Об”єднана   справа № 2-197 за 2008
ІМЕНЕМ                  УКРАЇНИ
02 квітня 2008 року  Липовецький районний суд  Вінницької області
в складі :  головуючого
судді МОЧУЛЬСЬКОЇ  Л.Т.
При секретарі           Белінській С.І
у відкритому судовому засіданні в місті
справу
за позовом    ОСОБА_1 до    ОСОБА_2 та
ОСОБА_3  ПРО   СТЯГНЕННЯ БОРГУ ЗА ДОГОВОРОМ ПОЗИКИ ТА
СПЛАТУ ВІДСОТКІВ ЗА  ПРОСТРОЧКУ ГРОШОВОГО
Позивачка звернулась до суду з
позовом  до ОСОБА_2 про стягнення з
неї  боргу за договором позики в сумі
6900 гривень,  відсотків за прострочення
грошового зобов”язання в сумі 207 грн та моральної шкоди в сумі 2000гривень,
а  також з позовом до  ОСОБА_3 про стягнення з неї боргу за
договором позики в сумі 5600 гривень,
відсотків за прострочення грошового зобов”язання в сумі 168 грн та
моральної шкоди в сумі 2000 гривень. Свої позовні  вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що   10.09.2006 року вона позичила ОСОБА_2 5600
гривень, які відповідачка зобов”язалась повернути  до 10.09.2007 року, а  17.09.2006 року ще 1300 гривень, які  вона
зобов”язалась повернути до 16.08.2007 року, про що  написала відповідні розписки.  10 вересня 2006 року  позивачка позичила ОСОБА_3 5600 гривень,  а
відповідачка зобов”язалась повернути
їх до10.07.2007 року, про що також написала відповідну розписку.  Свої письмові зобов”язання відповідачки
не  виконали. В зв”язку з чим позивачка
звернулась до суду.
В судовому засіданні позивачка
позови підтримала, зіславшись на обставини, викладені в них.
Відповідачі позови не  визнали. Суду пояснили, що грошей у
позивачки  не позичали. Вони
працювали  продавцями в  магазині, який належить  позивачці. У них виникла недостача за рахунок
того, що син позивачки, який  являється
працівником міліції,  неодноразово брав з
каси гроші та різні товари. У зв”язку з цим
позивачка примусила їх написати зазначені розписки.
Свідок  ОСОБА_5 суду пояснив, що являється
чоловіком  відповідачки ОСОБА_2, яка
працювала продавцем у магазині позивачки. Дружина йому розповідала, що  в магазині виникла недостача, оскільки  син позивачки
неодноразово брав гроші з каси та різні товари, а  позивачка примусила дружину написати розписку
на  6900 гривень недостачі.
Свідок ОСОБА_6 суду  пояснила, що являється матір”ю відповідачки
ОСОБА_3, яка їй розповідала, що грошей у позивачки не позичала. А розписку
написала під тиском позивачки, оскільки в
магазині виникла недостача.
Судом встановлено, що 10.09.2006
року та 17.09.2006 року ОСОБА_2 взяла на себе
письмові грошові   зобов”язання
повернути ОСОБА_1 відповідно 5600 гривень до 10.09.2007 року та  1300 гривень
- до 16.08.2007 року.  А ОСОБА_3
10.09.2006 року взяла на себе письмове грошове зобов”язання повернути ОСОБА_1
5600 гривень до 10.07.2007 року. Свої зобов”язання до дат, зазначених у
розписках,  відповідачки не виконали.
Відповідно до ст. 509 ЦК України,
зобов”язанням є правовідношення, в якому одна сторона  (боржник) зобов”язана вчинити на користь
другої сторони (кредитора) певну дію, або утриматись від певної дії, а кредитор
має право вимагати від боржника виконання його обов”язку. Зобов”язання
виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України, в тому числі  і з
Як випливає з наданих суду письмових
доказів - розписок, написаних власноручно
відповідачками, грошові зобов”язання виникли у  відповідачок з договорів позики, укладених,
як і передбачено в ст.1047 ЦК України, в письмовій формі.
Суд критично оцінює заперечення
відповідачок та свідків з приводу відсутності правовідносин позики між  сторонами, оскільки вони за період з вересня
2006 року письмові договори позики не оспорювали  та не надали суду   підтвердження недійсності  укладених
письмових   договорів  між сторонами.
В силу ст. 526 ЦК України,
зобов”язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору.
А відповідно до ст.625 ЦК України,
боржник, який прострочив виконання грошового зобов”язання, на  вимогу кредитора зобов”язаний сплатити суму
боргу, а також три проценти річних від простроченої суми, які  з суми 6900 гривень становлять - 207 гривень,
а з суми 5600 гривень  - 168 гривень.
Таким чином, враховуючи зазначені
обставини  та вимоги  закону, позов
підлягає частковому задоволенню в частині стягнення боргу та  3% річних.
В той же час,  позивачкою не надано доказів заподіяння  моральної шкоди діями відповідачів по
невиконанню грошового зобов”язання. Тому в цій частині позовні вимоги
задоволенню не підлягають.
На підставі ст.ст.11, 509,526, 625 ,
1047 ЦК України, керуючись ст.ст.209-218 ЦПК України,
суд
Позов задоволити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на  користь ОСОБА_1  6900 (шість тисяч дев”ятсот) гривень позики
та  207 гривень - відсотків, разом  7107 (сім тисяч сто сім ) гривень.
Стягнути з ОСОБА_3   на користь ОСОБА_1  5600 (п”ять тисяч шістсот) гривень позики
та  168 гривень - відсотків, разом  5768 (п”ять тисяч сімсот шістдесят вісім )
В решті позовних вимог відмовити.
Рішення може бути оскарженим в
апеляційному порядку  протягом
10 днів. Після   закінчення  цього строку рішення набуває законної сили,
якщо не буде подано заяви про апеляційне оскарження.

.

.

СУДДЯ
Л.Т.МОЧУЛЬСЬКА