У х в а л а

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

21 травня 2008 року
м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

головуючого
Гуменюка В.І.,  суддів:
Балюка М.І.,
Данчука В.Г.,-

розглянувши
справу за позовом ОСОБА_1 до відкритого акціонерного товариства (далі-ВАТ)
“Полтавафарфор” про поновлення на роботі, стягнення заборгованості по
заробітній платі, середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2002 року ОСОБА_1 звернулася із зазначеним
позовом посилаючись на те, що вона з 8 жовтня 1975 року по 4 листопада 2002
року працювала у відповідача на різних посадах, а починаючи з 4 лютого 1988
року на посаді живописця. 4 листопада 2002 року позивачка була звільнення за
пунктом 1 статті 40 КЗпП України у зв'язку із скороченням штату. ОСОБА_1 вважає,
що її безпідставно звільнили з роботи, а також не нарахували заробітну плату з
червня 2002 року по день звільнення. Враховуючи викладене, ОСОБА_1 просила
задовольнити її позовні вимоги та поновити на роботі, стягнути невиплачену
заробітну плату у розмірі 669 грн., середній заробіток за час вимушеного
прогулу у розмірі 1 209 грн., вихідну допомогу у розмірі 279 грн. та моральну
шкоду у розмірі 5 тис. грн.

Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 17
вересня 2004 року позов задоволено частково. ОСОБА_1 поновлено на роботі з 4
листопада 2002 року. Стягнуто з ВАТ “Полтавафарфор” заробіток у розмірі 10 957
грн. 80 коп.

Додатковим рішенням Київського районного суду м. Полтави
від 26 січня 2005 року стягнуто з ВАТ “Полтавафарфор” на користь ОСОБА_1
середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 1 липня 2002 року по 4
листопада 2002 року у розмірі 1 304 грн. 03 коп., середній заробіток за час
вимушеного прогулу у зв'язку із звільненням у розмірі 8 153 грн. 77 коп. та
моральну шкоду у розмірі 1 500 грн., а всього - 10 957 грн.

Рішенням апеляційного суду Полтавської області від 20
вересня 2007 року рішення Київського районного суду м. Полтави від 17 вересня
2004 року скасовано в частині про поновлення на роботі, стягнення середнього
заробітку за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди. У задоволенні
позову ОСОБА_1 про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час
вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди відмовлено. В решті рішення
суду залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення
суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції,
посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та
порушення судом норм процесуального права.

Касаційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Згідно вимог частини 2 статті 324 ЦПК України підставами касаційного
оскарження судового рішення є неправильне застосування судом норм матеріального
чи порушення норм процесуального права.

За правилами статті 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може
встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в
рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність того чи
іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Рішення апеляційного суду ухвалено з додержанням норм матеріального та
процесуального права. Доводи скарги висновків суду не спростовують. Підстав для
його скасування не встановлено.

Керуючись статтями 332, 345 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у
цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення апеляційного суду Полтавської області від 20
вересня 2007 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                            В.І. Гуменюк

Судді:
М.І. Балюк

В.Г. Данчук