справа
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М          У К Р А Ї Н И

26 травня 2008 року

Рівненський районний суд
Рівненської області

в особі головуючої судді                         Кушнір Н.В.

при секретарі                               Шевцовій Р.А.

розглянувши
в відкритому судовому засідання в залі суду в м.Рівному цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в:

У
поданій до суду заяві позивач просить шлюб між сторонами розірвати.

В
обґрунтування своїх вимог покликається на те, що протягом останніх двох років
вони не живуть разом, у зв”язку із відсутністю відвертих подружніх стосунків у
них склалися погані відносини, що привело до припинення шлюбно-сімейних
відносин, відновлювати які сторони не мають наміру.

Сторони
в судове засідання не з”явилися з невідомої суду причини, хоча про місце та час
слухання справи повідомлялися заздалегідь та належним чином, клопотань від них
про відкладення справи не надходило. Згідно поданої до суду заяви позивач
просить справу слухати у її відсутність, позов підтримує повністю і по
аналогічних мотивах, погоджується на заочний розгляд справи. Така сукупність обставин,
на думку суду, не є перешкодою для розгляду справи у їх відсутність, оскільки в
матеріалах справи достатньо доказів про правовідносини сторін і немає
необхідності заслуховувати їх особисті пояснення з приводу спору, при цьому
з”ясування обставин справи проводиться на підставі доказів, про подання яких
було заявлено до і під час попереднього судового засідання.

Суд,
з”ясувавши обставини та вивчивши матеріали справи, прийшов до таких висновків.

Згідно
до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які
вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків,
встановлених ст.61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами,
які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення
для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть
участь у справі, виникає спір. Відповідно до ст.61 ЦПК України обставини,
визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають
доказуванню.

Як встановлено
судом, підтверджується відповідним свідоцтвами, сторони одружилися 16 липня
1993 року, від шлюбу мають неповнолітню донькуОСОБА_3, яка проживає з матір”ю.

Сторони
не проживають разом протягом останіх двох років, не ведуть спільного
господарства та мають окремі бюджети, відсутність відвертих подружніх стосунків
призвели до відчуження між сторонами, вони втратили один до одного почуття
любові та поваги, відповідач перебуває у фактичних шлюбних відносинах з іншою
жінкою.

На
підставі всебічного дослідження матеріалів, з”ясувавши фактичні взаємини
подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, беручи до уваги наявність
неповнолітньої дитини, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя
і збереження шлюбу стало неможливим, оскільки суперечить інтересам сторін. У
розпаді сім”ї винні обоє подружжя, оскільки не вживали належних заходів для
усунення конфліктів та досягнення взаєморозуміння в сім”ї.

За
таких умов суд вважає, що позов доведений і підлягає до задоволення повністю.

При
постановленні рішення у зв”язку із задоволенням позову згідно положень ст.88
ЦПК України з відповідача підлягає до стягнення на користь позивача понесені
ним судові витрати: судовий збір та витрати з інформаційно-технічного
забезпечення розгляду цивільних справ в розмірі відповідно 8 грн. 50 коп. та 7
грн. 50 коп.

На
підставі наведеного, ст.ст.112, 114 СК України, керуючись ст.ст.57, 59, 88,
213-215, 224-228 ЦПК України суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу задоволити повністю.

Шлюб
ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 16 липня 1993 року у відділі РАЦС м.Рівне /
а.з.974 / розірвати.

Стягнути
з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з кожного окремо по 0.5 неоподатковуваного мінімуму
доходів громадян при реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС.

Стягнути
з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 16 грн. 00 коп. понесених судових витрат.

Заочне
рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою
відповідача, яка може бути подана протягом десяти днів з дня отримання копії
заочного рішення.

Рішення
може бути оскаржене до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський
районний суд з поданням в 10-денний строк заяви про апеляційне оскарження з
наступним поданням в 20-денний строк апеляційної скарги після подачі цієї
заяви.

Рішення
може бути також оскаржене і без подання заяви про апеляційне оскарження у
випадку подання апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення
рішення.

У
випадку неподання заяви про апеляційне оскарження у 10-денний строк рішення
набуває законної сили після закінчення цього строку.

Якщо
буде подано заяву про апеляційне оскарження, але не подано в подальшому
апеляційну скаргу в 20-денний строк, то рішення набирає законну силу.

Суддя: