Справа № 22ц-0862/2008 р.
Головуючий у 1 інстанції  Білик
Доповідач Поліщук М.А.
У  Х В  А  Л  А

ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

8 квітня 2008 року колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого -
судді Антоненко В.І.,

суддів:  Воробйової Н.С., Поліщука М.А.,

при
секретарі  Рудзінській А.С.

розглянула у відкритому судовому засіданні у м.Києві
цивільну справу за апеляційними
скаргами  ОСОБА_1на рішення
Броварського міськрайонного суду Київської області від 13 грудня  2007 року,
ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 15
січня  2008 року про відмову ухвалити
додаткове рішення  у справі за позовом
ОСОБА_1до товариства з обмеженою відповідальністю  „Земельний центр”, товариства з обмеженою
відповідальністю  „Земельний союз” про
визнання правочинів  недійсними,  відшкодування
шкоди.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення осіб, які беруть
участь у розгляді справи,  перевіривши
матеріали справи та доводи скарги, колегія суддів,-

В С Т А Н О В И Л А:

У
лютому 2007 року  ОСОБА_1.  звернувся до суду  із зазначеним позовом і просив визнати
недійсними з моменту їх вчинення: договір про наміри від 17.10.2003року,
укладений ним і ТОВ „Земельний центр”,
довіреність від 17 жовтня 2003року видану від його імені на ім'я ТОВ
„Земельний центр”, договір міни від 27 лютого 2004року, укладений між
товариством з обмеженою відповідальністю
„Земельний центр” і    товариством  з обмеженою відповідальністю  „Земельний союз”, стягнути з відповідачів на
його користь  моральну шкоду у розмірі 25
000грн.

Позовні вимоги
обґрунтовував тим, що йому на праві власності на підставі державного акту на
право власності на земельну ділянку, виданого 14 лютого 2001 року Броварською
міською радою  Київської області,
належала земельна ділянка розміром 1,91 га на території Броварської міської
ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

17 жовтня 2003 року між ним  та ТОВ „Земельний центр” був укладений
договір про наміри, за умовами якого сторони домовились про майбутню купівлю-продаж
вказаної земельної ділянки. За вказаним договором  одержав 25000 грн., які розцінив як завдаток.
Договір був посвідчений приватним нотаріусом Броварського міського
нотаріального округу ОСОБА_2. В цей же день позивач видав  довіреність ТОВ „Земельний центр” на право
користування та розпорядження спірною земельною ділянкою. Довіреність
посвідчена тим же нотаріусом по реєстру №2507. Навесні 2006 року йому  стало відомо, що ТОВ „Земельний центр” на
підставі вказаної довіреності від його імені 27 лютого 2004 року уклало договір
міни спірної земельної ділянки з ТОВ „Земельний союз” на земельну ділянку
розміром 0,1193 га у с. Товста Городищенського району Черкаської області для
будівництва та обслуговування жилого будинку. Посилаючись на те, що доручення та
договір про наміри він підписав під впливом обману та психологічного тиску,
договір міни укладений проти його волі на вкрай невигідних для нього умовах,
позивач просив  визнати вказані правочини
недійсними.

Рішенням Броварського міськрайонного суду від 13 грудня  2007 року у задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою  Броварського міськрайонного суду Київської
області від 15 січня  2008 року
відмовлено  в задоволенні заяви
ОСОБА_1про винесення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1до
товариства з обмеженою відповідальністю
„Земельний центр”,   товариства з
обмеженою відповідальністю  „Земельний
союз” про визнання правочинів недійсними, відшкодування шкоди.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1. просить скасувати
рішення суду і ухвалити нове рішення про задоволення позову, посилаючись
на порушення судом норм матеріального та процесуального права і  невідповідність висновків суду обставинам
справи.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1. просить
ухвалу  Броварського міськрайонного суду
Київської області від 15 січня  2008 року
про відмову  в задоволенні заяви про
винесення додаткового рішення скасувати, постановити нову ухвалу про
задоволення заяви,  посилаючись на її
незаконність.

Апеляційні
скарги підлягають відхиленню із наступних підстав.

Відповідно до
вимог ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обгрунтованим.

Законним є
рішення, яким суд виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу
згідно  з
законом.

Обґрунтованим є
рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які
сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими
доказами,  які були досліджені в судовому
засіданні.

Згідно із
вимогами  ст.60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на які
вона посилається  як на
підставу  своїх вимог і заперечень, крім
випадків встановлених статтею 61 цього Кодексу.

По справі
встановлено, що ОСОБА_1.   на праві
власності на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку,
виданого 14 лютого  2001 року Броварською
міською радою  Київської області,
належала земельна ділянка розміром 1,91га на території Броварської міської ради
для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

17 жовтня 2003 року між ним та ТОВ „Земельний
центр” був укладений договір про наміри, за умовами якого сторони домовились
про майбутню купівлю-продаж вказаної земельної ділянки.   У забезпечення виконання договору позивач
одержав 25000 грн. як оплату вартості земельної ділянки. Договір був
посвідчений приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу
ОСОБА_2. по реєстру №2505.

В цей же день
позивач видав довіреність ТОВ „Земельний центр” на право користування та
розпорядження спірною земельною ділянкою. Довіреність посвідчена тим же
нотаріусом по реєстру №2507.

27 лютого 2004 року ТОВ „Земельний центр” на
підставі довіреності позивача уклало договір міни спірної земельної ділянки з
ТОВ „Земельний союз” на земельну ділянку розміром 0,1193 га у с. Товста
Городищенського району Черкаської області для будівництва та обслуговування
жилого будинку. Договір міни був посвідчений
нотаріусом по реєстру №499.

9 серпня
2006року  довіреність від імені
ОСОБА_1.  товариству з обмеженою
відповідальністю „Земельний центр” на право користування та розпорядження
земельною ділянкою скасована державним нотаріусом Броварського міського
нотаріального округу на підставі заяви позивача.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд обгрунтовано
виходив із положень  ст.ст.  41-47, 57 ЦК України (в редакції1963 року) і
ст.ст. 238, 239, 249, 715 ЦК України та прийшов до правильного висновку про те,
що оспорювані правочини укладені відповідно до вимог чинного законодавства,
підстав для визнання їх нечинними у судовому засіданні не встановлено.

Зокрема, позивач відповідно до вимог
ст.ст. 10, 60 ЦПК України не надав суду доказів того, що договір про наміри та
довіреність він підписав  під впливом
обману, психологічного тиску з боку відповідача, збігу тяжких обставин,  а договір міни укладений проти його волі на
вкрай невигідних для нього умовах,  у
зв'язку  з  чим  у
суду відсутні правові підстави для задоволення позову.

Висновки суду відповідають вимогам закону та обставинам справи.

Рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального
права, підстав  для  його скасування при апеляційному
розгляді  не встановлено.

Постановлюючи
ухвалу про відмову в  задоволенні заяви
про  ухвалення додаткового рішення,  суд виходив із того, що правових підстав для
ухвалення додаткового рішення  немає.

Колегія
суддів із вказаними висновками погоджується, оскільки вони ґрунтуються на
матеріалах справи  і  відповідають вимогам закону.

Згідно  п.1 ч.1 ст.220 ЦПК України суд, що ухвалив
рішення, може за заявою осіб, які беруть участь
у справі чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1)стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої
сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення.

ОСОБА_1.
обґрунтовував ухвалення додаткового рішення тим, що суд  не прийняв рішення в частині позовних вимог
про визнання недійсною довіреності від 17.10.2003року.

Як
вбачається із рішення суду (а.с.232-235) вказана позовна вимога судом вирішена із
зазначенням правових підстав.

За таких
обставин ухвала постановлена з додержанням вимог закону і підстав для її
скасування при апеляційному розгляді не встановлено.

В
апеляційних скаргах не приведено доводів, які б спростовували висновки суду,
викладені в рішенні та ухвалі суду.

Керуючись ст.ст.
308, 315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1відхилити.

Рішення
Броварського  міськрайонного  суду від
від 13 грудня  2007 року, ухвалу
Броварського міськрайонного суду Київської області від 15 січня  2008 року про відмову ухвалити додаткове
рішення   - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути
оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох
місяців.

Головуючий

Судді: