Справа № 2-100/2008
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

12  травня 2008
року                           Братський
районний суд

Миколаївської області

В складі: головуючої - судді          О.М. Кірімової

при секретарі
-                 С.Л. Москаленко, О.С.
Козиревич

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду с-ща Братське цивільну справу за
позовом
ОСОБА_1

ДО

ОСОБА_2

Про
відшкодування майнової шкоди

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1  звернулася до суду з позовом, в якому просить
стягнути з ОСОБА_2 в відшкодування
заподіяних збитків 19607 грн. 55 коп., сплаченого судового збору в сумі
196 грн. 07 коп. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду
справи в розмірі 30 грн.

Свої позовні
вимоги мотивує тим, що з вини відповідача, який використовує суміжну з нею
земельну ділянку, та який проводив десикацію посівів соняшника шляхом
авіаобприскування, їй завдано матеріальних збитків, шляхом фактичного знищення
її посівів пшениці.

В судовому засіданні представник позивачки підтримав
заявлені позовні вимоги в повному обсязі, та пояснив суду, що на підставі
державних актів на право власності на земельну ділянку, ОСОБА_1 використовує
земельні ділянки площею 29,8 га. На площі 25 га нею була засіяна озима пшениця.
Восени 2007 року,  сходи її пшениці були
нормальними, але з часом помітила, що рослини стали пригнічені, побурілі, із
заторможеним розвитком.

Так як відповідач, який займав суміжну з нею земельну
ділянку, та вирощував на ній соняшник, позивачка припустила, що саме ОСОБА_2
здійснював авіаобприскування соняшнику, що й стало причиною потрапляння діючої
речовини, що знаходиться  в дискантах, на
її посіви. В результаті протиправних дій ОСОБА_2, посіви озимої пшениці
фактично були знищені, чим позивачу завдано збитків в розмірі 19607 грн. 55
коп., які вона просила стягнути з відповідача на свою користь в повному обсязі,
оскільки відповідач відмовляється в добровільному порядку відшкодувати  завдані їй збитки.

Відповідач в судовому засіданні заперечував проти позову
та пояснив суду, що дійсно на своїй земельній ділянці, яка є суміжною із
земельною ділянкою позивача, в 2007 році вирощував соняшник сорту „Златібор F 1”.
Він  дійсно мав намір здійснити десикацію
поля, засіяного соняшником, за допомогою авіаційних літаючих апаратів, навіть
розмовляв про це з льотчиком. Але так як дана послуга для нього коштувала
дорого, він відмовився від такого наміру. З часом необхідність в такій послузі
взагалі відпала, так як в силу сприятливих природних умов, соняшник дозрівав
самостійно. Договір про авіаобприскування полів ні з ким не укладав, ніяких
заявок щодо проведення десикації полів не робив, роботу за таке не оплачував.

Відповідач також зазначив, що на сьогоднішній день, озима
позивачки має гарний вигляд, що  повністю
спростовує показання представника ОСОБА_1 в суді, а тому просив суд відмовити в
задоволені позову.

Представник третьої особи, ОСОБА_3, головний агроном
управління агропромислового розвитку Братської райдержадміністрації, суду
показала, що соняшник сорту „Златібор F 1” , яким було
засіяно поле відповідача, є середньої вегетації стиглості. Його самостійна
стиглість, без застосування десикації,
можлива як у вересні, так і в жовтні місяці, якщо  є на те сприятливі погодні умови. За умови,
якщо мало місце авіаобприскування соняшнику, і оприскуюча діюча речовина
потрапила на сходи озимої пшениці, то можливі негативні наслідки, в залежності
від розвитку рослин на момент їх пошкодження.

На думку
ОСОБА_3, даний спір можливо вирішити тільки в добровільному порядку,
дотримуючись сторонами правил добросусідства.

Представник третьої особи, начальник інспекції захисту
рослин у Братському районі, Скрипник Н.М. суду пояснила, що вона перебувала у
складі комісії, яка відбирала зразки озимої пшениці, належної позивачу. Про
відібрання проб рослин, в той же день був повідомлений і відповідач. При виїзді
на поле, пшениця була ушкоджена, вся мала однаковий бурий колір.

Скрипник Н.М.
уточнила, що встановити хто саме здійснив оприскування поля за допомогою
авіаційних літаючих апаратів, - неможливо, оскільки таке повинно було
здійснюватись з її дозволу, на що вона в даному випадку, погодження та дозволу
не давала. Але вважає, що саме з вини відповідача, ОСОБА_1 завдано матеріальної  шкоди.

Свідок ОСОБА_4
суду показав, що бачив літак, який в жовтні 2007 року здійснював обробку поля,
належного ОСОБА_2 при цьому останнього на полі не було.

Вислухавши пояснення представника
позивачки, відповідача, представника третьої особи, головного агронома
управління агропромислового розвитку Братської райдержадміністрації,  представника третьої особи, начальника
інспекції захисту рослин у Братському районі, свідка ОСОБА_4, дослідивши
матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги  задоволенню не підлягають з наступних
підстав.

Так, згідно
державних актів на право власності на земельну ділянку ОСОБА_1 використовує
земельні ділянки загальною площею 29,92 га, що розташовані на території
Шевченківської сільської ради Братського району Миколаївської області (
а.с.6-7).

Згідно договорів ( а.с. 49-54) ОСОБА_2 орендує земельні
ділянки, які розташовані на території Шевченківської сільської ради Братського
району Миколаївської області.

Довідкою
Шевченківської сільської ради
підтверджується, що земельні ділянки, які використовує ОСОБА_2, дійсно
межують із землями ОСОБА_1 ( а.с. 46)

Зазначене також підтверджується копією  плану організацій земельних часток ( паїв) (
а.с.45) та сторонами в судовому засіданні не оспорювалось.

В силу п.б ч.1
ст. 95 Земельного Кодексу України
землекористувачі, якщо інше не передбачено законом або договором, мають
право власності на посіви і насадження сільськогосподарських та інших культур,
на вироблену сільськогосподарську продукцію.

Відповідно до ст.. 22 ЦК України, особа, якій завдано
збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх
відшкодування.

Згідно ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну
фізичної або юридичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її
завдала.

Відповідно до Акту обстеження посівів озимої пшениці від
16.10.2007 року, виявлено ушкоджені хімічною дією препарату  рослини, з посиланням на авіаобприскування
соняшнику, належного ОСОБА_2 та рекомендовано відібрати зразки озимої пшениці для
проведення аналізу ( а.с.8,9)

Згідно
результатів аналізу, проведених Головною держінспекцією захисту рослин Одеської
прикордонної Державної контрольно-токсикологічної лабораторією  24.10.2007 року № 358,  здійснений хроматографічними методами, в
зразку озимої пшениці були виявлені залишкові кількості диквата - 1,02 мг/кг (
а.с.10)

Відповідно довідки Братської районної станції захисту
рослин, виданою  Скрипник Н.М., залишкова
кількість діючої речовини, виявленої в зразках рослин, пагубно діє на посіви озимої
пшениці ( а.с.12).

Однак, в судовому засіданні представником позивачки не
надано суду доказів того, що саме з вини ОСОБА_2 позивачці спричинено майнової
шкоди у вигляді ушкодження посівів. Його докази базувались лише на припущеннях.

Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України, кожна
сторона зобов”язана довести ті обставини, на які вона посилається як на
підставу своїх вимог і заперечень.

В силу ч.4 ст. 60 ЦПК України доказування не може
ґрунтуватись на припущеннях

Відшкодування
збитків передбачає наявність складу цивільного правопорушення: порушення
цивільного права чи інтересу, завдання збитків та причинний зв”язок між
порушенням права та збитками. Саме при наявності таких обставин в особи виникає
право на відшкодування завданих збитків.

В судовому засіданні знайшло своє підтвердження, те що
позивачка зазнала матеріальних збитків та порушено її право власності на посіви
і насадження сільськогосподарських культур, однак в судовому засіданні не
встановлений та не знайшов свого підтвердження причинно-наслідковий зв”язок,
саме між протиправною поведінкою ОСОБА_2 та шкодою, завданою ОСОБА_1

Для
встановлення суб”єктивного цивільного права на відшкодування завданих збитків,
необхідне настання обов”язку в іншої особи, а саме наявність винної поведінки,
тобто заподіяння збитків умисно чи з необережності.

Кожна обставина, яка мала місце в
судовому засіданні, повинна доводитись, однак при розгляді даної справи,
позивачем не доведено в суді, а ні умисної вини, а ні необережної вини ОСОБА_2,
яка б негативно вплинула на її посіви.

Враховуючи
вищезазначене, суд вважає за можливе відмовити ОСОБА_1 в задоволені позову, так
як вказане не є підґрунтям для його задоволення

В силу ст. 88 ЦПК України,  не підлягає стягненню з відповідача на користь
позивача сплачені останньою  витрати на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи в сумі 30 грн. та
судовий збір в сумі 196 грн. 07 коп., оскільки в позові відмовлено.

Керуючись ст..
ст.. 60, 209, 213, 215, 218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволені позову ОСОБА_1
до  ОСОБА_2 про відшкодування майнової
шкоди - відмовити.

Заяву про апеляційне оскарження рішення Братського районного суду
Миколаївської області може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення
рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів
після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя Братського

районного
суду
підпис
О.М.Кірімова

з оригіналом згідно

Суддя Братського

районного
суду
О.М.Кірімова