Справа № 2-125/2007
№2-31/2008
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

12 березня 2008 року
Орджонікідзевський районний  суд м.Харкова в складі: головуючого - судді
Бабенко Ю.П., при секретарі - Курінному Д.О., за участю ОСОБА_1, ОСОБА_3.,
ОСОБА_4., ОСОБА_5, ОСОБА_6., розглянувши у відкритому судовому засіданні в
м.Харкові справу за позовом ОСОБА_1 до Національного технічного університету
„Харківський Політехнічний інститут”, Квартирно-експлуатаційного відділу
м.Харкова, ОСОБА_2, 3-і особи - 4-а Харківська державна нотаріальна контора,
Опікунська рада Московського райвиконкому м.Харкова, про визнання рішення
житлової комісії незаконним,  про
визнання недійсним ордеру, про визнання права користування житловим
приміщенням, про визнання недійсним свідоцтва про право власності на житло, про
визнання недійсним договору дарування квартири, про вселення в квартиру,  -

УСТАНОВИВ :

Позивачка і її представник ОСОБА_3
просять суд визнати незаконним рішення житлової комісії кафедри військової
підготовки НТУ „ХПІ ” №88 від 23.02.2004 року про фактичне виключення ОСОБА_1
та її донькиОСОБА_7зі складу сім'ї перебуваючого на квартирному обліку ОСОБА_8
і надання йому одному квартири АДРЕСА_1, також просять визнати недійсним ордер
№ 128, виданий Харківскою КЕЧ району 8.04.2004 року на житлове приміщення у
квартирі АДРЕСА_1  в частині, що вказує
на склад сім'ї ОСОБА_8, також просять визнати за ОСОБА_1 та її донькою
ОСОБА_7  право на користування житловим
приміщенням в квартирі АДРЕСА_1, також просять визнати недійсним свідоцтво про
право власності на житло, яке видано КЕВ м.Харкова 29.04.2005 року за
реєстраційним № 4315 на ім'я ОСОБА_8 на квартиру АДРЕСА_1, також просять
визнати недійсним договір дарування квартири АДРЕСА_1, який було укладено між
ОСОБА_8 та ОСОБА_2 18.03.2006 року і посвідчено 4-ю Харківською державною
нотаріальною конторою, а також просять вселити ОСОБА_1 та її доньку ОСОБА_7в
квартиру АДРЕСА_1. Свої вимоги обґрунтовують тим, що 10.09.2003 рокуОСОБА_8 в
тайні від позивачки розірвав з нею шлюб і надав до житлової комісії свідоцтво
про розірвання шлюбу, внаслідок чого позивачка і її неповнолітня донька були
зняті з квартирного обліку на отримання житла, що дозволилоОСОБА_8 отримати квартиру
тільки на себе і згодом її приватизувати та подарувати.

Представник відповідача - Національного
технічного університету „Харківський Політехнічний інститут” покладався на
рішення суду і пояснив, що кафедра військової підготовки, де діяла житлова
комісія, ліквідована і документи передані до Харківського інституту танкових
військ.

Представник відповідача -
Квартирно-експлуатаційного відділу м. Харкова в судове засідання не з'явився,
про час і місце розгляду повідомлений належним чином та своєчасно, направив
суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Письмові заперечення проти
позовних вимог не надав.

Відповідачка ОСОБА_2в судове
засідання не з'явилась, про час і місце розгляду повідомлена належним чином та
своєчасно, направила суду заяву про розгляд справи за її відсутності.

Представники відповідачки ОСОБА_2 -
адвокат ОСОБА_5., ОСОБА_4. проти позову заперечували посилаючись на те, що
житлова комісія на законних підставах виключила ОСОБА_1 і її дочку ОСОБА_7 з
квартирного обліку, бо рішенням суду шлюб між ОСОБА_8 та ОСОБА_1було розірвано
і житловій комісії було надано відповідне свідоцтво про розірвання шлюбу.

Представник третьої особи - 4-ї
Харківської державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, про
час і місце розгляду повідомлений належним чином та своєчасно, направив суду
заяву про розгляд справи за його відсутності.

Представник третьої особи -
Опікунської ради Московського райвиконкому м.Харкова позовні вимоги підтримала
в частині, що стосується неповнолітньої доньки ОСОБА_7 та просить захистити її
права.

Судом встановлено наступне.

18.01.1987 року ОСОБА_8 і ОСОБА_1
одружились. Від шлюбу мають неповнолітню дочку ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1року
народження. Рішенням Вовчанського районного суду Харківської області від
10.09.2003 року шлюб між ними було розірвано. Ухвалою апеляційного суду
Харківської області від 21.07.2005 року
рішення Вовчанського районного суду Харківської області від 10.09.2003
року було скасовано і справа направлена на новий розгляд до Червонозаводського
районного суду м. Харкова. Рішенням Червонозаводського районного суду м.
Харкова від 30.09.2005 року шлюб між ОСОБА_8 і ОСОБА_1було розірвано, рішення
набрало чинності (а.с. 6, 8, 88,149).

21.06.1993 рокуОСОБА_8 подав рапорт про
зарахування його на квартирний облік. 22.06.1993 року він був взятий на
квартирний облік житловою комісією кафедри військової підготовки НТУ „ХПІ”
один, де перебував на обліку до часу надання йому квартири. В постанові
житлової комісії не значиться зарахуванняОСОБА_8 на квартирний облік з сім'єю 3
чоловіка. Викладене підтверджується квартирною справою (а.с.76-90).

Рішенням житлової комісії кафедри
військової підготовки НТУ „ХПІ ” №88 від 23.02.2004 року було наданоОСОБА_8
однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 (а.с.84, 85). Цим рішенням ОСОБА_1 та її донька
ОСОБА_7не виключались з квартирного обліку, бо вони на нього і не брались. Крім
того,ОСОБА_8 надав житловій комісії свідоцтво про розірвання шлюбу,
підтвердивши цим намір отримати квартиру лише на себе одного. Надане свідоцтво
було видано на підставі рішення суду і на час його надання не викликало в
житловій комісії ніяких  сумнівів. Таким
чином, житлова комісія прийняла правомірне рішення про наданняОСОБА_8  однокімнатної квартири АДРЕСА_1, що
відповідало даним квартирного обліку. Тому суд відмовляє в позовних вимогах про
визнання незаконним рішення житлової комісії кафедри військової підготовки НТУ
„ХПІ ” №88 від 23.02.2004 року про фактичне виключення ОСОБА_1 та її
донькиОСОБА_7зі складу сім'ї перебуваючого на квартирному обліку ОСОБА_8 і
надання йому одному квартири АДРЕСА_1

8.04.2004 рокуОСОБА_8 на склад сім'ї
з 1-ї особи  Харківскою КЕЧ району
було видано ордер № 128 на житлове приміщення у квартирі АДРЕСА_1  (а.с. 7, 98, 152). Ордер було видано на
підставі вказаного вище правомірного рішення житлової комісії. Ордер на спірну
квартиру позивачці ОСОБА_1 та її дочці не видавався.

29.04.2005 рокуОСОБА_8 одноособово
приватизував квартиру АДРЕСА_1  та
отримав свідоцтво про право власності на житло (а.с. 101, 136).

18.03.2006 рокуОСОБА_8 подарував
вказану квартиру ОСОБА_2. Згідно договору дарування від 18.03.2006 року,
посвідченого державним нотаріусом Четвертої Харківської державної нотаріальної
контори Галіщевою О.А., реєстровий № 2 - 963, право власності на спірну
квартиру перейшло до ОСОБА_2 (а.с.99, 100, 134, 135, 139, 140, 153, 154, 155,
158, 170, 171).

03.07.2007 року ОСОБА_8 помер (а.с.141,
160, 172).

Позивачка ОСОБА_1 зареєстрована за
адресою: АДРЕСА_3, мешкає разом із дочкою ОСОБА_7 в квартиріАДРЕСА_2 (а.с.198,
217, 220).

Особовий рахунок в спірній квартирі
оформлено на ОСОБА_2, що підтверджується повідомленням дільниці № 49
Орджонікідзевської філії КП “Жилкомсервіс” (а.с.216).

Відповідно до ст.47 Конституції
України кожен має право на житло.

Статтею 9 Житлового Кодексу України
встановлено, що громадяни мають право на одержання у безстрокове користування у
встановленому порядку жилого приміщення
в будинках державного чи громадського житлового фонду.

Вимога закону про одержання жилого
приміщення у встановленому порядку знайшла своє відображення в ст.58 Житлового
Кодексу України, де вказано на те, що на підставі рішення про надання жилого
приміщення громадянинові видається ордер, який є єдиною підставою для вселення
в надане жиле приміщення.

Як видно із матеріалів справи,
рішення про надання позивачці ОСОБА_1 та її дочці спірної квартири не
приймалось, ордер на вселення в спірну квартиру їм не видавався, а тому права
на спірну квартиру, на користування нею позивачка та її дочка не набули. Тому
суд відмовляє позивачці в позові про визнання за ОСОБА_1 та її донькою
ОСОБА_7  права на користування житловим
приміщенням в квартирі АДРЕСА_1.

Ордер на жиле приміщення може бути
визнаний недійсним на підставах, передбачених ст.59 ЖК України. Із матеріалів
справи вбачається, щоОСОБА_8 не надавав не відповідаючих дійсності відомостей
про потребу в поліпшенні житлових умов, тобто він правомірно знаходився на
квартирному обліку. Не надано і доказів того, щоб вказаним ордером було
порушено права інших громадян на зазначене в ордері жиле приміщення. Крім того,
дії службових осіб при вирішенні питання про надання жилого приміщення були
правомірними, як і рішення житлової комісії про надання квартири. Зважаючи на
викладене, що відсутні підстави для визнання ордеру недійсним, суд відмовляє
позивачці в вимозі про визнання недійсним ордеру № 128, виданого Харківскою КЕЧ
району 8.04.2004 року на житлове приміщення у квартирі АДРЕСА_1  в частині, що вказує на склад сім'ї ОСОБА_8.
При цьому суд враховує і те, що не було передбачених законом  підстав для внесення в ордер на спірну
квартиру ще й позивачки та її дочки. Однокімнатна квартира надавалась одній
особі, а на більший склад сім'ї видавалась би інша, більша квартира.

Право на приватизацію квартири  мають особи, яким вона була надана у
встановленому законом порядку і які постійно в ній проживали. Позивачка та її
дочка у встановленому порядку квартиру не отримували, в ній не проживали, прав
на неї не набували, а тому участі у її приватизації не брали і не могли брати.
Разом з тим,ОСОБА_8 правомірно приватизував вказану квартиру один, бо інші
особи прав на неї не мали, а тому суд відмовляє позивачці в задоволенні
позовної вимоги про визнання недійсним свідоцтва про право власності на житло,
яке видано КЕВ м.Харкова 29.04.2005 року за реєстраційним № 4315 на ім'я
ОСОБА_8 на квартиру АДРЕСА_1.

Приватизувавши вказану спірну
квартируОСОБА_8 мав право розпорядитися нею, як власник, на свій розсуд.ОСОБА_8
подарував квартиру ОСОБА_2 Цей договір було посвідчено нотаріусом, укладено у
встановленому законом порядку. Зважаючи на те, що  позивачка ОСОБА_1 прав на вказану квартиру не
набула, то вказаним договором дарування квартири не були порушені  її та її доньки права, а тому відсутні
підстави для визнання вказаного договору недійсним. Також відсутні підстави для
вселення позивачки та її дочки у спірну квартиру, бо прав на неї вони не мають,
право власності або користування нею вони не набули.

З огляду на викладене, суд відмовляє
позивачці в задоволенні всіх її позовних вимог, бо вони є безпідставними та не
відповідають вимогам закону.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 61, 215  ЦПК України, ст.ст.9, 34, 37, 58, 59
Житлового Кодексу України, ст. 215 ЦК України, - суд

ВИРІШИВ:

ОСОБА_1 відмовити в задоволенні її позовних вимог про:

-
визнання незаконним рішення житлової комісії кафедри військової підготовки НТУ
„ХПІ ” №88 від 23.02.2004 року про фактичне виключення ОСОБА_1 та її
донькиОСОБА_7зі складу сім'ї перебуваючого на квартирному обліку ОСОБА_8 і
надання йому одному квартири АДРЕСА_1

-
визнання недійсним ордеру № 128, виданого Харківскою КЕЧ району 8.04.2004 року
на житлове приміщення у квартирі АДРЕСА_1
в частині, що вказує на склад сім'ї ОСОБА_8;

-
визнання за ОСОБА_1 та її донькою ОСОБА_7
права на користування житловим приміщенням в квартирі АДРЕСА_1;

-
визнання недійсним свідоцтва про право власності на житло, яке видано КЕВ
м.Харкова 29.04.2005 року за реєстраційним № 4315 на ім'я ОСОБА_8 на квартиру
АДРЕСА_1;

-
визнання недійсним договору дарування квартири АДРЕСА_1, який було укладено між
ОСОБА_8 та ОСОБА_2 18.03.2006 року і посвідчено 4-ю Харківською державною
нотаріальною конторою;

-
вселення ОСОБА_1 та її донькиОСОБА_7в квартиру АДРЕСА_1;

Заява про апеляційне оскарження
рішення суду може бути подана в апеляційний суд Харківської області
через Орджонікідзевський районний суд м.Харкова протягом 10 днів з дня
проголошення  рішення. Апеляційна скарга
на рішення  суду може бути подана в
апеляційний суд Харківської області через Орджонікідзевський районний суд
м.Харкова протягом 20 днів  після подання
заяви про апеляційне оскарження.

СУДДЯ: