У х в а л а

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

19 травня 2008 року
м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

головуючого
Гуменюка В.І.,  суддів:
Балюка М.І.,
Данчука В.Г.,-

розглянувши
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Державної податкової інспекції у
Солом'янському районі м. Києва, треті особи: Головне управління юстиції м.
Києва, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про встановлення факту прийняття спадщини та
визнання права власності на спадкове майно та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_1, Державної податкової інспекції у Солом'янському районі м. Києва, третя
особа: Головне управління юстиції м. Києва про встановлення факту прийняття
спадщини та визнання права власності на спадкове майно,

в с т а н о в и л а:

У березні 2004 року ОСОБА_1 звернувся із зазначеним
позовом посилаючись на те, що у травні 1992 року померла його та його брата
ОСОБА_6 мати ОСОБА_7, після смерті якої відкрилася спадщина на 3/10 частин
будинку АДРЕСА_1. ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_1 отримали свідоцтво про право на
спадщину за законом по 1/10 частині спадкового майна. Останню 1/10 частину
майна, ще один брат ОСОБА_6 не отримав у зв'язку зі смертю ІНФОРМАЦІЯ_1.
Дружина та діти померлого від прийняття спадщини відмовились. Враховуючи
викладене, ОСОБА_1 просив задовольнити його позовні вимоги та встановити факт
прийняття ним спадщини після смерті брата ОСОБА_6 та визнати за ним право
власності на 1/10 частину будинку АДРЕСА_1 в рівних частках з відповідачем.

ОСОБА_1 звернувся із зустрічним позовом до ОСОБА_1 про
встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове
майно. Свої вимоги обґрунтовував тим, що померлий ОСОБА_6 не встиг прийняти
спадщину після смерті їх матері ОСОБА_7 1/10 частка спадкового майна померлого
брата фактично була прийнята позивачем за зустрічним позовом, оскільки він
проживав у спірному будинку, сплачував комунальні послуги та проводив ремонтні
роботи. Просив визнати за ним право власності на 1/10 частину спадкового майна
та визнати за ним право користування земельною ділянкою розміром 600 кв. м.,
розташовану біля будинку АДРЕСА_1.

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 4
червня 2007 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 10
грудня 2007 року, позов ОСОБА_1 задоволено, зустрічний позов ОСОБА_1 задоволено
частково. Встановлено факт прийняття спадщини ОСОБА_1 та ОСОБА_1 після смерті
ОСОБА_6 Визнано за ОСОБА_1 та ОСОБА_1 право власності на 1/20 частину садиби
АДРЕСА_1 за кожним у порядку спадкування за законом. В решті позову ОСОБА_1
відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалені у
справі судові рішення та ухвалити рішення про задоволення вимог за зустрічним
позовом у повному обсязі, посилаючись на неправильне застосування судом норм
матеріального права та порушення судом норм процесуального права.

Касаційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Згідно вимог частини 2 статті 324 ЦПК України підставами касаційного
оскарження судового рішення є неправильне застосування судом норм матеріального
чи порушення норм процесуального права.

За правилами статті 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може
встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в
рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність того чи
іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Судові рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального
права. Доводи скарги висновків суду не спростовують. Підстав для їх скасування
не встановлено.

Керуючись статтями 332, 345 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у
цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 4
червня 2007 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 10 грудня 2007 року
залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
В.І. Гуменюк

Судді:
М.І. Балюк

В.Г. Данчук