Справа
№2- 1662008
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

20 лютого 2008  року  Орджоникідзевський районний суд міста Харкова
у складі: головуючого -    судді Глібко
О.В., при секретарі - Гарбуз О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визнання права власності на 12 частину квартири,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду із позовом в якому просила постановити рішення
яким визнати за нею право власності на 12 частину квартири АДРЕСА_1, яка
належить відповідачу ОСОБА_2 на підставі договору купівлі - продажу ,
посвідченого 06.09.2006 року в 4-й Харківській державнй нотаріальній конторі,
який був зареєстрований 06.09.2006 року в КП «ХБТІ», при цьому визнати за
відповідачем право власності на 12 вказаної квартири. В обґрунтування своїх
позовних вимог позивачка посилалася на те, що вона  продала квартиру в м. Донецьк, за умови , що
її син придбає на її ім'я 12 частину трикімнатної квартири в м. Харкові. Але після того, як була
придбана квартира вона дізналася, що на її ім'я нічого не було куплено, то б то були порушені умови договору, що і
змусило її звернутися до суду.

Відповідач ОСОБА_2   у судовому
засіданні  позов визнав, просив позовні
вимоги задовольнити. Пояснив, що позивачка є його матір'ю, та фактично постійно проживала в м. Донецьку, надала йому доручення на
придбання квартири у м. Харкові з правом придбання на її ім'я частини трикімнатної квартири, але в нотаріальній конторі він всю
квартиру оформив на своє ім'я, та не заперечує, щоб
за рішенням суду його матері належало 12 частина спірної квартири.

Суд, вислухавши пояснення позивачки,
відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступних
висновків.

Відповідно до ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не
заборонені законом, зокрема із право чинів. Право власності вважається набутим
правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або законність набуття права
власності не встановлена судом.

Відповідно ч.1 ст. 355 ЦК України
майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві
спільної власності (спільне майно).

Згідно  ч.1 ст. 357 ЦК України частки у праві
спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено
домовленістю співвласників, або законом.

Судом встановлено, що на підставі спільної часткової власності сторонам
належала двокімнатна ізольована квартира АДРЕСА_2, при цьому - позивачці -
7151000 її частини на підставі свідоцтва №2492 про право власності на
квартиру, виданого 06.05.2004 року , а також на підставі свідоцтва про право на
спадщину за законом, виданого 06.07.2005 року шостою Донецькою державною
нотаріальною конторою, р№3-746; відповідачу - 2851000 на підставі свідоцтва
№2492 про право власності на квартиру, виданого 06.05.2004 року.

Як пояснила позивачка в даній
квартирі вона постійно проживала та була зареєстрована по вересень 2006 року, а
відповідач був зареєстрований        до
травня 2004 року, але фактично, з 1989 року проживав у м. Харкові.

Даний факт не оспорював ся
сторонами, та знайшов своє підтвердження в судовому засіданні : - відповідно
довідки про склад сім'ї  виданої ЖЕД №9 м. Донецьк ОСОБА_1
станом на 25.05.2006 року зареєстрованаАДРЕСА_2 (а.с.14); згідно свідоцтва про
право власності на квартиру №2492 ОСОБА_1 та ОСОБА_2 належить на праві спільної
часткової (ідеальна доля - 57%) власності по 12 кожному квартири АДРЕСА_2(а.с.
17); - відповідно витяга про реєстрацію
в спадковому реєстрі після смерті
ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 спадщину прийняла - ОСОБА_1( а.с.19,
20).

Як пояснила позивачка, в 2006 році
син запропонував продати квартиру в м. Донецьк та переїхати до м. Харків, на що
остання погодилася. Крім того, позивачка пояснила, що вона просила сина
придбати на її ім'я однокімнатну ізольовану квартиру, а грішми, що залишаться розпорядитися
на свій розсуд. Але потім сторони домовилися про придбання трикімнатної
квартири в м. Харкові, за умови, що 12 частина квартири буде оформлена на ім'я позивачки, а інша на ім'я відповідача. Син
погодився, та 05.09.2006 року приватним нотаріусом  ДДНО ОСОБА_4 р№12697 між ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та
ОСОБА_5 було укладено договор купівлі - продажу квартири АДРЕСА_2. Даний факт
знайшов своє підтвердження у копії договору купівлі - продажу (а.с.13); угодою
про завдаток від 07.06.2006 року (а.с. 12), та доповненням до угоди про
завдаток (а.с. 11). Цей продаж було вчинено за суму 61000 доларів США, що
еквівалентно 307961 грн., які син - відповідач по справі отримав від покупця,
та оставив у себе, т. я. наступного дня у м. Харкові була призначена угода
купівлі - продажу трикімнатної квартири. З метою набуття права власності
частини квартири у м. Харкові на своє ім'я позивачка надала  від свого імені доручення, посвідчене  ДДНО ОСОБА_4 05.09.2006 року р.№12700
(а.с.9), яку одразу передала відповідачу.

06.09.2006 року в м. Харкові
відповідач ОСОБА_2 придбав трикімнатну ізольовану квартиру АДРЕСА_1 за суму
222200,00 грн., відповідно договору , посвідченому державним нотаріусом
четвертої Харківської державної нотаріальної контори р.№2-3689 (а.с.7).  Як пояснив відповідач нотаріус відмовилася
оформлювати угоду за дорученням, посилаючись на те, що остання невірно oформлена . Крім того,
відповідач пояснив, що неодноразово пояснював матері, що переоформить на неї
частину квартири, але із - за скандалів та недовіри до теперішнього часу нічого
зробити не зміг, визнає, що 12 частина даної квартири належить  його матері - позивачці по справі, та прoсив суд постановити
рішення, визнавши право власності на 12 частину  спірної квартири за позивачкою, а 12 частину
квартири за ним.

За таких обставин суд вважає, що
вимоги позивачки підлягають задоволенню в повному обсязі, а саме, необхідно
визнати за позивачкою право власності на 12 частину квартири АДРЕСА_1, що
належить відповідачу  - ОСОБА_2,
залишивши право власності на 12 частину вказаної квартири за відповідачем.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 61,  169, 209, 212-215  ЦПК України, ст.ст.328, 355, 357 ЦК України,
суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги  ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про визнання права власності на 12 частину квартири -задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1  право власності
на 12 частину квартири АДРЕСА_1, що належить відповідачу  - ОСОБА_2, на підставі договору купівлі -
продажу квартири  від 06.09.2006 року ,
посвідченого 4-ї ХДНК р. №2-3689., залишивши право власності на 12 частину вказаної
квартири за відповідачем ОСОБА_2

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду Харківської області через районний суд шляхом подання заяви
про апеляційне оскарження рішення суду протягом десяти днів з дня проголошення
рішення та подання апеляційної скарги протягом двадцяти днів після подання
заяви про апеляційне оскарження рішення суду.

Суддя: