Справа № 2-180
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М    У К Р А Ї Н И

19
березня 2008 року
Рівненський районний суд Рівненської області

в особі судді
Остапчук Л.В.

при секретарі                                                        Захарук Г.Л.

за участю:
позивача
ОСОБА_1

відповідачки                                ОСОБА_2

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Рівному

цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в :

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 22.11.1996
року. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей.

У зв'язку з тим, що вони з
дружиною у 2005 році припинили подружні стосунки і з того часу проживають
окремо, він втратив почуття любові та поваги до дружини і бажання зберегти
сім'ю немає,  позивач звернувся з даним
позовом до суду і просить їх шлюб розірвати.

В суді позивач позов підтримав,
пославшись на обставини викладені вище, пояснив, що з 2005 року вони з дружиною
не підтримують шлюбних стосунків, у них різні бюджети, він перейшов проживати у
будинок який успадкував, а дружина відмовилась іти разом з ним. На даний час у
нього є інша жінка і миритися з дружиною він не бажає, тому просить розірвати
їх шлюб.

Відповідачка позов визнала і
суду пояснила, що дійсно вони з чоловіком з 2005 року проживають окремо,
шлюбних стосунків не підтримують, у них різні бюджети, чоловік підтримує
стосунки з іншою жінкою,  вважає, що їх
примирення неможливе, сім'я носить формальний характер, тому просить їх шлюб
розірвати.

На думку суду позов підлягає до
задоволення.

Судом встановлено, що сторони з 2005 року разом не проживають, не
підтримують шлюбних стосунків, у них різні бюджети, вони спільного домашнього
господарства не ведуть, на примирення не згідні і обоє згідні на розлучення, що
підтверджується  поясненнями сторін. Крім
того, відповідач підтримує стосунки з іншою жінкою.

Суд, відповідно до ст.112 Сімейного
кодексу України, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову
про розірвання шлюбу, прийшов до переконання, що дана сім'я існує формально,  примирення подружжя неможливе, подальше
спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них
і інтересам їх неповнолітніх дітей.  Тому
суд вважає за необхідне і доцільне розірвати шлюб між ними.

На думку суду, неповнолітніх
дітей необхідно залишити на вихованні матері, проти чого сторони не
заперечують, а державне мито при отриманні свідоцтва про розірвання шлюбу  в органах РАЦСу  стягнути лише
з позивача.

Керуючись ст.ст.57, 59, 213-215,
294, 295 ЦПК України, ст.ст.105, 110, 112, 160 Сімейного кодексу України, суд,
-

в и р і ш и в :

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 і ОСОБА_2, зареєстрований 22 листопада 1996 року
Оржівською селищною Радою Рівненського району Рівненської області (актовий
запис № 34).

Неповнолітніх дітей, дочку - ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1, і сина
- ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, залишити на вихованні матері.

При отриманні свідоцтва про
розірвання шлюбу в органах РАЦСу стягнути з ОСОБА_1 державне мито в доход
держави в розмірі одного неоподаткованого мінімуму доходів громадян, що
становить 17 (сімнадцять) гривень. ОСОБА_2 від сплати державного мита
звільнити.

Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо
заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про
апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у встановлений
строк, рішення суду набирає законної сили після закінчення цього строку.

Заяву про апеляційне оскарження
рішення суду першої інстанції може бути подано до Рівненського районного суду
протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення
суду подається до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський
районний суд протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне
оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви
про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для
подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя: