Справа №  22ц - 668/08                                                                    Головуючий
у 1 інстанції -   Івасюта Л.В.
Категорія - 30                                                                                   Доповідач
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ВОЛИНСЬКОЇ   ОБЛАСТІ_____________
У Х В А Л А

І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

6 серпня 2008 року
м.Луцьк

Колегія суддів судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Волинської області  в
складі:

головуючого - судді Завидовської-Марчук О.Г.

суддів :                        Данилюк В.А., Веремчук
Л.М.

при секретарі -
Губарик К.А.

з участю
позивача  ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті  Луцьку цивільну справу
за позовом  ОСОБА_1  до ОСОБА_2 про захист честі, гідності, ділової
репутації та стягнення моральної шкоди за апеляційною скаргою позивача  на рішення Луцького міськрайонного  суду Волинської області   від 28 травня  2008 року ,

ВСТАНОВИЛА:

Заочним
рішенням Луцького міськрайонного суду від 28.05.2008 року в позові ОСОБА_1
відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду позивач оскаржив
його в апеляційному порядку, покликаючись на невідповідність висновків суду
встановленим обставинам справи.

Апеляційна
скарга не підлягає до задоволення.

Відмовляючи
позивачеві в позові суд виходив з того, що аналізуючи статтю в газеті “2000”
відповідач дає критичну оцінку діям посадових осіб Волинської
облдержадміністрації, в тому числі і позивача ОСОБА_1

До
відомостей, що ганьблять особу, слід відносити ті з них, які принижують честь,
гідність і ділову репутацію громадянина в громадській думці чи думці окремих
громадян з точки зору додержання законів, загальновизнаних правил співжиття та
принципів людської моралі.

Місцевим судом встановлено, що в газеті
“Вільна думка” за № 8/99 від 24 лютого
2004 року за підписом ОСОБА_3 була опублікована стаття в формі інтерв”ю
із народним депутатом України під
заголовком” ОСОБА_2 ”Дії ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_1, ОСОБА_6, ОСОБА_7 -
це корупційні дії”.

Судом
встановлено, що вищевказана публікація є обговоренням статті, опублікованої в
газеті “2000” під заголовком “Три конверти у спадок” в якій висвітлювались спад
темпів економічного розвитку  області з
часу керування нею ОСОБА_4 та його оточення, до складу якого входив позивач,
зловживання посадових осіб Волинської облдержадміністрації, в тому числі йшлося
про факти отримання житла. Зокрема в статті зазначалося:” Не залишився
обділеним ще один заступник губернатора ОСОБА_1 - йому придбали невеликий
будинок за ті же гроші ” та констатується наступне ”Незрозуміла позиція
Луцького виконкому і міського голови Антона Кривицького,  що допускає прямі порушення при наданні
квартир ”.

Суд
прийшов до правильного висновку, що ОСОБА_2 , аналізуючи статтю в газеті “2000”
, дає критичну оцінку діям посадових осіб Волинської облдержадміністрації, в
тому числі і ОСОБА_1

Із
змісту ч.2 ст.47-1 Закону України “Про інформацію” слідує, що висловлювання,
які не містять фактичних даних, зокрема критична оцінка дій, а також
висловлювання, що не можуть бути витлумачені, як такі, що містять фактичні
дані, з огляду на характер використання мовних засобів, зокрема вживання
гіпербол, алегорій, сатири є оціночними судженнями. Оціночні судження не
підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

Згідно
ч.1 ст.10 Європейської Конвенції з прав людини та основних свобод кожен має
право на свободу вираження поглядів. Це право включає свободу дотримуватися
своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання
органів державної влади і не залежно від кордонів.

В
постанові Пленуму Верховного Суду України від 25.05.2001  року “Про внесення змін та доповнень до
Постанови Пленуму Верховного суду України від 31.05.1995 року “Про судову
практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди зазначено, що
критична оцінка певних фактів і недоліків, думки та судження, критичні рецензії
творів не можуть бути підставою для задоволення вимог про відшкодування
моральної шкоди. Однак, якщо при цьому допускаються образа чи порушення інших
захищених законом прав особи ( розголошення без її згоди конфіденційної
інформації , втручання в приватне життя тощо) , то це може тягти за собою
відшкодування моральної шкоди.

З
огляду на наведене, ухвалене в справі судове рішення слід визнати законним й
обґрунтованим, оскільки висловлювання відповідача ОСОБА_2 у інтерв”ю газеті
“Вільна думка” від 27.02.2004 року ґрунтувалося на основі інформації,
викладеної в публікації в газеті “2000” від 20.02.2004 року, є оціночними
судженнями, які не підлягають доведенню, висловлені без образи на адресу
позивача.

Оскаржуване
рішення суду постановлене з додержанням вимог матеріального і процесуального
права, підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись
ст.ст.307,308, 313-315,317,319 ЦПК України, колегія суддів -

у х в а л и л а :

Апеляційну
скаргу позивача ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
Луцького міськрайонного суду від 28 травня
2008 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в
апеляційному порядку безпосередньо  до
Верховного суду України протягом двох місяців з дня набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді