Справа № 2-61-08/2008 рік
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

24
червня 2008 року                Хортицький
районний суд м.Запоріжжя у складі головуючого судді                         Бондаренко
І.В.

при секретарі                                      Биковій
С.Б.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Запоріжжі справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Хортицької райадміністрації, про визнання причини пропуску
строку позовної давності поважною, про визнання рішення органу приватизації
недійсним та скасування свідоцтва про право власності,

В С Т А Н О В И
В:

Позивач
звернувся до суду з позовом до відповідачів, в якому просить визнати рішення
органу приватизації - Хортицької райадміністрації, на підставі якого була
здійснена приватизація АДРЕСА_1, недійсним та скасувати свідоцтво про право
власності № 13739, видане 07.10.2003 року Хортицькою райадміністрацією, на
вказану квартиру. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що своєї письмової згоди на
приватизацію квартири він не давав, приватизація здійснена всупереч його волі,
свій підпис на заяві про приватизацію він не ставив. Просить поновити строк
позовної давності для звернення до суду, оскільки дізнався про приватизацію
тільки в березні 2007 року.

Відповідач
ОСОБА_2 проти позову заперечує та пояснює, що приватизація квартири в 2003 році
була здійснена ним, батьком - позивачем по справі, та матір»ю, вказане рішення
було волевиявленням усіх трьох членів сім»ї, позивач був особисто присутній в
ЖРЕД-16 при написанні заяви на приватизацію житла, ставив свій підпис. Після
смерті матері, з якою він розлучився незадовго до її смерті, батько не хоче,
щоб більша частина квартири дісталась сину,
між ними склались неприязні відносини, тому і подав вказаний позов до
суду.

Представник
відповідача - Хортицької райадміністрації - проти позову заперечує та пояснює,
що в даному випадку при оформленні документів на приватизацію спірної квартири
будь-яких порушень законодавства не було, тому позов є безпідставним.

В
судовому засіданні встановлено, що на підставі розпорядження голови Хортицької
райадміністрації №1848р від 06.10.2003 року /а.с.50/ 07.10.2003 року було
видане свідоцтво про право власності на житло №13739 - АДРЕСА_1, згідно якого
по 1/3 частині в праві власності на вказану квартиру належить ОСОБА_1,
ОСОБА_3та ОСОБА_2/а.с.15/.

Приватизація
здійснена на підставі заяви наймача вказаного жилого приміщення ОСОБА_1,
поданої до відділу приватизації житла Хортицької райадміністрації 09.09.2003
року. Заява містить підписи усіх проживаючих в квартири - ОСОБА_1, ОСОБА_3та їх
сина ОСОБА_2

ОСОБА_1.
на час приватизації був наймачем вказаної квартири, про свідчать відповідні
договори найму /а.с.14,26-27/.

Всупереч
твердженню позивача про те, що відповідач на час приватизації не був
зареєстрований у спірній квартирі спростовується паспортом громадянина України
ОСОБА_2., в якому вказано що ОСОБА_2 був зареєстрований у спірній квартирі з
27.03.1985 року по 25.11.2003 року, коли знявся з реєстрації /а.с.31,32/.

28.10.2003
року право власності вказаних осіб на квартиру було зареєстровано у реєстрі
права власності на нерухоме майно, вони належним чином оформили своє право
власності на житло /а.с.16-18/. Крім того, до паспорту громадянина України
ОСОБА_1 було поставлено відповідний штамп про реалізацію його права на
приватизацію житла.

07.10.2003
року ЖРЕД-16  з позивачем ОСОБА_1, як
власником спірної квартири, був укладений договір про участь у витратах на
утримання будинку та прибудинкової території /а.с.44/, на якому стоїть підпис
ОСОБА_1.

Рішенням Хортицького райсуду від 25.12.2006 року шлюб між позивачем ОСОБА_1
та ОСОБА_3 було розірвано.

ІНФОРМАЦІЯ_1ОСОБА_3
померла.

На
даний час в позові ОСОБА_1. посилається на те, що про приватизацію квартири він
дізнався тільки після смерті колишньої дружини, тому просить поновити йому
строк позовної давності.

Ці
позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 2003 року всі документи на квартиру
знаходились у його сина, син невідомо навіщо забрав в нього паспорт громадянина
України, який наприкінці 2003 року повернув йому, але він не знав, що у його
паспорті стоїть штамп про приватизацію.

Суду
для дослідження наданий оригінал приватизаційної справи Хортицької
райадміністрації  та її копія
/а.с.51-53/.

Свідок
ОСОБА_4, яка працює бухгалтером в КП «ВРЕЖО-6», суду пояснила, що при написанні
заяви про приватизацію усі повнолітні члени сім»ї приходять до ЖРЕД та
підписують відповідну заяву, без їх підписів документи не оформлюються. Якщо
при цьому немає керівника ЖРЕД, то його замінює майстер. На заяві ОСОБА_1
стоїть підпис майстра ЖРЕД-16 ОСОБА_5, в даний час ОСОБА_5 померла.

