випадок, пов'язаним з
виробництвом за формою Н-1 складеного ВАТ «Трест Луганськшахтопроходка» 10
квітня 2007 року (а.с.8-9).

У даному акті форми Н-1 в пункті 7
вказано, що основною причиною нещасного випадку є відсутність затверджених
міроприємств по безпечному веденню бетонних робіт на висоті. В пункті 10 цього
ж акту зазначено про те, що начальник дільниці ШПУ № 3 Шілін Є.П. видав наряд
на виконання робіт на висоті по армуванню зводу виробки без затверджених
міроприємств, чим порушив вимоги пункту 8.1.2. «Правил безпеки у вугільних
шахтах» і вимоги пункту 9.10.1. СУОТ ВАТ «Трест Луганськшахтопроходка»
(а.с.8-9).

Рішенням Новововлинського МСЕК 09
листопада 2007 року позивачу ОСОБА_1 встановлено 40% втрати професійної
працездатності у зв'язку з отриманими
ним виробничими травмами (а.с.10).

Нормами Конституції України, а саме
ст.ст. 21, 43, 46 передбачені права працівників на охорону їх життя і здоров'я
у процесі трудової діяльності, на належні, безпечні і здорові умови праці.

Відповідно до ст.23 ЦК України особа
має права на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її
прав.

Моральна шкода полягає у фізичному
болю та стражданнях, який фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я.

Моральна
шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає
відшкодуванню, та не пов'язана з розміром
цього відшкодування.

Разом з тим ст. 237-1 КЗпП України
передбачено, що відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної
шкоди працівнику проводиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели
до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

В судовому засіданні встановлено, що
ОСОБА_1 двічі отримував травми на виробництві, а саме 26 березня 2005 року і 06
квітня 2007 року, що стверджується дослідженими письмовими документами актами
за формою Н-1 (а.с.4-5, 8-9).

Допитані в судовому засіданні свідки
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 підтвердили обставини зазначених нещасних випадків,
що сталися з ОСОБА_1 на виробництві.

З їх показань слідує, що мали місце
порушення вимог охорони праці під час виконання ОСОБА_1 робіт по укладці бетону
в шахті на висоті, як з боку посадових осіб гірничопрохідницької діяльності,
зокрема начальника дільниці, Шіліни Є.П., помічника начальника ОСОБА_5 так і з
боку самого потерпілого ОСОБА_1

З пояснень позивача і його
представника слідує, що заподіяна ОСОБА_1 моральна шкода полягає у фізичному
болю та стражданнях, які він зазнав безпосередньо під час травмування, так і
тих котрі він переносить по теперішній час. Отримані ОСОБА_1 виробничі травми
періодично турбують його, у зв'язку з чим він вимушений
і на даний час звертатися за медичною допомогою та проходити лікування.

Із рішення Нововолинської МСЕК від 09
листопада 2007 року вбачається, що ОСОБА_1 через отримані ним виробничі травми
встановлено 40% втрати професійної працездатності (а.с.10).

Відповідно до вимог ст.153 КЗпП України
забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або
уповноважений ним орган.

Умови праці на робочому місці, безпеки
технологічних процесів, машин, механізмів, устаткування та інших засобів
виробництва, стан засобів колективного та індивідуального захисту, що
використовуються працівником, а також санітарно-побутові умови повинні
відповідати вимогам нормативних актів про охорону праці.

Власник або уповноважений ним орган не
вправі вимагати від працівника виконання роботи, поєднаної з явною небезпекою
для життя, а також в умовах, що не відповідають законодавству про охорону
праці.

Як встановлено в суді відповідач ВАТ
«Трест Луганськшахтопроходка» не забезпечив безпечних умов праці ОСОБА_1 на
робочому місці, про, що зазначено у пунктах 7, 10 акту за формою Н-1 від 30
березня 2005 року(а.с.4-5) та у пунктах 7, 10 акту за формою Н-1 від 10 квітня
2007 року (а.с.8-9).

Досліджені докази дають суду підстави
вважати, що неправомірними діями відповідача ВАТ «Трест Луганськшахтопроходка»
позивачу ОСОБА_1 спричинено моральну шкоду, яка виразилась у наступному.

ОСОБА_1 отримав виробничі травми, під
час травмування зазнав фізичний біль та страждання, які переносить і по
теперішній час, втратив 40% професійної працездатності, вимушений був звільнитися
з роботи та шукати іншу. Втрачена роботи являлась єдиним джерелом для існування
позивача та його сім'ї. Все це вимагає від ОСОБА_1 додаткових зусиль для
організації свого життя.

Покликання представника відповідача
Вергелеса П.Д. на те, що вини ВАТ «Трест Луганськшахтопроходка» у заподіянні
ОСОБА_1 моральної шкоди внаслідок отриманих ним виробничих травм немає є
безпідставними, оскільки вони не ґрунтуються на досліджених судом доказах.

Згідно ч.1ст.1167 ЦК України моральна
шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Отже, спричинена ОСОБА_1 моральна
шкода у зв'язку з ушкодженням здоров'я від нещасних випадків на виробництві
підлягає відшкодуванню відповідачем ВАТ «Трест Луганськшахтопроходка» з вини
якого вона заподіяна.

Відповідно до роз'яснень пункту 9 постанови Пленуму Верховного Суду України
«Про судову практику в справах про відшкодування моральної шкоди» від
31.03.1995 року № 4 розмір моральної шкоди суд визначає в межах заявлених вимог
залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних та фізичних
страждань, з урахуванням у кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача
та інших обставин.

Враховуючи характер моральних та
фізичних страждань, їх тривалість, спосіб заподіяння і виходячи з засад
справедливості та розумності, суд приходить до висновку, що в користь позивача
ОСОБА_1 слід стягнути 7000 гривень на відшкодування моральної шкоди.

Також в користь позивача підлягають
стягненню згідно правил передбачених ст.88 ЦПК України, понесені ним витрати на
правову допомогу в розмірі 200 гривень, що підтверджується квитанцією (а.с.15).

Керуючись ст.10, ст.11, ст.60, ст.88,
ст.212, ст.213, ст.214, ст.215, ст.218 ЦПК України, на підставі ст.21, ст.43,
ст.46 Конституції України, ст.153, ст.173, ст.237-1 КЗпП України, ст.23,
ст.1167 ЦК України, Закону України «Про охорону праці», суд,-

вирішив:

Позов задоволити частково.

Стягнути з відкритого акціонерного
товариства «Трест Луганськшахтопроходка» в користь ОСОБА_17000 (сім тисяч) грн.
на відшкодування моральної шкоди, заподіяної внаслідок нещасного випадку на
виробництві та 200 (двісті) грн. витрат понесених за надання правової допомоги,
всього 7200 (сім тисяч двісті) грн.

Стягнути з відкритого акціонерного
товариства «Трест Луганськшахтопроходка» в дохід держави 8 (вісім) грн. 50 коп.
судового збору та 1 (одну) грн. 50 коп. витрат на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи до Нововолинського міського суду.

В решті заявлених ОСОБА_1позовних
вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку на подання заяви про апеляційне оскарження, яка може
бути подана протягом десяти днів з

дня проголошення рішення.

Якщо
було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була
подана у двадцятиденний строк після подання заяви про апеляційне оскарження, то
рішення суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі
подання апеляційної скарги рішення суду, якщо
його   не   скасовано, набирає законної сили після
розгляду справи апеляційним судом.

Рішення
можна оскаржити до апеляційного суду Волинської області через Нововолинський
міський суд протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне
оскарження, яка може бути подана протягом десяти днів з дня проголошення
рішення.

Головуючий     підпис

Згідно
з оригіналом

Суддя                                                                                              С.П.Кратюк