Справа
№2о-108/2008 р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

13.06.2008
року              Кіровоградський
районний суд Кіровоградської області

в складі
головуючого- судді ТерещенкоД.В.,

при
секретарі-Банніковій І.В.,

розглянувши при попередньому
судовому засіданні в місті Кіровограді заяву ОСОБА_1, заінтересована
особа Друга кіровоградська державна нотаріальна контора, про встановлення   юридичного факту

ВСТАНОВИВ :

Заявник  звернувся
до  суду з заявою про встановлення
юридичного факту .

Представник заявникаОСОБА_2.
в судовому засіданні заяву підтримав.

Представник
заінтересованої особи  в судове засідання
не з”явився.

Судом встановлено,що батькам заявника-ОСОБА_3 та ОСОБА_4
на підставі свідоцтва про право власності на житло за НОМЕР_1, виданого 20
грудня 1999 року Кіровоградською міською
радою належала квартира під АДРЕСА_1. Вказана квартира  належала їм на праві приватної спільної
сумісної власності і була набута ними в результаті реалізації права на
приватизацію.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 Після її смерті спадщину, як спадкоємець
першої черги за законом, що проживав разом зі спадкодавцем на час його смерті,
прийняв її чоловік  ОСОБА_3. Свідоцтво
про право на спадщину він не отримував.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер  ОСОБА_3. Після нього спадщину прийняв
заявник, шляхом подачі відповідної заяви до нотаріальної контори.

В травні 2008 року заявник
звернувся до нотаріуса з метою оформлення спадщини. Після вивчення документів
нотаріус пояснила, що свідоцтво про право на спадщину не зможе видати через об'єктивні
причини,т.я. квартира знаходилася в спільній
сумісній власності батьків, тобто частки кожного з власників не виділені, а для
нотаріуса ця обставина є перепоною в видачі свідоцтва про право на спадщину, бо
він не може конкретизувати на яке майно відкривалася спадщина після кожного із
спадкоємців.

Відповідно до п. 224
Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України,
затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 20/5 від 03 березня 2004
року встановлено, що нотаріус може видати свідоцтво про право на спадщину за
законом чи за заповітом після смерті одного з учасників спільної сумісної
власності лише після виділення (визначення) частки померлого у спільному майні.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦК
України встановлено, що  у разі поділу
майна, яке знаходиться у спільній сумісній власності, вважається, що частки
співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не
встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Ніяких домовленостей, договорів
чи судових рішень з цього приводу не було, тобто обидва власники фактично були
співвласниками квартири в рівних частках, але в свідоцтві про право власності
саме ця обставина не зазначена.

Таким чином,заява підлягає
задоволенню.

На підставі ст. 372 ЦК
України,  та керуючись ст.ст. 130,256-259
ЦПК України, суд-

ВИРІШИВ:

Встановити факт, що ОСОБА_4,
яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 таОСОБА_3 який померІНФОРМАЦІЯ_2 на підставі свідоцтва
про право власності на житло НОМЕР_1, виданого 20 грудня 1999 року
Кіровоградською міською радою належала
квартира під АДРЕСА_1в рівних частках, тобто по 1/2 частині кожному.

Рішення може бути оскаржене
до апеляційного суду протягом 10 днів з наступного дня після його проголошення
шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути
подана протягом 20 днів з  дня подачі  заяви про апеляційне оскарження.

Суддя:”підпис”

Згідно з оригіналом

Суддя Кіровоградського райсуду                                    Терещенко
Д.В.