Справа № 2-315/2008 р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2008 року  Заставнівський районний
суд  Чернівецької області  в складі: головуючого Судді Угриновської Л.Я.

при секретарі Сова О.А.

за участю сторін:

позивачки ОСОБА_1,

представника позивачки ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

представника органу опіки та
піклування Лабюк Тетяни Дмитрівни,

представника опікунської ради  Велущак Івана Ілліча,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відібрання
малолітніх дітей та повернення  їх за
місцем проживання матері,

В
С Т А Н О В И В :

Позивачка  ОСОБА_1. звернулась до суду із позовною
заявою, в якій просить постановити рішення про відібрання від ОСОБА_3.,
ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця АДРЕСА_1
неповнолітніх дітей : ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5,ІНФОРМАЦІЯ_3,
ОСОБА_6,ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5та повернути їх матері за її місцем
проживання АДРЕСА_2. В мотивування позову посилається на те, що перебуває із
відповідачем в зареєстрованому шлюбі. В даний час в провадженні суду
знаходиться цивільна справа за її позовом про розлучення. Від спільного
проживання мають восьмеро неповнолітніх дітей : сина ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_11,
дочкуОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, дочку ОСОБА_6,ІНФОРМАЦІЯ_6,
дочку ОСОБА_8,ІНФОРМАЦІЯ_7, дочку ОСОБА_9,ІНФОРМАЦІЯ_8, сина ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_9, сина ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_10.

Позивачка посилається на те, її
місцем проживання та реєстрації є житловий будинок, який знаходиться за адресою
АДРЕСА_2, який складається з п»яти житлових кімнат, загальною площею 90,00
кв.м. До  березня 2007 року в цьому
будинку проживали вона із відповідачем та всіма дітьми. В березні 2007 року
відповідач залишив сім»ю, перейшов проживати до будинку, який отримав у
спадщину, що знаходиться в АДРЕСА_1. Тоді ж відповідач  із власної ініціативи змінив місце проживання
малолітніх дітей. Так у квітні 2007 року дочка ОСОБА_4 захворіла на інфекційну
хворобу і щоб не інфікувати інших дітей відповідач запропонував . щоб вона
тимчасово пожила нього. В травні 2007 року син ОСОБА_5 пішов у гості до батька
і додому не повернувся. В грудні місяці вона залишила дочку ОСОБА_9 в будинку ,
де проживає відповідач, щоб поїхати в м.Чернівці, а після цього  відповідач відмовився повернути дітей, не
впускає її до будинку, не дозволяє спілкуватись. В січні місяці 2008 року
відповідач обманним шляхом, скориставшись її відсутністю забрав із дому
малолітнього  сина ОСОБА_7 і також не
бажає повертати його  та спілкуватись.

В судовому засіданні позивачка
частково  підтримала позовні вимоги, в
частині вимог про відібрання дочки ОСОБА_4,
сина ОСОБА_5, сина ОСОБА_7відмовилась, оскільки двоє старших дітей
виявили бажання проживати із батьком, син ОСОБА_7 повернувся до неї. В цій
частині позовних вимог провадження по справі закрито. В даний час у відповідача
проживає малолітня дочка ОСОБА_6, по відношенню до неї позивачка підтримує
позовні вимоги про повернення її за місцем проживання матері. Свої позовні
вимоги позивачка обґрунтовує тим, що відповідно до вимог сімейного
законодавства один із батьків  не  може самочинно змінити місце проживання  малолітньої дитини.

Відповідач ОСОБА_3. в судовому
засіданні визнав позовні вимоги. Пояснив, що при бажанні на це дитини він
згідний повернути її матері. Свої позовні вимоги про відібрання дітей  від матері просить залишити без розгляду. В
майбутньому спір про місце проживання дітей намірений вирішувати в судовому
порядку.

Відповідно до ст.162 СК України
якщо один із батьків самочинно, без згоди другого з батьків чи інших осіб, з
якими на підставі  закону або рішення
суду проживала малолітня дитина, змінить її місце проживання, суд за позовом
заінтересованої особи має право негайно постановити рішення  про відібрання дитини та повернення її тому,
з ким вона проживала. За змістом цієї норми закону самочинною слід вважати
зміну місця проживання малолітньої дитини й за її згодою, але без відома та
згоди того з батьків, із ким вона проживала, а способи, використані особою для
самочинної зміни  постійного місця
проживання малолітніх дітей можуть бути вчинені різними шляхами, зокрема,
неповернення дитини після прогулянки, лікування, тимчасового відвідування,
тощо, але на вирішення спору вони не впливають.

Судом встановлено, що місце
проживання дітей та реєстрації є житловий будинок , який розташований в
АДРЕСА_2 Відповідно до ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є
житловий будинок, квартира, придатне для проживання в ньому, у відповідному
населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно або тимчасово,
місцем проживання фізичної особи у віці
від десяти років до чотирнадцяти
є місце проживання її батьків або одного із них, з ким вона проживає,
якщо інше місце не встановлено  за згодою
між дитиною та батьками, а місцем проживання фізичної особи , яка не досягла
десяти років є місце проживання її батьків або одного із них, з ким вона
проживає. Враховуючи наведене, суд вважає, що місцем проживання малолітніх
дітей визначається за домовленістю батьків. Зміна місця проживання
неможлива  за волею одного із батьків.
Місце проживання дочки сторін ОСОБА_6 до виникнення спору був житловий будинок
АДРЕСА_2, в якому прописана позивачка, відповідач. Відповідач змінити місце
проживання дитини  у віці від 10 до 14
років міг тільки за спільною згодою між дитиною та обома батьками, а дітей що
не досягли 10 років - виключно із згоди позивачки, або за рішенням суду про
визначення місця проживання дітей. Судом встановлено, що підстав, пере бачених
абзацом 2 частиною1 ст.162СК України, які б унеможливлювали повернення
дітей  за їх попереднім місцем
проживання, тобто створювали реальну небезпеку для життя та здоров»я, немає, що
підтверджується актом обстеження матеріально-побутових умов, характеристикою на
позивачку, матір дитини, довідками про матеріальне забезпечення сім»ї.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає
задоволенню.

Керуючись ст. 5,6,18,19,
160,162 СК України, ст.ст. 213-215 ЦПК України, суд

В И Р І
Ш И В :

Позов задовільнити.

Відібрати від
ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_12, мешканця АДРЕСА_1дочку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4 народження
і повернути її матері за адресою АДРЕСА_2

Рішення про відібрання дитини підлягає
негайному виконанню.

Рішення набирає чинності після
10 днів з часу проголошення , якщо сторони не подадуть суду заяви про
апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга подається до
Чернівецького апеляційного суду через районний суд   протягом 20 днів з часу подання заяви про
апеляційне оскарження.

Суддя
Л.Я.Угриновська