Номер справи: 2-200
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М      У К Р А Ї Н И

8 квітня 2008 року
Маневицький районний суд Волинської області

в
складі: головуючого - судді                                Покидюка М.В.,

при
секретарі
Каращук В.С.,

з
участю: позивача та представника позивачів
ОСОБА_1,

представника
відповідача                                        Турика
П.О.,

розглянувши
у відкритому попередньому судовому засіданні в смт. Маневичі справу за позовом
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до Маневицької селищної ради
Волинської області про визнання права власності на нерухоме майно,

В С Т А Н О В И В:

14 березня 2008 року
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3., ОСОБА_4, ОСОБА_5 звернулися в суд з позовом до
Маневицької селищної ради Волинської області про визнання права власності на
нерухоме майно.

Свої вимоги
обґрунтовували тим, що 8 липня 1996 року між ними, ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, які на той час проживали в смт. Маневичі, АДРЕСА_1, з однієї
сторони і ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8., ОСОБА_9. ОСОБА_10, ОСОБА_11, які
проживали в смт. Маневичі, АДРЕСА_2, з другої сторони був укладений договір
міни квартири АДРЕСА_1 в смт. Маневичі на одноквартирний житловий будинок
№АДРЕСА_2 в смт. Маневичі. Вказані квартира НОМЕР_1 та будинок НОМЕР_2 належали
сторонам на праві приватної власності. Даний договір міни посвідчений
Маневицькою державною нотаріальної конторою.

На підставі зазначеного
вище договору міни 22 липня 1996 року Волинським ОБТІ був виготовлений
технічний паспорт на житловий будинок по АДРЕСА_2 в смт. Маневичі, однак
державної реєстрації даного будинку в той час не провели.

В даний час позивачі
звернулись в КП „Волинське ОБТІ” для реєстрації права власності на належний їм
житловий будинок. При проведенні реєстрації виявилось, що під час приватизації
житлового будинку установою ОВ-302/42, яка видавала свідоцтво про право
власності на будинковолодіння, до його складу помилково не була включена
комора, площею 103,9 кв.м., що розташована в цокольному поверсі будинку, а була
вказана тільки загальна площа будинку - 190 кв.м. При укладенні договору міни
держаний нотаріус також не вказав на наявність комори. Через відсутність в
документах відомостей про наявність комори КП „Волинське ОБТІ” відмовляється
провести оцінку комори і зареєструвати за позивачами право власності на все
будинковолодіння.

Посилаючись на зазначені
обставини, просили суд визнати за ними право власності на комору, яка
знаходиться в цокольному поверсі житлового будинку АДРЕСА_2, по 1/5 його
частині кожному.

Позивач, представник
позивачів ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав повністю з підстав, викладених в
позовній заяві, пояснив, що він та позивачі правомірно набули право власності
на житловий будинок АДРЕСА_2 на підставі договору міни від 8 липня 1996 року,
однак через помилкове невключення до його складу, органом який видавав
свідоцтво про право власності, комори, що знаходиться в цокольному поверсі
будинку, вони не можуть в повній мірі користуватися усім будинковолодінням, а
тому просить суд визнати за позивачами в рівних частках кожному право власності
на вказану вище комору.

Представник відповідача
Турик П.О. позовні вимоги визнав повністю, не заперечує проти визнання за
позивачами права власності на комору в цокольному поверсі житлового будинку по
АДРЕСА_2 в смт. Маневичі, який належить їм на праві приватної власності на
підставі договору міни від 8 липня 1996 року. Будь-якого спору щодо даного
майна немає.

Заслухавши пояснення
сторін, проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний і
підлягає до повного задоволення.

Згідно
з ч. 2 ст. 12 Закону України „Про власність” від 7.02.1991 року громадянин набуває права власності на доходи від участі в суспільному  виробництві,
індивідуальної  праці,  підприємницької діяльності,  вкладення
коштів  у  кредитні
установи,  акціонерні товариства,
а також на майно, одержане внаслідок успадкування  або укладення інших угод, не заборонених
законом.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається
на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності
вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або
незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Суд вважає, що позивачі набули право власності на житловий будинок з
господарськими приміщеннями по АДРЕСА_2 в смт. Маневичі Волинської
області правомірно. Їх частки є рівними та становлять по 1/5 частині даного
житлового будинку з відповідною частиною господарських приміщень кожному. Дана обставина, крім пояснень сторін,
підтверджується, дослідженими судом: свідоцтвом про право власності на
житло від 14 червня 1996 року Р№ 718, технічним паспортом на даний будинок та
договором міни від 8 липня 1996 року.

Згідно ст. 187 ЦК України складовою
частиною речі все те, що не може бути відокремлене від речі без її пошкодження
або істотного знецінення. При переході права на річ її складові частини не
підлягають відокремленню.

Таким чином суд вважає, що оскільки
комора в цокольному поверсі житлового будинку АДРЕСА_2, право власності на який
позивачі набули правомірно, згідно договору міни від 8 липня 1996 року, є його
складовою частиною, що не може бути відокремлена від будинку без його
пошкодження або істотного знецінення, тому є всі підстави для визнання права
власності на вказану вище комору за позивачами в частках, що становлять по 1/5
частині кожному.

На
даний час право власності на це майно ніким не оспорюється.

Виходячи
з наведеного, суд вважає за можливе визнати за ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, по 1/5 частині кожному, право власності на комору в
цокольному поверсі житлового будинку по АДРЕСА_2 в смт. Маневичі Волинської
області.

Керуючись ст.ст. 4, 10, 11, 60, 88, 209,
212-215 ЦПК України, ст.ст. 187, 328 ЦК України, ст. 12 Закону України „Про
власність” від 7.02.1991 року, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 право власності на комору, по 1/5 її частині кожному,
площею 103,9 кв.м., яка знаходиться в цокольному поверсі житлового будинку по
АДРЕСА_2 в смт. Маневичі Волинської області.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Волинської області через Маневицький районний суд шляхом
подачі заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня проголошення
рішення і поданням після цього протягом двадцяти днів апеляційної скарги, з
подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК
України.

Суддя: