Н Е М   У К Р А Ї Н И
Колегія суддів Судової палати у
цивільних справах Верховного Суду України в складі:
суддів:
розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_1 до управління праці та
соціального захисту населення Якимівської районної державної адміністрації,
Кабінету Міністрів України про стягнення грошової допомоги, за
касаційною скаргою управління праці та соціального
захисту населення Якимівської районної державної адміністрації на рішення
Якимівського районного суду Запорізької області від 30 січня 2006 року та
ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 15 березня 2006 року,
в с т а н о в и л а:
листопаді 2005 року ОСОБА_1 звернувся в суд із зазначеним позовом, посилаючись
на те, що він є учасником бойових дій 1956-1957 років в Угорщині під час
виконання інтернаціонального обов'язку. Згідно із ч. 5 ст. 12 Закону України
"Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" щорічно
до 5 травня як учасник бойових дій повинен отримувати разову грошову допомогу в
розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком. Однак у 2003-2005 роках призначена
грошова допомога нараховувалась не в повному обсязі.
Рішенням
Якимівського районного суду Запорізької області від 30 січня 2006 року,
залишеним без змін ухвалою  апеляційного
суду Запорізької області від 15 березня 2006 року, позов задоволено частково.  Стягнуто з відповідача на користь ОСОБА_1
виплату заборгованості одноразової допомоги за 2003-2005 роки в розмірі 1 898
грн. 75 коп.

У касаційній скарзі управління праці та соціального захисту населення
Якимівської районної державної адміністрації просить скасувати зазначені
судові рішення й ухвалити нове рішення, посилаючись на невідповідність
висновків судів обставинам справи, порушення судами норм процесуального права.

Заслухавши доповідь судді Верховного Суду України, дослідивши матеріали справи
та перевіривши наведені в скарзі доводи, колегія суддів вважає, що скарга підлягає
частковому задоволенню з таких підстав.

З
1 вересня 2005 року набрав чинності Кодекс адміністративного судочинства
України, призначення якого полягає у визначенні повноважень адміністративних
судів щодо розгляду справ адміністративної юрисдикції,   порядок
звернення   до   адміністративних  судів
і  порядок здійснення
адміністративного судочинства.

Частиною 2 ст. 4 цього Кодексу визначено, що юрисдикція
адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів,
для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Відповідно до ч. 1 п. 1 ст. 17 Кодексу адміністративного
судочинства України  компетенція
адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із
суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових
актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Суб'єктом владних повноважень відповідно до п. 7 ч.1 ст.
3 цього Кодексу є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня
посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ним владних
управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання
делегованих повноважень.

Відповідно до вимог ч.ч. 7, 10 Прикінцевих та перехідних
положень Кодексу адміністративного судочинства України після набрання чинності
цим Кодексом заяви і скарги у справах, що виникають з адміністративно-правових
відносин, розглядаються в порядку, встановленому цим Кодексом.

З
матеріалів справи вбачається, що справа прийнята до провадження та розглянута
судами після 1 вересня 2005 року за правилами, встановленими Цивільним
процесуальним кодексом України.

Оскільки спір, що виник між сторонами, є
публічно-правовим, то його вирішення відноситься до компетенції адміністративних
судів.

Суд першої інстанції
помилково розглянув непідвідомчий йому спір, а апеляційна інстанція при
перегляді рішення суду першої інстанції на це уваги не звернула, залишивши у
силі рішення, помилково ухвалене за правилами цивільного, а не
адміністративного судочинства.

У зв`язку з тим, що справа розглянута
неповноважним судом, постановлені у справі судові рішення підлягають скасуванню
із закриттям провадження у справі.

Керуючись ст. ст. 336, 340
ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду
України

у х в а л и л а:

Касаційну
скаргу управління праці та соціального захисту
населення Якимівської районної державної адміністрації задовольнити
частково.

Рішення
Якимівського районного суду Запорізької області від                               30 січня 2006
року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від                      15 березня 2006 року
скасувати, провадження у справі закрити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий

А.В. Гнатенко

Судді:

М.І. Балюк

В.М. Барсукова

В.Г. Данчук

В.Й. Косенко