Справа №
22ц-304/2008р.                Головуючий у 1 інстанції - Чепурко В.О.
Категорія - цивільна                                     Доповідач -
У Х В А Л А

І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И

08 лютого 2008 року
місто  Чернігів

А п е л я ц і й н и й   с у д   Чернігівської  області
у  складі:

головуючого -
судді Позігуна М.І.

суддів  -
Шевченка В.М., Ішутко В.М.

при  секретарі -
Штупун О.М.

з участю
-  ОСОБА_3

розглянувши  у  відкритому
судовому  засіданні  в
приміщенні  апеляційного суду
цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Менського районного
суду Чернігівської області від 12 грудня 2007 року по справі за позовом ОСОБА_1
до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про витребування майна із чужого незаконного
володіння,

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Менського районного суду
Чернігівської області від 12 грудня 2007 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено
частково. Зобов”язано ОСОБА_3, ОСОБА_3, ОСОБА_4 повернути ОСОБА_1: антену
телевізійну, вартістю 106 грн. 60 коп., два стільці, вартістю 67 грн.20 коп.,
промисловий стіл ( який складається з двох ящиків з-під снарядів), а при
відсутності цих речей, вирішено стягнути з відповідачів в дольовому відношенні
їх вартість в сумі 57 грн. 93 коп. з кожного відповідача. Стягнуто з ОСОБА_3,
ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 по 27 грн. судових витрат з кожного. В
задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить
скасувати зазначене рішення суду як незаконне та необґрунтоване, та направити
справу на новий розгляд, посилаючись на те, що судом неналежним чином з”ясовано
предмет спору та допущено порушення норм процесуального законодавства. Апелянт
вказує, що судом взагалі не досліджено та не надано оцінки поясненням свідків
ОСОБА_5,ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8., ОСОБА_9., ОСОБА_10., ОСОБА_11., ОСОБА_12,
ОСОБА_13, які підтвердити факт знаходження належних їй речей в будинку ОСОБА_14
та те, що вона займалась підприємницькою діяльністю, а товар зберігала в
будинку колишнього чоловіка. Крім того, до об”єктів дослідження
судової-товарознавчої експертизи безпідставно не були включені речі, які
знаходяться в книзі доходів і витрат підприємця. Також апелянт зазначає, що
вона не відмовлялась від стягнення 10000 грн., які надавала на придбання
автомобіля, а лише відмовлялась від повернення автомобіля в натурі.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
ОСОБА_3,  перевіривши матеріали справи та
обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна
скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Розглядаючи справу та приймаючи
рішення, суд першої інстанції прийшов до висновку, що позивачем не доведено, що
перелічене нею в позовних  вимогах майно,
знаходиться у незаконному володінні відповідачів, які заволоділи ним після смерті
ОСОБА_14, і тому в частині позовних вимог позивачки про витребування майна із
чужого володіння необхідно відмовити, а проти повернення позивачці двох
стільців, телевізійної антени, промислового стола для швейної машинки без
електродвигуна відповідачі не заперечували визнали цей факт,  і тому позовні вимоги підлягали частковому
задоволенню.

Такий висновок суду відповідає
матеріалам справи та вимогам закону.

Так, відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК
України  суд розглядає цивільні справи, в
межах заявлених фізичною особою вимог, і на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі, а відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України
обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не
підлягають доказуванню.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом, ОСОБА_1, перебувала у зареєстрованому шлюбі із батьком
відповідачів -ОСОБА_14, який розірвано 17.03.2005р., і який помер 17.06.2005р.
Відповідачі як діти спадкодавця - ОСОБА_14 прийняли спадщину, яка відкрилась
після смерті останнього, отримавши свідоцтво про право на спадщину в рівних
частках. Позивачка яка розірвала із ОСОБА_14, шлюб до його смерті, не мала
права на спадкування, внаслідок його смерті.

Виходячи з обставин, якими позивачка
обґрунтовувала свої позовні вимоги про витребування у відповідачів майна,
колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до правильного висновку
про те, що статус спірних правовідносин слід кваліфікувати як цивільно-правовий
захист прав власності, та визначив норму права ст.387 ЦК України, яка підлягає
застосуванню.

Інших підстав підтвердження наявності
у ОСОБА_1 права власності на майно, яке нажите було нею під час шлюбу із
ОСОБА_14, і яке, на її думку, знаходиться у володінні відповідачів та порушують
її правомочність власника, позивачкою не заявлялось.

Згідно з ст.387 ЦК власник може
вимагати повернення свого майна лише в тому випадку, якщо інша особа володіє
його майном незаконно.

З матеріалів справи вбачається, що
позивачка в обґрунтування своїх доводів про вилучення майна у відповідачів
посилалась на свої твердження

про
особисту належність їй майна, що заперечувалось і не визнавалося в судовому
засіданні відповідачами, окрім визнання ними в суді належності позивачці :
антени телевізійної, двох стільців, промислового столу.

Однак, виходячи з предмету доказування
в справі, позивачкою не надано належних доказів того, що вона є власницею
майна, яке вона просить вилучити у відповідачів, про яке вона зазначала при
уточненні своїх позовних вимог (а.с. 12, 76, 126) та зазначала в судовому
засіданні 15 жовтня 20007року, і що таке майно дійсно знаходиться в незаконному
володінні відповідачів.

Апеляційний суд приходить до висновку
про те, що судом першої інстанції вірно відмовлено ОСОБА_1у задоволенні її
вимог про витребування майна із чужого незаконного володіння.

Доводи апеляційної скарги про те, що
судом не взято до уваги посилання ОСОБА_1 на обґрунтування незаконності
заволодіння відповідачами її майном показаннями свідків ОСОБА_5,ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_8., ОСОБА_9., ОСОБА_10., ОСОБА_11., ОСОБА_12, ОСОБА_13, не
можуть бути взяті до уваги та бути підставою для задоволення вимог позивачки,
оскільки відповідними доказами не доведено, що саме після смерті ОСОБА_14
відповідачі заволоділи майном позивачки і що таке майно знаходиться у їх
володінні. Крім того, із пояснень зазначених свідків не встановлено, що
відповідачі фактично незаконно  володіють
майном, на яке заявила вимоги позивачка.

Суд повно й всебічно встановив
обставини, що мають значення для справи, перевірив доводи і заперечення сторін,
дав належну оцінку наданим сторонами
доказам в їх сукупності, і дійшов обґрунтованого висновку що відсутні
передбачені ст. 387 ЦПК підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1   Постановлене судове рішення відповідає
матеріалам справи і вимогам закону.

Доводи апеляційної скарги, про
неправильне застосування судом першої інстанції норм процесуального права, у
зв”язку із відсутністю ухвали про закриття провадження у справі  в частині прийняття її відмови від позову про
витребування у відповідачів: письмового столу однотумбового, дитячого
журнального столу, машинки швейної „Чайка”, міксера, дитячих іграшок,
фотоальбома, візка, стягнення 10000грн., які були надані ОСОБА_14, для
придбання автомобіля є безпідставними, оскільки, як вбачається з матеріалів
справи, у зв”язку із волевиявленням позивачки, вона відмовилась від зазначеної
частини позовних вимог, і суд відповідно до положень п.4. ст. 205 ЦПК своєю
ухвалою від 11 грудня 2007 року обґрунтовано закрив провадження у справі.

Таким чином, доводи апеляційної
скарги обґрунтованості судових висновків не спростовують, тому підстави для її
задоволення відсутні.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308,
313-315, 317, 319 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну  скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Менського районного суду
Чернігівської області від 12 грудня 2007 року залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її
проголошення і може бути оскаржена до Верховного Суду України протягом двох
місяців з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:
Судді: