Справа №
22-748/08                              Головуючий в 1-й інст.-  Прачук Л.І.
Доповідач - Демянчук С.В.
Р І Ш Е Н Н  Я

І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И

12 червня 2008
року                                                                                   м.
Рівне

Колегія суддів
судової палати з цивільних справ
апеляційного суду Рівненської області у складі:

головуючого-
судді Буцяка З.І.

суддів: Демянчук С.В., Григоренко
М.П.

при
секретарі: Колесовій Л.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Рівне
цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на рішення
Радивилівського районного суду Рівненської області від 04 квітня 2008 року по
цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 і Радивилівської районної
державної нотаріальної контори про визнання свідоцтва про право власності на
спадщину частково недійсним та визнання права власності на 1/3 частину квартири
та зустрічним позовом про встановлення порядку користування житловим
приміщенням, вселення в нього та усунення перешкод в користуванні спірним
приміщенням .

Заслухавши
суддю-доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі і з'явилися в
судове засідання, перевіривши докази у справі та доводи апеляційних скарг,
колегія суддів ,-

В С Т А
Н О В И Л А :

Рішенням
Радивилівського районного суду Рівненської області від 04 квітня 2008 року
відмовлено в позові ОСОБА_2. до ОСОБА_1. і Радивилівської районної державної
нотаріальної контори про визнання недійсним свідоцтва про право за заповітом
виданого Радивилівською РДНК 21 листопада 2003 року на ім”я ОСОБА_1., за
безпідставністю позовних вимог.

ОСОБА_1.
відмовлено в задоволенні зустрічного позову до ОСОБА_2. про вселення у спірну
квартиру і встановлення порядку користування спільни майном за недоведеністю
позовних вимог.

На вищевказане рішення суду ОСОБА_1. та
ОСОБА_2. подали апеляційні скарги.

ОСОБА_1. в своїй
апеляційній скарзі вказує, що вона згідна з висновком суду першої інстанції
щодо вирішення позовної заяви ОСОБА_2. як безпідставної та з висновком суду
щодо її зустрічної заяви в частині встановлення порядку користування житловим
приміщенням про те, що на даний час у зв”язку із смертю співвласника ОСОБА_3, встановити
порядок користування спільною власністю - не можливо.

Однак вважає, що
судом першої інстанції незаконно та необгрунтовано відмовлено їй щодо інших
позовних вимог - про усунення перешкод у користуванні спірною квартирою та
вселення у неї. При цьому судом допущено порушення норм матеріального та
процесуального законодавства.

Вказує, що суд
першої інстанції не дав належної оцінки представленим доказам по справі.

Крім того
зазначає, що суд взагалі не вказав про те, як він вирішив її позовні вимоги про
усунення перешкод у користуванні спірною квартирою, що свідчить про неповноту
судового слідства.

Виходячи з
даного рішення вона позбавлена права користуватися своєю власністю, не має
право зайти у квартиру, а лише зобов”язана оплачувати комунальні послуги за
свою частку квартири, якою не користується.

Просила
скасувати рішення Радивилівського районного суду від 04 квітня 2008 року в
частині  відмови їй у задоволенні
зустрічного позову про вселення у спірну квартиру та ухвалити нове рішення про
її вселення у спірну квартиру АДРЕСА_1 у м. Радивилів Рівненської області та
зобов”язати ОСОБА_2. не чинити їй перешкод у користуванні квартирою.

Не
погодившись з вказаним рішенням суду ОСОБА_2. також подала апеляційну скаргу.
Вважає, що рішення суду є незаконним і тому підлягає скасуванню.

Вказує, що судом
першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення неповно з”ясовано
обставини, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають
обставинам справи, при цьому порушено норма матеріального та процесуального
права (безпідставно не прийнято до розгляду зміни та доповнення до позовної
заяви).

Просила рішення
Радивилівського районного суду від 04 квітня 2008 року в частині  відмови їй у задоволенні позовної заяви (зі
змінами та доповненнями) скасувати. В іншій частині залишити без змін.

Визнати заповіт
ОСОБА_4, посвідчений приватним нотаріусом Радивилівського районного
нотаріального округу ОСОБА_5. (реєстраційний № 2227 від 10.12.2001 року) на
користь ОСОБА_1. недійсним.

Визнати
свідоцтво про право власності на спадщину, видане Радивилівською державною
нотаріальною конторою від 21 листопада 2003 року відповідачці - ОСОБА_1.
недійсним.

Визнати за нею
право власності на 1/3 частини жилої квартири в м. Радивилів,       АДРЕСА_1Рівненської області, помилково
оформленої на відповідачку.

Витребувати від
відповідачки свідоцтво про право на спадщину від 23 листопада 2003 року,
реєстраційний № 2082, судові витрати покласти на відповідачку.

ОСОБА_1. подала
заперечення на апеляційну скаргу ОСОБА_2., яку просила відхилити.

В судовому
засіданні ОСОБА_1. свою апеляційну скаргу підтримала в повному обсязі та
просили її задовольнити, а апеляційну скаргу ОСОБА_2. не визнала, просила
залишити її без задоволення.

Перевіривши
законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів
апеляційних скарг, а також вимог, заявлених в суді першої інстанції,
правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права,
колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_2. до задоволення не підлягає
, апеляційна скарга ОСОБА_1. підлягає до часткового задоволення  з наступних підстав.

Відмовляючи в
задоволенні позовних вимог ОСОБА_2. до ОСОБА_1.,  Радивилівської районної державної
нотаріальної контори про визнання недійсним свідоцтва про право за заповітом,
виданого Радивилівською РДНК 21 листопада 2003 року на ім”я ОСОБА_1., за
безпідставністю позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що спірне
свідоцтво видане на законних підставах відповідно до заповіту  співвласника квартири ОСОБА_4., посвідченого
приватним нотаріусом 10.12.2001 року за р/№ 2227, який є чинним.

Відмовляючи в
задоволенні зустрічних вимог ОСОБА_1. до ОСОБА_2. про  встановлення порядку користування спільним
майном, а саме, спірною квартирою, суд першої інстанції дійшов висновку що на даний
час встановити порядок користування спірною квартирою неможливо, оскільки на її
частину відкрита спадщина, яка спадкоємцями не прийнята.

Щодо даних
висновків, суд першої інстанції навів відповідні мотиви і докази, з якими
погоджується і апеляційна інстанція  .

Згідно принципу
диспозитивності цивільного судочинства  /
ст.11 ЦПК України/ суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням
фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до норм ЦПК, в межах заявлених
ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб,  які беруть участь у справі.
Обов"язок  доказування і подання
доказів  процесуальним Законом / ст.60
ЦПК/ покладено на сторони.

Однак,
будь-яких доказів заслуговуючих
на увагу і спростовуючих висновки суду ОСОБА_1. та ОСОБА_2. суду не
надали.

Поскільки доводи апеляційних скарг зазначених висновків суду не
спростовують, та, враховуючи, що суд першої інстанції, вирішуючи спір,
правильно встановив дійсні обставини справи, з"ясував характер взаємовідносин
сторін, постановив рішення з додержанням
вимог матеріального і процесуального права, судова колегія не вбачає
підстав для скасування  оскаржуваного
рішення в частині зазначених вимог.

Разом з тим, суд першої інстанції не зробив
жодних висновків щодо заявлених зустрічних вимог ОСОБА_1. до ОСОБА_2. про
вселення в нього та усунення перешкод в користуванні спірним приміщенням ,
відмовивши їй в їх задоволенні.

Колегія
суддів вважає, що дані вимоги є обгрунтованими, оскільки відповідно до вимог
ст.391 ЦК України / ст.155 ЖК України/ власник майна має право вимагати
усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном.

З матеріалів
справи беззаперечно вбачається, що ОСОБА_1., як співвласнику спірної квартири,
чиняться перешкоди зі сторони іншого співвласника ОСОБА_2. як у вселенні так і
в користуванні цього житла, тому
зазначені вимоги ОСОБА_1. підлягають до повного задоволення.

За
вказаних обставин, рішення суду першої інстанції в частині відмови в
задоволенні зустрічних вимог ОСОБА_1. до ОСОБА_2. про вселення в спірну
квартиру та усунення перешкод в її користуванні підлягає до скасування з
ухваленням в цій частині вимог нового рішення про задоволення позову.

Керуючись ст.ст.
307, 308, 309, 313-315 ЦПК України, ст.150, 155 ЖК України, ст.ст. 391 ЦК
України, колегія суддів, -

В и
р і ш и л а :

Апеляційну
скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення
Радивилівського районного суду Рівненської області від 04 квітня 2008 року в
частині відмови в позові ОСОБА_2 до ОСОБА_1, Радивилівської районної державної
нотаріальної контори про визнання не дійсним свідоцтва про право за заповітом
виданого Радивилівською РДНК 21 листопада 2003 року на ім”я ОСОБА_1, та в
частині  відмови ОСОБА_1 в задоволенні
зустрічного позову до ОСОБА_2 про встановлення порядку користування спільним
майном  залишити без змін.

Рішення
Радивилівського районного суду Рівненської області від 04 квітня 2008 року  в частині відмови в задоволенні зустрічного
позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про вселення у спірну квартиру  скасувати.

Позовні вимоги
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про вселення у
квартиру АДРЕСА_1 в м. Радивилів,
Рівненської області та усунення перешкод в її користуванні  задовольнити .

Вселити ОСОБА_1
в  квартиру АДРЕСА_1 в м. Радивилів.

Зобов"язати  ОСОБА_2 не чинити перешкоди ОСОБА_1  в користуванні квартирою АДРЕСА_1 в м.
Радивилів .

Рішення набирає
законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржена в касаційному
порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня
набрання ним чинності.

Головуючий суддя:
Буцяк З.І.

Судді :
Демянчук С.В.

Григоренко М.П.