Апеляційний суд  Кіровоградської  області
Справа № 22-1002   2008 р.                                                                      Головуючий у 1-й інстанції -
Категорія -52                                                                                          Доповідач
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

28
травня 2008 року
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду
Кіровоградської області в складі :

Головуючого-судді -  Потапенка В.І.

Суддів - Спірідонової Л.С., Кодрула М.А.

при секретарі - Донець А.Ю.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Кіровограді цивільну справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1на рішення Олександрійського  міськрайонного суду   Кіровоградської області   від 19 березня   2008 року у справі за позовом ОСОБА_1до
Державного підприємства по видобутку бурого вугілля "Бурвугілля" про
поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та
моральної шкоди , -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1подав апеляційну скаргу на
рішення Олександрійського  міськрайонного
суду   Кіровоградської області   від 19 березня   2008 року , у якій просить його скасувати та
ухвалити нове рішення  по суті позовних
вимог, посилаючись на те, що воно винесене всупереч дослідженим в суді доказам.
.                                                  Оскаржуваним
рішенням суду у задоволенні позову - відмовлено.
У апеляційній скарзі ОСОБА_1  зазначив ,
що  судом першої інстанції зроблено
невірний висновок, що ним не надано доказів того, що ДП «Бурвугілля» є
правонаступником  Олександрійської філії
розрізу «Морозівський»  ТОВ ІВОК
«Експлерент» , його прав  і обов'язків, і
що до ДП «Бурвугілля» перейшли соціально-правові гарантії розрізу
«Морозівський» , що ним не надано доказів звільнення з ОФ розрізу
«Морозівський» ТОВ ІВОК «Експлерент»,  а
тому до цього часу він вважається працюючим в ТОВ ІВОК «Експлерент» , оскільки
він був туди допущений та виконував свої трудові обов'язки, отримував заробітну
плату, що свідчить про укладення безстрокового трудового договору.                                                           Також
у скарзі апелянт посилається на те, що згідно п.8 наказу  Мінвуглепрому України № 71 від 15.03.07 р.
встановлено, що новостворене ДП «Бурвугілля»
є правонаступником ВО «Бурвуглекомплекс» згідно з розподільчим балансом,
а таким чином і правонаступником розрізу «Морозівський» , раніше прийнятого на
баланс ВО «Бурвуглекомплекс» на підставі наказів № 15 від 27.01.07 р. № 71
від  15.03.07р. і акту прийому-передачі
від 28.03.07р.                                 Виходячи
з наведеного  він вважає себе працівником
ДП «Бурвугілля» , якому на баланс був переданий розріз «Морозівський», де він
працював на посаді електрослюсаря. Заяви про звільнення при зміні
підпорядкованості підприємств він не писав, а тому недопущення його до роботи
11 жовтня 2007 року є незаконним. Скорочення чисельності або штату працівників
на ДП «Бурвугілля» станом на 11 жовтня 2007 року не було. Працюючи в ДП
«Бурвугілля» він був підпорядкований Правилам внутрішнього трудового розпорядку
, виконував обов'язки електрослюсаря, займався демонтажем обладнання, розшивкою
залізничної колії.                                            Посилання
на те, що йому виплачена заробітна плата за роботу в ТОВ ІВОК «Експлерент» по
липень 2007 року, а тому він вважається перебуваючим з ним у трудових
відносинах є надуманим. Ним була отримана не заробітна плата , а заборгованість
по заробітній

2

платі, і хто і яким чином
встановлював строки стягнення цієї заборгованості йому невідомо.

Судом
першої інстанції встановлено , що у трудовій книжці позивача , в графі
відомості про роботу за № 15 зроблено запис «розріз «Морозівський» приєднаний
до ТОВ ІВОК «Експлерент» та включено до складу Олександрійської філії  ТОВ ІВОК «Експлерент» , наказ ТОВ ІВОК
«Експлерент» № 275 від 06.10.2004 року.                                                                                               За
№ 16 зроблено запис «Розріз «Морозівський» Олександрійської філії ТОВ ІВОК
«Експлерент» реорганізований та включений в склад Олександрійської філії розріз
«Морозівський» ТОВ ІВОК «Експлерент» , наказ № 1 від 01.04.2005 р.                                               У
судовому засіданні позивач пояснив, що після того, як підприємство було здано у
оренду , він продовжував виконувати обов'язки електрослюсаря.                                                    На
підставі рішень Господарського суду Дніпропетровської області від 05.05.2006
року та Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 19.10.2006 року
, договір оренди цілісного майнового комплексу структурних підрозділів , куди
входить і розріз «Морозівський» розірвано.                                                                                                                                                Згідно п.1 наказу № 71
від 15.03.2007 року Мінвуглепрому України Державне підприємство по видобутку
бурого вугілля (Бурвугілля) (ДП «Бурвугілля) створене шляхом виділення зі
складу виробничого об'єднання по видобутку бурого вугілля і його переробці
«Бурвуглекомплекс» невідокремленого структурного підрозділу «Управління з
рекультивації земель» .                                                                                                                                              Позивач
не подавав заяви про прийняття його на роботу до відповідача,  на підприємстві відповідача не видавалось
наказу про прийом на його роботу ,  а між
сторонами укладалися трудові угоди цивільно-правового характеру , де сторонами
зазначено «замовник «ДП «Бурвугілля» і «виконавець» ОСОБА_1, які неодноразово
продовжувалися шляхом укладення додаткових угод , а тому про строк дії такої
угоди позивачу було відомо під час її укладення ; предметом договору
цивільно-правового характеру були ремонтно-відновлювальні роботи, за що в
договорі визначалась оплата у певній грошовій сумі.                                                               Також
позивач не надав доказів про те, що він звільнився  з ОФ розріз «Морозівський» ТОВ ІВОК
«Експлерент» , трудова книжка звідти йому не видана, заробітна плата за роботу
у філії виплачена по липень 2007 року, філія не виключена з Єдиного державного
реєстру юридичних та фізичних осіб-підприємців.                                                                                                       Виходячи
з встановлених обставин справи, суд першої інстанції дійшов висновку, що
позивач перебуває у трудових відносинах з підприємством , яке зазначено у його
трудовій книжці ,  а саме з
Олександрійською філією розрізу «Морозівський» ТОВ ІВОК «Експлерент» , де він
був безпосередньо допущеним та виконував свої трудові обов'язки, йому нараховувалася
заробітна плата, тобто з ним укладено безстроковий трудовий договір, а в ДП
«Бурвугілля» він виконував роботу як «виконавець» , відповідно до трудової
угоди цивільно-правового характеру.                                                                                                                                                         Вислухавши пояснення сторін, їх
представників , обговоривши доводи апеляційної скарги   та дослідивши матеріали справи , колегія
суддів дійшла висновку , що   апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.                                                                                            Згідно
п.1 ч.1 ст.307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення

суду першої інстанції апеляційний
суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення
рішення без змін.                                                                      Відповідно
до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає
рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і процесуального права.                                                                                             Відмовляючи у
задоволенні  позову , суд першої
інстанції правильно виходив з того , що між позивачем та відповідачем  не виникло трудових відносин відповідно до
положень КЗпП України.                                                                                                                                                      Такий
висновок суду першої інстанції підтверджується дослідженими у судовому
засіданні доказами , яким суд дав належну оцінку,  а саме : позивач заяви про звільнення з
попереднього місця роботи ОФ розріз «Морозівський» ТОВ ІВОК «Експлерент» не
подавав,

3

наказ про його звільнення з цього
підприємства не видавався, заяви про прийняття на роботу до ДП «Бурвугілля» не
подавав, наказ чи розпорядження по ДП «Бурвугілля» про його прийом на роботу не
видавався.                                                                                                                                       Відповідно
до судового наказу, виданого Олександрійським міськрайонним судом
Кіровоградської області від 31 серпня 2007 року з товариства з обмеженою
відповідальністю індустріально-виробничої об'єднаної компанії «Експлерент» на
користь ОСОБА_1стягнуто заборгованість по заробітній платі у сумі 13490.75 грн.
( ас.97) , що також підтверджує факт перебування позивача саме з цим
підприємством у трудових відносинах.                 З матеріалів справи ( ас.7)
вбачається , що з позивачем  була
укладена трудова угода , згідно  якої
«Замовник» ДП «Бурвугілля» доручив , а «Виконавець» ОСОБА_1  прийняв на себе зобов'язання по здійсненню
заходів з ремонтно-відновлювальних робіт для роботи підприємства по видобутку
бурого вугілля . З аналізу змісту даної угоди вбачається , що вона містить
елементи як трудової угоди , так і угоди цивільного характеру, тобто є
змішаною. У подальшому ця угода продовжувалася неодноразово і кінцевий термін
угоди визначено 10 жовтня 2007 року ( ас. 11).  За
наслідками виконання обумовлених в угоді та додаткових угодах робіт ,
складалися акти приймання виконаних робіт ( ас. 64-71) , які були підставою для
виплати позивачеві обумовленої суми грошових коштів.                                                                                            З
копій книги нарядів на виконання робіт , вбачається , що позивач протягом дії
трудових угод виконував роботи по демонтажу ВСП та розшивку колії, а не
виконував трудові обов'язки електрослюсаря, про що зазначено у його трудовій
книжці ( ас.6)                                            Відповідно
до ст.15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи
про захист порушених , невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що
виникають з цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а
також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ
проводиться за правилами іншого судочинства.                                                                                                                                              Оскільки
позивач не надав суду доказів про його звільнення з ДП «Бурвугілля», і як
пояснив у судовому засіданні такого наказу не існує взагалі , то його трудові
права не є порушеними , а тому не підлягають захисту.                                                                                         Доводи , викладені у
апеляційній скарзі стосовно правонаступництва ДП «Бурвугілля» ,  обов'язку прийняття на роботу позивача,
недопущення його до роботи  не є
предметом позовних вимог , оскільки  не
заявлялися у суді першої інстанції , а тому не можуть бути предметом
апеляційного розгляду.                                                                                                                                          Колегія суддів дійшла висновку , що
суд першої інстанції повно встановив обставини , що мають значення для
справи  , характер спірних правовідносин
та норми права, що їх регулюють, об`єктивно дослідив надані сторонами докази.            Інші доводи апеляційної скарги також
не  спростовують висновків суду першої
інстанції .                                                                                 На
підставі вищезазначеного , колегія суддів дійшла до переконання , що судом
першої інстанції ухвалене законне і обґрунтоване рішення з дотриманням норм
матеріального і процесуального права , і підстави для його скасування у межах
доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції відсутні.
Керуючись   ст..303, п.1 ч.1 ст.307, ст..ст.308, 313-315
, 319 ЦПК України , колегія суддів , -                                                         У Х В А Л И Л А :

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1   - відхилити.                                  Рішення
Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 19
березня  2008 року - залишити без змін.                                                                                                                    Ухвала  набирає законної сили з моменту її  проголошення і  може бути оскаржена у касаційному порядку
безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців.

Головуючий - суддя

Судді :