Справа 22ц
Головуючий  у першій інстанції
Категорія - цивільна                                  Рябота
Доповідач - суддя Горобець Т.В.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е
М   У К Р А Ї Н И

25 липня 2008
року  АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ  у складі :

Головуючого
судді
Горобець Т.В.

Суддів:
Заболотний В.М., Редька А.Г.

При секретарі                                     Коваленко
Ю.В.

З участю  ОСОБА_1, її представника
адвоката ОСОБА_5, ОСОБА_2,
представника  - адвоката ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі  апеляційного
суду в м. Чернігові цивільну справу за апеляційною    скаргою
ОСОБА_1  на рішення Прилуцького
міськрайонного суду Чернігівської області від 03 червня 2008 року   по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 до виконкому Прилуцької міської ради та ОСОБА_1  про надання дозволу на приватизацію  земельної ділянки без погодження меж з
суміжними користувачами та за зустрічним позовом ОСОБА_1  до ОСОБА_3, ОСОБА_2 про  відновлення меж земельної ділянки, в розмірах
її меж та конфігурації, який існував до приватизації,

В с т а н о в и в :

В позовній заяві ОСОБА_2 та
ОСОБА_3  заявлені вимоги про
зобов”язання  Прилуцької міської ради
надання дозволу позивачам на приватизацію земельної ділянки , розташованої по
АДРЕСА_1  без погодження її меж з
суміжним землекористувачем ОСОБА_1 Позов обґрунтовується тим, що позивачі є
співвласниками будинковолодіння   і
користуються наданою їм  рішенням
Прилуцької міської  ради земельною
ділянкою за вказаною адресою,  але
позбавлені можливості реалізувати своє право на її приватизацію, оскільки
відповідачка, як суміжний землекористувач, не погоджує межі, визначені
землевпорядною організацією . Відповідачка свою ділянку приватизувала,
погодивши межі землекористування з суміжними землекористувачами та отримала
Державний акт  на право власності цієї
земельної ділянки.

В зустрічному позові  ОСОБА_1
просить суд відновити межі її земельної ділянки  в розмірах та конфігурації станом на 1954
рік. Уточнені позовні вимоги ОСОБА_1 зводяться до вимог про  відновлення меж земельної ділянки в розмірах
та конфігурації , яка була до її приватизації та  просить зобов”язати  відповідача перемістити роздільний межовий
знак на відстань 55 см. в сторону їх садиби з послідуючим проведенням  відповідної межової лінії довжиною 40 метрів,
площею 11м2 до місця розташування новобудівельної  житлової споруди, яка фактично не існує, але
внесена  до Державного акту . Також  заявляється вимога не чинити перешкод ОСОБА_1
в користуванні цією земельною ділянкою та вимога про відшкодування судових
витрат.

Позов мотивовано тим,
що  розмір приватизованої позивачкою
земельної ділянки  має бути значно
більшим, проте, вона помилково погодилась на розмір, зазначений в Державному
акті  на право власності на земельну
ділянку.

Рішенням Прилуцького
міськрайоннного суду Чернігівської області від 03 червня 2008 року позовні
вимоги ОСОБА_3 та ОСОБА_2 задоволено , в задоволенні зустрічних вимог ОСОБА_1 -
відмовлено.

Не погодуючись з вказаним
рішенням, ОСОБА_1подала апеляційну
скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати, а справу
направити на новий розгляд. В апеляційній скарзі  містяться посилання на неправомірність
розгляду первісного позову за правилами цивільно-процесуального провадження,
оскільки  відповідачем є суб”єкт владних
повноважень. Також, доводами апеляційної скарги є посилання на недоведеність
встановлених судом обставин, фактичним обставинам справи, зокрема, щодо розміру
та конфігурації земельної ділянки апелянта, яка за висновком експертизи не
співпадає з землевпорядними документами та не відповідає порядку фактичного
землекористування сторін.

В апеляційному суді ОСОБА_1та її
представник апеляційну скаргу підтримали в повному обсязі.

ОСОБА_2 та його
представник і представник ОСОБА_3 апеляційну скаргу не визнали та просили її
відхилити.

Заслухавши
суддю-доповідача, пояснення  осіб, які
приймали участь у справі, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи
апеляційної скарги в межах, визначених ст. 303 ЦПК України, апеляційний суд
приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню,
виходячи з наступного.

Задовольняючи позов
ОСОБА_2 та ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачка, як
суміжний землекористувач, своєю відмовою погодити межі землекористування  відносно земельної ділянки позивачів ,
перешкоджає  реалізації їх права  на приватизацію земельної ділянки.

Відмовляючи ОСОБА_1 в задоволенні
зустрічних вимог про відновлення меж та конфігурації її земельної ділянки, в
розмірах  та конфігурації, які були до приватизації,
суд дійшов висновку про безпідставність
таких вимог, оскільки  наявний
Державний акт про право власності на земельну ділянку  ОСОБА_1не оспорювала, вимог про визнання
Акту  частково недійсним не заявляла.

Апеляційним судом встановлено, що
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є співвласниками будинку АДРЕСА_1 та землекористувачами  на земельній ділянці, на якій розташоване їх
будинковолодіння( а.с.7). ОСОБА_1є власницею будинковолодіння, що розташоване в
АДРЕСА_2 на приватизованій нею земельній ділянці  площею 1000 м2. , конфігурація та  розмір якої визначені на місцевості згідно
Плану  меж земельної ділянки,
зазначеному  в Державному Акті про право
власності на земельну ділянку  Серії ЯГ
№859357( а.с.32).

Фактичний розмір земельної ділянки, якою користується на даний час
ОСОБА_1та конфігурація цієї ділянки   не
відповідає конфігурації та розміру, визначеному
на Плані в  цьому акті,  що вбачається з експертного висновку
Чернігівського відділення КНДІ судових експертиз № 17-С від 23.04.2008 року
(а.с.32,100-106) . Зменшення та зміна конфігурації земельної ділянки , яка
перебуває в фактичному користуванні
ОСОБА_1 є наслідком зміни конфігурації ділянки  по лінії, яка не межує з земельною ділянкою
позивачів (а.с.9,32,104,105,106).
Визначення конфігурації та розмірів земельних ділянок сторін  відповідно до Додатку № 3  висновку експертизи   суперечить Плану меж  земельної ділянки ОСОБА_1, визначеному в   Державним актом  Серії ЯГ № 859357 від 17.04.2007 року.

Апеляційний суд не може прийняти до
уваги доводи ОСОБА_1 про визначення меж землекористування  її ділянки та ділянки  ОСОБА_2 і
ОСОБА_3  згідно Додатку № 3 до
Експертного висновку  від 23.04.2008 року
, тобто, змінити  конфігурацію та розмір
земельної ділянки  ОСОБА_1, закріплених в
Державному акті на право власності на земельну ділянку  ,
шляхом  збільшення ширини
земельної ділянки останньої по лінії червоної забудови зі сторони ОСОБА_2 та
ОСОБА_3, та відповідно , зменшення ширини земельної ділянки останніх,  оскільки висновок експерта ґрунтується
на  технічній документації, що мала місце
до отримання ОСОБА_1 будинковолодіння у власність та до оформлення нею права
власності на земельну ділянку. Варіант землекористування сторін, запропонований
експертом , суперечить розмірам та конфігурації земельної ділянки, визначеним в
Державному акті  на право власності на
земельну ділянку ОСОБА_1 , який є чинним.

За вказаних обставин, висновок суду
першої інстанції про обґрунтованість позову
ОСОБА_2 та необхідність судового захисту

його права на приватизацію земельної
ділянки,   реалізації якого перешкоджає
ОСОБА_1шляхом відмови погодження меж, є правильним , оскільки узгоджується з
положеннями ст. 81, 158 ЗК України.

Доводи апеляційної скарги
стосовно неправомірності  розгляду
судом  першої інстанції   позовної заяви ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в порядку
цивільного судочинства в зв”язку з чим
спір підлягав розгляду в порядку Кодексу адміністративного судочинства
України, не заслуговують на увагу, оскільки в
конкретному випадку спір виник з приводу землекористування між двома
суміжними землекористувачами , отже не є публічно-правовим. Мова йде про захист
права  від порушень з боку конкретної
фізичної особи - ОСОБА_1

В той же час,
апеляційний суд приходить до висновку, що
частково, резолютивна частина рішення суду першої інстанції, зокрема,
рішення   зобов”язати виконавчий
комітет  Прилуцької міської ради
видати  позивачам Державний акт на право
власності на земельну ділянку , суперечить фактично встановленим обставинам по
справі та характеру спірних правовідносин. Прилуцька міська рада  в даній справі хоч і визначена стороною
відповідачем,  але, в силу ст. 198 ЗК
України та  п.1.16 Інструкції про порядок
складання, видачі, реєстрації і зберігання
державних актів на право власності на земельну ділянку і право
користування земельною ділянкою та договорів оренди землі, затвердженою в новій
редакції наказом Держкомзему України 23.08.2001 року, не могла  впливати на
реалізацію права  ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 на приватизацію земельної ділянки. Дії виконавчого комітету міської
ради в конкретному випадку залежать від надання згоди суміжного
землекористувача на приватизацію земельної ділянки позивачами , в іншому
випадку -   від рішення суду та належного
оформлення всіх необхідних документів для приватизації. За вказаних обставин
апеляційний суд приходить до висновку, що резолютивна частина судового рішення,
в частині задоволення позовних вимог до виконавчого комітету Прилуцької міської
ради, підлягає зміні.

Також, суд першої
інстанції не звернув уваги на той факт, що повноважень на підписання позовної
заяви від імені ОСОБА_3 та  на  представництво її інтересів у суді з питань
землекористування ОСОБА_2 не мав ( а.с.79,86). Наявна в справі  Процесуальна довіреність на   ОСОБА_2 від імені ОСОБА_6 , посвідчена
нотаріусом Іспанії не має Консульської легалізації , не підпадає під дію
Конвенції про правову допомогу та правові відносини у цивільних , сімейних та
кримінальних справах, ратифіковану законом № 240/94-вр, від 10.11.1994 року, та
Гаагської  Конвенції, яка набула чинності
для  України 22.12.2003 року.   Крім того, зазначена Довіреність свідчить
про право ОСОБА_2 на представництво інтересів ОСОБА_7лише  з питань, які стосуються житла, що перебуває
у їх співвласності ( а.с.83).

З огляду на зазначене,
заява ОСОБА_3, яка від її імені  без
повноважень підписана ОСОБА_2 про що він підтвердив в апеляційному суді,
розглянута судом першої інстанції помилково і в силу положень ст. 207 ч.1 п. 1
та ст. 310 ЦПК України  підлягає
залишенню без розгляду на стадії апеляційного розгляду, а судове рішення в цій
частині - зміні.

В іншій частині рішення
суду першої інстанції ухвалене з дотриманням норм матеріального та
процесуального права і доводи апеляційної скарги не спростовують його законності
та обґрунтованості.

Керуючись ст..207 ч.1 п.1 ,
303,304,310, 316,317,319,324 ЦПК України, ст. 81,158 ЗК України, апеляційний
суд,

В и р і ш и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
задовольнити частково.

Рішення  Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської
області  від 03 червня 2008 року  в частині задоволення вимог ОСОБА_3
скасувати.  Позовну заяву  ОСОБА_3
залишити без розгляду.

Перше та друге речення
резолютивної частини   рішення змінити,
виклавши їх в слідуючій редакції:

Позовні вимоги ОСОБА_2
до виконкому Прилуцької міської ради, ОСОБА_1 про надання дозволу на
приватизацію земельної ділянки без погодження меж  з суміжними користувачами - задовольнити .

Дозволити виконкому Прилуцької
міської ради  приватизацію ОСОБА_2
земельної ділянки , розташованої в АДРЕСА_1без погодження  її меж
ОСОБА_1.

В іншій частині рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської
області залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку до
Верховного суду України  протягом двох
місяців з дня набрання законної сили.

Головуючий                                                 Судді: