Справа №2о-85/2008 р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.04.2008 року              Кіровоградський районний суд
Кіровоградської області

в складі головуючого- судді
ТерещенкоД.В.,

при секретарі-Шиєнко Ю.С.,

розглянувши
при попередньому   судовому засіданні в
місті Кіровограді заяву ОСОБА_1 заінтересована особа Кіровоградська районна
державна нотаріальна контора, про встановлення
юридичного факту

ВСТАНОВИВ :

Заявник  звернувся до
суду з заявою про встановлення юридичного факту .

Представник заявникаОСОБА_2. в
судовому засіданні заяву підтримав.

Представник заінтересованої
особи  в судове засідання не з”явився.

Судом встановлено,що      ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на підставі свідоцтва
про право власності на житло НОМЕР_1 виданого 18 січня 1999 року Кіровоградською
державною сільськогосподарською дослідною станцією належала квартира
підАДРЕСА_1 Вказана квартира належала їм на праві приватної спільної сумісної
власності і була набута в результаті реалізації права на приватизацію.

03 березня 1999 року Степовою сільською
радою Кіровограсдького району та області, по реєстру НОМЕР_2 був посвідчений
заповіт згідно якого ОСОБА_3 заповідала ОСОБА_1 все своє майно, що буде
належати їй на день смерті.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла. Після її
смерті, ОСОБА_1, як спадкоємець за заповітом, прийняла спадщину шляхом подачі
відповідної заяви до нотаріальної контори.

В березні 2008 року ОСОБА_1 звернулася до
нотаріуса з метою оформлення спадщини. Після вивчення документів нотаріус їй
пояснила, що свідоцтво про право на спадщину не зможе видати через об'єктивні причини.

Так, квартира знаходилася в спільній
сумісній власності, тобто частки кожного з власників не виділені, а для
нотаріуса ця обставина є перепоною в видачі свідоцтва про право на спадщину, бо
він не може конкретизувати на яке майно видається свідоцтво про право на
спадщину.

Відповідно до п. 224 Інструкції про
порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом
Міністерства юстиції України № 20/5 від 03 березня 2004 року встановлено, що
нотаріус може видати свідоцтво про право на спадщину за законом чи за заповітом
після смерті одного з учасників спільної сумісної власності лише після
виділення (визначення) частки померлого у спільному майні.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦК України
встановлено, що  у разі поділу майна, яке
знаходиться у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників
у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено
домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Ніяких домовленостей, договорів чи
судових рішень з цього приводу не було, тобто обидва власники фактично були
співвласниками квартири в рівних частках, але в свідоцтві про право власності
саме ця обставина не зазначена.

Таким чином, для того, щоб ОСОБА_1
змогла реалізувати своє право на спадщину і виникла необхідність звернення до суду з  заявою.

На підставі ст. 372 ЦК України,  та керуючись ст.ст.130, 256-259 ЦПК України,
суд-

ВИРІШИВ :

Встановити факт, щоОСОБА_1 та ОСОБА_3
яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 належала, на підставі свідоцтва про право власності на
житло НОМЕР_1 виданого 18 січня 1999 року Кіровоградською державною
сільськогосподарською дослідною станцією,
квартира АДРЕСА_1, в рівних частках , тобто по 1/2 частині кожному.

Рішення
може бути оскаржене до апеляційного суду протягом 10 днів з наступного дня
після його проголошення шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження.
Апеляційна скарга може бути подана протягом 20 днів з  дня подачі
заяви про апеляційне оскарження.

Суддя: