Справа №2-11/2008
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

31 березня 2008 року Орджонікідзевський районний  суд
м.Харкова в складі: головуючого - судді Бабенко Ю.П., при секретарі - Курінному
Д.О., за участю ОСОБА_1., ОСОБА_2., ОСОБА_3., ОСОБА_4., розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м.Харкові справу за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_3, Харківської
міської ради Харківської області, Харківського міського управління земельних
ресурсів, Державного підприємства “Центр державного земельного кадастру при
Державному комітеті  України по земельним
ресурсам”, третя особа - ОСОБА_5, про поновлення порушеного права користування
земельною ділянкою і визнання частково недійсним рішення сесії Харківської
міської ради про передачу земельної ділянки у приватну власність, за зустрічним
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, треті особи - Харківська міська рада, Управління
земельних ресурсів в м. Харкові, Акціонерна компанія “Харківобленерго” про
захист порушеного права власності на земельну ділянку,   -

УСТАНОВИВ :

ОСОБА_1. та
її представник ОСОБА_2. в поданій до суду заяві просили суд визнати недійсним
та скасувати рішення №234/03 17 сесії Харківської міської ради від 19.11.2003
року в частині передачі ОСОБА_3. земельної ділянки площею 803,15 кв.м по
АДРЕСА_1, поновити порушене право на користування земельною ділянкою  по АДРЕСА_1на межі з земельною ділянкою,
розташованою по АДРЕСА_2, поновити межу між земельними ділянками по АДРЕСА_2 та
по АДРЕСА_1згідно технічних паспортів на вказані житлові будинки, зобов'язати
ОСОБА_3. знести за свій рахунок самовільно зведений сарай і інші надвірні
будівлі, а також вирубати шість плодових дерев (три вишні, дві сливи, одну
грушу) із земельної ділянки по АДРЕСА_1(а.с.21-23).

14.11.2007
року ОСОБА_1. доповнила та уточнила свої позовні вимоги і просила суд
зобов'язати ОСОБА_3. встановити паркан на межі між земельними ділянками
АДРЕСА_1і АДРЕСА_2у відповідності до даних реєстраційної справи КП “Харківське МБТІ” і договором про право на забудову земельної ділянки
від 22.04.1935 року, знести за власний рахунок самовільно прибудований до
будови літ. “Б” сарай, зрізати гілки дерев, які проникають на земельну ділянку
АДРЕСА_2, стягнути з ОСОБА_3. на її користь відшкодування моральної шкоди в
розмірі 15 000 грн. та судові витрати.
Також ОСОБА_1. просила суд визнати недійсним і анулювати  державний акт серії ХР № 078505 про право
власності на земельну ділянку площею 0.0803 га по АДРЕСА_1, визнати недійсним і
скасувати рішення №234/03 17 сесії Харківської міської ради від 19.11.2003
року. Також просила суд поновити межу між земельними ділянками АДРЕСА_1і
АДРЕСА_2 у відповідності до даних реєстраційної справи Харківського МБТІ і
договору про право на забудову  земельної
ділянки від 1935 року. Межа повинна проходити по прямій лінії, паралельно
стороні ділянки АДРЕСА_1і перпендикулярно
стороні ділянки по вул.Волочаївській і мати довжину 40 метрів
(а.с.242-244).

30.01.2008
року ОСОБА_1. знову уточнила свої вимоги і просила суд  зобов'язати ОСОБА_3. повернути до
Харківського міського управління земельних ресурсів екземпляр державного акту
серії ХР №078505 на право власності на земельну ділянку площею 0,0803 га,
розташовану по АДРЕСА_1, виданий їй на підставі рішення 15 сесії 24 скликання
Харківської міської ради  від 19.11.2003
року №234/03, реєстраційний запис №82122 в Книзі реєстрації державних актів на
право власності на землю і на право постійного користування землею, договорів
оренди (а.с.281).

Ухвалою суду
від 6.02.2008 року було закрито провадження
в частині вимоги про визнання недійсним та анулювання Державного акту
серії ХР №078505 на право власності на земельну ділянку площею 0,0803 га,
розташовану  по АДРЕСА_1, який було
видано ОСОБА_3.

В  своїх доповненнях та уточненнях до позовної
заяви від 06.03.2008 року (а.с.310-311) ОСОБА_1. просить суд поновити її
порушене право користування земельною ділянкою, визнати недійсним і скасувати
рішення  №234/03 17 сесії Харківської
міської ради від 19.11.2003 року, зобов'язати
Харківське міське управління земельних ресурсів, Державне підприємство
“Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті  України по земельним ресурсам” внести в
державний реєстр земель відомості про скасування рішення 17 сесії 24 скликання
Харківської міської ради від 19.11.2003 року № 234/03 про передачу у приватну
власність ОСОБА_3 земельної ділянки площею 803,15 кв.м по АДРЕСА_1. В
обґрунтування своїх вимог  посилається на
те, що є власницею 67/100 частин домоволодіння АДРЕСА_2, а власниця сусіднього
домоволодіння АДРЕСА_1ОСОБА_3. самовільно захопила частину її земельної
ділянки, без її відома звела на ній сарай. Вимоги ОСОБА_1. звільнити незаконно
займану ділянку землі, ОСОБА_3. проігнорувала. На теперішній час ОСОБА_1.  позбавлена можливості в повному обсязі
використовувати належну їй земельну ділянку на власний розсуд, звести необхідні
будівлі, провести перепланування будівель, а також приватизувати її у повному
обсязі. Листя та плоди вишневих та сливових дерев, які висаджені  ОСОБА_3., забруднюють земельну ділянку
ОСОБА_1. і їй доводиться її постійно чистити. Гілки груші зачіпають проводи
електромережі, підведених до будинку ОСОБА_1, і створюють загрозу їх
пошкодження і пожежі.

ОСОБА_3. звернулась до суду із зустрічним позовом від
26.11.2007 року, де просить суд захистити її порушене право власності на
земельну ділянку по АДРЕСА_1, зобов'язати ОСОБА_1.  встановити інженерно-технічні засоби на
крівлі жилого будинку літ. “В-1”, прибудови “В”, сараю літ. “Д”, гаражу літ.
“Г”, розташованих  по АДРЕСА_2, які б
перешкоджали стоку атмосферних опадів з крівлі та карнизу будівель на територію
її суміжної ділянки. Просить стягнути з ОСОБА_1. понесені судові витрати та
витрати на юридичну допомогу (а.с.250-251).

В свої доповненнях від 17.12.2007 року (а.с.254),
28.02.2008 року (а.с.307-308, 309) ОСОБА_3. просить суд зобов'язати ОСОБА_1.
забезпечити підключення будівель домоволодіння АДРЕСА_2 до мереж
електропередачі через свою земельну ділянку. Її представник адвокат ОСОБА_4.
позов ОСОБА_3. підтримала, обґрунтовує його тими ж обставинами, що і ОСОБА_3.
При цьому посилаються на те, що  ОСОБА_3.
є власницею земельної ділянки площею 803 кв.м, що виділена під домоволодіння
АДРЕСА_1. Упродовж межі між вказаною ділянкою, та сусідньою №35, користувачем
якої є ОСОБА_1., з боку володіння №35, розташовані будівлі літ. “Г” і “Д”, та
жилий будинок літ. “В-1” з прибудовою літ. “В”, з покрівель яких атмосферні
опади збігають на ділянку ОСОБА_3. Також посилається на те, що по провулку
Іртишському проходить мережа електропередач, від якої через її земельну ділянку
протягнуті дроти електричного струму до будівель ОСОБА_1., що перешкоджає
ОСОБА_3. користуватись земельною ділянкою
за своїм бажанням, вона не може висадити дерева, бо існує небезпека
пошкодження дротів. Проти позову ОСОБА_1. заперечує, посилаючись на те, що з її
боку самовільного захвату частини земельної ділянки ОСОБА_1.  не
було і її права не порушені.

Представник
Харківської міської ради проти позову ОСОБА_1. заперечував посилаючись на те,
що відсутні документи про право користування земельною ділянкою ОСОБА_1.  Також посилається на те, що відсутні підстави
для визнання вказаного вище рішення міської ради незаконним, бо рішення було
прийнято на підставі звернення ОСОБА_3. і відповідної технічної документації. В
подальшому представник в судові засідання не з'являвся, хоча повідомлявся
належним чином.

Представник
Харківського міського управління земельних ресурсів проти позову ОСОБА_1.
заперечує посилаючись на те, що управління земельних ресурсів не має
повноважень на внесення відомостей, в тому числі змін  в державний реєстр земель.

Представник
Державного підприємства “Центр державного земельного кадастру при Державному
комітеті  України по земельним ресурсам”
проти позову заперечував посилаючись на те, що відсутні підстави для внесення в
державний реєстр земель відомостей про скасування рішення 17 сесії 24 скликання
Харківської міської ради від 19.11.2003 року № 234/03 про передачу у приватну
власність ОСОБА_3 земельної ділянки площею 803,15 кв.м по АДРЕСА_1.

3-я особа
-  ОСОБА_5. позов ОСОБА_1. підтримав. Пояснив,
що користується земельною ділянкою по АДРЕСА_2. Спору з приводу користування
земельною ділянкою в нього з іншими землекористувачами немає. Просив суд
розглядати справу за його відсутності.

Представник
3-ї особи - Акціонерної компанії “Харківобленерго” в судове засідання не
з'явився, направив суду заяву про розгляд справи у його відсутності.

Судом встановлено, що ОСОБА_1.
є власницею 67/100 домоволодіння АДРЕСА_2. До 21.12.2002 року власником
вказаної часки домоволодіння був ОСОБА_6, який продав свою частку ОСОБА_1. Інші
33/100 частин цього домоволодіння належать ОСОБА_5(а.с.123). Власницею в цілому
домоволодіння АДРЕСА_1є ОСОБА_3.( а.с.5-14, 59-64,143-147, 148-150).

Рішенням  № 234/03 17 сесії Харківської міської ради
від 19.11.2003 року „Про передачу у власність та надання в оренду громадянам
земельних ділянок” ОСОБА_3. надано у власність земельну ділянку площею 803.15
кв.м. по АДРЕСА_1 для обслуговування житлового будинку, господарських будівель
і споруд (а.с.15,44-48). Із технічної документації  по встановленню меж земельної ділянки
(а.с.49-73, 75-109) видно, що площа земельної ділянки, яка була передана у
власність ОСОБА_3. становить 803.15 кв.м., що складає фактичну площу користування
земельною ділянкою. Під забудову ОСОБА_3. виділялась земельна ділянка площею
800 кв.м. Різниця між  тією земельною
ділянкою, що виділялась ОСОБА_3. і тією, що вона фактично користувалась,
складає 3.15 м.кв. Розходження в обчисленні площі виникло за рахунок точності
обчислення площі земельної ділянки аналітичним способом, застосованим при
інвентаризації ділянки (а.с.51). Вказана технічна документація містить в собі
акт погодження меж земельної ділянки (а.с.53), висновок Харківського міського
управління земельних ресурсів про погодження і можливість відведення  в приватну власність  ОСОБА_3. земельної ділянки площею 803.15
м.кв.(а.с.66).

На підставі вказаного вище рішення
Харківської міської ради від 19.11.2003 року ОСОБА_3. було видано державний акт
серії ХР № 078505 про право власності на земельну ділянку площею 0.0803 га по
АДРЕСА_1 ( а.с.102).

Відповідно до ст.377 ЦК України до
особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право
власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового
призначення, у розмірах, встановлених договором. Якщо житловий будинок, будівля
або споруда розміщені на земельній ділянці, наданій у користування, то у разі
їх відчуження до набувача переходить право користування тією частиною земельної
ділянки, на якій вони розміщені, та частиною ділянки, яка необхідна для їх
обслуговування.

Таким чином, з урахуванням того, що
ОСОБА_1. не отримувала у власність земельну ділянку, як не отримував її у
власність і продавець домоволодіння
ОСОБА_6., то після придбання 21.12.2002 року 67/100 частин
домоволодіння  АДРЕСА_2, ОСОБА_1. набула
право користування земельною ділянкою площею 513 кв.м. разом із співвласником
інших 33/100 частин вказаного домоволодіння.

