СПРАВА №
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

17 квітня
2008 року суддя Лозівського міськрайонного суду Харківської області  Жмуд Н.М., розглянувши матеріали позовної
заяви ОСОБА_1до ОСОБА_2, директора ЛКП “ТС” Харьківскої, Лозівської “зняття
ганебної ст. 40 п. 7, поновити з записом в трудовій книжці - чесне, добре
поважне ім'я позивача ОСОБА_1, що не зроблено за позовними заявами від 04
вересня 2000 року”  , -

В С Т А Н О В И В :

09 квітня 2008 року, ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом, в якому заявлено вимогу зняти ст. 40 п. 7 незаконного звільнення - 14
квітня 2000 року. Позивач посилався на те, що, він водій 1-го класу (з 23
серпня 1999 року  до 21 червня 2001 року)
без водійських прав, знаходився під слідством ДТП м. Харкова, протягом  9 міс. 26 днів. Без складу злочину - жертв,
травм, був засуджений та завели кримінальну справу на підсудного справа №
1/Б-581 2000 року 06.04.2000 року. Права при аварії, у позивача забрали - 24
серпня 1999 року. Перша повістка від слідчого м. Харкова майора міліції Н.К.
Гузенко отримана 18 жовтня 1999 року. Відповідач, незаконно звільнив його з роботи, 14 квітня
2000 року,
з відміткою в трудовій книжці, але без заяви на звільнення (самого позивача),
яке не писав, не подавав та не підписував.

Позивач вказав, що відповідач двічі порушив
Закон: а) не виплативши заборгованість за 5-6 років; б) поквапився звільнити
двічі: по статтям 36 п. 6 Пр. № 166-ОК від 2611.1999 року (поновлено 01.03.2000
р. через суд); 40 п. 7 ПР № 52-ОК від 14.04.2000 р. (не поновлений до
теперішнього часу). Позивач вказав, що по ДТП - 21 липня 2000 року була
амністія, яку до нього було застосовано, оскільки був ні в чому не винен.
Позивач вказав. що позови (про зняття ст. 40 п. 7 подаються і обновляються
позивачем від 04 вересня 2000 р.) При цьому позивач посилався, що час
закінчення пропуску строку позовної давності для нього, як для позивача, в
даному випадку не існує. Позивач зазначає, що в нього в наявності є (як і
раніше) прилагаємі повістки від 18.10.99 ; 21.06.2000 р. Позивач вказує, що
незаконне звільнення з роботи без його заяви по ст. 40 п. 7 від 14.04.2000
року, вчинено  інсп. ОСОБА_3 - тепер
ОСОБА_4

Позивач вимагає: зняти незаконні
обвинувачення і гоньбу ст. 40 п. 7 незаконного звільнення. Визнати запис в
трудовій книжці не дійсною. Виплатити йому матеріальну шкоду  в 10 000 грн. Виплатити навмисно нанесену
йому моральну шкоду  в 10 000 грн.

Зазначена
позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням вимог
ст. 119 ЦПК України.

Відповідно  ч.2 ст. 119 ЦПК України  встановлено, що позовна заява повинна
містити:

П.2  - ім'я (найменування) позивача і відповідача,
а також ім'я представника позивача, якщо позовна заява подається представником,
їх місце проживання або місцезнаходження, поштовий індекс, номер засобів
зв'язку, якщо такий відомий. У позовній заяві, позивачем не вказано номери
засобів зв'язку позивача, якщо такі відомі та адресу проживання або
місцезнаходження відповідача, поштовий індекс, якщо такі відомі.

П.5 - виклад обставин, якими
позивач обґрунтовує свої вимоги та П.6 - зазначення доказів що підтверджують
кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування. В позові
позивач посилається на наявну заборгованість по заробітній платі за 5-6 років,
однак відсутні посилання на докази які б обґрунтовували його вимоги. Позивач
просить стягнути на його користь матеріальну шкоду - 10 000 гривень, однак не
вказує, в чому виражена дана матеріальна шкода та не зазначає докази в підтвердження
викладеного. Виплатити навмисно нанесену моральну шкоду - 10 000 грн. При
цьому, позивач не вказав в чому саме виражена моральна шкода і чиєю дією (чи
бездіяльністю)  вона спричинена.

П.4 - ціну позову щодо вимог
майнового характеру. При зверненні до суду позивач в своїй позовній заяві не
вказав ціну позову, але в резолютивній частині позовної заяви він вказує ціну в
20 000 гривень та прохає стягнути з відповідача
матеріальну шкоду - 10 000 грн. Виплатити навмисно нанесену моральну
шкоду - 10 000 грн. З боку позивача в позовній заяві відсутні посилання на
норму матеріального права, яка регулювала дані правовідносини.

Крім того, частиною 5 ст.119 ЦПК
України визначено, що до позовної заяви додаються квитанції про сплату судового
збору та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.
Позивачем не подано, квитанцій про сплату судових витрат та не вказано, про
підстави звільнення його від доказування.

В позовній заяві позивач зазначає,
що він вже звертався до суду з аналогічною позовною заявою в 2000 р., однак не
зазначає про докази вирішення судом даного питання та не вказує про обставини,
в зв»язку з чим, він знову звертається до суду з даним позовом.

З огляду на вищевикладене, дана
позовна заява, підлягає залишенню без руху, оскільки, відповідно до ст. 121 ЦПК
України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог
викладених у ст.ст. 119 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір чи не
оплачено витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, постановляє
ухвалу, в якій зазначаються підстави для залишення заяви без руху, про що
повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків.

Керуючись
ст. 121 ЦПК України, суд -

У Х
В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1до ОСОБА_2, директора
ЛКП “ТС” Харьківскої, Лозівської “зняття ганебної ст. 40 п. 7, поновити з
записом в трудовій книжці - чесне, добре поважне ім'я позивача ОСОБА_1, що не
зроблено за позовними заявами від 04 вересня 2000 року”-
залишити без руху.

Повідомити
ОСОБА_1про необхідність виправити недоліки позовної заяви, викладені в
мотивувальній частині ухвали у строк до 29 квітня 2008 року. Документи надати у
відповідності до кількості відповідачів. Роз'яснити, що інакше позовна заява
буде вважатися неподаною та йому повернута.

Ухвала
оскарженню не підлягає.

Суддя:
Н.М.
Жмуд