Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

16 квітня 2008 року

м. Київ

Колегія  суддів Судової палати у

цивільних  справах Верховного Суду
України в складі:

Головуючого

Григор'євої Л.І.,

Суддів:

Балюка М.І.,

Гуменюка В.І.,

Барсукової В.М.,

Косенка В.Й.,

розглянувши справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до відкритого
акціонерного товариства ”Дніпрококс” та відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м. Дніпропетровську
та Дніпропетровській області  про
відшкодування шкоди,

в с т а н о в и л а :

У вересні 2002 року ОСОБА_4 звернулася до суду із зазначеним позовом,
посилаючись на те, що її чоловік ОСОБА_5 перебував у трудових відносинах із
відповідачем. 23 травня 2002 року в робочий час, на території підприємства, в
результаті падіння при пересуванні, він отримав відкриту черепно-мозкову
травму, яка призвела до його смерті. Наприкінці липня        2002 року адміністрацією
підприємства  їй було видано акт № 1  від 14 червня 2002 року про нещасний випадок
невиробничого характеру, складений за формою НТ (невиробничий травматизм).
Вважає, що цей акт складений з порушенням
діючого  законодавства.

Рішенням Ленінського районного суду
м. Дніпропетровська від 6 червня 2007 року позовні вимоги задоволені частково.
Визнано недійсним розділ 6 акту розслідування нещасного випадку від 13 червня
2002 року, що стався 23 травня 2002 року на території ВАТ “Дніпрококс” зі
слюсарем-ремонтником ОСОБА_5. Визнано недійсним акт № 1 від 14 червня 2002 року
про нещасний випадок невиробничого характеру, що стався з ОСОБА_5 та
встановлено факт, що травми отримані ОСОБА_5 є нещасний випадком, пов'язаним з
виробництвом. Зобов'язано ВАТ “Дніпрококс” передати  відділенню виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м. Дніпропетровську та Дніпропетровській області справу
ОСОБА_5 та зобов”язано останнього відшкодувати шкоду завдану смертю ОСОБА_5
дітям - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та матері
померлого ОСОБА_1. В іншій
частині позовних  вимог
відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області  від 4 грудня 2007 року  рішення Ленінського районного суду м.
Дніпропетровська від 6 червня 2007 року у частині задоволення позовних вимог
про зобов'язання відповідача ВАТ “Дніпрококс” скласти акт про нещасний випадок
на виробництві за формою Н-1 скасовано та зобов'язано ВАТ “Дніпрококс” скласти
акт за формою Н-1 за фактом нещасного випадку на виробництві, що трапився з ОСОБА_5
23 травня 2002 року о 16 год. 30хв., на території ВАТ “Дніпрококс”, в наслідок
чого ОСОБА_5 отримав відкриту черепно-мозкову травму, яка призвела до його
смерті, що настала ІНФОРМАЦІЯ_1. В іншій частині  рішення
суду залишено без змін.

У касаційній скарзі відділення виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань
України в м. Дніпропетровську та Дніпропетровській області  про відшкодування шкоди ставиться питання про
скасування рішення суду першої та апеляційної інстанції та ухвалення та
ухвалення нового рішення  про відмову в
задоволенні позовних вимог, у зв'язку з порушенням норм  матеріального та процесуального права.

Касаційна скарга підлягає задоволенню за таких підстав.

Задовольняючи позовні вимоги та визнаючи недійсним розділ 6 акту
розслідування нещасного випадку від 13 червня 2002 року та визнання  недійсним акту № 1 від 14 червня 2002 року
про нещасний випадок невиробничого характеру, складений за формою НТ
(невиробничий травматизм), суди як першої, так й апеляційної інстанції виходили
із того, що нещасний випадок, який стався з ОСОБА_5 є нещасним випадком, що
стався з ним під час виконання ним трудових (посадових) обов'язків та
відповідно до ч. 2 п. 6 Положення про порядок
розслідування та  ведення  обліку
нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на  виробництві, затвердженого Постановою
Кабінету Міністрів України № 1094 від 21 серпня 2001 року (далі-Положення)
пов'язаний з виробництвом, оскільки стався з ним під час його перебування на
території  підприємства протягом робочого
часу.

Проте погодитися з такими висновками
судів  не можна.

Як вбачається з матеріалів справи, 23 травня 2002 року ОСОБА_5,  закінчивши
виконання  покладених на
нього  трудових  обов'язків, прямуючи до дому, близько 15
годин 30 хвилин, значно відхилившись від встановленої  на підприємстві схеми маршруту пішохідного
руху по території заводу, затвердженої керівником ВАТ “Дніпрококс” і в
результаті падіння при  пересуванні,  отримав
черепно-мозкову  травму, яка  призвела
до його  смерті, що настала
ІНФОРМАЦІЯ_1. Згідно медичного висновку смерть ОСОБА_5 настала в результаті
гострої проникної відкритої черепно-мозкової
травми, що в свою  чергу  викликало
зупинку  серцевої  діяльності.

Наказом № 90  від 31 травня 2002 року
Територіальним департаментом по нагляду
за  охороною  праці
по  Дніпропетровській області було
створено  комісію для розслідування
нещасного випадку із смертельним
наслідком, яка  в  ході розслідування встановила, що на падіння
ОСОБА_5 не вплинув  виробничий фактор, а
вплинув його стан  здоров'я, так як  ОСОБА_5
хворів  на діагноз дисциркулярна
енцефалопатія 1 ступеню, судорожна реакція та
страждання на епілепсію.  Комісією  було
встановлено, що  нещасний
випадок  не пов'язаний з виконанням
ОСОБА_5 своїх трудових обов'язків, а трапився після роботи, а саме під час
пересування з роботи  пішки по
території  заводу та відповідно до
положень п. 12  Положення, в редакції,
яка діяла  на час  розгляду
справи  був  складений
акт про  нещасний  випадок
не пов'язаний з  виробництвом.

Відповідно до вимог ст. 14 Закону України “Про  загальнообов'язкове  державне соціальне страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату
працездатності” від 23 вересня 1999 року нещасний  випадок - це обмежена в  часі подія або  раптовий
вплив на працівника небезпечного виробничого фактора чи середовища,
що   сталися у процесі виконання ним
трудових обов'язків, внаслідок яких заподіяно
шкоду здоров'ю або настала
смерть.

Падіння ОСОБА_5  сталося  не на робочому  місці та
не при  виконанні  ним своїх
трудових обов'язків та небезпечного фактору  чи середовища, яке б вплинула  на
ОСОБА_5 і спричинило падіння.

Крім того, ОСОБА_5, як встановлено і раніше вже переносив
черепно-мозкову  травму та  неодноразово знаходився  у зв'язку з
частими головними  болями на  стаціонарному лікуванні з діагнозом  дисциркулярна
енцефалопатія 1 ступеню, судорожна
реакція та  страждання  на
епілепсію, які  могли супроводжуватися  головокружіннями та порушенням координації
руху, що підтверджується  довідками
міської лікарні № 22 та № 5 й саме це могло призвести до його падіння.

Також суди не взяли до уваги
лист  начальника  Обласного комунального  закладу “Бюро судово-медичної експертизи” від
10 червня 2002 року , в  якому   повідомлено, що перенесені раніше ОСОБА_5
захворювання могли обумовити  падіння через
голокружіння та  порушення  координації
рухів.

Крім того,  відповідно  до п. 10 вказаного  Положення
нещасні  випадки, які трапилися у
ході раптового погіршення стану здоров'я робітника, визнаються пов'язаними з
виробництвом та при них складаються акти за формою Н-1, за умови, що
погіршення  стану здоров'я
працівника  трапилося в ході впливу
небезпечних або шкідливих виробничих факторів. Так як вищевказаних факторів
комісією при розслідуванні нещасного випадку
виявлено не  було,
відповідачем  підставно було
складено  саме  акт за формою НТ.

Враховуючи, що судами  при вирішення
спору  неправильно  застосовані
норми матеріального права, судові рішення підлягають скасуванню з
ухваленням  нового рішення  про відмову
в позові.

Керуючись ст. ст. 336, 341 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а :

Касаційну скаргу відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних захворювань України в м. Дніпропетровську та
Дніпропетровській області  задовольнити.

Рішення
Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 6 червня 2007 року й рішення
апеляційного суду Дніпропетровської області від 4 грудня 2007 року скасувати
та  ухвалити нове рішення.

У
задоволенні  позову ОСОБА_1, ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 до відкритого акціонерного товариства ”Дніпрококс” та відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних захворювань України в м. Дніпропетровську  та Дніпропетровській області  відмовити.

Рішення
оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                   Л.І.Григор'єва

Судді:                                                                               М.І. Балюк

В.М. Барсукова

В.І.Гуменюк

В.Й. Косенко