Апеляційний суд Кіровоградської області
Справа
№ 22-1578 2008
Головуючий у 1 інстанції - Шилова Л.М.
Доповідач - Бубличенко В.П.
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

12 серпня 2008 року колегія суддів
судової палати в цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області у
складі:

головуючої судді           -
Бубличенко В.П.

суддів                              -   Голованя А.М.

Сукач Т.О.

при секретарі                  -
Ткач І.В.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в місті Кіровограді  цивільну
справу за позовом  ОСОБА_1до товариства з
обмеженою відповідальністю „Аркадія-сервіс” про стягнення заробітної плати, за
апеляційною скаргою  товариства з обмеженою
відповідальністю „Аркадія-сервіс” на рішення Кіровського районного суду
м.Кіровограда від 17 червня 2008 року і

в с т а
н о в и л а :

У червні 2007 року ОСОБА_1пред'явила
в суд позов до товариства з обмеженою відповідальністю  „Аркадія-сервіс” про стягнення заробітної
плати.

Зазначала, що працює у відповідача
перукарем. Починаючи з квітня 2001 року відповідач виплачує їй заробітну плату,
розмір якої менше мінімальної заробітної плати, встановленої законом, чим
порушує її права, передбачені ст.43 Конституції України, ст.3 Закону України
„Про оплату праці” і ст.95 КЗпП України.

Посилаючись на зазначені обставини,
позивачка просила стягнути з відповідача на її користь заробітну плату за
період з 1 квітня 2001 року по 1 червня 2007 року в розмірі 17352 грн., а також
5000 грн. у відшкодування моральної шкоди, завданої порушенням її трудових
прав.

Під час розгляду справи позивачка
зменшила розмір позовних вимог про стягнення заробітної плати до 13043,33 грн.

Рішенням Кіровського районного суду
міста Кіровограда від 17 червня 2008 року позов задоволено частково. Суд
стягнув з відповідача на користь позивав 13043,33 грн. заробітної плати, а у
відшкодуванні моральної шкоди відмовив.

У апеляційній скарзі ТОВ
„Аркадія-сервіс” просить рішення суду скасувати, а позовну заяву залишити без
задоволення.

Зазначає, що рішення суду суперечить
чинному законодавству, що регулює спірні правовідносини. Товариство надало суду
колективні договори на період з 2001 р. до 2003 р. і з 2003 р. до 2006 р.,
положення про оплату праці, яким визначені норми праці.

Судом не враховано, що протягом
тривалого часу ОСОБА_1 жодного місяця не відпрацювала встановлену норму
робочого часу. Оскільки позивачка не виконувала норму виробітку, у товариства
не було підстав виплачувати мінімальну заробітну плату за невиконану роботу.

Заслухавши доповідача, пояснення
представника відповідача Волченка Є.Я., який підтримав доводи апеляційної
скарги, заперечення на скаргу ОСОБА_2, яка представляла інтереси позивачки,
дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна
скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України
під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

В частині вирішення вимог позивачки
про відшкодування моральної шкоди рішення суду не оскаржено, а тому має бути
залишено без змін.

Позов про стягнення заробітної плати
до рівня мінімальної відповідно до ст.3 Закону України „Про оплату праці” та
ст.95 КЗпП України суд визнав обгрунтованим.

Встановлено, що у товаристві фактично
діє відрядна форма оплати праці, при якій розмір заробітної плати визначається
обсягом виконаної роботи.

Пленум Верховного Суду України у п.12
постанови № 13 від 24 грудня 1999 року „Про практику застосування судами законодавства
про оплату праці” роз”яснив, що розмір заробітної плати за працю може бути
нижчим за встановлений трудовим договором та мінімальний розмір заробітної
плати тільки в разі невиконання норм виробітку, виготовлення продукції, що
виявилась браком, та з інших передбачених чинним законодавством причин, які
мали місце з вини працівника.

Трудовий договір, в якому б
передбачалися умови оплати праці позивачки, між сторонами не укладався. Тарифна
система норми виробітку та оплати праці на підприємстві не розроблена. Належних
доказів того, що позивачка отримувала заробітну плату менше встановленого
мінімального розміру через невиконання норм виробітку відповідачем не надано.

За таких обставин у суду були
підстави для задоволення позову про стягнення заробітної плати до рівня
мінімальної. Правильність наведених судом у рішенні розрахунків відповідачем не
спростована.

Проте, судом не враховано, що частина
2 ст.233 КЗпП України в редакції Закону України від 11 липня 2001 року, якою визначено,
що у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право
звернутися до суду з позовом про стягнення на його користь заробітної плати без
обмеження будь-яким строком, не поширюється на випадки, коли передбачений
ст.233 КЗпП України в чинній до цього редакції тримісячний строк звернення до
суду за вирішенням трудових спорів закінчився до набрання чинності нової
редакції ч.2 цієї статті (до 2 серпня 2001 року).

Позивачкою
не надано доказів того, що строк пред'явлення нею вимог про стягнення
заробітної плати за період з 1 квітня по 2 серпня 2001 року пропущений з
поважних причин, тому колегія суддів вважає, що до цих вимог повинен бути
застосований тримісячний строк звернення до суду, підстав для поновлення якого
немає.

В зв'язку з цим розмір
заробітної плати, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки, має
бути зменшений на суму недоплаченої до мінімальної заробітної плати за вказаний
період, що складає 338,98 грн. Стягненню з відповідача на користь позивачки
підлягає заробітна плата в розмірі 12704,35 грн. (13043,33-338,98=12704,35).

За таких обставин рішення підлягає
зміні в частині визначення розміру заробітної плати на підставі п.4 ч.1 ст.309
ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 313-314,
316 ЦПК України, колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного
суду Кіровоградської області, -

в и р і
ш и л а :

Апеляційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю „Аркадія-сервіс” задовольнити частково.

Рішення Кіровського районного суду
міста Кіровограда від 17 червня 2008
року  змінити в частині розміру
заробітної плати, що підлягає стягненню з товариства з обмеженою
відповідальністю „Аркадія-сервіс” на користь ОСОБА_1, зменшивши його з 13043
грн. 33 коп. до 12704 грн. (дванадцяти тисяч сімсот чотирьох грн.) 35 коп.
Зазначена сума заробітної плати обрахована без утримання прибуткового податку й
інших обов'язкових платежів.

Розмір судового збору, що підлягає
стягненню з товариства з обмеженою відповідальністю „Аркадія-сервіс” в доход
держави, зменшити із 130 грн. 43 коп. до 127 грн.

В решті зазначене рішення залишити
без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення і може бути оскаржено у касаційному порядку
безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців.

Головуюча

Судді