Справа
№22ц-2407/08                     Головуючий у 1-й інстанції -
Категорія  1, 2, 5                                                           Доповідач
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11
серпня 2008 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного
суду Київської області у складі:

головуючого  - Воробйової Н.С.

суддів
-   Ігнатченко Н.В., Юровської Г.В.

при
секретарі - Рудзинській А.С.

розглянула у
відкритому судовому засіданні у м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_1  на рішення Васильківського
міськрайонного суду Київської області від 11 квітня 2008 року у справі за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, треті особи - Плесецька сільська рада
Васильківського району Київської області, Васильківський районний відділ
земельних ресурсів про визнання недійсним державного акту на право приватної
власності на земельну ділянку.

Заслухавши доповідь судді апеляційного
суду, пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи
апеляційної скарги, колегія суддів,-

встановила
:

Позивачка
звернулась до суду з названим позовом. Посилалась на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер
її батько ОСОБА_3 Після його смерті вона успадкувала його майно - АДРЕСА_1, про
що отримала Свідоцтво про право на спадщину за законом від 15.11.2006 року.

Будинок,
який отримала у спадок від батька, належав останньому на праві власності  згідно договору дарування від 28.07.1981
року, відповідно до якого ОСОБА_4 подарувала батькові позивачки будинок,
житловою площею 56 кв.м., який був розташований на земельній ділянці розміром
0,35 га.

Земельна
ділянка, якою користувався батько позивачки складалася з двох ділянок : ділянки
біля будинку, розміром 0,20 га, яка використовувалася для його обслуговування
та обслуговування господарських споруд і знаходилась за адресою АДРЕСА_1 та
ділянка розміром 0,15 га для ведення садівництва за адресою АДРЕСА_1

У 2004
році, з метою оформлення спадщини вона звернулася до сільської ради, де
отримала довідку що в користуванні померлого батька знаходилась земельна
ділянка площею 0,20 га, хоча раніше, у 2003 році у довідці було зазначено 0,35
га.

24.09.2007
року вона подала заяву до Плесецької сільської ради з проханням надати їй у
користування 0,15 га, якою користувався покійний батько для ведення
садівництва.

Після
проведення землевпорядником замірів земельної ділянки було встановлено, що біля
будинку по АДРЕСА_1 земельна ділянка для обслуговування будинку та
господарських будівель складала 0,25 га.

Рішенням Плесецької сільської ради
№244-19-У від 27.09.2007 року їй було наділено земельну ділянку, площею 0Ю,25
га, а у наданні земельної ділянки у користування про яку йшла мова у її заяві
від 24.09.2007 року було відмовлено, оскільки дана земельна ділянка належала на
праві власності відповідачці ОСОБА_1

Вона
дізналась, що 22.11.2004 року ОСОБА_1 отримала у власність земельну ділянку
розміром 0,10 га та їй було видано Державний акт на земельну ділянку розміром
0,234 га

Позивачка вважала, що відповідачка
незаконним шляхом заволоділа земельною ділянкою, яка раніше перебувала у
користуванні її покійного батька.

Оскільки земельна ділянка, якою користувався батько у нього не
вилучалась, а тому просила визнати недійсним Державний акт на ім.”я
ОСОБА_1  та визнати за нею право
власності на земельну ділянку розміром 0,15 га, що знаходиться за адресою
АДРЕСА_1.

Рішенням  Васильківського
міськрайонного суду від 11.04.2008 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено
частково.

Визнано державний акт ЯБ №026336 від 22.11.2004 року на право власності
на земельну ділянку площею 0,234 га в
АДРЕСА_1  на ім”я ОСОБА_1
недійсним.

В
іншій частині вимог відмовлено.

В апеляційній
скарзі ОСОБА_1 просить скасувати зазначене рішення у частині задоволення вимог
позивачки з підстав невідповідності його нормам матеріального і процесуального
права.

Апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Задовольняючи вимоги позивачки про
визнання державного акту на право власності на земельну ділянку площею 0,234 га
в  АДРЕСА_1  на ім”я ОСОБА_1 недійсним, суд виходив з
того, що земельна ділянка по АДРЕСА_1була передана у власність останньої без
вилучення її у попереднього землекористувача.

Проте такий висновок суду не є безспірним.

Встановлено, що ОСОБА_3 користувався земельною ділянкою, яка знаходилась
біля будинковолодіння АДРЕСА_1. Зазначене домоволодіння належало останньому на
праві приватної власності.

На
час смерті ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 земельна ділянка, що перебувала у
користуванні останнього, не приватизовувалась, державний акт на право
приватної  власності на на ім”я ОСОБА_3 не
видавався.

Відповідно до Свідоцтва на право на спадщину за законом належне
померлому ОСОБА_3 будинковолодіння  №1
передано у власність його доньці - ОСОБА_2 ( а.с. 15).

Рішенням Плесецької сільської ради
від 05.07.2007 року ОСОБА_2 наділено в користування 0,25 га для
будівництва, обслуговування житлового будинку АДРЕСА_1  та господарських споруд.

Рішенням Плесецької сільської ради
від 27.09.2007 року ОСОБА_2 відмовлено в клопотанні про надання
додатково земельної ділянки 0,10 га, яка раніше знаходилась у користуванні її
батька ОСОБА_3 ( а.с.22).

Згідно земельно-кадастрової документації за ОСОБА_1 станом на жовтень
2003 року числилась земельна ділянка, площею 0,233 га.

З
акту про встановлення на місцевості та погодження зовнішньої межі земельної
ділянки по АДРЕСА_1  та кадастрового
плану земельної ділянки  (жовтень 2003
року)   загальна площа земельної ділянки,
що перебувала в користуванні ОСОБА_1
становить фактично  0,234 га (
а.с.57, 60-62).

Зазначені межі погоджені були, зокрема, з землекористувачем ОСОБА_5          ( АДРЕСА_1).

Рішенням Плесецької сільської ради № 101-10-ХХ1У від 24.10.2003 року
земельна ділянка площею 0,234 га передана у власність ОСОБА_1

22.11.2004 року ОСОБА_1 отримала державний акт на право власності на
земельну ділянку ( а.с.31).

Відповідно до ст.153 ЗК України власник не
може бути позбавлений права власності на земельну ділянку, крім випадків,
передбачених цим Кодексом та іншими законами
України.

Ст.ст. 140,143 ЗК України містить вичерпний перелік підстав для позбавлення
права власності, в т.ч. примусового порядку припинення прав власності на землю.

Задовольняючи вимоги позивачки, суд будь-яких обгрунтувань щодо підстав,
передбачених чинним законодавством для припинення прав власності відповідачки
на земельну ділянку  не навів.

З урахуванням викладеного,
колегія суддів вважає, що рішення суду в частині задоволення вимог позивачки не
може бути залишеним без змін та підлягає скасуванню. По справі слід  ухвалити нове рішення, яким відмовити
позивачці у задоволенні вимог про визнання недійсним державного акту на право
приватної власності на земельну ділянку.

Керуючись ст. ст.307, 309 ЦПК
України, колегія

Вирішила
:

Апеляційну скаргу задовольнити.

Рішення Васильківського міськрайонного суду від 11.04.2008 року в
частині визнання недійсним Державного акту ЯБ 026336 від 22.11.2004 року на
ім”я ОСОБА_1 скасувати і в цій частині ухвалити нове рішення.

Відмовити ОСОБА_2 у задоволенні вимог про визнання недійсним Державного
акту ЯБ 026336 від 22.11.2004 року на ім”я ОСОБА_1.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з момен6ту проголошення та може бути
оскаржене до Верховного Суду України протягом двох місяців в касаційному
порядку.

Головуючий -

Судді-