Справа №2-2358/08/04
РІШЕННЯ

Іменем     України

11 квітня
2008 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого
- судді                              Донець
О.В.

при
секретарі                                        Муленко
К.І.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1
до ОСОБА_2 про стягнення суми позики,

ВСТАНОВИВ:

Позивач
звернувся з позовними вимогами про стягнення з відповідача 30 000 грн. за
договором позики. При цьому посилається на те, що 1 вересня 1999 року між ним
та відповідачем ОСОБА_2 був укладений договір позики, відповідно до якого він
позичив ОСОБА_2 30 000 грн. для покупки та будівництва нежитлового приміщення з
млиновим комплексом. Повернути суму позики відповідач зобов'язався протягом
року, тобто до 1 вересня 2006 р. Однак, у встановлений договором строк
відповідач гроші не повернув. Він неодноразово звертався до відповідача
стосовно повернення грошових коштів, позичених ним відповідно до грошової
розписки, однак останній відмовляється зробити це, посилаючись на відсутність
грошей. Відповідач не виконує свої зобов'язання за договором, в зв'язку з чим
він вимушений звертатися до суду.

В
судовому засіданні позивач пояснив, що між ним та відповідачем укладена угода,
відповідно до якої відповідач в якості розрахунку за договором позики не
заперечує проти визнання за ним права власності на нежитлове приміщення ангару
літ. «А-1» з прибудовою літ. «А'-1» (приміщення №№1-8) загальною площею 494,0
кв.м., розташоване поАДРЕСА_1

Представник
відповідача позовні вимоги визнав і пояснив, що ОСОБА_2 дійсно позичив у
ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 30 000 грн., на які придбав нежитлове
приміщення з млиновим комплексом, на території якого розташований ангар
загальною площею 495,9 кв.м., розташоване поАДРЕСА_1 Однак повернути позику у встановлений
договором термін відповідач не має можливості в зв'язку з відсутністю грошей. В
якості погашення боргу просить визнати за позивачем права власності на
зазначені нежитлові приміщення.

Суд,
вислухавши позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи,
задовольняє позовні вимоги, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.ст. 1046,1047 ЦК України за
договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні
(позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових коштів.
Договір позики на суму, що не менш як у десять разів перевищує
встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян,
укладається в письмовій формі.

В
судовому засіданні встановлено, що 1 вересня 1999 року між позивачем по справі
ОСОБА_1та відповідачем ОСОБА_2 укладений договір позики. Відповідно до
зазначеного договору ОСОБА_1позичив ОСОБА_2 30 000 грн. для покупки та
будівництва нежитлового приміщення з млиновим комплексом. Викладене
підтверджується власноручно написаною відповідачем розпискою, відповідно до
якої повернути суму позики відповідач зобов'язався протягом року, тобто до 1
вересня 2006 р.

Відповідно
до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику
- грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем у строк
та в порядку, що встановлені договором.

У
встановлений договором строк відповідач гроші не повернув, таким чином не
виконавши свої зобов'язання за договором позики.

Відповідно до ст. 509 ЦК України
зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана
вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від
певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Судом
встановлено, що відповідачу ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу від
29.10.1999 р. належить нежитлове приміщення ангару літ. «А-1» з прибудовою літ.
«А'-1» (приміщення №№1-8) загальною площею 494,0 кв.м., розташоване поАДРЕСА_1

Зазначене
майно придбане відповідачем в період шлюбу з ОСОБА_3 що підтверджується наданою
суду копією свідоцтва про укладення шлюбу.

Згідно з
нотаріально засвідченою заявою ОСОБА_3 остання не заперечує проти визнання за
ОСОБА_1права власності на нежитлове приміщення ангару літ. «А-1» з прибудовою
літ. «А'-1» (приміщення №№1-8) загальною площею 494,0 кв.м., розташоване по
АДРЕСА_1, в тому числі і на її &frac12; частину
зазначеного приміщення.

Сторони
дійшли згоди про визнання за позивачем права власності на нежитлове приміщення
ангару літ. «А-1» з прибудовою літ. «А'-1» (приміщення №№1-8) загальною площею
494,0 кв.м., розташоване по АДРЕСА_1 в порядку розрахунку за договором позики,
укладеним ними 1.09.1999 р.

Таким
чином, доводи позивача знайшли своє повне підтвердження, в зв'язку з чим суд задовольняє
позовні вимоги.

На
підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10,11,60,212-215 ЦПК України, ст.ст.
328,509,1046 ЦК України,  суд -

ВИРІШИВ:

Позовні
вимоги ОСОБА_1задовольнити.

Визнати
за ОСОБА_1 право власності на нежитлове приміщення ангару літ. «А-1» з
прибудовою літ. «А'-1» (приміщення №№1-8) загальною площею 494,0 кв.м.,
розташоване поАДРЕСА_1

Рішення
може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської
області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня
проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 20 днів апеляційної скарги, або в порядку ч.4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя