УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

6
лютого 2008 року
м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі :

головуючого
Гнатенка А.В.,

суддів:                             Барсукової
В.М.,          Григор'євої Л.І.,

Балюка М.І.,
Гуменюка А.І.,-

розглянувши
у судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1, зацікавлена особа:
ОСОБА_2, про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без
шлюбу,

в с т а н о в и л а :

У грудні 2006 року ОСОБА_1 звернулась в суд із заявою, в
якій просила встановити факт проживання однією сім'єю без шлюбу з ОСОБА_3 в
період з 16 березня 1989 року по  20  березня
2004 року.  Зазначала  що  з
20 грудня 1985 року по 16 березня 1989 року вони перебували у зареєстрованому
шлюбі, а після розірвання шлюбу продовжували проживати однією сім'єю, вели
спільне господарство. Розірвання шлюбу носило формальний характер, оскільки
таким чином вони намагалися вирішити свої житлові проблеми - отримати дві
окремі квартири. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер.

Встановлення факту проживання однією сім'єю необхідно для
підтвердження права на спадщину.

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 25
квітня 2007 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 5
липня 2007 року, заяву задоволено. Встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 проживали
однією сім'єю без шлюбу з 16 березня 1989 року по ІНФОРМАЦІЯ_1.

У  поданій  до
Верховного  Суду  України
касаційній  скарзі  ОСОБА_2 просить скасувати ухвалені в справі
судові рішення і постановити нове рішення яким залишити заяву без розгляду на підставі
п. 4 ч.1 ст. 207 ЦПК України,
посилаючись на порушення судами норм процесуального права.

Колегія суддів Верховного Суду України вважає, що
касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно
бути законним і обґрунтованим.

Задовольняючи заяву, суд першої інстанції, з чим погодився апеляційний суд,
виходив з доведеності факту проживання ОСОБА_1 та  ОСОБА_3 однією сім'єю без шлюбу і розглянув
справу в окремому провадженні.

Однак суди не врахували норми процесуального права, які регламентують
розгляд таких справ.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 та п. 5 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд
розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо
згідно із законом вони породжують юридичні наслідки.

Згідно з ч. 6 ст. 235 ЦПК України якщо під час розгляду справи у порядку
окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку
позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз'яснює
заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних
підставах.

Судом першої інстанції встановлено,
і це не спростовано, що встановлення факту проживання однією сім'єю з ОСОБА_3
заявниця пов'язує з наступним вирішенням спору про визнання права власності на
спадщину .

Таким чином, виник спір про право,
який повинен вирішуватися в порядку позовного провадження, а тому судові
рішення слід скасувати та залишити заяву без розгляду.

Керуючись
ч. 6 ст. 235, ст. 336 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних
справах Верховного Суду України,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Подільського районного суду
м. Києва від 25 квітня 2007 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 5
липня 2007 року скасувати, а заяву ОСОБА_1 залишити без розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
А.В. Гнатенко

Судді :                                                                М.І. Балюк

В.М. Барсукова

Л.І.
Григор'єва

В.І. Гуменюк