Справа № 2 -463
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

14 липня 2008 року    в складі
головуючої  при секретарі

Дунаєвецький райсуд
Хмельницької області  судді
Кучерявої А.В. Бей І.О.

Ррзглянувши у відкритому
попередньому судовому засіданні в залі суду в м.Дунаївці справу

за позовом

ОСОБА_1  до Дунаєвецької міської
ради Дунаєвецького району

про визнання права власності на майно

Встановив:

ОСОБА_1 звернувся в суд  з
позовом про визнання права власності на майно.

На підтвердження позовних
вимог  позивач  пояснив, що 29 грудня
2005 купив нежитлову будівлю (будівлю адмінбудинку), що знаходиться в АДРЕСА_1.

20 березня 2007 року на
підставі рішення восьмої сесії 5-го скликання Дунаєвецької міської ради від
18.01.2007 року купив земельну ділянку, загальною площею 0,14 га за вище
вказаною адресою. Дану будівлю пребудував на швейну майстерню і  користується нею.

Однак, для реєстрації необхідний документ
про  право власності, а тому  змушений звернутися до суду про визнання
права власності на будівлю.

Представник відповідача
Дунаєвецької міської ради в поданій заяві позов визнав повністю.

Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову
ухвалюється судове рішення в порядку встановленому ст. 174 цього ж Кодексу.
Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за
наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Судом встановлено, що 29 грудня 2005
року позивач купив будівлю адмінбудинку в АДРЕСА_1, що підтверджується копією
договору купівлі-продажу та технічного паспорту.

20 березня 2007 року позивач за цією ж
адресою придбав земельну ділянку, загальною площею 0,14 га, що підтверджується
рішенням восьмої сесії 5-го скликання Дунаєвецької міської ради за №43-8/2007р.
від 18.01.2007 року, копією договору купівлі-продажу,та державним актом на
право власності на земельну ділянку.

Придбану будівлю позивач перебудував на
швейну майстерню, що підтверджується копією технічного паспорту та випискою з
рішення Дунаєвецької міської ради від 22.02.2007 року, № 50.

Відповідно до ст.392
ЦК України власник майна  може
пред”явити позов про визнання його права власності.

Відповідно ст.328 ЦК України право власності набувається на
підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Правочин вчинений
Дунаєвецькою міською радою та позивачем є нічим іншим, як договором
купівлі-продажу і відповідає вимогам
ст.655 ЦК України, яка визнає, що за договором купівлі- продажу одна
сторона ( продавець) передає майно  (
товар) у власність другій стороні ( покупцеві), а покупець приймає майно і
сплачує за нього певну грошову суму, що відповідає обставинам справи.

Згідно ст.334 право власності у набувача майна за договором
виникає з моменту передання майна, і майно передано позивачу.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить
до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Тому,
вимоги є обгрунтовані.

Керуючись ст.ст.10,11, 60, 130,174, 209, ч.3,
213, 214, 215 ЦПК України, ст. ст.331, 328, 334, 392, 655 ЦК України, суд -

Вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право
власності на приміщення швейної майстерні, площею 969, 3 кв.метра, розташованої
в АДРЕСА_1 і знаходиться на земельній ділянці, площею 0,14 га та огорожу,
площею 356 кв.метра за цієюж адресою.

Рішення може  бути оскаржено протягом 20-ти днів в
Хмельницький апеляційний суд з дня подання заяви про апеляційне оскарження, яка
може бути подана протягом 10-ти днів з дня проголошення рішення.

Головуюча/підпис/

Вірно:

Суддя
Дунаєвецького райсуду
А.В.Кучерява