У х в а л а

І М Е Н Е М
У К Р А Ї Н И

14 квітня 2008 року
м. Київ

Суддя Верховного Суду України Гуменюк В.І., розглянувши касаційну скаргу
ОСОБА_1 на рішення Сихівського районного суду м. Львова від 27 листопада 2007
року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 21 лютого 2008 року у
справі за позовом Львівського регіонального фтизіопульмонологічного
лікувально-діагностичного центру Головного управління охорони здоров'я ЛОДА до
ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право на користування
ліжко-місцем у гуртожитку, за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Львівського
регіонального фтизіопульмонологічного лікувально-діагностичного центру
Головного управління охорони здоров'я ЛОДА про усунення перешкод в користуванні
кімнатою у гуртожитку та відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

Львівський регіональний фтизіопульмонологічний лікувально-діагностичний
центр Головного управління охорони здоров'я ЛОДА звернулося із зазначеним
позовом посилаючись на те, що відповідачка з 1994 року прописана у гуртожитку
по АДРЕСА_1 в м. Львові з порушенням вимог закону. Оскільки відповідно до
“Положення про гуртожиток для одиноких робітників і службовців Львівської
обласної клінічної лікарні” право на проживання надавалося одиноким
працівникам, а ОСОБА_1. на час прописки у гуртожитку приховала той факт, що
вона була одружена та мала дитину. В гуртожитку не проживає, а постійно
проживає в квартиріАДРЕСА_2 в м. Новий Калинів, але у вказаній квартирі не
прописана. Просили визнати відповідачку такою, що втратила право на
користування ліжко-місцем у гуртожитку по АДРЕСА_1 в м. Львові.

ОСОБА_1. звернулася із зустрічним позовом посилаючись на те, що їй у 1994
році, як працівнику Львівського обласного діагностичного центру було надане
ліжко-місце у гуртожитку, однак у 2005 році її співмешканкою по кімнаті було
змінено ключі від вхідних дверей в кімнату. В червні 2006 року вона звернулася
до коменданта гуртожитку про врегулювання зазначеного питання, але їй було в
цьому відмовлено. Просила зобов'язати відповідача усунутий їй перешкоди в
користуванні кімнатоюАДРЕСА_1 в м. Львові та стягнути з відповідача на її
користь 1 000 грн. у рахунок відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 27 листопада 2007 року,
залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Львівської області від 21 лютого
2008 року, первинний позов задоволено. Визнано ОСОБА_1. такою, що втратила
право на користування ліжко-місцем у гуртожитку поАДРЕСА_1 в м. Львові у
зв'язку з постійним місцем проживання у квартирі АДРЕСА_2 в м. Новий Калинів. У
задоволенні зустрічного позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалені у справі рішення
судів та ухвалити нове рішення, яким задовольнити її позовні вимоги,
посилаючись на порушення судами норм матеріального і процесуального права.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до пункту 5 частини 3 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у
відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені
у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Касаційна скарга необґрунтована. Доводи скарги висновків суду не
спростовують. Передбачених законом підстав неправильного застосування норм
матеріального чи порушення норм процесуального права не встановлено.

Керуючись пунктом 5 частини 3, частинами 4, 5 статті 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті касаційного
провадження у справі за позовом Львівського регіонального
фтизіопульмонологічного лікувально-діагностичного центру Головного управління
охорони здоров'я ЛОДА до ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право на
користування ліжко-місцем у гуртожитку, за зустрічним позовом ОСОБА_1 до
Львівського регіонального фтизіопульмонологічного лікувально-діагностичного
центру Головного управління охорони здоров'я ЛОДА про усунення перешкод в
користуванні кімнатою у гуртожитку та відшкодування моральної шкоди.

Копію ухвали та додані до скарги
матеріали направити скаржнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Верховного Суду України                                                     В.І. Гуменюк