Суду
позивачем надана копія постанови  ДІМ
Хортицького РВ від 06.02.2007 року, в якій відмовлено в порушенні кримінальної
справи відносно відповідача ОСОБА_2.  по
заяві ОСОБА_1   у зв»язку з відсутністю в
його діях складу злочину, передбаченого ст.357 КК України - відносно документів
на квартиру.

З
вказаної постанови вбачається, що на час перевірки - лютий 2007 року - між
ОСОБА_1 з одного боку та його сином та колишньою дружиною з іншого боку
склались неприязні стосунки, ОСОБА_3 пояснила, що ОСОБА_1. зловживає спиртними
напоями, застосовує до неї фізичне насильство, в зв»язку з чим вона з ним
розлучилась, він вимагає надати йому документи на квартиру, але йому надали
тільки їх копії з метою не допустити будь-яких незаконних дій з квартирою.

Будь-яких
доказів того, що в 2003 році ОСОБА_1. подавав заяви до правоохоронних органів з
приводу зникнення його паспорту або документів на квартиру в той час, суду не
надано.

Суду
надана копія думки лікаря-спеціаліста від 24.01.2007 року, з якої вбачається що
приблизно 19.01.2007 року ОСОБА_1. отримав легкі тілесні ушкодження, з його
слів - від сина ОСОБА_2

Відповідач
ОСОБА_2 в обґрунтування своїх заперечень по позову та проти поновлення позивачу
строку позовної давності надав суду лист ОСОБА_1 про його намір в квітні 2007
року продати свою 1/3 частку спірної квартири та з пропозицією до сина придбати
вказану частку квартири.

Крім
того, суду надані копія позовної заяви про визнання договору купівлі-продажу
1/3 частини спірної квартири, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_6 30.05.3007
року, але не засвідченого нотаріально, та копія цього договору.

Ухвалою
Хортицького районного суду від 01.10.2007 року вказаний позов залишений без
розгляду у зв»язку з неявкою позивача.

ОСОБА_1.
спочатку суду пояснив, що він не укладав ніяких договорів з ОСОБА_6 та йому
невідомо про цей позов, а в подальшому судовому засіданні визнав ці обставини
та свій намір розпорядитись своєю часткою квартири.

За
клопотанням позивача судом було призначено судову почеркознавчу експертизу, на
вирішення якої поставлені питання щодо виконання ОСОБА_1 двох підписів на заяві
про приватизацію спірної квартири від 09.09.2003 року. В розпорядження
експертам надані оригінал вказаної заяви, зразки підпису ОСОБА_1 в різні
періоди часу, а також матеріали цивільної справи, в яких також міститься
оригінал договору про участь власника квартири ОСОБА_1 у витратах на утримання
будинку від 07.10.2003 року.

Згідно
висновку судово-почеркознавчої експертизи /а.с. 65-70/, два підписи, виконані
від імені ОСОБА_1 в заяві від 09.09.2003 року на ім»я керівника Хортицької
райадміністрації з проханням оформити приватизацію АДРЕСА_1,  вірогідно виконані ОСОБА_1в незвичних умовах
/незвичному положенні виконавця/.

Як
пояснив в судовому засіданні експерт ОСОБА_7, який виконував експертизу,
незвичний стан виконавця означає його незвичне положення щодо підписаного
документу - або він підписував стоячи, або
на незручній поверхні, тощо. При цьому мало б значення, якщо були б
надані медичні документи, які підтверджували обмеження рухів виконавця, якщо
таке мало місце - тобто має значення, якщо б приймались ліки або речовини, які
обмежують або загальмовують рухи руки.

Експерт
переконливо пояснив значення свого висновку щодо вірогідності виконання ОСОБА_1
підписів на заяві про приватизацію, та пояснив, що ймовірність виконання цих
підписів не ОСОБА_1 дуже мала, оскільки підписів на заяві два і навіть їх
порівняння одного з одним достатньо для надання висновку, і, крім того,
об»єктів для дослідження поставлених йому питань було достатньо для повного їх
вирішення.

Вислухавши
сторони, свідка, експерта, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить
до висновку про те, що в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити з
наступних підстав.

Приватизація
державного житлового фонду - це правочин, правовідносини щодо дійсності якого
регулюються нормами ЦК України.

У
відповідності до ст.203 ЦК України, правочин має відповідати вимогам закону,
волевиявлення учасників правочину має бути вільним та відповідати їх внутрішній
волі, а у відповідності до ст.215 ЦК України підставою для недійсності
правочину є недодержання в момент його вчинення стороною вимог ст.203 ЦК
України.

