Справа
№ 22ц-1203/2008 р.
Головуючий у 1-й інстанції - Харечко Л.К.
- цивільна                         Доповідач - Скрипка А.А.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И

04 серпня 2008 року                                                                         м.Чернігів

Апеляційний суд Чернігівської області у складі:

Головуючого -
судді Хромець Н.С.

суддів
- Скрипки А.А., Євстафіїва О.К.

при
секретарі - Зіньковець О.О.

за участю -
ОСОБА_1, ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Чернігові цивільну справу за апеляційними
скаргами : - ОСОБА_1 , - ОСОБА_2 на рішення
Деснянського районного суду м.Чернігова від 22 травня 2008 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення додаткових витрат та стягнення понесених
витрат на дитину ,-

в с т а н о в и в :

28 листопада 2007 року ОСОБА_1
звернулася в суд з позовом ( а. с. 3-6) до ОСОБА_2 про збільшення розміру
додаткових витрат на дитину та стягнення вже понесених витрат, обґрунтовуючи
свої вимоги тим, що має сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, який є інвалідом
дитинства та потребує постійного лікування, в тому числі санаторно-курортного.
Батьком дитини є відповідач по справі, який за рішенням суду від 03 серпня 1998
року сплачує на користь позивачки аліменти
на утримання сина в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку та по
30 грн. додаткових витрат щомісяця. На даний час розміру одержуваних виплат від
відповідача недостатньо для утримання та лікування дитини, в зв'язку з чим
позивачка просила суд стягнути з відповідача половину понесених нею за 2006 -
2007 роки витрат на лікування сина в сумі 9829 грн., а також збільшити розмір
додаткових витрат на дитину, що стягуються з відповідача до 300 грн. щомісячно.

06 березня 2008 року ( а. с. 40 -41)
ОСОБА_4 подала до суду заяву про збільшення позовних вимог, в якій додатково
просила стягнути з відповідача 552 грн. додаткових витрат, понесених у зв'язку
з необхідністю проведення дитині аналізу крові, придбання ліків та
ортопедичного крісла.

Оскаржуваним рішенням Деснянського
районного суду м. Чернігова від 22 травня 2008 року позов ОСОБА_1 задоволено
частково. Збільшено розмір додаткових витрат, що стягувались з ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_1 на утримання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження   за рішенням Деснянського районного  суду м. Чернігова  від 03 серпня 1998 року та  стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 300
грн. щомісячно, додаткових витрат на сина
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1  народження,   починаючи з дня набрання рішенням законної
сили ;  5893 грн. 35 коп. у відшкодування
понесених додаткових витрат, 7 грн. 50 коп. у відшкодування витрат на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, а також 58 грн. 93 коп
судового збору на користь держави.

Не погоджуючись із вказаним рішенням
суду першої інстанції , позивачка та відповідач звернулись з апеляційними
скаргами.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить
скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про
задоволення її позову та стягнення витрат за отримання юридичної допомоги,
посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи. Апелянт
вказує, що нею були надані докази на підтвердження понесення витрат на
лікування сина в розмірі 20211 грн., половину яких повинен сплатити відповідач,
проте суд першої інстанції безпідставно стягнув на її користь лише 1/4 частину
понесених  нею витрат. Крім того,
позивачка просить стягнути 500 грн., сплачених нею за послуги адвоката, які не
були стягнуті судом першої інстанції  за
наданою нею квитанцією.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить
скасувати рішення суду першої інстанції в повному обсязі , вважаючи його
незаконним внаслідок неповноти дослідження судом обставин справи та доводів
сторін. Апелянт вказує, що матеріальне становище його та позивачки різняться
між собою, оскільки позивачка матеріально набагато краще забезпечена, ніж він.
Крім того, він під час проходження служби отримав травму, яка також потребує
щорічного санаторно-курортного лікування, крім заробітної плати доходів, як
вказує апелянт,  він не має, а позивачка
є успішним підприємцем, додатково отримує із управляння праці та соціального
захисту населення допомогу на утримання сина.
ОСОБА_2 вважає, що сума сплачуваних позивачці кожного місяця сума
аліментів є достатньою , і у збільшенні додаткових витрат , які він сплачує на
дитину, потреба  відсутня .

В запереченнях ОСОБА_1 просить
відхилити апеляційну скаргу відповідача, посилаючись на те, що доводи  його
апеляційної скарги не відповідають дійсним обставинам справи.

В запереченнях на апеляційну скаргу
ОСОБА_1 ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду першої інстанції,  об'єктивно враховуючи матеріальне становище
обох сторін.

Заслухавши доповідь судді, пояснення
учасників судового процесу,  дослідивши
матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд
вважає, що апеляційна скарга  ОСОБА_1
підлягає  частковому задоволенню,
апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає відхиленню, з наступних підстав.

Відповідно до положень статті 309 ч . 1 п.1,
п. 3 ЦПК України, - підставами для  зміни
рішення суду першої інстанції є неповне з'ясування судом обставин, що мають
значення  для справи  та невідповідність  висновків суду обставинам справи.

Апеляційний суд вважає за
необхідне  змінити оскаржуване рішення
суду першої інстанції  в бік
збільшення  в частині розміру  стягнутих з відповідача  понесених позивачкою додаткових витрат  на дитину, сина ОСОБА_5,    ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, і  відповідно,
розміру судового збору на користь держави. В іншій частині оскаржуване
рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін, оскільки в
зазначеній частині воно ухвалено з додержанням норм матеріального і
процесуального права.

По справі встановлено, що сторони
перебували в фактичних шлюбних відносинах та мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1
народження (а.с.8а). ОСОБА_5 є інвалідом
дитинства, у зв'язку з інвалідністю дитина потребує систематичного
лікування , оздоровлення, як в умовах
реабілітаційного центру, так і санаторного лікування.

За рішенням Деснянського районного суду
м.Чернігова від 03 серпня 1998 року  ( а.
с. 7- 8 ) з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1, починаючи з 23 червня 1998 року
стягуються аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини всіх видів його
заробітку, а також по 30 грн. додаткових витрат щомісячно , до зміни
матеріального становища батьків.

Відповідно до ч. 1 статті  185 Сімейного Кодексу  України той з батьків, з кого присуджено
стягнення аліментів на дитину, зобов'язаний брати участь у додаткових витратах
на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її
хворобою, каліцтвом тощо).

Судом встановлено, що сторони разом не
проживають, дитина, яка є інвалідом дитинства, проживає разом із позивачкою,
яка здійснює догляд за ним та виховує його.

Таким чином, з  урахуванням вимог положень „ Конвенції про
права дитини” та  статті 185 Сімейного
Кодексу  України, суд першої інстанції
прийшов до вірного висновку, що відповідач повинен брати участь у додаткових
витратах на  сина.

Проте, визначаючи розмір понесених
позивачкою додаткових витрат на лікування сина, суд  не в повному обсязі  врахував всі понесені позивачкою витрати на
лікування та оздоровлення дитини , документально нею підтверджені . Апеляційний
суд приходить до висновку, що стягненню на користь позивачки з відповідача
підлягають понесені нею додаткові витрати
(половина) на дитину  та,
відповідно, документально підтверджені : 13 386 грн. 60 коп. на санаторно -
курортне лікування дитини - інваліда у супроводі матері   ( а. с. 10-11) + 2 640 грн .+ 341грн.+ 3
069грн. на лікування дитини - інваліда у
супроводі матері  ( а. с. 17) + 55
грн. 75 коп. + 55 грн. 75 коп. за проїзд з місця лікування дитини - інваліда у
супроводі матері   ( а. с. 18) + 463
грн.  за аналіз крові дитини ( а. с. 42)
+ 55грн. 95 коп . витрат на ліки дитині - інваліду  згідно рецепту лікаря ( а. с. 43) + 332 грн.
витрат на придбання ортопедичного крісла для дитини - інваліда ( а. с. 44) +
254 грн. витрат  за проходження
дитиною  МР - обстеження  поперекового відділу  на МР- томографі  „ Образ-2” ( а. с. 45) =  20 653 грн. 05 коп.     : 2 = 10 326 грн. 52 коп.

Таким чином, апеляційний суд вважає за
необхідне змінити рішення суду першої інстанції в частині розміру в бік
збільшення стягнутих з відповідача на користь позивачки  понесених нею
додаткових витрат на дитину , стягнувши з ОСОБА_2  на користь позивачки  10 326 грн. 52 коп.

Підлягає і зміні в бік збільшення стягнутий
розмір з відповідача на користь  держави
судового збору  - до 121 грн. 27 коп.
Зокрема, 10 326 грн. 52 коп. + 1 800 грн. ( 300грн. х 6 міс., як визначає
стаття 80, ч. 1, п. 3  ЦПК України ) = 12
126 грн. 52 коп.   х 1% = 121 грн. 27
коп.

Відповідно до положень статті 88 ЦПК України
стягненню з відповідача на користь позивачки підлягає 7 грн. 50 коп. в рахунок
відшкодування судових витрат ( а. с. 76).

Довод апеляційної скарги ОСОБА_1  відносно того, що суд першої інстанції  безпідставно не стягнув на її користь з
відповідача кошти за надання їй юридичної допомоги не може бути прийнятий до
уваги апеляційним судом, оскільки зазначені витрати позивачкою  документально не підтверджені.

В іншій частині рішення суду першої інстанції
підлягає залишенню без змін, оскільки воно ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права, на основі повно і всебічно з'ясованих
обставин , на які сторони посилаються  як
на підставу своїх  вимог і заперечень ,
підтверджених тими доказами , які були досліджені  в судовому засіданні.

Доводи апелянта ОСОБА_2 відносно того,
що позивачка  має значно кращий
матеріальний стан, ніж він, і тому відсутні підстави для задоволення її
позовних вимог , не можуть бути прийняті до уваги апеляційним судом, оскільки
зазначені  обставини апелянтом не
доведені  та не знайшли свого
підтвердження під час судового розгляду даної справи. Стаття 60 ЦПК України  регламентує, що  кожна сторона зобов'язана довести  ті обставини, на які вона  посилається як на підставу  своїх вимог і заперечень. Доказування не може
ґрунтуватися  на припущеннях.

Інші доводи апеляційної скарги ОСОБА_2
також  не можуть бути прийняті до уваги
апеляційним судом, оскільки вони не спростовують правильності висновків суду
першої інстанції в зазначеній частині. Висновки суду першої інстанції  в даній частині узгоджуються з положеннями
статті 185 Сімейного Кодексу України , а також статті 27  „ Конвенції про права дитини”.   „Конвенція про права дитини” , ратифікована  Верховною Радою України  27. ІХ. 1991 року  та
„Декларація прав дитини”
регламентують, що  інтереси
дитини  необхідно забезпечувати  найкращим чином , дитина повинна  бути серед тих, хто першим одержує захист і
допомогу.

Враховуючи  наведене та керуючись: статтею 185 Сімейного
Кодексу України ,   статтями : 88,  303, 304, 307, 308, 309,  313, 314,
316, 317, 319 ЦПК України, апеляційний суд, -

в и р і ш и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1  задовольнити частково.

Апеляційну скаргу   ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Деснянського районного суду м.
Чернігова від 22 травня 2008 року змінити в частині розміру стягнутих з
ОСОБА_2   понесених ОСОБА_1  додаткових витрат на дитину і розміру
судового збору на користь держави.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
10 326 ( десять тисяч триста
двадцять  шість)  грн. 52 ( п'ятдесят дві) коп. у відшкодування
понесених додаткових витрат на дитину, сина ОСОБА_3 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 народження.

Стягнути з ОСОБА_2  на користь держави судовий збір в сумі 121 (
сто двадцять одна )   грн. 27 ( двадцять
сім) коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь  ОСОБА_1 7 ( сім) грн . 50 ( п'ятдесят)  коп.  в
рахунок  відшкодування судових витрат .

В іншій частині рішення
Деснянського районного суду м. Чернігова від 22 травня 2008 року залишити без
змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку до
Верховного Суду  України протягом двох
місяців з  дня  набрання
ним законної сили.

Головуючий:
Судді :