У Х В А Л А

І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И

28 травня 2008
року

м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

головуючого

Патрюка М.В.,

суддів:

Берднік І.С.,                                        Лященко
Н.П., Костенка А.В.,                                  Пшонки
М.П., -

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом товариства з
обмеженою відповідальністю «Наука-Агро-Маяк» до ОСОБА_1 про припинення
протиправного володіння та користування земельною ділянкою, переукладення
договору оренди земельної частки (паю), повернення земельної ділянки у
володіння та користування, за касаційною
скаргою ОСОБА_1 на рішення колегії суддів судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Полтавської області від  20 вересня 2007 року,

в с т а н о в и л а :

У серпні 2008 року товариство з обмеженою відповідальністю (далі-ТОВ) «Наука-Агро-Маяк»
звернулося в суд із
позовом до ОСОБА_1 про припинення протиправного володіння та користування
земельною ділянкою, переукладення договору оренди земельної частки (паю),
повернення земельної ділянки у володіння та користування. Свої позовні вимоги
обґрунтовувало тим,
що згідно з договором оренди від 15 серпня 2003 року ОСОБА_1 була передана в оренду ТОВ
"Наука - Агро - Маяк" земельна ділянка розміром 3,03 умовних кадастрових гектарів. Строк
дії договору оренди закінчується 1 січня 2009 року. Відповідач, порушуючи умови вказаного
вище договору, самовільно,
без погодження з орендарем, використовує земельну ділянку та після отримання державного акта на право власності на земельну ділянку
відмовляється від переукладення договору оренди, чим
порушує норми Закону України  "Про оренду землі".

Рішенням Новосанжарського
районного суду Полтавської області від                   24 липня 2007 року в
задоволенні позову ТОВ «Наука-Агро-Маяк» відмовлено.

Рішенням колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного
суду Полтавської області від  20 вересня
2007 року вказане рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове
рішення, яким позов ТОВ «Наука-Агро-Маяк» задоволено частково.  Зобов'язано ОСОБА_1 переукласти   договір оренди, укладений 15 березня 2003
року з ТОВ «Наука-Агро-Маяк», відповідно до державного акта на право власності
на земельну ділянку на умовах раніше укладеного договору. Зобов'язано ОСОБА_1
не перешкоджати ТОВ «Наука-Агро-Маяк» володіти та користуватися переданою їм в
оренду земельною ділянкою. Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ТОВ «Наука-Агро-Маяк»
21 грн. 50 коп. судових витрат. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

ОСОБА_1 звернувся з касаційною
скаргою, в якій просить скасувати ухвалене у справі рішення суду апеляційної
інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на
порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права й неправильне
застосування норм матеріального права.

Касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 339 ЦПК
України, установивши, що апеляційним судом скасовано судове рішення, ухвалене
згідно із законом, суд касаційної інстанції скасовує судове рішення суду
апеляційної інстанції і залишає в силі судове рішення суду першої
інстанції.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та ухвалюючи нове рішення про задоволення позовних вимог  ТОВ “Наука-Агро-Маяк”, суд апеляційної
інстанції виходив із того, що відповідно до Перехідних положень Закону України
“Про оренду землі” після виділення громадянину земельної ділянки в натурі (на
місцевості) та одержання ним державного акта на право власності на землю
сторони договору оренди земельної частки (паю) зобов'язані переукласти договір
оренди відповідно до державного акта й підстав для розірвання договору в такому
разі не має.

Проте з такими висновками погодитись не можна з таких підстав.

Як установлено судом першої інстанції,
15 серпня 2003 року між ТОВ “Наука-Агро-Маяк” та ОСОБА_1 був укладений
типовий договір оренди земельної частки (паю) розміром 3,03 умовних кадастрових
гектарів, яка розташована на території Малокобелячківської сільської ради,
строком до                   1 січня 2009
року.

22 червня 2005 року ОСОБА_1 на заміну сертифіката на право на земельну
частку отримав Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку
площею 2,71 га., розташовану на території Малокобелячківської сільської ради
Новосанжарського району, для ведення особистого селянського господарства з
виділенням земельної ділянки в натурі.

Згідно з п. 2.3 Типового договору оренди земельної частки (паю),
затвердженого наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 17
січня 2000 року №5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України                    23 лютого 2000 року за № 101/4322,
орендні відносини можуть бути припинені після одержання державного акта на
право приватної власності на землю та виділення земельної ділянки в натурі.

Ураховуючи вищезазначене, з часу отримання державного акта на право
приватної власності на землю відповідач набув статусу власника земельної
ділянки, тобто змінився предмет оренди та статус сторін договору оренди, а тому
договір оренди земельної частки (паю) слід вважати припиненим.

Пункт 8 розділу Х Перехідних положень Земельного кодексу України та розділ
ІХ Перехідних положень Закону України “Про оренду землі” передбачають переважне
право сільськогосподарських підприємств, які раніше уклали договори оренди
земельних часток (паїв),  на
переукладення договору оренди після отримання власником державних актів на
право приватної власності на землю.

Проте судом не встановлено, що відповідач мав намір із кимось іншим укласти
договір оренди земельної ділянки, а навпаки ОСОБА_1 заявив орендарю про намір
особисто використовувати земельну ділянку.

На підставі наведеного та
відповідно до ст. 339 ЦПК України рішення суду апеляційної інстанції підлягає
скасуванню, а рішення суду першої інстанції -
залишенню в силі.

Керуючись ст. ст. 336, 339
ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду
України

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_1
задовольнити.

Рішення колегії суддів судової
палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області від  20 вересня 2007 року скасувати, а рішення Новосанжарського
районного суду Полтавської області від
24 липня 2007 року залишити в силі.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її оголошення й оскарженню не підлягає.

Головуючий

М.В. Патрюк

Судді:

І.С. Берднік

А.В. Костенко

Н.П. Лященко

М.П. Пшонка