Справа №2-1497/08р.
Печерський районний суд м. Києва
в складі: головуючого -судді                                Цокол Л.І.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1до  Закритого акціонерного товариства «Город-Сад»
про відшкодування матеріальної та моральної шкоди ,
Позивач ОСОБА_1звернулась до
суду і просить стягнути з відповідача
суму матеріальних збитків -179 494,70гр. , до яких входить сума коштів
за здійснення управління майном -5133,61гр.,
сума коштів за маркетингово-консультаційні послуги-1000гр., комісія
банку за перерахування коштів на рахунок відповідача -422,96гр., сума пені 0,01%
від вартості об'єкту інвестування 10 778,25гр., індекс зростання
опосередкованої вартості  житла в період
з 2006 року по 2008 рік - 1,27, що складає 55 442,97гр.,  індекс інфляції  з серпня 2006 року по лютий 2008 року -
132,5% , що складає  66 736,91гр.,  сума оплати за оренду житла згідно договору
від 01.09.2006р. - 37 370,00гр. , відшкодувати нанесену моральну шкоду в
розмірі 200 000гр., а також відшкодувати судові
витрати в розмірі 2 610гр. Позовні вимоги  ОСОБА_1обґрунтовує тим, що  відповідач
в порушення взятих не себе зобов'язань відповідно до укладеного договору
необхідних заходів не вжив, що змусило позивача написати заяву про розірвання
договору та повернення сплачених нею коштів. Відповідач погодився сплатити лише
частину , а саме суму яка була внесена за інвестування будівництва квартири.
Решту коштів відповідач не повернув. Позивач вважає, що відповідач крім коштів
за здійснення управління майном, за маркетингово-консультаційні послуги  та комісію банку за перерахування коштів,
повинен відшкодувати суму  коштів яка нею
була сплачена за оренду житла за період з вересня 2006 року, суму коштів за
зростання опосередкованої вартості житла, суму інфляційних нарахувань за період
дії договору  та сплатити пеню в розмірі
0,01% від суми оплати за об'єкт будівництва
за кожний день  з 31.07.2006р. по
05.03.2008р.  Крім того позивач
посилається на те, що  дії відповідача
завдали їй моральних страждань у вигляді душевного  хвилювання, з приводу якого позивач вимушена
була звернутись за  допомогою до лікарів.
Представник відповідача
Приходько С.В. заперечував проти задоволення
вимог ОСОБА_1., посилаючись на те, що відповідач виконав умови договору  та попередив позивача  про неможливість здачі об»єкту будівництва у
встановлений термін. Зазначена обставина стала підставою для розірвання
договору за взаємною згодою сторін, отже за таких обставин винагорода
управителя не може бути повернута. Щодо інших вимог позивача , представник  відповідача наполягав на тому, що вони є
безпідставними і такими, що не підлягають задоволенню.
Суд вислухавши пояснення
позивача ОСОБА_1., представника відповідача Приходько С.В., вивчивши письмові
докази по справі, прийшов до наступного висновку.
Відповідно до ст. 22 ЦК України
особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має
право на їх відшкодування. Збитками в даному випадку визнаються втрати, яких
особа зазнала  у зв'язку  зі знищенням або пошкодженням речі, а також
витрати, які особі  зробила або мусить зробити
для відновлення  свого порушеного права
(реальні збитки) .Збитки відшкодовуються у повному обсязі , якщо договором  або законом
не передбачено відшкодування у меншому
або більшому  розмірі.
Відповідно до ст. 612 ЦК
України  боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до виконання
зобов'язання або не виконав  його
у строк, встановлений  договором або законом.
Боржник, який прострочив  виконання
зобов'язання , відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за
неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.
Відповідно до ст. 623 ЦК
України  боржник, який порушив
зобов'язання , має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків,
завданих порушенням зобов'язання, доказується кредитором. Збитки визначаються з
урахуванням ринкових цін, що існували на день
добровільного задоволення боржником вимоги кредитора у місці , де
зобов'язання  має бути виконане, а якщо
вимога не була задоволена добровільно, - у день пред'явлення  позову, якщо інше  не встановлено договором або законом.
Судом встановлено, що 28
липня  2006 року  між позивачем ОСОБА_1.  та Закритим акціонерним товариством  «Город-Сад» був укладений договір про участь
у Фонді фінансування будівництва №229/50, відповідно до  умов якого
позивач  у встановлені строки
передала  кошти в сумі 205 344,36гр., що
становило 100% від вартості об'єкту інвестування відповідачу в довірче
управління  з метою отримання у власність
однокімнатної квартири площею 46,28 кв. м. в
будинку , який повинен бути збудований
за адресою м. Київ вулиця Карбишева у Дніпровському   районі.
Крім вказаних коштів
позивачем було сплачено 1 000гр. за консультаційно-маркетингові послуги,
винагорода управителю - 2,5% від вартості інвестування - 5 133,61гр.
31 липня  2006 року відповідач видав позивачу свідоцтво
про участь у фонді фінансування будівництва виду «А», відповідно до якого
позивачем було внесено 205 344,36гр. - 100% оплаченої площі 46,28 кв. м.  об'єкта інвестування -квартири АДРЕСА_1.
Відповідно до п.1.3 Договору
та свідоцтва про участь у фонді фінансування будівництва виду «А»,  об'єкт інвестування   повинен бути введений в експлуатацію  в 1У кварталі 2007 року.
09 листопада 2007 року ,
тобто в час визначений для  введення
об'єкту в експлуатацію, відповідач повідомив позивача про те, що строки
введення в експлуатацію змінені на 111 квартал 2010 року.
26 грудня 2007 року, тобто
через місяць ,  ЗАТ «Город-Сад» направило
позивачу листа, в якому звертало увагу на те, що будівництво житлового будинку
за адресою : вул.. Карбишева,1а у Дніпровському районі м. Києва не розпочато,
забудовник -ТОВ «Холдінгова компанія Укрінвестбуд»- неодноразово переносив
строки здачі в експлуатацію житлового будинку, неодноразово порушував умови
договору №9 від   23.01.2006р. в частині
термінів будівництва, змін основних технічних характеристик об»єкту будівництва,
надання звітності  про цільове використання
грошових коштів, які були перераховані ЗА «Город-Сад» ТОВ «Холдінгова компанія
Укрінвестбуд». В листі також міститься посилання на неможливість управителя
здійснювати управління майном та прохання звернутись до ЗАТ «Город-Сад» для
укладення угоди про розірвання договору.
лютого  2008 року позивач зверталась  до відповідача з заявами  про розірвання договору та повернення
грошових коштів переданих в управління , винагороди та
консультаційно-маркетингових послуг.
25 лютого 2008 року  між позивачем та відповідачем було укладено
угоду  про розірвання договору №229/50
від 28 липня  2006 року, відповідно до
якої відповідач повернув грошові кошти в сумі 205 344,36гр.
27 лютого 2008 року між
сторонами укладено додаткову угоду про виплату позивачу пені в розмірі  1 211,27гр.
за 59 днів із розрахунку 20,53гр. за кожний день .
Із листа Міністерства
регіонального розвитку та будівництва України
від 15.02.2008р. видно, що опосередкована вартість спорудження житла по
регіонах України в розрахунку на один квадратний метр загальної площі квартир
будинку визначається Мінрегіонбудом України
щоквартально і відображає вартість
будівництва житла в цілому по регіону без зазначення конкретного
населеного пункту в регіоні. Показники опосередкованої вартості спорудження
житла діють упродовж періоду  до
затвердження наступних . По місту Києву зазначений показник з урахуванням ПДВ
складає станом на :1 січня 2006 року -3075гр., 1 січня 2008 року - 3 900гр.,
Індекс зростання за цей період становить 1,27гр.
Із даних отриманих від
Головного управління статистики у м. Києві вбачається, що індекс інфляції за
період з серпня 2006 року по лютий 2008 року склав 132,5%.
Під час судового
розгляду також встановлено, що позивач 31 липня 2006 року продала належні їй на
праві власності нерухомість за 276 650гр., а
01 вересня 2006 року уклала
договір оренди для тимчасового проживання с сплатою орендної плати в
розмірі 300 умовних одиниць. З договору вбачається , що строк його дії та
вартість орендної плати відповідно подовжувався та підвищувався.
Відповідно до ст. 1043 ЦК
України управитель який не виявив при управлінні  майном належної турботливості  про інтереси установника управління або
вигодонабувача , зобов'язаний відшкодувати
установникові управління  завдані
збитки, а вигодонабувачеві -упущену вигоду.
Відповідно до ст. 18 «Про
фінансово-кредитні механізми і управління
майном при будівництві  житла  та операціях з нерухомістю» управитель
здійснює  контроль  за дотриманням забудовником  виконання умов та зобов'язань  за договором
запобігання  виникненню ризикових
ситуацій  у процесі будівництва  внаслідок дій забудовника, що можуть  призвести
до збільшення  строків будівництва  більш ніж на 90 днів. У разі виявлення
управителем ризику порушень  умов
договору управитель має право  припинити
фінансування будівництва, вимагати розірвання договору  з забудовником, повернення забудовником
усіх  спрямованих  на фінансування  будівництва цього об'єкту  коштів, перерахування на рахунок ФФБ коштів,
необхідних для розрахунків з довірителями відповідно до умов ст. 17 цього
закону , що входять із ФФБ у зв'язку із розірванням договору , а також
здійснювати  інші заходи  щодо виконання забудовником своїх зобов'язань
Відповідно до ст.17 Закону
України «Про фінансово-кредитні механізми і управління  майном при будівництві  житла
та операціях з нерухомістю» сума коштів , що підлягає поверненню
довірителю, визначається управителем виходячи
з кількості закріплених за довірителем вимірних одиниць об'єкта інвестування
та поточної ціни вимірної одиниці цього об'єкта інвестування на день подання
заяви про вихід із ФФБ.
Відповідно до частини
п'ятої  ст.653 ЦК України якщо договір
змінений або розірваний у зв'язку з істотним порушенням договору однією із
сторін, друга сторона може вимагати відшкодування збитків, завданих зміною або
розірванням договору.
Оцінивши в сукупності
встановлені по справі докази, суд прийшов до переконання , що відповідач не в
повному обсязі виплатив позивачу грошові кошти , в даному випадку  винагороду за здійснення  управління коштами   та за маркетингово-консультаційні
послуги  в розмірі  відповідно 5 133,61гр. та 1 000гр., оскільки
в даному випадку розірвання договору відбулось в наслідок порушення
відповідачем умов укладеного договору №229/500 від 28.07.2006р.
Так, викладені відповідачем обставини  в направленому позивачу листі від 26 грудня
2007 року  свідчать про те, що управитель
не виявив при управлінні  майном належної
турботливості  про інтереси установника
управління, оскільки станом на 26 грудня 2006 року будівництво не було
розпочато, а  терміни будівництва та
строки здачі об»єкта в експлуатацію
неодноразово переносились . Вказані обставини з дати укладення договору
з ОСОБА_1. були відомі управителю, в іншому випадку управитель зобов'язаний був
їх контролювати для уникнення ризику порушень умов договору.
За таких обставин відповідач
зобов'язаний відшкодувати  установникові
управління  завдані збитки. Під час  даного судового розгляду відповідач не довів
, що  завдані позивачу збитки виникли
внаслідок непереборної  сили або  винних дій установника управління .
Навпаки із досліджених в суді
доказів вбачається, що відповідач лише  в
період запланованої дати введення  в
експлуатацію повідомив позивача про  її
перенесення та неможливість здійснення управління коштами довірителя.
За таких обставин суд приходить
до переконання про обґрунтованість вимог позивача ОСОБА_1. про відшкодування їй
завданих збитків у вигляді коштів сплачених при укладенні договору, а саме винагороди
,  послуг та  комісії банку
в розмірі 6 556,57гр., а також індексу інфляції за період дії договору в
розмірі 132,5%, оскільки вказані збитки є прямими збиткам понесеними позивачем
внаслідок невиконання відповідачем своїх зобов'язань і знецінення внесених нею
Вимоги позивача про виплату пені
0,01%, індексу зростання опосередкованої вартості житла в період з 2006 по 2008
рік  та відшкодування орендної плати , не
підлягають задоволенню виходячи з наступного.
Збитками в розумінні ст. 22 ЦК
України є витрати, які особа зробила або мусить
зробити для відновлення свого порушеного
права (реальні збитки).
Відповідно до пп.10 п 2.1.1
укладеного між сторонами договору
№229/50 управитель зобов'язаний в разі невиконання (або неналежного )
виконання  своїх зобов'язань за даним
договором  виплатити довірителю пеню в
розмірі 0,01% від вартості об'єкту інвестування на день укладення даного
Відповідно до ст. 624 ЦК України
якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає
стягнення у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків.
Враховуючи те, що вказаним
пунктом не визначено сплата пені за кожний день прострочення зобов'язання суд
вважає безпідставним вимогу позивача про стягнення коштів в розмірі  10 778,25гр. із розрахунку 0,01% від  вартості об'єкту за кожний день дії договору.
Орендна плата позивача сплачена
за період дії договору не відноситься до прямих збитків пов'язаних з
невиконанням відповідачем умов договору. Так, позивач на власний розсуд
розпорядилась коштами від продажу належної їй на праві власності квартири, і
уклала договір про оренду іншого житлового приміщення. Та обставина, що продаж
квартири було здійснено з метою поліпшення житлових  умов, або інших причин, на думку суду не
впливає на вирішення питання про відшкодування витрат пов'язаних з орендною
платою внаслідок невиконання відповідачем умов договору.
Індекс зростання опосередкованої
вартості  житла в період дії договору не
може бути застосований до відносин , що виникли між сторонами. З вказаного
питання суд зазначає, що позивач не навів переконливих доводів в обґрунтування  цих вимог. В даному випадку умовами
укладеного договору передбачалась передача грошових коштів  у довірче управління  з подальшим використанням у Фонді
фінансування будівництва, розташованого в м. Києві  по вул.. Карбишева ,1-а у Дніпровському
районі м. Києва. Об'єктом інвестування за договором -квартира у вказаному будинку
.  За порушення умов договору з
відповідача підлягає стягненню  індекс
інфляції за період знаходження коштів в користуванні   та невжиття заходів до запобігання  виникненню ризикових ситуацій  у процесі будівництва  внаслідок дій забудовника.
Відповідно до ст. 23 ЦК України особа
має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її
прав. Визначення в чому полягає моральна шкода викладено в частині другій
Відповідно до ст.1167 ЦК України
моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними  рішеннями, діями чи бездіяльністю ,
відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності  її вини, крім випадків, встановлених частиною
Суд вважає, що відсутні підстави
для  задоволення вимог позивача про
відшкодування моральної шкоди. Так, під час судового розгляду позивач не навів
переконливих доводів щодо  порушення з боку
відповідача її прав або ж  вчинення
неправомірності щодо неї. Під час судового розгляду безперечно було встановлено
порушення відповідачем обов'язків визначених укладеним між  сторонами договору , однак не було
встановлено порушення будь-яких прав позивача визначених Основним  або іншими законами України .                 .
Позовні вимоги в цій
частині підлягають відхиленню.
Судові витрати позивача понесені
під час судового розгляду у вигляді витрат на правову допомогу в розмірі 2
530гр., оплата довідки органу статистики в розмірі 30гр. та витрати на ІТЗ в
розмірі 30гр. підлягають відшкодуванню.
З відповідача необхідно стягнути
судовий збір в дохід держави в частині задоволених  вимог, оскільки при подачі позову до суду ці
витрати не були сплачені.
На підставі викладеного та
керуючись ст. ст. 22,23, 653,1043 ЦК України,
ст. ст. 17,18 Закону України  «Про
фінансово-кредитні механізми і управління
майном при будівництві  житла  та операціях з нерухомістю» , ст. ст.
8,10,60,88,208,212,213,214,215 ЦПК України, суд -
Позовні вимоги задовольнити
Стягнути з Закритого
акціонерного товариства «Город-Сад» на користь ОСОБА_1в рахунок відшкодування
матеріальної шкоди 73 281,21 гр. , судові витрати в розмірі 2 590р., а всього
75 871,21гр. ( сімдесят п'ять тисяч вісімсот сімдесят одна гривня 21 коп.)
В решті вимог відмовити.
Стягнути з Закритого
акціонерного товариства «Город-Сад» в дохід держави судовий збір в розмірі
Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду м. Києва через районний суд шляхом подачі заяви про
апеляційне оскарження протягом десяти
діб та подальшої подачі апеляційної скарги протягом двадцяти діб.

Суддя