У Х В А Л А

І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И

23 січня 2008 року                                                                          м.
Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України в
складі :

головуючого

Патрюка М.В.,

суддів:

Костенка А.В.,

Прокопчука Ю.В.,

Лященко Н.П.,

Пшонки М.П., -

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну умов договору найму житлового
приміщення та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання особи
такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2006 року ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до ОСОБА_2 про
зміну умов договору найму житлового приміщення. Указував, що у квартирі
АДРЕСА_1 на підставі договору найму житлового приміщення проживає та
зареєстрований він і ОСОБА_2. У зв'язку з непорозуміннями щодо здійснення ними
права користування житловим приміщенням і проведення оплати за надані
комунальні послуги, просив змінити договір найму житлового приміщення та згідно
з установленим порядком користування квартирою виділити й укласти з ним  окремий договір житлового найму кімнати
площею 10, 4 кв. м, а відповідачу виділити кімнату площею 17, 2 кв. м.

У січні 2007 року ОСОБА_2 звернувся до суду із зустрічним позовом про
визнання ОСОБА_1 таким, що втратив право користування житловим приміщенням -
квартирою АДРЕСА_1. Зазначав, що ОСОБА_1 з            1998 року до 2006 року у квартирі
не проживає та ухиляється від оплати витрат на її утримання.

Рішенням Керченського міського суду Автономної Республіки Крим від 27 березня
2007 року первісний позов задоволено. Змінено договір найму квартири АДРЕСА_1;
виділено в користування ОСОБА_1 кімнату площею 10,4 кв. м, а ОСОБА_2 виділено в
користування житлову кімнату площею                        17,2 кв. м; зобов'язано
ПП “Кратос” відкрити особовий рахунок на ОСОБА_1 на кімнату площею 10,4 кв. м;
у задоволенні зустрічного позову відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 8 грн. 50 коп. судового збору та 7 грн. 50 коп. витрат на
інформаційне-технічне забезпечення розгляду справи.

Рішенням Апеляційного суду Автономної Республіки Крим від                   5 червня 2007 року рішення
суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про зміну
умов договору житлового найму скасовано та ухвалено нове рішення про відмову в
задоволенні позову. У решті - рішення залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення апеляційного суду, а
рішення суду першої інстанції залишити в силі.

Касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив із того,
що за технічними характеристиками можливо виділити в користування та відкрити
окремий особовий рахунок на ім'я позивача на кімнату площею 10,4 кв. м. без
порушення житлових прав ОСОБА_2, у користуванні якого залишається кімната
площею            17,2 кв. м.
Обґрунтовуючи задоволення позовних вимог, суд виходив із положень ст. ст. 63,
104 Житлового кодексу України.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про
відмову в задоволенні позову ОСОБА_1, суд апеляційної інстанції дійшов висновку
про неможливість укладення окремого договору найму житлового приміщення -
кімнати площею              10,4 кв. м -
з огляду на положення ч. 3 ст. 50 Житлового кодексу України щодо недопущення
заселення квартири, збудованої для однієї сім'ї, двома і більше сім'ями або
двома і більше одинокими особами.

Судом першої інстанції установлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2. на підставі
договору найму житлового приміщення проживають і зареєстровані у квартирі
АДРЕСА_1 (а.с. 5). За встановленим за домовленістю сторін порядком користування
ОСОБА_1 користується кімнатою площею 10,4 кв. м, а ОСОБА_2. - кімнатою площею
17,2 кв. м.

Відповідно до ст. 63 Житлового кодексу України (далі - ЖК) предметом
договору найму житлового приміщення в будинках державного і громадського
житлового фону є окрема квартира або інше ізольоване жиле приміщення, що
складається з однієї чи кількох кімнат, а також одноквартирний жилий будинок.
Не можуть бути самостійним предметом договору найму: жиле приміщення, яке хоч і
є ізольованим, проте за розміром менше від встановленого для надання одній
особі (частина перша статті 48), частина кімнати або кімната, пов'язана з іншою
кімнатою спільним входом, а також підсобні приміщення (кухня, коридор, комора
тощо).

Згідно ж ст. 104 ЖК України член сім'ї наймача вправі вимагати, за згодою
інших членів сім'ї, які проживають разом з ним, укладення окремого договору
найму, якщо жилу площу, що припадає на нього, може бути виділено у вигляді
приміщення, яке відповідає вимогам статті                     63 цього Кодексу. У разі
відмовлення членів сім'ї дати згоду на укладення окремого договору найму, а
також у разі відмови наймодавця в укладенні такого договору спір може бути
вирішено в судовому порядку. Правила, встановлені частиною першою цієї статті,
не поширюються на жилі приміщення в будинках підприємств, установ, організацій
найважливіших галузей господарства (частина перша статті 114), крім випадків,
коли наймач одержав жиле приміщення не у зв'язку з трудовими відносинами або
коли наймодавець втратив право на його виселення, а також на приміщення в
будинках колгоспів).

Суд першої інстанції повно та правильно з'ясував характер спірних
правовідносин, правильно застосував зазначені норми матеріального права, що
підлягали застосуванню, висновки суду про встановлені обставини й правові
наслідки є вичерпними, відповідають дійсності та підтверджуються достовірними
доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Апеляційний суд, скасовуючи законне та обґрунтоване рішення суду першої
інстанції, дійшов хибного висновку щодо відсутності правових підстав для
задоволення позову ОСОБА_1, обґрунтував його листом начальника управління
житлово-комунального господарства від
16 лютого 2007 року № 89/23.01-16 (а.с. 71) щодо недоцільності зміни
умов договору найму житлового приміщення, який не є обов'язковим для суду при
вирішенні зазначеної категорії справ. Крім того, апеляційний суд припустився
порушень вимог матеріального права, неправильно застосував для вирішення
спірних правовідносин сторін положення                     ч. 3 ст. 50 ЖК України,
вимоги якої застосовуються при вирішенні питання надання житлового приміщення в
будинках державного і громадського житлового фонду (глава 4 розділ III ЖК ), а не при зміні
договору найму жилого приміщення.

За таких обставин ухвалене рішення апеляційного суду підлягає скасуванню із
залишенням у силі рішення суду першої інстанції з підстав, передбачених ст. 339
ЦПК України.

Керуючись ст. 336 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних
справах Верховного Суду України

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Апеляційного суду Автономної Республіки Крим
від                 5 червня 2007 року
скасувати, рішення Керченського міського суду Автономної
Республіки Крим від 27 березня 2007 року залишити в силі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                      М.В. Патрюк

Судді:                                                           А.В.
Костенко

Н.П. Лященко

Ю.В. Прокопчук

М.П. Пшонка