Справа
№ 2-812/08
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

13 березня  2008 р.        Ленінський районний суд м. Харкова у
складі:

головуючого -  судді                           Ольховського Є.Б.,

при секретарі -
Лисіченко С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу  за позовом ОСОБА_1доОСОБА_2, законного
представника неповнолітньоїОСОБА_3 - ОСОБА_4, ОСОБА_4, ОСОБА_5,

про визнання заповіту частково
недійсним, визнання права власності на обов'язкову частку у спадщині, визнання
права власності на спадкове майно за законом, 3 особи:  2-га Харківська державна нотаріальна контора,
орган опіки та піклування Ленінської районної у м. Харкові ради ,-

встановив:

Позивачка - ОСОБА_1, 1929 р. народження,
звернулася  до суду  з позовом, після уточнення позовних вимог
просить визнати частково недійсним заповіт, складений 18 листопада 1994 р. її
чоловіком ОСОБА_6, на майно, набуте у шлюби з нею, що є спільною  сумісною власністю подружжя, а саме - на  &frac12; частину житлового
будинку з надвірними будівлями АДРЕСА_1визнати за нею право власності на &frac12;  частину (48/96)
вказаного будинку. Також просить визнати за нею право на обов'язкову частку у
спадщині -  8/96 частин вказаного
житлового будинку, після смерті чоловіка - ОСОБА_6, померлогоІНФОРМАЦІЯ_2 р.
Також просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом
на 10/96 частин вказаного будинку, яка б належала її сину - ОСОБА_7у, померлому
ІНФОРМАЦІЯ_1р., після смерті його батька - її чоловіка. Просить також визнати
за нею право власності в порядку спадкування за законом на 5/96 частин
вказаного будинку, яка б належала її сину ОСОБА_8, померлому ІНФОРМАЦІЯ_3 р.
після смерті батька -  її чоловіка, за
заповітом. В цілому просить визнати за нею право власності на 71/96 частин
жилого будинку з надвірними будівлями.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що вказаний будинок є
спільною сумісною власністю подружжя - її з чоловіком. Від шлюбу вони мали двох
синів.  Старший син - ОСОБА_9 помер
ІНФОРМАЦІЯ_1р.ІНФОРМАЦІЯ_2 р. помер її чоловік. Після смерті чоловіка вона
прийняла спадщину, оскільки постійно проживає у будинку. Заяву про прийняття
спадщини після смерті батька подав ї її другий син - ОСОБА_8. ІНФОРМАЦІЯ_3 р.
він помер. Після його смерті вона - позивачка, подала заяву про прийняття
спадщини до державної нотаріальної контори. Крім неї, спадкоємцями першої черги
після смерті сина є дружина померлого і його двоє неповнолітніх дітей.
Відповідачка пред'явила заповіт померлогоОСОБА_6., яким він без її згоди
заповідав їх спільно нажите майно - будинок з надвірними будівлями  - синам у рівних частках, чим порушив її
право власності. Вона, як непрацездатна,
має право на обов'язкову частку у спадщині після смерті чоловіка.

В судовому засіданні представник позивачки позов підтримала.

ВідповідачіОСОБА_5 таОСОБА_2  позов
визнали в повному обсязі.

Представник відповідачівОСОБА_4 та ОСОБА_3 проти задоволення позову не
заперечували.

3 особи : 2-га Харківська державна нотаріальна контора і орган опіки та
піклування Ленінської районної у м. Харкові ради  - про слухання справи повідомлені належним
чином, просили справу розглядати у їх відсутності. Суд вважає можливим
відповідно до вимог ст. 169 ЦПК України розглянути справу у відсутності
представників 3-х осіб.

Суд, вислухавши сторони, їх представників, дослідивши матеріали справи,
встановив наступне:

позивачка (до шлюбу - ІНФОРМАЦІЯ_7) 16 квітня 1951 р. зареєструвала шлюб з
ОСОБА_6 і прийняла прізвище чоловіка, що підтверджено  свідоцтвом про укладання шлюбуНОМЕР_1,
виданим Василенківською селищною радою Шевченківського району Харківської
області.

За час шлюбу у них народилося двоє дітей -
ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_5р. народження, і ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4 р.
народження.

ІНФОРМАЦІЯ_6 р. у ОСОБА_8 і ОСОБА_10 народився син - ОСОБА_2, що
підтверджено свідоцтвом  про народження НОМЕР_2, виданого Палацом
новонароджених «Жовтневий» м. Харкова.

З свідоцтва про розірвання шлюбуНОМЕР_3, виданого Ленінським  відділом РАГС м. Харкова, вбачається, що шлюб
міжОСОБА_8 і ОСОБА_10розірвано 24 грудня 1997 р.

ОСОБА_9 перебував у шлюбі з ОСОБА_11, від шлюбу народився син-- ОСОБА_5,
1973 р. народження

З свідоцтва про розірвання шлюбуНОМЕР_4, виданого Дзержинським відділом
РАГС м. Харкова, вбачається, що шлюб між ОСОБА_9 і ОСОБА_11 розірвано 13 травня
1998 р.

З свідоцтва про смерть НОМЕР_5, виданого
Харківським міським відділом реєстрації
актів громадянського стану вбачається, що ОСОБА_9 помер ІНФОРМАЦІЯ_1р.

З свідоцтва про смерть  НОМЕР_6,
виданого  Харківським міським відділом
реєстрації  актів цивільного стану
№4,   вбачається,
щоОСОБА_6померІНФОРМАЦІЯ_3

ОСОБА_8 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 р.

За час перебування у шлюбі  позивачка
з чоловіком -  ОСОБА_6 - побудували
житловий будинок з надвірними будівлями АДРЕСА_1

Згідно свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок, виданого
виконавчим комітетом Ленінської районної ради депутатів трудящих 26 жовтня 1971
р. жилий будинок з будівлями поАДРЕСА_1 зареєстровано в Харківському міському
бюро технічної інвентаризації 26 листопада 1971 р. за ОСОБА_6  на праві особистої власності.

За заповітом, посвідченим 18 листопада 1994 р. державним нотаріусом 2-ї
Харківської державної нотаріальної контори,ОСОБА_6житловий будинок з надвірними
будівлями по АДРЕСА_1заповідав у рівних частках своїм синам -ОСОБА_7у і
ОСОБА_8.

З
будинкової книги вбачається, що у зазначеному будинку з 16 листопада
1960 р були постійно зареєстровані ОСОБА_6, 1926 р. народження, і ОСОБА_1, 1929
р. народження, яка зареєстрована по теперішній час. У цьому будинку були також
зареєстровані ї їх діти-ОСОБА_8 і ОСОБА_9

З довідки голови квартального комітету від 31 жовтня 2007 р., а також
паспортуОСОБА_1 вбачається, що вона з 16 листопада 1960 р.  зареєстрована у спірному будинку, мешкає
одна.

З листа № 304/п-25 від 23 січня 2008 р. 2-ї Харківської державної
нотаріальної контори вбачається, що після смерті ОСОБА_5, померлогоІНФОРМАЦІЯ_2
р., надійшла заява 14 травня 2004 р. про прийняття спадщини відОСОБА_1, що
мешкає поАДРЕСА_1, та ОСОБА_5, який мешкає в с. Слатіне, Дергачівського району
Харківської області. 25 травня 2004 р. надійшла заява про прийняття спадщини
від ОСОБА_8, який мешкає уАДРЕСА_2. Інших заяв не надходило. Свідоцтво про
право на спадщину не видавалося.

Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, вважає, що позовні
вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню на підставі наступного.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про
визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається  іншою особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого
цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно зі ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за
захистом свого майнового справа. Визнання права є одним їз способів
захисту  цивільних прав.

Відповідно до ст. 1257 ЦК України заповіт, складений особою, яка не мала на
це право, є нікчемним.

Згідно зі ст. 22 КпШС України (в ред. 1969 р.) майно, нажите  подружжям
за  час  шлюбу,
є  його   спільною сумісною  власністю.
Кожен  з подружжя має рівні права
володіння,

користування і розпорядження цим майном.

Як зазначено у ст. 28  цього
Кодексу,   в разі  поділу
майна,  яке  є
спільною  сумісною  власністю подружжя,  їх
частки  визнаються рівними.

Всупереч вимогам  ст. 1236 ЦК України
заповідач -ОСОБА_6.- охопив заповітом не лише своє право власності, а і право
власності своєї дружини, оскільки житловий будинок з будівлями придбаний
подружжям за час шлюбу і є  сумісною
власністю подружжя.

За таких обставин позовні вимоги позивачки про визнання частково недійсним
заповіту і визнання за нею права власності на 1/2 частину житлового будинку з
надвірними будівлями є обґрунтованими  і
підлягають задоволенню.

Таким чином, після смерті  ОСОБА_5
відкрилася спадщина - право власності на належну йому 1/2 частину зазначеного
житлового будинку з будівлями.

Відповідно до ст. 1241 ЦК України позивачка, як непрацездатна вдова
спадкодавця -ОСОБА_6., спадкує незалежно від змісту заповіту, половину частки,
яка належала б кожному з спадкоємців у разі спадкування за законом (обов'язкова
частка).

Відповідно до ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом
із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину, якщо він не заявив про відмову від неї протягом 6 місяців.

Малолітня, неповнолітня особа визнаються такими, що прийняли спадщину.,
якщо вона не відмовилася від спадщини у встановленому законом порядку.

Відповідно до ст. 1269, 1270  ЦК
України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття
спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати до нотаріальної
контори заяву про прийняття спадщини у 6-місячний строк з часу відкриття
спадщини.

Згідно з заповітом, залишенимОСОБА_6. на двох синів,  належну йому 1/2 частку успадкував син
-ОСОБА_8, який своєчасно подав заяву про прийняття спадщини до державної
нотаріальної контори. Враховуючи, що другий син спадкодавця  - ОСОБА_9 помер ІНФОРМАЦІЯ_1р.,  тобто до відкриття спадщини після смерті
батька, відповідно до ч. 1 ст.1266 ЦК України за правом представлення належну
ОСОБА_9 за заповітом частку успадковував онук спадкодавцяОСОБА_6.- син
померлого ОСОБА_9 - ОСОБА_5, і позивачка, як мати ОСОБА_9- спадкоємець першої
черги.

При цьому  обов'язкова частка
позивачки складає 1/12 частину житлового будинку з надвірними будівлями,
оскільки визначається у розмірі 1/2 частини від частки, яка б належала їй при
спадкуванні за законом - 1/2 частина житлового будинку: 3 (кількість
спадкоємців з урахуванням позивачки і двох спадкоємців за заповітом) :2= 1/12
частка.

Таким чином,  часткаОСОБА_8 іОСОБА_5
становить :

(1/2 частина -1/12):2= 5/24.

Після смерті ОСОБА_9 його син -ОСОБА_1 і мати - позивачка успадкували у
рівних частках належну йому частку спадщини після смертіОСОБА_6. - 5/24, тому
кожному з них належить за правом спадкування 5/24:2=5/48 частини.

Таким чином, після смертіОСОБА_8 відкрилася спадщина - 5/24 частин
житлового будинку з будівлями.

Враховуючи відсутність заповіту, спадкоємцями після  його смерті є спадкоємці першої черги -
дружина  -ОСОБА_4,  двоє дітей -ОСОБА_2 і неповнолітня ОСОБА_3, а
також мати - позивачка.

Таким чином, часткаОСОБА_8 ділиться порівну між зазначеними  спадкоємцями, на кожного припадає по 5/96
частин:

5/24:4=5/96.

Таким чином, за позивачкою слід визнати право власності на 1/2 частину
зазначеного житлового будинку з надвірними будівлями - частку у спільній
власності подружжя, що відповідає 48/96 частині,на 1/12 частину - обов'язкову
частку у спадщині після смерті ОСОБА_9, що відповідає 8/96 частині; після
смерті ОСОБА_9 - 5/48 частин, що відповідає 10/96 частині; після смертіОСОБА_8-
5/96 частин. Всього за позивачкою слід визнати право власності на 71,96 частин
житлового будинку з надвірними будівлями:

48/96+8/96+10/96+5/96=71/96 частин.

Згідно зі ст. ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах
заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін, кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і
заперечень.

Заперечення відповідача є необґрунтованими, спростовуються дослідженими у
судовому засіданні доказами. Доказів на спростування доводів позивачки
відповідач суду не надав.

За таких обставин позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 60,  212-215 ЦПК України, ст. ст.  15, 16,
392, 1236, 1241, 1257, 1261, 1266, 1268-1270  ЦК України, ст. 22 КпШС України (в ред. 1969
р.) суд ,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати частково недійсним заповіт, посвідчений нотаріусом 2-ї Харківської
державної нотаріальної контори 18 листопада 1994 р., реєстраційний номер
№2-10866, складений ОСОБА_6, на майно, набуте у шлюбі з ОСОБА_1, що є спільною
сумісною власністю подружжя, а саме на 1/ 2 частину житлового будинку з
надвірними будівлями АДРЕСА_1

Визнати заОСОБА_1право власності на 48/96 частин житлового будинку з
надвірними будівлями АДРЕСА_1, що набуте у шлюбі з ОСОБА_6 і є спільною
сумісною власністю подружжя.

Визнати заОСОБА_1право власності на 8/96 частин житлового будинку з
надвірними будівлями АДРЕСА_1  -
обов'язкову частку у спадщині після смерті
чоловіка- ОСОБА_5, померлогоІНФОРМАЦІЯ_2 р.

Визнати заОСОБА_1право власності на 10/96 частин житлового будинку з
надвірними будівлями АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті
сина -ОСОБА_9, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1р., за правом представлення  після смерті його батька - ОСОБА_6,
померлогоІНФОРМАЦІЯ_2 р., за заповітом.

Визнати заОСОБА_1право власності на 5/96 частин житлового будинку з
надвірними будівлями АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті
сина - ОСОБА_8, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 р., за правом представлення після смерті
його батька - ОСОБА_6, померлогоІНФОРМАЦІЯ_2 р., за заповітом.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі в 10 денний строк
з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після
цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної
інстанції або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя
підпис                                            Є.Б. Ольховський