і м е н е м    у к р а
Колегія суддів Судової палати у цивільних справах
Верховного Суду України в складі:
суддів:
Берднік І.С.,                                      Прокопчука
Ю.В. Лященко Н.П.,                                 Пшонки
в судовому засіданні справу за позовом
ОСОБА_1до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, за
касаційною скаргою ОСОБА_1на рішення апеляційного суду Полтавської області від
23 травня 2007 року,
в с т а н о в и л а:
У листопаді 2002 року ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до ОСОБА_2 про
відшкодування шкоди, посилаючись на те, що з вини відповідача 11 жовтня 2002
року була затоплена холодною водою належна йому на праві приватної власності
АДРЕСА_1 Унаслідок залиття у квартирі пошкоджена стеля, стіни, меблі та інше
У зв'язку з цим позивач просив стягнути з відповідача 18 090 грн. на
відшкодування матеріальної шкоди та 2 тис. грн. моральної шкоди.
Під час розгляду справи ОСОБА_1 уточнив свої позовні вимоги та просив
стягнути з ОСОБА_2 18 090 грн. на відшкодування матеріальної шкоди та 15 тис.
грн. моральної шкоди. Крім того, просив виселити відповідача з АДРЕСА_2 в м.
Полтаві або замість виселення провести обмін займаного ним приміщення на інше
Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 5
червня 2006 року позов задоволено частково. Стягнуто з відповідача на користь
позивача 14 749 грн. на відшкодування матеріальної шкоди, 2 тис. грн. моральної
шкоди та 600 грн. витрат на проведення експертизи. У задоволенні решти позовних
вимог відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Полтавської області від 23
травня 2007 року рішення районного суду змінено - зменшено розмір стягнення матеріальної
шкоди до 4 847 грн., моральної шкоди до 1 тис. грн.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати  рішення, ухвалене судом апеляційної
інстанції, і залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись
порушення апеляційним судом норм матеріального та процесуального права.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку про
порушення відповідачем правил облаштування системи  водопостачання та опалення, що призвело до
затоплення квартири ОСОБА_1 При визначенні розміру завданих позивачу збитків
суд прийняв до уваги висновок повторної судово-технічної експертизи № 24 від 18
квітня 2006 року.

Ухвалюючи рішення про зменшення розміру матеріальної шкоди, яка підлягає
стягненню з відповідача на користь позивача, апеляційний суд визнав
безпідставним посилання суду першої інстанції на висновок повторної
судово-технічної експертизи № 24 від 18 квітня 2006 року та вважав, що при
визначенні розміру збитків суд повинен був керуватися висновком судової
будівельно-технічної експертизи № 412 від 18 жовтня 2005 року, оскільки остання
була проведена кваліфікованими фахівцями й містила вичерпні відповіді на
поставлені судом питання. У частині стягнення моральної шкоди апеляційний суд
зменшив її розмір, посилаючись на те, що суд першої інстанції не в повному
обсязі врахував обставини справи, ступінь і тяжкість страждань позивача.

Однак з таким висновком апеляційного суду погодитися не можна.

Відповідно до ст. ст. 213, 214 ЦПК України рішення повинно бути законним і
обґрунтованим та стосуватися, зокрема, питань: чи мали місце обставини, якими
обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються;
які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова
норма підлягає застосуванню до цих правовідносин тощо.

У порушення ст. ст. 304, 316, 213-214 ЦПК України суд апеляційної інстанції
не вказав підстав та об'єктивних доказів, за яких висновок судово-технічної
експертизи № 24 від 18 квітня 2006 року необхідно вважати неналежним і чому при
обрахуванні збитків слід керуватися висновком судової будівельно-технічної
експертизи № 412 від 18 жовтня 2005 року, а не висновком судово-технічної
експертизи № 24 від 18 квітня 2006 року, яким було обраховано як вартість
ремонту квартири позивача, так і вартість пошкодженої меблевої стінки.

Апеляційний суд зменшив розмір відшкодування моральної шкоди, посилаючись
лише на те, що районний суд не в повному обсязі врахував обставини справи,
ступінь і тяжкість страждань позивача, при цьому суд не вказав конкретно, яких
саме обставин суд першої інстанції не врахував і які повинен був врахувати.

З урахуванням наведеного ухвалене судом апеляційної інстанції рішення не
можна визнати законним й обґрунтованим, тому воно як постановлене з порушенням
норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного
вирішення справи, відповідно до вимог п. 2 ст. 338 ЦПК України підлягає
скасуванню з передачею справи на новий апеляційний розгляд.

Керуючись ст. 338 ЦПК України, колегія суддів Судової
палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Полтавської області від 23
травня 2007 року скасувати, а справу передати на новий розгляд до суду
апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий

М.В. Патрюк

Судді:

І.С. Берднік

Н.П. Лященко

Ю.В. Прокопчук

М.П. Пшонка