Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2008 року

м. Київ

Колегія суддів Судової палати у
цивільних справах

Верховного
Суду України в складі:

головуючого Патрюка М.В.,

суддів:            Бердник І.С.,                                   Лященко Н.П.,

Костенка А.В.,                                     Пшонки
М.П., -

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до відокремленого підрозділу “  ім. О.О. Скочинського” державного підприємства
“Донецька вугільна енергетична компанія”, відділення виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України
в Кіровському районі м. Донецька, Кіровської районної санітарно-епідеміологічної
станції м. Донецька про скасування акта, внесення змін до постанови про призначення
страхових виплат потерпілому на виробництві та відшкодування моральної шкоди, за
касаційною скаргою відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування
від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Кіровському
районі  м. Донецька на рішення апеляційного
суду Донецької області від 12 червня 2007 року

в с т а н о в и л а:

У серпні 2006 року ОСОБА_1 звернувся в суд із вищевказаним позовом, посилаючись на те,
що з 1976 року він працював на підприємстві відповідача у шкідливих умовах праці
з високою запиленістю. З 1983 року він звертався за медичною допомогою і йому було
встановлено діагноз - трахеобронхіт. Потім він неодноразово звертався до лікувальних
закладів, відповідно до висновку ОКЛПЗ м. Донецька встановлене в нього захворювання
віднесено до загальних і не є професійним. Згідно з висновком і повідомленням про
професійне захворювання № 163 від 20 лютого 2006 року фахівці інституту медицини
праці АМН України встановили йому діагноз: хронічне обструктивне захворювання легенів,
П фаза тривалого загострення, прикореневий пневмослероз, ЛН ІІІ ст. - захворювання
професійне.

Після встановлення вказаного діагнозу на
шахті було проведено розслідування професійного захворювання та складено акт №
5 від                       27 березня
2006 року з особливою думкою завідуючого сектором страхових експертів відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві
та професійних захворювань України в Кіровському районі м. Донецька (далі - відділення
Фонду). В акті комісія дійшла висновку про його часткову вину у зв'язку з тим, що
він не користувався протипиловим респіратором з 11 жовтня 1977 року до                17 травня 2002 року. Висновком МСЕК
від 19 квітня 2006 року йому встановлено втрату 80% професійної працездатності та
ІІ групу інвалідності безстроково. Постановою відділення Фонду від 9 червня
2006 року № 106 про призначення страхової виплати потерпілому на виробництві при
середньому заробітку 743 грн. 71 коп. йому було призначено щомісячну страхову виплату
в розмірі 446 грн. 23 коп., а також одноразову допомогу - 11 904 грн., з розміром
якої він не згоден. У зв'язку з цим ОСОБА_1 просив скасувати акт № 5 від 27 березня
2006 року про розслідування професійного захворювання в частині причин профзахворювання
- пп. 16, 19, виключивши посилання на його вину в причинах профзахворювання; змінити
постанову від 9 червня 2006 року № 106 про призначення одноразової допомоги у випадку
стійкої втрати професійної працездатності, призначивши допомогу в розмірі 44
622 грн. 60 коп., та стягнути з відповідача 10 тис. грн. на відшкодування моральної
шкоди.

Рішенням
Кіровського районного суду м. Донецька від 1 березня 2007 року в задоволенні позову
ОСОБА_1 відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Донецької області
від 12 червня 2007 року зазначене рішення суду в частині відмови ОСОБА_1 у задоволенні вимог про скасування акта та внесення змін
до постанови про призначення страхових виплат потерпілому на виробництві скасовано
й ухвалено в цій частині нове рішення, яким позов ОСОБА_1 задоволено частково.
Виключено з акта розслідування професійного захворювання № 5 від                      27 березня 2006 року, затвердженого
28 березня 2006 року Головним державним санітарним лікарем Кіровського району м.
Донецька, п.п. 16, 19 посилання на вину ОСОБА_1 у професійному захворюванні. Змінено постанову
відділення Фонду  від 9 червня 2006 року №
106 про призначення страхової виплати потерпілому на виробництві, зазначивши суму
одноразової допомоги, яка призначена ОСОБА_1 - 19 840 грн. Стягнуто з відділення Фонду
на користь ОСОБА_1 невиплачену одноразову допомогу в розмірі
7 936 грн. У решті - рішення районного суду залишено без змін.

У обґрунтування касаційної скарги відділення Фонду посилається
на невідповідність висновків апеляційного суду обставинам справи, неправильне застосування
судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права та ставить питання
про скасування рішення апеляційного суду й ухвалення нового рішення.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню
з таких підстав

Скасовуючи частково рішення районного суду та задовольняючи частково
позовні вимоги ОСОБА_1, апеляційний суд виходив із того, що діючим на час
розслідування професійного захворювання позивача та призначення йому страхових
виплат законодавством не передбачено встановлення ступеня вини робітника в
професійному захворюванні, а тому вимоги про скасування акта й внесення змін до
постанови обґрунтовані, з відділення Фонду на користь позивача підлягає
стягненню невиплачена одноразова допомога
в розмірі 7 936 грн.

Проте з такими висновками апеляційного суду погодитися не можна.

Відповідно до ч. 2 ст. 34 Закону України “Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату
працездатності” у разі стійкої втрати професійної працездатності, встановленої МСЕК,
Фонд  соціального страхування від нещасних
випадків  проводить  одноразову страхову виплату потерпілому, сума
якої визначається із розрахунку середньомісячного заробітку потерпілого за кожний
відсоток втрати потерпілим професійної працездатності, але не вище чотирикратного
розміру граничної суми заробітної плати (доходу), з якої справляються внески до
Фонду.

Пунктом
1 постанови Кабінету Міністрів України від 7 березня 2001 року № 225 “Про
максимальну величину фактичних витрат на оплату праці найманих працівників,
оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничну
суму заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески до
соціальних фондів” установлено максимальну величину фактичних витрат на оплату
праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного
оподатковуваного доходу (граничну суму заробітної плати (доходу), з яких
відповідно до законів України справляються страхові внески до Фонду
загальнообов'язкового державного соціального страхування на випадок безробіття,
Фонду соціального страхування  з  тимчасової втрати працездатності, Фонду
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних
захворювань, у розмірі 2 660 гривень на місяць у розрахунку на кожну фізичну
особу - платника внесків.

З
урахуванням наведених вимог закону позивач має право на отримання одноразової
страхової виплати в розмірі 10 640 грн. (2660 грн. х 4 =10640 грн.).

Як
убачається з постанови відділення Фонду від 9 червня 2006 року № 106 про
призначення страхової виплати потерпілому на виробництві, ОСОБА_1 призначено
одноразову допомогу в розмірі 11 904 грн.

За таких обставин у апеляційного суду не було
передбачених законом підстав для часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_1 у частині
внесення змін до постанови про призначення страхової виплати та стягнення невиплаченої
одноразової допомоги.

Оскільки
судом при вирішенні спору неправильно застосовані норми матеріального права, рішення
апеляційного суду відповідно до ст. 341 ЦПК України підлягає частковому скасуванню
з ухваленням у цій частині нового рішення.

У решті - судове рішення ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права, доводи касаційної скарги висновків
апеляційного суду не спростовують, а тому касаційну скаргу в цій частині слід
відхилити.

Керуючись ст. ст. 336,341 ЦПК України, колегія суддів
Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

в
и р і ш и л а :

Касаційну скаргу відділення виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних
захворювань України в Кіровському районі м. Донецька задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Донецької
області від 12 червня 2007 року в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про внесення змін до постанови про призначення страхової
виплати потерпілому на виробництві та стягнення невиплаченої одноразової допомоги
скасувати.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до відокремленого підрозділу “Шахта ім. О.О. Скочинського”
державного підприємства “Донецька вугільна енергетична компанія”, відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних
захворювань України в Кіровському районі
м. Донецька, Кіровської районної санітарно-епідеміологічної станції                    м. Донецька про внесення змін
до постанови  від 9 червня 2006 року                    № 106 про призначення страхової
виплати потерпілому на виробництві й стягнення невиплачених сум одноразової допомоги
відмовити.

У решті - судове рішення залишити без змін.

Рішення оскарженню не підлягає.

Головуючий

М.В. Патрюк

Судді:

І.С. Берднік

А.В. Костенко

Н.П. Лященко

М.П. Пшонка