У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2 квітня 2008 року

м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

головуючого

Патрюка М.В.,

суддів:

Берднік І.С.,                                    Лященко
Н.П.,         Костенка А.В.,                              Прокопчука
Ю.В.,-

розглянувши
в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Богодухівського районного
відділення “Харківенергозбут”, акціонерного товариства (далі - АТ)
“Харківобленерго” про визнання акту перевірки неправомірним та відшкодування
шкоди і за зустрічним позовом
АТ “Харківобленерго” до ОСОБА_1 про стягнення суми матеріальних збитків,
за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Богодухівського районного суду
Харківської області від 16 лютого 2007 року та ухвалу апеляційного суду
Харківської області від  23 травня 2007
року,

в  с
т  а  н
о  в  и
л  а :

У грудні 2005 року ОСОБА_1. звернувся в суд із позовом до Богодухівського
районного відділення “Харківенергозбут”, АТ “Харківобленерго” про визнання акту
перевірки неправомірним та відшкодування шкоди.

Позивач посилався на те, що 10 листопада 2005 року контролерами
Богодухівського районного відділення “Харківенергозбут” було проведено
перевірку дотримання вимог Правил користування електричною енергією для
населення у будинку АДРЕСА_1 в м. Богодухів, який належить йому на праві
приватної власності.

Перевіркою виявлено порушення п.п. 42, 48 Правил користування електричною
енергією для населення (далі - Правил), затверджених постановою Кабінету
Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357, а саме:
позаоблікове користування електроенергією, у зв'язку з чим 10 листопада 2005
року представниками РЕМ складено акт № 02-03789 про порушення зазначених
правил. В акті зазначено, що при перевірці виявлено накид дротів навантаження
на ввідні проводи.

14 листопада 2005 року його будинок було відключено від електроенергії та
виставлено рахунок на суму 2 635 грн. 78 коп.

Позивач не погоджуючись із складеним актом просив суд визнати його недійсним,
зобов'язати відповідачів провести підключення електроенергії до належного йому
житлового будинку та відшкодувати 5 тис. грн. моральної шкоди.

У грудні 2005 року АТ “Харківобленерго” подало зустрічний позов до ОСОБА_1.
про відшкодування збитків, спричинених енергопостачальнику у зв'язку з
порушенням вказаних Правил.

Рішенням Богодухівського районного
суду Харківської області від
16 лютого 2007 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду
Харківської області від 23 травня 2007 року, в задоволенні позову ОСОБА_1.
відмовлено, зустрічний позов АТ “Харківобленерго” задоволено повністю. Стягнуто
з ОСОБА_1. на користь АТ “Харківобленерго” на відшкодування збитків 2 635 грн.
78 коп.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_1. просить скасувати
ухвалені у справі судові рішення, посилаючись на порушення норм матеріального
та процесуального права.

Касаційна скарга підлягає задоволенню частково з таких
підстав.

Відповідно до ст. ст. 213, 214 ЦПК України рішення
повинно бути законним і обґрунтованим та відповідати на питання: чи мали місце
обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, якими доказами вони
підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності
тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження;
які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова
норма підлягає застосуванню до цих правовідносин тощо.

Судові рішення не відповідають цим вимогам.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_1. й задовольняючи
зустрічний позов АТ “Харківобленерго”,
суд першої інстанції, з яким погодився й суд апеляційної інстанції,
виходив з того, що права ОСОБА_1. як споживача порушено не було, оскільки
перевіркою, проведеною контролерами Богодухівського районного відділення “Харківенергозбут”,
було виявлено факт позаоблікового використання ним електричної енергії, що
зафіксовано актом № 02-03789 від 10 листопада 2005 року та на підставі нього
правомірно нараховані збитки, завдані енергопостачальнику, розмір яких
обраховано вірно.

Однак таких висновків суд дійшов з порушенням норм
вищезазначеного закону, без повного та всебічного з'ясування дійсних обставин
справи.

Відповідно до п. 4 Порядку визначення розміру і відшкодування
збитків, завданих енергопостачальнику внаслідок викрадення електричної енергії,
затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 2006 року     № 122, та п. 53 Правил, обсяг електричної енергії,
не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією,
визначається за величиною розрахункового споживання електричної енергії протягом
періоду порушення на підставі акта виявлених порушень, складеного відповідно до
методики визначення обсягу та вартості необлікованої електричної енергії, затвердженої
НКРЕ.

Згідно з п. 5 Методики обчислення розміру відшкодування збитків,
завданих енергопостачальнику внаслідок порушення споживачем Правил, затвердженої
постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 22 листопада
1999 року № 1416 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 29 грудня
1999 року за  № 919/4212, яка була чинною
на час виникнення спірних правовідносин, розрахунок завданих енергопостачальнику
збитків здійснюється за добовою величиною розрахункового споживання електричної
енергії; за кількістю днів з дня останнього контрольного зняття представником
енергопостачальника показів приладу обліку чи його технічної перевірки до дня усунення
порушення (зокрема, у разі виявлення представником електропостачальника прихованої
електропроводки, пристрою, що занижує покази приладу обліку, кількість днів обчислюється
з дня останньої технічної перевірки і до дня усунення порушення, але не більше терміну
позовної давності); за тарифами (цінами) для населення, що діяли у період, за який
нараховується розмір збитків.

Визнаючи правомірним нарахування збитків з 9 жовтня 2005 року,
суди не прийняли до уваги Методику обчислення розміру відшкодування збитків, завданих
енергопостачальнику внаслідок порушення споживачем Правил, що останнім днем контрольного
зняття показників лічильника в будинку              ОСОБА_1. було 9 листопада 2005 року,
про що свідчить запис в відомості (а.с. 61), службова записка  контролера ОСОБА_2. (а.с. 62) та її показання як
свідка в судовому засіданні (а.с. 80-82).

Вимога ОСОБА_1. щодо визнання недійсним акта від 10 листопада 2005 року
судом залишено поза увагою й не з'ясовано та не визначено правову природу цього
акта, його матеріальне та процесуальне значення та чи може він оспорюватися шляхом
пред'явлення позову про визнання його недійсним.

Крім того, усупереч ст. ст. 28, 30 ЦПК України суд не з'ясував,
чи є Богодухівське районне відділення “Харківенергозбут” юридичною особою.

За таких обставин судові рішення не можна визнати
законними й обґрунтованими, тому вони як постановлені з порушенням норм
матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення
справи, відповідно до вимог п. 2 ст. 338 ЦПК України підлягають скасуванню з
передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 338, 344, 345 ЦПК України, колегія
суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Богодухівського районного
суду Харківської області від                      16 лютого 2007 року та ухвалу
апеляційного суду Харківської області від                  23 травня 2007 року скасувати, а справу передати на новий розгляд до суду
першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий

М.В. Патрюк

Судді:

І.С. Берднік

А.В. Костенко

Н.П. Лященко

Ю.В. Прокопчук