У Х В А Л А

І М Е Н Е М    У К Р А Ї Н И

14 травня 2008 року

м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

головуючого

Сеніна Ю.Л.,

суддів:

Левченка Є.Ф., Лихути Л.М., Охрімчук
Л.І., Романюка Я.М., -

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа - відділ
громадянства, паспортизації та міграції населення Заводського РВ ЗМУ УМВС
України у Запорізькій області, про виселення,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2006 року ОСОБА_1. звернулася в суд із позовом до ОСОБА_2.,
ОСОБА_3. про виселення.

Зазначала, що їй на праві власності належить 2/5 частини жилого будинку
АДРЕСА_1, інші 3/5 частини будинку належать ОСОБА_4.

Посилаючись на те, що в будинку без її згоди поселились та проживають її
колишній чоловік та його дружина, просила виселити їх з належної їй на праві
власності частини жилого будинку та стягнути з відповідачів на її користь 1 000
грн. за заподіяну моральну шкоду.

Рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 10 липня 2007 року
позовні вимоги ОСОБА_1. задоволені частково: виселено ОСОБА_2., ОСОБА_3. з
жилого будинку № АДРЕСА_1, стягнуто з ОСОБА_2., ОСОБА_3. на користь ОСОБА_1.
500 грн. на відшкодування моральної шкоди, 25 грн. 50 коп. державного мита та 7
грн. 50 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Рішенням апеляційного суду Запорізької області від 16 жовтня 2007 року
рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 10 липня 2007 року
скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1.
відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_1. просить скасувати рішення апеляційного суду і
залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на неправильне
застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального
права.

Касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Судами встановлено, що ОСОБА_1. та ОСОБА_2. перебували у зареєстрованому
шлюбі, який розірваний 7 травня 2002 року, від шлюбу мають двох дітей.

У період шлюбу сторони, зі згоди попередніх власників - батьків ОСОБА_1.,
проживали у будинку АДРЕСА_1 та були в ньому зареєстровані.

Після смерті батьків ОСОБА_1. набула права власності на 2/5 частини
зазначеного жилого будинку в порядку спадкування.

Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння,
користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення
перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Встановивши, що відповідачі ОСОБА_2., ОСОБА_3. вселилися у жилий будинок
без згоди його власника - ОСОБА_1., чим створили їй перешкоди у користуванні та
розпорядженні цим будинком, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого
висновку про виселення відповідачів з належної позивачці частини жилого
будинку.

Висновки суду першої інстанції відповідають встановленим обставинам справи
та нормам матеріального права.

Скасовуючи законне і обґрунтоване рішення суду першої інстанції,
апеляційний суд помилково вважав, що правових підстав для виселення
відповідачів із належної позивачці на праві власності частини жилого будинку
немає та не врахував, що за нормами ст. 391 ЦК України, яким був обґрунтований
заявлений позов, власник має право вимагати захисту свого права від особи, яка
перешкоджає йому користуватися та розпоряджатися своїм майном.

За таких обставин рішення апеляційного суду підлягає скасуванню із
залишенням в силі рішення суду першої інстанції з підстав, передбачених             ст. 339 ЦПК України.

Керуючись п. 3 ч. 1 ст. 336, ст. 339 ЦПК України, колегія суддів Судової
палати у цивільних справах Верховного Суду України,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1задовольнити.

Рішення апеляційного суду
Запорізької області від 16 жовтня 2007 року скасувати, а рішення Заводського
районного суду м. Запоріжжя від 10 липня 2007 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий

Ю.Л. Сенін

Судді:

Є.Ф. Левченко

Л.М. Лихута

Л.І. Охрімчук

Я.М. Романюк