У Х В А Л А

І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

Суддя
Верховного Суду України Ярема А.Г., розглянувши                        12 лютого 2008 року касаційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на
рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21 вересня 2007
року та ухвалу Апеляційного суду Волинської області від 11 грудня 2007 року в
справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до
відкритого акціонерного товариства "Луцьке ремонтно-транспортне
підприємство", ОСОБА_5, Гіркополонківської сільської ради про визнання
недійсними ордера та реєстрації, визнання неправомірними дій посадових осіб і
зустрічним позовом відкритого акціонерного товариства
"Луцьке ремонтно-транспортне підприємство", ОСОБА_5 до ОСОБА_2, ОСОБА_1 про
виселення, визнання недійсною реєстрації та вселення,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 і ОСОБА_4 звернулися до
суду  із зазначеним позовом, посилаючись
на те, що в 1991 році їхній сім'ї в складі трьох чоловік було надано для
проживання жилу секцію  № 19, що складалася
з двох кімнат у гуртожитку, який перебував у статутному фонді та на балансі
відкритого акціонерного товариства "Луцьке ремонтно-транспортне підприємство".

Після одруження ОСОБА_3 разом з ними почала проживати його дружина -
ОСОБА_4

У 2001 році ОСОБА_3 звернувся до адміністрації підприємства як його
працівник про надання додаткової кімнати, що межує із займаною ними. Підставою
звернення було те, що він захворів на відкриту форму туберкульозу. Кімната №
19а не була зайнята, тому заяву було задоволено.

Згідно зі змінами в нумерації кімнат та відповідно до довідки
Гіркополонківської сільської ради квартира, в якій проживає сім'я ОСОБА_1, має
номер 18 і складається з трьох кімнат.

Із метою приватизації житла ОСОБА_1 звернулася у вересні 2006 року до відповідних
органів для отримання довідки про склад сім'ї та дізналася, що згідно з ордером
від 4 липня 2006 року за цією адресою зареєстрована ОСОБА_5

Остання не є членом сім'ї ОСОБА_1, згоди на її реєстрацію за вказаною
адресою ніхто з них не давав, у квартиру вона не з'являлася, плату за
проживання не вносила.

У зв'язку з цим, просили визнати недійсним зазначений ордер на жиле
приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, виданий ОСОБА_5, і визнати
неправомірними дії посадових осіб по вирішенню питання про надання жилого
приміщення.

Відкрите акціонерне товариство "Луцьке ремонтно-транспортне
підприємство" та ОСОБА_5 звернулися із зустрічним позовом до ОСОБА_3 і
ОСОБА_4, обгрунтовуючи свої вимоги тим, що ОСОБА_5 працює за сумісництвом
бухгалтером на підприємстві, житлом не була забезпечена.

На підставі рішення адміністрації та профспілкового комітету від            4 липня 2006 року їй був виданий
ордер на кімнату АДРЕСА_1, проте сім'я ОСОБА_1 без ордера на жиле приміщення
вселилася в цю кімнату та добровільно її не звільняє.

Просили виселити ОСОБА_3, ОСОБА_4 з кімнати № 02а за вказаною вище адресою
та вселити ОСОБА_5 у цю кімнату.

Рішенням
Луцького  міськрайонного  суду
Волинської області  від  21 вересня 2007 року, залишеним без змін
ухвалою Апеляційного суду Волинської області від 11 грудня 2007 року, в
задоволенні позову  ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4 відмовлено, зустрічний позов акціонерного товариства
"Луцьке ремонтно-транспортне підприємство", ОСОБА_5 задоволено.   Ухвалено
виселити  ОСОБА_2, ОСОБА_1 з
кімнати  АДРЕСА_1, без надання їм іншого
жилого приміщення; визнати недійсною реєстрацію ОСОБА_2, ОСОБА_1 за вказаною
адресою; вселити ОСОБА_5 у спірну кімнату.

У обгрунтування касаційної скарги ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3 і ОСОБА_4  посилаються на незастосування закону, який
підлягав застосуванню, невідповідність висновків судів обставинам справи,
неправильне застосування норм матеріального права і порушення норм
процесуального права  та ставить питання
про скасування судових рішень й ухвалення нового рішення.

У відкритті касаційного провадження
у даній справі слід відмовити.

За змістом ч. 1 ст. 335 ЦПК
України  суд касаційної інстанції не  може
встановлювати або (та) вважати доведеними  обставини,
що  не  були
встановлені  в  рішенні
судів першої та апеляційної інстанції чи відкинуті   ними,
вирішувати   питання   про
достовірність  або недостовірність
того чи іншого доказу та  про перевагу
одних доказів над іншими.

Доводи касаційної скарги і зміст
оскаржуваних рішень не дають підстав для висновку про те, що судами допущено
порушення або неправильне застосування норм
процесуального права, яке призвело до неправильного вирішення справи, та
зазначені доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Відповідно до п.  5 ч. 3
ст. 328   ЦПК України, у разі якщо
касаційна скарга є необгрунтованою і викладені
в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи,
суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі.

Керуючись ст. 328  ЦПК України,

у х в а л и в :

У відкритті касаційного провадження
в справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до
відкритого акціонерного товариства "Луцьке ремонтно-транспортне
підприємство", ОСОБА_5, Гіркополонківської сільської ради про визнання
недійсними ордера та реєстрації, визнання неправомірними дій посадових осіб і
зустрічним позовом відкритого акціонерного товариства
"Луцьке ремонтно-транспортне підприємство", ОСОБА_5 до ОСОБА_2, ОСОБА_1 про
виселення, визнання недійсною реєстрації та вселення  за касаційною скаргою ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21
вересня              2007 року та ухвалу
Апеляційного суду Волинської області від 11 грудня 2007 року   відмовити.

Копію ухвали разом з доданими до
касаційної скарги матеріалами направити особі, яка подавала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Верховного Суду України                                                      А.Г. Ярема