Справа
№2-438/2008
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2008 року Роздільнянський районний суд Одеської області у складі:

головуючого
судді - Бобровської І.В.,

при
секретарі - Яценюк О.А.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.Роздільна Одеської області цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Лиманської селищної
ради Роздільнянського району Одеської області про встановлення факту володіння
та визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулись в
суд з позовом до Лиманської селищної ради
про визнання за ними права власності по праву спадкування за
законом  по 1/2 частині на будинок з
господарчими  спорудами АДРЕСА_1, після
смерті їх батька ОСОБА_3.

Відповідач Лиманська селищна рала позов
визнала, суду надали письмову заяву про визнання позову, а також просили справу
слухати у відсутності їх представника.

ОСОБА_2 позов підтримала, про що надала
суду письмову заяву, в якій також просила слухати справу у її відсутність. В
позові просила встановити факт належності будинкуАДРЕСА_1 на праві
власності  її батькові ОСОБА_3, який при
житті не отримав на будинок правовстановлюючі документи та визнати за нею право
власності на 1/2 частину будинку АДРЕСА_1.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснила
суду, що її батьки в період спільного життя побудували будинок АДРЕСА_1. Мати
померла в 1989 році. Всі документи на будинок були оформлені на батька, але при
житті  він не отримав правовстановлюючі
документи на будинок.

Після смерті батька вона з сестрою, як
спадкоємиці першої черги, своєчасно в 6-ти місячний строк звернулися в
Роздільнянську нотаріальну контору для отримання спадщини, однак в зв”язку з
відсутністю правовстановлюючих документів на будинок їм було відмовлено в
видачі свідоцтва про право на спадщину.

Тому просила  суд визнати факт належності спірного будинку
їх  померлому батьку ОСОБА_3, а також
визнати за нею та сестрою по 1/2 частині будинку з господарчими спорудами
АДРЕСА_1.

Заслухавши в судовому засіданні
пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що
заявлений ОСОБА_1 та ОСОБА_2  позов
підлягає задоволенню з наступних підстав.

ОСОБА_3 таОСОБА_4 перебували в
зареєстрованому шлюбі .

Від шлюбу у них народилось дві
дочки,  яким після реєстрації шлюбів були
присвоєні прізвища чоловіків - ОСОБА_1, ОСОБА_2.

Дані обставини підтверджуються
свідоцтвами про народження позивачок НОМЕР_1, виданим Лиманською селищною радою
на підставі актового запису №44 від 05.05.1973 року та НОМЕР_2, виданим
Гюнівською сільською радою К.Дніпровського району Запоріжської області на
підставі актового запису №6 від 02.07.1970 року, свідоцтвами про укладення
шлюбів . (а.с.17-20)

В період
шлюбу ОСОБА_3 та ОСОБА_4 збудували будинок АДРЕСА_1.

Факт належності даного будинку
ОСОБА_3підтверджується:

-     рішенням  виконкому Лиманської селищної ради про
виділення земельної ділянки ОСОБА_3 під будівництво будинку:

-     документами
про реєстрацію даного будинку на праві власності за ОСОБА_3 в Роздільнянському
БТІ в 1985 році. (а.с.29-32).

Згідно технічного паспорту  будинок АДРЕСА_1 складається з двох житлових
кімнат площею по 14.80 кв.м., 12.кв.м., , кухні площею 7.90 кв.м., двох веранд
площею по 4.50 кв.м., 13.80 кв.м.,
коридору площею 4.90 кв.м. Крім будинку на земельній ділянці розташовані
господарчі споруди гараж, погріб, літня кухня , цистерна.

Однак, як вбачається із доданих
документів, надана земельна ділянка  під
будинком не була ОСОБА_3 при житті приватизована, не отримано свідоцтво про
право власності на спірний будинок.

На підставі вищевказаних письмових
доказів, суд вважає встановленим факт володіння померлим ОСОБА_3 на праві
власності будинком з господарчими спорудами АДРЕСА_1.

Також судом встановлено , що
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим
Лимарською селищною радою Роздільнянського району  Одеської області  на підставі актового запису №29 від
14.03.2007 року.

Після його смерті відкрилась спадщина на
належний йому будинок з господарчими спорудами АДРЕСА_1  .

При житті ОСОБА_3 не залишив
заповіт, тому має місце спадкування за законом.

Спадкоємцями  першої черги по закону після смерті ОСОБА_3 є
його рідні діти - ОСОБА_1 та ОСОБА_2

Відповідно до ст.1268 та 1269 ЦК України в
редакції 2003 року спадкоємець, який постійно не проживав з спадкодавцем, на
день його смерті, повинен подати в нотаріальну контору заву про прийняття
спадщини в 6-ти місячний строк, спадкоємець, який постійно проживав разом з
спадкодавцем на день відкриття спадщини, вважається таким , що прийняв
спадщину, якщо в на протязі строку встановлено ст.1270 ЦК України, він не
відмовився від неї.

Як вбачається з спадкової справи №394 , відкритої 24.05.2007 року , позивачі   в порядку ст.1269 ЦПК України  своєчасно в 6-ти місячний строк звернулися в
нотаріальну контору з заявами про прийняття спадщини, таким чином прийняли
спадщину у встановленому законом порядку.

В зв”язку з чим , суд вважає, що за
позивачами  належить визнати право
власності по праву спадкування за законом
по 1/2 частині  будинку з
господарчими спорудами АДРЕСА_1.

Судовий збір по справі складає 245,49 грн.
(1% від вартості будинку та 8,50 грн) , ІТЗ судового розгляду складає 30
грн,  які сплачено позивачами  при зверненні до суду.

Керуючись ст.ст. 10,11,209,212,214-215,218 ЦПК України, ст.ст.1261,
1267-1270 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом на Ѕ
частину житлового будинку АДРЕСА_1, загальною
площею 57,90 кв.м., житловою площею 26,80 кв.м, з господарськими спорудами: Б -
літня кухня, Г - погріб, Д - гараж, І - цистерна,  № 1-2 - огорожа, розташований на земельній
ділянці розміром 0.14га, після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3.

Визнати за ОСОБА_2 право власності в порядку спадкування за законом на Ѕ
частину житлового будинку АДРЕСА_1, загальною
площею 57,90 кв.м., житловою площею 26,80 кв.м, з господарськими спорудами: Б -
літня кухня, Г - погріб, Д - гараж, І - цистерна,  № 1-2 - огорожа, розташований на земельній
ділянці розміром 0.14га, після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої
інстанції, шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про
апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної
скарги або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Суддя: