Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м  У к р а ї н и

5 березня 2008 р.                                      м.
Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України в
складі:

головуючого:

Яреми А.Г.,

суддів:

Левченка Є.Ф.,

Охрімчук Л.І.,

Лихути Л.М.,

Романюка Я.М.,

розглянувши в судовому засіданні
цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до
відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Первомайську
Луганської області про стягнення недонарахованих страхових виплат за касаційною
скаргою  відділення виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в м. Первомайську Луганської області на рішення
Первомайського міського суду Луганської області від 11 травня 2007 р. та ухвалу
Апеляційного суду Луганської області від 16 липня  2007 р.,

в с т а н о в и л а:

У березні 2007 р. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних захворювань України в м. Первомайську Луганської
області (далі - відділення Фонду) про стягнення недонарахованих страхових
виплат.

Позовні вимоги мотивував тим, що відповідач з березня 2002 р. по березень
2007 р. при вирішенні питання про перерахунок страхових виплат, які йому
сплачуються в зв'язку з ушкодженням здоров'я на виробництві, неправильно
застосовує коефіцієнт зростання середньомісячної реальної заробітної плати
замість коефіцієнту зростання середньої заробітної плати в галузях національної
економіки за даними центрального органу виконавчої влади з питань статистики.

Просив стягнути  недоплачені суми в
розмірі 2247 грн. 36 коп. за зазначений період.

Рішенням Первомайського міського суду Луганської області від 11 травня  2007 р., залишеним без змін ухвалою
Апеляційного суду Луганської області від 16 липня 2007 р., позовні вимоги
задоволені. Стягнуто з відділення  Фонду
не донараховані страхові виплати в сумі 2247 грн. 36 коп. за період з 1 березня
2003 року по 1 березня 2007 року.

У касаційній скарзі відділення Фонду просить скасувати судові рішення та
ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні його позову, посилаючись на
порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги та перевіривши  матеріали справи, колегія суддів дійшла
висновку, що касаційна скарга Відділення Фонду підлягає задоволенню, а судові
рішення - скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в позові з таких
підстав.

Ухвалюючи рішення про
задоволення позову, суди першої та апеляційної інстанції виходили з того, що
при нарахуванні позивачу страхових виплат Відділення Фонду неправильно
застосувало норми ч.2 ст. 29 Закону України “Про загальнообов'язкове державне соціальне
страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання,
які спричинили втрату працездатності” (далі - Закон № 1105-ХІV) в редакції, що діяла
на час виникнення спірних правовідносин, та помилково застосувало до розрахунку
коефіцієнти росту реальної середньої заробітної плати, встановлені постановами
правління відповідача, а не коефіцієнти росту середньої заробітної плати,
затверджені Державним комітетом статистики України.

Однак, з такими висновками судів не
можна погодитися, оскільки вони зроблені з порушенням норм матеріального
закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону №
1105-ХІV страхування від
нещасного випадку здійснює Фонд соціального страхування від нещасних випадків -
некомерційна самоврядна організація, що діє на підставі статуту, який
затверджується її правлінням.

Частиною 2 ст. 16 Закону № 1105-ХІV передбачено, що безпосереднє управління Фондом соціального страхування від
нещасних випадків здійснюють його правління та виконавча дирекція.

Згідно зі ст. 17 Закону № 1105-ХІV правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків, зокрема,
спрямовує і контролює діяльність виконавчої дирекції Фонду та її робочих
органів; затверджує інструкцію про порядок перерахування, обліку та витрачання
страхових коштів, погоджену з Національним банком України і спеціально
уповноваженим центральним органом виконавчої влади, інші нормативні документи,
що регламентують внутрішню діяльність Фонду.

Рішення правління Фонду, прийняте в межах його компетенції, є обов'язковим
для виконання всіма страхувальниками та застрахованими.

Частиною 2 ст. 29 Закону № 1105-ХІV передбачено, що перерахування сум щомісячних страхових виплат провадиться
також у разі зростання у попередньому календарному році середньої заробітної
плати у галузях національної економіки за даними центрального органу виконавчої
влади з питань статистики. Таке перерахування провадиться з 1 березня
наступного року. При цьому визначена раніше сума щомісячної страхової виплати
зменшенню не підлягає.

Згідно з п. 4.4.2. - 4.4.4. Порядку призначення та здійснення страхових
виплат потерпілим (членам їх сімей), узгодженого з Міністерством праці та
соціальної політики України й затвердженого постановою правління Фонду
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних
захворювань України від 31 січня 2002 року № 7 (діючого на час виникнення
спірних відносин) - при проведенні перерахування щомісячних страхових виплат з
1 березня кожного року середньомісячна заробітна плата підлягає коригуванню.
При цьому відкоригована середньомісячна заробітна плата не може перевищувати
встановлену на дату настання права на перерахування максимальну величину
(граничну суму) заробітної плати (доходу), з якої сплачуються страхові внески
до Фонду.

Перерахування щомісячних страхових виплат проводиться з урахуванням вимог
абзацу третього частини першої статті 34
Закону № 1105-ХІV, а саме: у разі, коли потерпілому одночасно із щомісячною страховою
виплатою призначено пенсію по інвалідності у зв'язку з одним і тим самим
нещасним випадком або професійним захворюванням, їх сума не повинна
перевищувати середньомісячний заробіток, який потерпілий мав до ушкодження
здоров'я.

Сума перерахованої щомісячної страхової виплати та пенсії по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання
(станом на 1 березня відповідного року) обмежується відкоригованим
середньомісячним заробітком потерпілого.

При перерахуванні щомісячних страхових виплат з 1 березня для коригування
середньомісячної заробітної плати застосовується коефіцієнт, на який
перераховуються щомісячні страхові виплати потерпілим (членам їх сімей) за
рішенням правління Фонду.

Аналогічна норма міститься і в новій редакції Порядку призначення та
здійснення страхових виплат застрахованим особам (членам їх сімей),
затвердженого постановою Фонду соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних захворювань України від  27 квітня 2007 року № 24, згідно з п. п.
3.4.4., 3.8.2. якого  розмір щомісячної
страхової виплати встановлюється з урахуванням коефіцієнтів перерахування, які
встановлюються правлінням Фонду щороку з 1 березня; перерахування розміру
щомісячної страхової виплати проводиться виходячи з відкоригованої заробітної
плати на коефіцієнт підвищення страхових виплат, затверджений правлінням Фонду
соціального страхування від нещасних випадків.

Вказаний Порядок призначення та здійснення страхових виплат застрахованим
особам (членам їх сімей) затверджений відповідно до Закону  № 1105-ХІV, до якого внесено зміни Законом від 23 лютого 2007 р.
№717-V, що набрав чинності 20
березня 2007 р., відповідно до яких пункт 7 частини сьомої статті 17 Закону №
1105-ХІV доповнено абзацом
одинадцятим та визначено повноваження правління Фонду соціального страхування
від нещасних випадків щодо затвердження Порядку призначення, перерахування та
проведення страхових виплат.

З матеріалів справи вбачається, що
Відділенням Фонду проводились перерахування щомісячних страхових виплат
позивачу у відповідності з постановами правління Фонду від 14 березня 2002 р. №
15 (на коефіцієнт 1,193), від 4 березня 2003 р. № 3 (на коефіцієнт 1,182),
від  24 лютого 2004 р. № 5 (на коефіцієнт
1,152), від 28 лютого 2005 р. № 3 (на коефіцієнт 1,238) та від 6 березня 2006
р. № 3 (на коефіцієнт 1,203), в кожній з яких зазначено, що такий коефіцієнт
взято за даними Державного комітету статистики України.

Таким чином, проведений відділенням
Фонду перерахунок належних  позивачу
щомісячних страхових виплат ґрунтується на вимогах закону, а висновок судів
було зроблено з порушенням вимог ч. 2 ст. 29 Закону  № 1105-ХІV.

За таких обставин суди першої та апеляційної інстанції не мали передбачених
законом підстав для задоволення позовних вимог.

Ураховуючи, що судами при вирішенні спору неправильно застосовані норми
матеріального права, судові рішення підлягають скасуванню з ухваленням нового
рішення про відмову в позові.

Керуючись статтями 336, 341 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у
цивільних справах Верхового Суду України

в и р і ш и л а:

Касаційну скаргу Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань
України в м. Первомайську Луганської області задовольнити.

Рішення Первомайського міського суду Луганської області від 11 травня 2007
р. та ухвалу Апеляційного суду Луганської області від 16 липня 2007 р.
скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 до відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних захворювань України в м. Первомайську Луганської
області про стягнення недонарахованих страхових виплат відмовити.

Рішення оскарженню не підлягає.

Судді Верховного Суду України

Ярема А.Г.

Левченко Є.Ф.  Лихута Л.М.
Охрімчук Л.І.  Романюк Я.М.