Такі
ж вимоги до дійсності угоди та наслідків визнання її недійсною були передбачені
ст.ст.41,48 ЦК України /1963 року/, який діяв на час приватизації спірної
квартири.

Позивач
посилається на те, що оскільки його згоди на приватизацію спірної квартири не
було, то її приватизація на цій підставі повинна бути визнана недійсною. Він не
посилається при цьому ні на недійсність цього правочину внаслідок насильства
або обману, ні на нікчемність цього правочину.

У
відповідності до ст.257 ЦК України  та
ст.71 ЦК України /1963 року/ загальна позовна давність встановлена тривалістю в
три роки, а у відповідності до ст. 267 ЦК України та ст.80 ЦК України /1963
року/ при визнанні причини пропуску строку позовної давності поважною порушене
право підлягає захисту.

У
відповідності до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи тільки в межах
заявлених сторонами позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами.

Дослідивши
справу, суд приходить до висновку про те, що позивач не надав суду будь-яких
доказів того, що 09.09.2003 року він не підписував заяву про приватизацію
АДРЕСА_1

У
суда немає підстав ставити під сумнів висновок судової почеркознавчої
експертизи, вказаний висновок не є неповним або незрозумілим, тому судом
відхилено клопотання про призначення додаткової експертизи.

Позиція
позивача про його небажання приватизувати квартиру спростовується, також,
підписаним ним 07.10.2003 року договором про участь власника житла в утриманні
будинку та прибудинкової території, свій підпис на якому він також оспорює, але
при призначенні експертизи він не просив дослідити і цей підпис також; також
спростовується наявністю в його паспорті громадянина України на протязі більш
ніж 3 років печатки про реалізацію його права на приватизацію, тим більше, що
він постійно користувався паспортом при отриманні своєї пенсії.

У
суда немає підстав ставити під сумнів достовірність договору ОСОБА_1 з ЖРЕД-16
від 07.10.2003 року та підпис ОСОБА_1 на ньому.

Крім
того, позивач в 2003 році не звертався з заявами про зникнення його паспорту, а
звернувся в Хортицький РО з приводу зникнення документів на квартиру лише в
лютому 2007 року, після розірвання шлюбу з дружиною та виникнення неприязних
відносин з нею та сином з приводу квартири.

Твердження
позивача про відсутність його волевиявлення приватизувати квартиру та про його
незнання до березня 2007 року про приватизацію квартири, також, спростовується
постановою ДІМ Хортицького РВ про відмову в порушенні кримінальної справи за
заявою ОСОБА_1 від 06.02.2007 року, з якої вбачається, що колишня дружина
позивача побоювалась махінації з квартирою та документами з боку ОСОБА_1, тому
вони з сином надали йому тільки копії документів на квартиру.

Аналіз
вказаних доказів та наданих суду листа до ОСОБА_2., як до співвласника
квартири, про першочерговий викуп частини квартири, та матеріалів позовної
заяви ОСОБА_6 про визнання договору купівлі-продажі належної ОСОБА_1. 1/3
частки спірної квартири дійсним, свідчить про те, що ОСОБА_1. дійсно знав про
приватизацію квартири, і знав не тільки з
березня 2007 року,  та бажав
розпорядитись належною йому її часткою.

Крім
того, дізнавшись про приватизацію, з його слів, в березні 2007 року, ОСОБА_1.
відразу не подав до суду позовну заяву про визнання такої приватизації
недійсною, зробивши це тільки через п»ять місяців після смерті колишньої
дружини, а спочатку намагався продати належну йому частину квартири, що також
свідчить про його обізнаність та наміри розпорядитись належним йому майном.

Суд
приходить до висновку про те, що позовна заява ОСОБА_1 про визнання
приватизації недійсною є тільки наслідком його неприязних відносин з сином -
відповідачем по справі, а не наслідком порушення його прав при здійсненні приватизації
квартири.

Таким
чином, суд вважає безпідставними як позовні вимоги про визнання поважною
причини пропуску строку позовної давності, так і позовні вимоги про визнання
приватизації АДРЕСА_1 недійсною та скасування свідоцтва про право власності на
неї.

Керуючись
ст.ст.10,11,60,208,212-218 ЦПК України, ст.203,215,257 ЦК України,
ст.ст.41,48,71,80 ЦК України /1963 року/, суд -

В С Т А Н О В И
В:

В
задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Хортицької райадміністрації, про
визнання причини пропуску строку позовної давності поважною, про визнання
рішення органу приватизації недійсним та скасування свідоцтва про право
власності - відмовити.

На
рішення протягом 10 днів з дня його проголошення може бути подана заява про
його апеляційне оскарження, а апеляційна скарга - протягом 20 днів з дня
подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя