Справа № 22-
Головуючий у 1-й інст. - Ковальов І.М.
Категорія № 32
Доповідач - Оніпко О.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ        УКРАЇНИ

31 березня  2008 р.                                                                                              м. Рівне

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду Рівненської області в складі :

Головуючого судді -  Оніпко О.В.

Суддів  -  Мельника Ю.М., Хилевича С.В.

При
секретарі  - Демчук О.С.

розглянула у
відкритому судовому засіданні   цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Рівненського міського суду
від  21 січня 2008 р. в справі за позовом
ОСОБА_1 до ВАТ «Рівнеазот», Фонду соціального страхування від нещасних випадків
на виробництві та професійних захворювань України - відділення виконавчої
дирекції Фонду у м. Рівне про відшкодування шкоди, заподіяної  ушкодженням здоров»я, пов»язаним з виконанням
трудових обов»язків.

Заслухавши доповідача, пояснення
осіб, що з”явились у судове засідання, дослідивши матеріали справи і доводи
апеляційної скарги, колегія суддів , -

в с т а н о в и л а :

Рішенням Рівненського міського суду
від 21 січня 2008 р. ОСОБА_1. відмовлено в позові.

В поданій на рішення апеляційній
скарзі позивачка вказує на його незаконність, оскільки суд не врахував
висновки, викладені в ухвалі апеляційного суду від 7.12.2006 р. про те, що факт
заподіяння їй шкоди здоров»ю та втрати нею 25% працездатності , пов»язаний з
виробництвом, встановлено, однак справа була направлена на новий розгляд у
зв»язку з непритягненням до участі в справі в якості співвідповідача Фонду
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних
захворювань України , який повинен здійснювати такі виплати. Зробивши висновок
про отримання нею професійного захворювання та втрату працездатності у зв»язку
з цим, суд безпідставно зазначає у рішенні, що нею не було надано медичний
висновок про заподіяння їй моральної шкоди у визначеній сумі, оскільки згідно
Правил  відшкодування власником
підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом шкоди,
заподіяної працівникові ушкодженням здоров»я, пов»язаним з виконанням ним
трудових обов»язків,  така шкода може
відшкодовуватися за заявою потерпілого чи за висновком медичних органів.  Вона оспорювала наказ № 585 від 29.09.2000 р.
і посилання суду на те,  що нею не
ставилися вимоги про визнання незаконним акту № 2, є безпідставними, оскільки у
вказаному наказі відсутні посилання на цей акт. Внаслідок професійної хвороби,
яка виникла з вини відповідача ВАТ «Рівнеазот»,
їй було завдано моральну шкоду :
моральні та фізичні страждання, позбавлення можливості реалізації своїх
звичок і бажань, неможливість роботи за спеціальністю, постійне погіршення
здоров»я. 8 рішення скасувати, ухвалити нове про задоволення її позову.

Апеляційна скарга підлягає до
часткового задоволення, а рішення суду 1-ї інстанції - скасуванню в частині
відмови ОСОБА_1. в позові до ВАТ «Рівнеазот» про стягнення моральної шкоди з
ухваленням нового рішення в справі, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що позивачка
працювала у ВАТ «Рівне азот» на різних посадах, в т.ч. на посаді апаратника
абсорбції цеху контактної сірчаної кислоти.

Згідно виписки з акту огляду
МСЕК  серії 2-18 АЕ  № 024147 від 18.02.2000 р. їй було
встановлено 25 % втрати  професійної
працездатності у зв»язку з профзахворюванням
( а.с. 7).

Наказом № 585 від 29.09.2000 р.
позивачці було виплачено одноразову допомогу та щомісячне відшкодування шкоди у
зв»язку із професійним захворюванням, із зменшенням суми виплати одноразової
допомоги на 25 % , у зв»язку з
порушенням нею вимог техніки безпеки
( невикористання засобів індивідуального захисту). Вказаний наказ видано
на підставі акту № 2 розслідування хронічного професійного захворювання в
період з 10 по 16.02 .2000 р. , п. 6.16.1. колективного договору  та рішення засідання профкому від  20.09.2000 р. ( а.с. 24, 26, 31 - 33).

Суд 1-ї інстанції обґрунтовано
прийшов до висновку про відмову ОСОБА_1. в позові про стягнення частини
невиплаченої одноразової допомоги з врахуванням індексу інфляції , оскільки
доказів,  в порядку вимог ст. 60 ЦПК України
, на обгрунтування своїх позовних вимог в цій частині та на спростовання того
факту, що професійному захворюванню сприяла і її вина  через порушення нею правил техніки безпеки,
ОСОБА_1. , окрім її особистих пояснень, не надала.

Однак,  що стосується її вимог про стягнення моральної
шкоди у зв»язку із професійним захворюванням, то її позов в цій частині до ВАТ
«Рівнеазот» підлягає до задоволення частково, виходячи з наступного.

У відповідності до вимог закону,
особам, які потерпіли на виробництві до 1.04.2001 р., Фонд сплачує страхові
виплати та надає соціальні послуги з того часу, коли відповідні підприємства
передали йому в установленому порядку документи, що підтверджують право цих
працівників на такі виплати й послуги, або коли таке право встановлено в
судовому порядку.

Уся заборгованість із
відшкодування зазначеної матеріальної та моральної шкоди виплачується
потерпілим на виробництві роботодавцями, а в разі їх ліквідації - Фондом.
Спори, які виникають з приводу заборгованості, повинні вирішуватися на підставі
законодавства, яке було чинним на момент виникнення в потерпілого права на
відшкодування шкоди.

Факт наявності професійного
захворювання у позивачки було встановлено 18.02.2000 р.

За нормами діючого на той час
законодавства ( ст. 12 Закону України
«Про охорону праці» )
відшкодування моральної шкоди провадилося власником, якщо небезпечні або
шкідливі умови праці призвели до моральної втрати потерпілого, порушення його
нормальних життєвих зв»язків та вимагали від нього додаткових зусиль для
організації свого життя.

За п. 11 Правил відшкодування
власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом
шкоди, заподіяної працівнику ушкодженням здоров»я, пов»язаним з виконанням ним
трудових обов»язків, моральна шкода відшкодовується за заявою потерпілого про
характер моральної шкоди або висновку медичних органів у вигляді одноразової
грошової виплати або у іншій матеріальній формі, розмір якої визначається в
кожному конкретному випадку на підставі : домовленості сторін ( власника,
профспілкового органу або уповноваженої ним особи;  рішення комісії по трудових спорах; рішення
суду.

Розмір відшкодування моральної
шкоди не може перевищувати 150 неоподаткованих
мінімумів доходів громадян ( в редакції
1997 р.)

Оскільки
судом встановлено,  що професійне
захворювання позивачки було спричинено шкідливими умовами праці у
відповідача  , у зв»язку із  цим, їй було завдано моральну шкоду,  яка виразилася у моральних та фізичних
стражданнях, порушенні нормальних та життєвих зв»язків у зв»язку з цим та  погіршенням та позбавленням можливостей
реалізувати свої звички та бажання, неможливості роботи за спеціальністю
відповідно до отриманої освіти, поступовому
погіршенні в подальшому стану здоров»я. З урахуванням вищенаведеного,
апеляційний суд визначає розмір моральної шкоди   в сумі 2550
грн., який підлягає до стягнення з відповідача ВАТ «Рівнеазот» на
користь позивачки.

На
підставі наведеного, керуючись ст. ст. 303, 307, 313-314, 316 ЦПК України,
ст.  12 Закону  України « Про охорону праці», п.11 Правил
відшкодування власником підприємства, установи, організації або уповноваженим
ним органом шкоди, заподіяної працівнику ушкодженням здоров»я, пов»язаним з
виконанням ним трудових обов»язків,
колегія суддів, -

в и
р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Рівненського міського суду від
21 січня 2008 р.  в частині  відмови ОСОБА_1. в  позові до ВАТ «Рівнеазот» про відшкодування
моральної шкоди - скасувати.

Позов ОСОБА_1 до ВАТ «Рівнеазот» про
відшкодування моральної шкоди   -
задовольнити частково : стягнути з ВАТ «Рівнеазот» на користь ОСОБА_1 моральну
шкоду в сумі 2550  грн., в решті позову
відмовити. В решті рішення - залишити без зміни.

Стягнути з ВАТ «Рівнеазот»  судовий
збір в доход держави в сумі 8 грн. 50 коп. та витрати з ІТЗ розгляду судових
справ в сумі 7 грн. 50 коп.

Рішення набирає законної сили негайно і може бути оскаржено безпосередньо
до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня його проголошення.

Головуючий                                   Судді

Згідно вимог
ст.21 п «е» Закону України « Про загальноробов»язкове державне соціальне
страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання,
які спричинили втрату працездатності» , норми якої діяли на час звернення
ОСОБА_1. з позовом до суду, у разі настання страхового випадку Фонд соціального
страхування від нещасних випадків зобов»язаний у встановленому законодавством
порядку  сплатити грошову суму за
моральну шкоду за наявності факту заподіяння цієї шкоди потерпілому.

У відповідності зі змінами,
внесеними до вказаного Закону 23.02.2007 р. , вказаний пункт ст.  21 виключено, тобто, відшкодування за
завдання моральної шкоди працівнику провадиться власником або уповноваженим ним
органом на підставі вимог ст. 237-1 КЗпП України, якщо порушення законних прав
працівника призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв»язків
і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

З
матеріалів справи та вищенаведеного вбачається, що  професійне захворювання позивачки було
спричинено шкідливими умовами праці у відповідача та частково її виною ,
через   порушення  нею техніки безпеки та невикористанням
засобів індивідуального захисту.
Вказані обставини стверджені і представником ВАТ «Рівнеазот» в судовому
засіданні.

У зв»язку із  цим, їй було завдано
моральну шкоду,  яка виразилася у
моральних та фізичних стражданнях, порушенні нормальних та життєвих зв»язків у
зв»язку з цим та  погіршенням та
позбавленням можливостей реалізувати свої звички та бажання, неможливості роботи
за спеціальністю відповідно до отриманої освіти, поступовому  погіршенні в подальшому стану  здоров»я. З урахуванням вищенаведеного,
апеляційний суд визначає розмір моральної шкоди   в сумі -----------грн., який підлягає до
стягнення з відповідача ВАТ «Рівнеазот» на користь позивачки.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 303, 307, 313-314, 316 ЦПК
України, ст.  237-1 КЗпП України, колегія
суддів, -

в и
р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Рівненського міського суду від
21 січня 2008 р.  в частині  відмови ОСОБА_1. в  позові до ВАТ «Рівнеазот» про відшкодування
моральної шкоди - скасувати.

Позов ОСОБА_1 до ВАТ «Рівнеазот» про
відшкодування моральної шкоди в сумі 150
мінімальних розмірів заробітної плати - задовольнити частково : стягнути
з ВАТ «Рівнеазот» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в сумі ----------- грн.., в
решті позову відмовити. В решті рішення - залишити без зміни.

Стягнути з ВАТ «Рівнеазот»  судовий
збір в доход держави в сумі 8 грн. 50 коп. та витрати з ІТЗ розгляду судових
справ в сумі ----грн.

Рішення набирає законної сили негайно і може бути оскаржено безпосередньо
до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня його проголошення.

Головуючий                                   Судді