У Х В А Л А

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

23   квітня  2008 року

м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

головуючого

Патрюка М.В.,

суддів:

Берднік І.С.,  Лященко Н.П., Костенка А.В.,   Пшонки М.П.,-

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом приватного
підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: відкрите акціонерне товариство
(далі - ВАТ) “Запорізький завод “Перетворювач”, відкрите акціонерне товариство
“Автотехсоюз”, орендне підприємство «Запорізьке міжміське бюро технічної
інвентаризації», про визнання дійсним договору оренди, визнання права власності
на нерухоме майно, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до приватного підприємця
ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні нерухомим майном, за
касаційними скаргами  відкритого
акціонерного товариства “Автотехсоюз” та ОСОБА_2 на рішення колегії суддів
судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області від  10 жовтня
2007 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2007 року
ОСОБА_1  звернулася в суд із позовом, в
якому вказує, що 31 травня 2002 року між нею та ВАТ “Запорізький завод
“Перетворювач” був укладений договір оренди з правом викупу, згідно з яким ВАТ “Запорізький завод “Перетворювач” передав,
а позивачка прийняла в оренду
нежиле приміщення - склад допоміжних матеріалів № 81 - за адресою:АДРЕСА_1. Вартість приміщення
складає  132 015 грн. 98 коп.

24 травня 2006 року між
ВАТ “Запорізький завод “Перетворювач” та ВАТ
“Автотехсоюз” був укладений договір купівлі-продажу зазначеного нежилого приміщення, згідно з
яким право власності на зазначене нерухоме майно перейшло до ВАТ “Автотехсоюз”.
Після укладення цього договору всі обов'язки орендодавця щодо можливості
виникнення права власності на об'єкт оренди в позивачки несло ВАТ “Автотехсоюз”, яке
було попереджене про наявність
договору оренди між позивачем і ВАТ “Перетворювач”.  Проте ВАТ “Автотехсоюз” продало за договором
купівлі-продажу від 14 березня
2007 року зазначений склад допоміжних матеріалів ОСОБА_2.

ОСОБА_1 відповідно до
платіжних  документів протягом 2002 -
2006 років сплатила ВАТ “Запорізький завод “Перетворювач” 132 016 грн., чим виконала свої
зобов'язання  за договором оренди. У
зв'язку з цим позивачка
просила суд визнати договір оренди від 31 травня 2002 року між нею і ВАТ “Запорізький завод “Перетворювач” дійсним та визнати за
ним право власності на нежиле приміщення - склад допоміжних матеріалів.

ОСОБА_2звернувся в суд
із зустрічним позовом, в якому вказує, що він є добросовісним набувачем спірного нежилого
приміщення на підставі договору купівлі-продажу від 14 березня 2007 року, приміщення знаходиться в
користуванні ОСОБА_1, а він не має можливості використовувати приміщення за цільовим
призначенням, чим порушуються його права. Тому просив суд усунути перешкоди в користуванні
приміщенням шляхом звільнення приміщення ОСОБА_1

Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 5
липня                   2007 року в
задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено. Зустрічний позов  ОСОБА_2 задоволено. Зобов'язано приватного
підприємця ОСОБА_1 усунути  перешкоди в
користуванні ОСОБА_2складом допоміжних матеріалів, що розташований за
адресою:АДРЕСА_1, шляхом звільнення приміщення.

Рішенням колегії суддів судової палати у цивільних
справах апеляційного суду Запорізької області від  10 жовтня 2007 року зазначене рішення суду
першої інстанції скасовано та ухвалено нове, яким позов ОСОБА_1 задоволено
частково, у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 відмовлено. Визнано дійсним
договір оренди з правом викупу від 31 травня 2002 року № 5/444 нежилого
приміщення - складу допоміжних матеріалів № 81 (інвентарний № 10800), що
розташований за адресою:АДРЕСА_1. У задоволенні решти позовних вимог  ОСОБА_1 відмовлено.

У касаційних
скаргах ВАТ “Автотехсоюз” та ОСОБА_2просять скасувати ухвалене у справі рішення
суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції,
посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та
порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 2
ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне
застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального
права.

Ухвалюючи
рішення та задовольняючи позов ОСОБА_1 і відмовляючи в задоволенні
зустрічного позову ОСОБА_2,  суд апеляційної інстанції правомірно виходив із того, що відповідно до договору оренди з правом викупу від 31
травня 2002 року № 5/444  ВАТ “Запорізький завод “Перетворювач” передало в оренду ОСОБА_1 нежиле
приміщення - склад допоміжних матеріалів № 81 - вартістю 132 015 грн.    98 коп., що розташований за
адресою:АДРЕСА_1.

25 травня 2006 року між
ВАТ “Запорізький завод “Перетворювач” та ВАТ
“Автотехсоюз” було укладено договір купівлі-продажу цілісного майнового
комплексу, розташованого на АДРЕСА_1, у тому числі складу допоміжних матеріалів.

Відповідно до п. 6.1
договору оренди право власності на об'єкт оренди переходить до орендаря після
внесення ним орендодавцю всієї належної суми, яка дорівнює вартості наданого в оренду майна.

Умови договору оренди, у
тому числі щодо виплати вартості наданого в оренду майна, приватним підприємцем ОСОБА_1
не порушувалися, що підтверджується матеріалами справи. Зокрема, за договором оренди
позивачка сплатила на користь ВАТ “Запорізький завод “Перетворювач” 55 478 грн. 54 коп., на користь ВАТ
“Автотехсоюз” - 76 537 грн. 98 коп., що в цілому дорівнює вартості орендного майна.

Згідно з
вимогами ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції  в межах касаційної скарги перевіряє
правильність застосування судом першої або апеляційної інстанцій норм
матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу,
про перевагу одних доказів над іншими.

Оскільки доводи касаційної скарги не дають підстав для
висновку, що при розгляді справи судом допущені порушення норм матеріального
або процесуального права, які передбачені ст. ст. 338 - 341 ЦПК України як
підстави для скасування рішень, колегія суддів вважає за необхідне відхилити
касаційну скаргу.

Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України, колегія суддів
Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а :

Касаційні скарги відкритого
акціонерного товариства “Автотехсоюз”  та
ОСОБА_2 відхилити.

Рішення колегії суддів
судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області
від  10 жовтня  2007 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її оголошення й оскарженню не підлягає.

Головуючий

М.В. Патрюк

Судді:

І.С. Берднік

А.В. Костенко

Н.П. Лященко

М.П. Пшонка