Справа № 2 - 1064
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М     У К Р А Ї Н И

Каховського міськрайонного суду Херсонської області

02 квітня 2008
року
місто Каховка

Суд            в складі:    судді                             Подіновської Г.В.

при секретарі              Прядка
А.О.

розглянувши у відкритому попередньому
судовому засіданні, в приміщенні суду, в місті Каховка, Херсонської області
цивільну справу за позовом:

ОСОБА_1

до      ОСОБА_2

про      стягнення аліментів,

встановив:

ОСОБА_1
звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути аліменти  з ОСОБА_2 на утримання неповнолітніх дітей.

Позов мотивовано тим, що 07 серпня 1999 року з
відповідачем зареєстрований шлюб. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей - доньку
ОСОБА_3, 1999 року народження та сина ОСОБА_4, 2000 року народження. Відповідач
проживає окремо, добровільно матеріальної допомоги не надає.  У зв'язку з тим, що домовленості щодо
утримання дітей не досягнуто, позивачка вимушена звернутися в суд з даною
позовною заявою.

У  судове засідання
сторони надали заяви з проханням слухати справу у їх відсутності..

Позивач на позові наполягає, відповідач проти позовних
вимог позивача не заперечує.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі
можливо  постановити при проведенні
попереднього судового засідання.

Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні
позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.. 174 ЦПК
України.

Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання
відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення
про задоволення позову.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм
правовідносини.

Матеріалами справи
встановлено, що позивачка від шлюбу з відповідачем дійсно має неповнолітніх
дітей - доньку ОСОБА_3, 1999 року народження та сина ОСОБА_4, 2000 року
народження, в свідоцтві про народження яких відповідач вказаний батьком (а.с. 7
).  Діти
проживають разом з позивачкою (а.с. 4-5 ).

Відповідно
до вимог ст.. 51 Конституції України та ст.180 Сімейного кодексу України батьки
зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ст.191 СК України
аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від  дня пред'явлення позову.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позов є належним до задоволення на
підставі ст. ст.  180, 181, 182,  183,
191 Сімейного кодексу України.

Керуючись ст. 51 Конституції України, ст. ст. 180, 181,
182,  183, 191 Сімейного кодексу України,
ст. ст. 10, 11, 60, 130,  209, 212,  367
ЦПК України суд,

вирішив:

Позов ОСОБА_1

до      ОСОБА_2

про      стягнення аліментів

- задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця  с. Дудчино Каховського району
Херсонської області на користь ОСОБА_1  аліменти на утримання неповнолітніх
дітей: доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 та сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 1/3
частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового
мінімуму для кожної дитини відповідного віку, починаючи з  13.03.2008
року і до  досягнення  найстаршою
дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 51
грн. та витрати з інформаційно - технічного забезпечення розгляду справи в сумі
30 грн.

Рішення суду у справі
про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити негайному
виконанню.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення  строку
подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне
оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження,
але апеляційна скарга не була подана протягом двадцяти днів після подання заяви
про апеляційне оскарження, рішення суду набирає законної сили після закінчення
цього строку.

Заява про апеляційне оскарження рішення суду може бути
подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на
рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження.

Заява
про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються апеляційному суду
через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя
:                                                                                                    Г.В.
Подіновська