Позовні вимоги ОСОБА_1. про визнання
недійсним та скасування рішення №234/03 17 сесії Харківської міської ради від
19.11.2003 року в частині передачі ОСОБА_3. земельної ділянки площею 803,15 кв.м
по АДРЕСА_1 задоволенню не підлягають виходячи
з наступного. Позивачка ОСОБА_1. необхідність визнання рішення недійсним
пов'язує з тим, що ОСОБА_3. виділено у власність не 800 кв.м., а 803,15 кв.м.,
що на 3.15 кв.м. більше, ніж потрібно. Крім того, з нею не були погоджені межі
землекористування. Проте, з таким висновком погодитись не можна. Харківська
міська рада, як власник земель, має право на передачу у власність земельної
ділянки в розмірі, який відповідає вимогам Земельного Кодексу України, що в
межах міста становить не більше 0.1 га. Як видно із зібраних по справі доказів,
технічної документації, розмір земельної ділянки, що надана у власність
ОСОБА_3. збільшився за рахунок збільшення довжини ділянки за рахунок земель
загального користування. Так, раніш довжина земельної ділянки складала 40м, а
передано ОСОБА_3.  у власність ділянку
довжиною 40.40м, а ширина 20 м зменшилась з однієї сторони до 19.93м, а з іншої
до 19.84м. Таким чином, збільшення земельної ділянки відбулось не за рахунок
землі ОСОБА_1., а тому права ОСОБА_1. вказаним рішенням сесії не порушені.
ОСОБА_1. не доказала суду те, що збільшення ділянки ОСОБА_3. відбулось за
рахунок її земельної ділянки. При наданні земельної ділянки ОСОБА_3. у
власність, Харківська міська рада діяла в межах своєї компетенції, в порядку,
визначеному Земельним Кодексом України і іншим законодавством України (ст.ст.12
п.”б”, 40, 80, 116, 118, 121 Земельного Кодексу України). А тому відсутні
підстави для визнання вказаного рішення сесії недійсним і його скасування.

Зважаючи на те, що вказане рішення
Харківської міської ради є законним і обґрунтованим, то не підлягають
задоволенню і позовні вимоги про зобов'язання ОСОБА_3. повернути до
Харківського міського управління земельних ресурсів екземпляр державного акту
серії ХР №078505 на право власності на земельну ділянку площею 0,0803 га,
розташовану по АДРЕСА_1, а також позовні вимоги про зобов'язання  Харківського міського управління
земельних ресурсів, Державного
підприємства “Центр державного
земельного кадастру при Державному комітеті
України по земельним ресурсам” в особі Харківського регіонального
управління внести в державний реєстр земель відомості про скасування рішення 17
сесії 24 скликання Харківської міської ради від 19.11.2003 року № 234/03 про
передачу у приватну власність ОСОБА_3 земельної ділянки площею 803,15 кв.м по
АДРЕСА_1.

Позовні вимоги ОСОБА_1. про поновлення порушеного права на користування земельною ділянкою  по АДРЕСА_1на межі з земельною ділянкою,
розташованою по АДРЕСА_1, підлягають
задоволенню виходячи із наступного. Відповідно до технічної документації межа
між земельними ділянками домоволодінь АДРЕСА_2і АДРЕСА_1складає одну пряму
лінію. Із висновку судової будівельно-технічної експертизи  № 5558/7288 (а.с.224- 233)  видно, що фактичне користування земельною
ділянкою поАДРЕСА_2відбувається на площі 245.8 кв.м. Не можливо встановити, чи
відповідають розміри фактичного користування
земельною ділянкою поАДРЕСА_2даним реєстраційної справи Харківського
МБТІ. Таким чином, права позивачки ОСОБА_1. на користування земельною ділянкою  підлягають захисту в частині того, що межа
між земельними ділянками АДРЕСА_1і АДРЕСА_2мусить проходити по прямій лінії,
паралельній протилежній стороні ділянки АДРЕСА_1і перпендикулярно стороні
ділянки по вул.Волочаївській. Натурне обстеження ділянок  показує, що огорожа не пряма, а ламана. У
точці, яка знаходиться на відстані 13.1м від пров.Іртишського, огорожа під
кутом 90 градусів повертає у бік земельної ділянки домоволодіння АДРЕСА_2, і в
точці, що знаходиться за 0,9 м  від
попередньої точки опускається на 26.9 м по прямій до межі зі сторони
вул.Волочаївській. Утворений трикутник складає площину 12.1 м2. Тому, для
захисту прав позивачки ОСОБА_1. межу між домоволодіннями АДРЕСА_1і АДРЕСА_2
слід встановити по прямій лінії, починаючи з пров.Іртишського до
вул.Волочаївської  так, щоб огорожа на
точці, яка знаходиться на відстані 13.1м від пров.Іртишського під кутом 90
градусів не повертала у бік земельної ділянки домоволодіння АДРЕСА_2, а була і
далі направлена прямо до межі зі сторони вул.Волочаївській (див. додаток №2 до
висновку судової експертизи №5558).

Зважаючи на те, що на межі між
земельними ділянками АДРЕСА_1і АДРЕСА_2мається
паркан, який належить ОСОБА_3., а також з урахуванням того, що саме ОСОБА_3.
порушує межу землекористування з ділянкою домоволодіння АДРЕСА_2, то підлягають
задоволенню позовні вимоги ОСОБА_1. про зобов'язання ОСОБА_3. перенести паркан
так, щоб огорожа на точці, яка знаходиться на відстані 13.1м від
пров.Іртишського під кутом 90 градусів не повертала у бік земельної ділянки
домоволодіння АДРЕСА_2, а була і далі направлена прямо до межі зі сторони
вул.Волочаївській. Тобто паркан слід перенести починаючи з місця на відстані
13.1м від пров.Іртишського і до межі зі сторони вул.Волочаївської.

Відповідно до ст.105 Земельного Кодексу
України у випадку   проникнення   коренів
і  гілок  дерев
з  однієї земельної ділянки на
іншу власники та  землекористувачі
земельних ділянок мають право відрізати корені дерев і кущів, які проникають із
сусідньої земельної ділянки,  якщо таке
проникнення є перепоною у використанні земельної ділянки за цільовим
призначенням.

Зважаючи на
вказані вище вимоги ст.105 Земельного Кодексу України, а також враховуючи те,
що позивачка не доказала той факт, що дерева, що ростуть на території
домоволодіння АДРЕСА_1спричиняють їй шкоду (що листя та плоди вишневих та
сливових дерев, які висаджені  ОСОБА_3.,
забруднюють земельну ділянку ОСОБА_1., що їй доводиться її постійно чистити; що
гілки груші зачіпають проводи електромережі, підведених до будинку ОСОБА_1, і
створюють загрозу їх пошкодження і пожежі;), не підлягають задоволенню позовні
вимоги ОСОБА_1. про зобов'язання ОСОБА_3. вирубати шість плодових дерев (три
вишні, дві сливи, одну грушу) із земельної ділянки, про  зобов'язання ОСОБА_3. зрізати гілки дерев,
які проникають на земельну ділянку АДРЕСА_2. При цьому суд враховує, що
ОСОБА_1. має право діяти так, як це передбачено ст.105 Земельного Кодексу
України.

Із матеріалів справи, висновку вказаної
експертизи вбачається, що будівля літ. „Б” домоволодіння АДРЕСА_1розташована
таким чином, що в разі захисту прав ОСОБА_1. і встановлення межі між
домоволодіннями АДРЕСА_1і АДРЕСА_2по прямій лінії, як це визначено даним
рішенням суду, стіна будівлі літ. „Б” буде проходити по огорожі між ділянками,
а самовільно прибудований до будівлі сарай буде заходити за огорожу між
ділянками на 0,35м.

Відповідно до ст.152 Земельного Кодексу
України власник   земельної   ділянки
або  землекористувач  може вимагати усунення будь-яких порушень
його прав  на  землю,
навіть якщо  ці  порушення
не  пов'язані  з позбавленням права володіння земельною
ділянкою, і відшкодування завданих збитків.
Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється
шляхом:  б) відновлення  стану
земельної  ділянки,  який
існував  до порушення прав, і
запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення
прав;

З урахуванням викладеного, а також вимог
ст.376 Цивільного Кодексу України, суд вважає, що для захисту прав ОСОБА_1.
слід зобов'язати ОСОБА_3. знести ту частину самочинно побудованого сараю, що
прибудований до будівлі літ. „Б” на території домоволодіння АДРЕСА_1 яка на
0,35 м виступає на земельну ділянку домоволодіння АДРЕСА_2. Для цього ОСОБА_3.
слід перебудувати сарай так, щоб він не розміщувався на земельній ділянці домоволодіння
АДРЕСА_2по вул.Волочаївській. В разі невиконання ОСОБА_3. рішення суду про
знесення  частини сараю, або його
перебудування, таке знесення (перебудування) може бути виконано  за рахунок ОСОБА_3. Підстав для зобов'язання
ОСОБА_3. знести інші будівлі, немає. При цьому суд враховує, що будівля літ.
„Б” не є самочинною, що ОСОБА_1. має право на відшкодування їй збитків завданих
тим, що стіна будівлі літ. „Б” проходить по огорожі між земельними ділянками.

Вимоги ОСОБА_1. про стягнення з ОСОБА_3.
моральної шкоди в розмірі 15 000 грн. задоволенню не підлягають як не
обґрунтовані і не підтверджені відповідними доказами. ОСОБА_1. не доказала факт
спричинення їй діями ОСОБА_3. моральної шкоди. Вона не обґрунтувала свої
вимоги, не вказала, з чого вона виходила, визначаючи розмір моральної шкоди.
Відповідно до ст.61 ЦПК України, факт порушення прав землекористування, сам по
собі не свідчить про спричинення моральної шкоди. Крім того, ОСОБА_1. не
доказала, що саме ОСОБА_3. винна в порушені меж землекористування, а не інші
особи, що саме вона самовільно, умисно, захватила земельну ділянку ОСОБА_1., а
не ОСОБА_7., який був власником домоволодіння раніше (а.с.62).

Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України
суд стягує з ОСОБА_3. на користь ОСОБА_1. судові витрати в загальній сумі 1912
грн.78 коп. (34 грн. - державне мито; 978 грн.78 коп. - витрати на оплату
експертизи; 300 грн. - витрати на проведення інвентаризації;600 грн. - витрати
на зйомку), які документально підтверджені.

Позовні вимоги ОСОБА_3. за зустрічною
позовною заявою про зобов'язання
ОСОБА_1.  встановити інженерно-технічні
засоби на крівлі жилого будинку літ. “В-1”, прибудови “В”, сараю літ. “Д”,
гаражу літ. “Г”, розташованих  по
АДРЕСА_2, які б перешкоджали стоку атмосферних опадів з крівлі та карнизу
будівель на територію її суміжної ділянки, а
також позовні вимоги про зобов'язання ОСОБА_1.
забезпечити підключення будівель домоволодіння АДРЕСА_2 до мереж
електропередачі через свою земельну ділянку, задоволенню не підлягають як не обґрунтовані і не підтверджені
відповідними доказами. Відповідно до чинного законодавства, до компетенції
громадян, в тому числі ОСОБА_1., не відноситься право самостійного підключення
будівель до
мереж електропередачі. Таке підключення проводиться
відповідними органами і на підставі відповідних норм і правил. А тому суд не
може зобов'язувати ОСОБА_1.  забезпечити
підключення будівель домоволодіння АДРЕСА_2 до мереж електропередачі через свою
земельну ділянку. Позивачка ОСОБА_3. не надала суду
доказів, які б свідчили про те, що з боку домоволодіння АДРЕСА_2 розташовані
будівлі, з покрівель яких атмосферні опади збігають на ділянку ОСОБА_3. Також
не надані докази того, що вказані будівлі не містять в собі інженерно-технічні
засоби, які б перешкоджали стоку атмосферних опадів з крівлі та карнизу
будівель на територію суміжної ділянки. Надана ОСОБА_3. суду фотографія частини
будівлі не є достатнім і належним доказом, бо вона не містить в собі всієї
необхідної інформації і дати виготовлення знімку.

Зважаючи на те, що суд відмовляє ОСОБА_3. в
задоволенні її позовних вимог, то і судові витрати ОСОБА_3. відносяться на її
рахунок і не підлягають стягненню з ОСОБА_1.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 61, 88,
215  ЦПК України, ст.ст. 12 п.”б”, 40,
80, 103-109, 116, 118, 121 Земельного Кодексу України, ст.ст.23, 376 Цивільного
Кодексу України, - суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1задовольнити
частково.

Поновити
порушене право ОСОБА_1на
користування земельною ділянкою  по
АДРЕСА_2.

Межу між домоволодіннями АДРЕСА_1і
АДРЕСА_2 встановити по прямій лінії, починаючи з пров.Іртишського до
вул.Волочаївської  так, щоб огорожа на
точці, яка знаходиться на відстані 13.1м від пров.Іртишського під кутом 90 градусів
не повертала у бік земельної ділянки домоволодіння АДРЕСА_2, а була і далі
направлена прямо до межі зі сторони вул.Волочаївській (див. додаток №2 до
висновку судової експертизи №5558).

Зобов'язати ОСОБА_3перенести паркан на
межі з земельною ділянкою домоволодіння АДРЕСА_2 так, щоб огорожа на точці, яка
знаходиться на відстані 13.1м від пров.Іртишського під кутом 90 градусів не
повертала у бік земельної ділянки домоволодіння АДРЕСА_2, а була і далі
направлена прямо до межі зі сторони вул.Волочаївської. Тобто паркан слід перенести
починаючи з місця на відстані 13.1м від пров.Іртишського і до межі зі сторони
вул.Волочаївської.

Зобов'язати ОСОБА_3 знести ту частину
самочинно побудованого сараю, що прибудований до будівлі літ. „Б” на території
домоволодіння АДРЕСА_1, яка на 0,35 м виступає на земельну ділянку
домоволодіння АДРЕСА_2. Для цього ОСОБА_3. слід перебудувати сарай так, щоб він
не розміщувався на земельній ділянці домоволодіння АДРЕСА_2. В разі невиконання
ОСОБА_3. рішення суду про знесення
частини сараю, або його перебудування, таке знесення (перебудування)
може бути виконано  за рахунок ОСОБА_3.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_1судові витрати в загальній сумі 1912 грн.78 коп.

В задоволенні позовних вимог
ОСОБА_1про визнання недійсним та скасування рішення №234/03 17 сесії
Харківської міської ради від 19.11.2003 року в частині передачі ОСОБА_3.
земельної ділянки площею 803,15 кв.м по АДРЕСА_1, - ВІДМОВИТИ.

В задоволенні позовних вимог
ОСОБА_1про  зобов'язання ОСОБА_3.
повернути до Харківського міського управління земельних ресурсів екземпляр
державного акту серії ХР №078505 на право власності на земельну ділянку площею
0,0803 га, розташовану по АДРЕСА_1, - ВІДМОВИТИ.

В задоволенні позовних вимог
ОСОБА_1про зобов'язання  Харківського
міського управління земельних ресурсів, Державного підприємства “Центр
державного земельного кадастру при Державному комітеті  України по земельним ресурсам” внести в
державний реєстр земель відомості про скасування рішення 17 сесії 24 скликання
Харківської міської ради від 19.11.2003 року № 234/03 про передачу у приватну
власність ОСОБА_3 земельної ділянки площею 803,15 кв.м по АДРЕСА_1, -
ВІДМОВИТИ.

В задоволенні позовних вимог
ОСОБА_1про зобов'язання ОСОБА_3. вирубати шість плодових дерев (три вишні, дві
сливи, одну грушу) із земельної ділянки, про
зобов'язання ОСОБА_3. зрізати вітки дерев, які проникають на земельну
ділянку АДРЕСА_2, -ВІДМОВИТИ.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1про
стягнення з ОСОБА_3. моральної шкоди в розмірі 15 000 грн., - ВІДМОВИТИ.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_3
про
зобов'язання ОСОБА_1.  встановити інженерно-технічні засоби на
крівлі жилого будинку літ. “В-1”, прибудови “В”, сараю літ. “Д”, гаражу літ.
“Г”, розташованих  по АДРЕСА_2, про зобов'язання ОСОБА_1.
забезпечити підключення будівель домоволодіння АДРЕСА_2 до мереж
електропередачі через свою земельну ділянку, про стягнення судових витрат, - ВІДМОВИТИ.

Заява про апеляційне оскарження  рішення суду може бути подана в апеляційний
суд Харківської області через Орджонікідзевський районний суд м.Харкова
протягом 10 днів з дня проголошення
рішення. Апеляційна скарга на рішення
суду може бути подана в апеляційний суд Харківської області через
Орджонікідзевський районний суд м.Харкова протягом 20 днів  після подання заяви про апеляційне
оскарження.

СУДДЯ: