Справа №2-6/2008
РАЙОННИЙ СУД   ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2008 року Татарбунарський районний суд Одеської області у складі:

головуючого -
судді                        Чебан А.П.

при секретарі                              Білик М.М.

з участю адвоката                ОСОБА_1, ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду цивільну справу за
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення матеріального та морального збитку,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулась з позовом до
відповідача про стягнення матеріального та морального збитку, посилаючись на
слідуючі обставини.

14.08.2005 року, знаходячись у стані
алкогольного сп'яніння, ОСОБА_4 на ґрунті особистих неприязних стосунків наніс
позивачці удар в область голови, чим спричинив середньої важкості тілесні
ушкодження, з приводу яких вона перебувала на лікуванні. У зв'язку з лікуванням
позивачкою затрачено 242,49 грн. на медикаменти, 105,5 грн. - на поїздки в м.
Одеса, де вона лікувалась. На протезування позивачці потрібно 3600 грн., згідно
довідки МПП «Філс». Крім того, позивачка уклала договір з МПП «Кінгс», згідно
якого зобов'язувалась розмістити на своїй базі відпочинку  відпочиваючих, та у зв'язку з тим, що
знаходилась на лікуванні з приводу тілесних ушкоджень, заподіяних відповідачем
не змогла виконати умови договору, внаслідок чого втратила 4800 грн. Також
навмисними протиправними діями відповідача позивачці заподіяно моральну шкоду,
яка виражена в тому, що вона відчувала фізичну біль, був порушений її звичайний
устрій життя. Моральні страждання позивачка оцінює в 10000 грн., які теж
просить стягнути з відповідача на її користь.

У судовому засіданні позивачка та її
представник позовні вимоги підтримали.

Відповідач позов визнав частково,
пояснив, що вважає законними вимоги позивачки щодо стягнення на її користь У
зв'язку з лікуванням 242,49 грн. - на медикаменти  та 105,5 грн. - на поїздки в м. Одеса, де
вона лікувалась. Всі інші вимоги позивачки щодо стягнення матеріальної шкоди
відповідач вважає не доведеними, оскільки між протезуванням позивачки, сплатою
нею за це 3600 грн. 11.02.2008 року та заподіяною травмою 14.08.2005 року, не
вбачається причинного зв'язку. Крім того, позивачка не надала доказів
можливості виконання нею договору від 10.08.2005 року між нею та МЧП «Кінгс», а
саме: нею не представлено доказів дозволу їй на надання послуг по оздоровленню
людей на базі відпочинку та не підтверджується кількість працівників
підприємства МЧП «Кінгс», яку позивачка мала оздоровити на свїй базі відпочинку.  Також відповідач та його представник ОСОБА_2
заперечували у заподіянні позивачці моральної шкоди, мотивуючи, що протиправну
поведінку відповідача  14.08.2005 року
спровокувала самеОСОБА_3, яка безпідставно втрутилась у стосунки відповідача та
його дружини, про що її ніхто не просив.

Заслухавши пояснення та доводи
сторін, свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає
задоволенню частково.

Відповідно до вимог ст. 1166 ЦК
України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи відшкодовується в
повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ст. 22 ЦК України особа,
якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на
їх відшкодування.

Таким чином, настання
відповідальності в даному випадку передбачає наявність складу цивільного
правопорушення: порушення цивільного права чи інтересу, завдання збитків та
причинний зв'язок між порушенням права та збитками. Крім того необхідно доведення
вини відповідача в заподіянні шкоди.

Згідно ст. 23 ЦК України особа
має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її
прав.

Моральна шкода полягає у  фізичному болю та стражданнях, яких особа
зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я. Моральна шкода
відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового
відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру
правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей
потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи,
яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з
урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру
відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до вимог ст. 1167 ЦК України
моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями,
діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її
вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України
суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на
підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна
сторона  зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Вирок у кримінальній справі, що
набрав законної сили…, згідно ст. 61 ЦПК України є обов'язковим для суду, що
розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої
ухвалено вирок, з питань, чи мали місце дії та чи вчинені вони цією особою.

Згідно вироку Татарбунарського
районного суду від 08.12.2006 року ОСОБА_4 визнано винним у скоєні злочину,
передбаченого ст. 122 ч.1 КК України та призначено покарання у вигляді 1 року 6
місяців обмеження волі,  відповідно до
ст. 75 КК України із звільненням від відбування покарання з випробуванням
строком на 1 рік. Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 19.06.2007
року апеляційні скарги захисника ОСОБА_2 та засудженого ОСОБА_4 залишено без
задоволення, а вирок Татарбунарського районного суду від 08.12.2006 року
відносно ОСОБА_4 за ст. 122 ч.1 КК України - без змін /а.с.41-45/.

Згідно медичної документації
/а.с.9,10,12/ОСОБА_3 знаходилась на лікуванні з 16.08.2005 року по 07.09.2005
року з приводу пошкодження нижньої щелепи зліва.

З довідки від 09.10.2005 року
/а.с.4/ вбачається, щоОСОБА_3  була
оглянута стоматологом поліклініки  МЧП
«Філс», при огляді встановлено, що необхідно протезування  зубів зліва та справа верхньої та нижньої
щелепи. Вартість протезування становить 3600 грн.

Квитками та чеками аптек /а.с.6/
позивачка підтверджує збитки, заподіяні їй у зв'язку з її лікуванням та
поїздками в м. Одесу на лікування, в сумі 105,5 грн. -вартість проїзду та
242,49 грн. - вартість витрат на придбання ліків.

З квитанції /а.с.  / вбачається, що позивачка сплатила  3600 грн. за стоматологічні послуги ЧП «Філс
плюс» 11.02.2008 року.

Суд вважає доведеним заподіяння
позивачці матеріальної шкоди в сумі 105,5 грн. -вартість проїзду та 242,49 грн.
- вартість витрат на придбання ліків, які підтверджені чеками та квитками, та
не заперечуються відповідачем по справі.

Разом з тим, вимоги позивачки щодо
відшкодування їй витрат на стоматологічні послуги, пов'язані з протезуванням,
суд вважає не підлягають задоволенню, оскільки позивачкою не представлені
докази наявності прямого причинного зв'язку між заподіяною їй травмою та
протезуванням верхньої та нижньої лівих та правих зубів щелепи.

Згідно висновку судово-медичної
експертизи /а.с.37,40, та 137-142 кримінальної справи за обвинуваченням ОСОБА_4
за ст. 122 ч.1 КК України/  у ОСОБА_3
виявлено ушиб м'яких тканин лівої половини лиця, закритий перелом   вісочного отростка нижньої щелепи зліва.

Суд вважає, що довідка від
09.10.2005 року /а.с.4/ про необхідність проведення протезування  не може бути взята до уваги судом, оскільки,
згідно вказаної довідки, вбачається необхідність протезування зубів ОСОБА_3,
але що протезування необхідне у зв'язку із заподіяною травмою, яка була
об'єктом розгляду кримінальної справи за обвинуваченням ОСОБА_4, не вказано. Також
відсутній причинний зв'язок між затратами, сплаченими позивачкою згідно
квитанції від 11.02.2008 року за надання стоматологічних послуг в ЧП «Філс
плюс» та заподіяною її травмою щелепи 14.08.2005 року /існує різниця між
заподіяною травмою - ушиб м'яких тканин лівої половини лиця, закритий
перелом  вісочного отростка нижньої
щелепи зліва та необхідністю протезування верхньої та нижньої лівих та правих
зубів щелепи/.

Суд також вважає, що не підлягають
задоволенню вимоги позивачки щодо відшкодування 4800 грн., які вона мала
отримати за договором  від 10.08.2005
року, укладеним між нею та МЧП «Кінгс» на оздоровлення працівників підприємства
«Кінгс» на базі відпочинку ОСОБА_3, так як упущеною вигодою є ті втрати, яких фактично
зазнала особа внаслідок порушення цивільного права та інтересу, тобто ті
доходи, які особа, яка зазнала посягання, могла б отримати у випадку
відсутності порушення цивільного права чи протиправного посягання. Відповідно
до цивільного законодавства при обчисленні розміру упущеної вигоди першочергове
значення має визначення достовірності /реальності/ тих доходів, які потерпіла
особа передбачала отримати за звичайних умов цивільного обороту. Оскільки
фактичноОСОБА_3 на 2005 рік не мала дозволу на відкриття  бази
відпочинку  на курорті «Рассєйка»,
про що свідчить довідка головного державного санітарного лікаря
Татарбунарського району /а.с.73/, суд вважає, що вона не мала законних підстав
для заняття таким видом діяльності, та не могла отримувати реальний доход.
Таким чином, незважаючи на заподіяні тілесні ушкодження відповідачем по справі,
позивачка не могла виконати умови договору від 10.08.2005 року у зв'язку з
відсутністю на те законних підстав, тому суд вважає, що в цій частині її права
не вважаються порушеними, та не підлягають захисту в судовому порядку.

Суд вважає, що позовні
вимогиОСОБА_3 відносно стягнення моральної шкоди підлягають задоволенню
частково, зважаючи на глибину її фізичних та душевних страждань, з врахуванням
вимоги розумності і справедливості. Беручи до уваги те, що потерпіла у зв'язку
з травмою перенесла фізичний біль, була позбавлена можливості нормально
харчуватись, що вкрай пригнічувало її, взагалі була позбавлена нормальних
життєвих зв'язків, тому на її користь необхідно стягнути з відповідача моральну
шкоду в розмірі 8000 грн.

Керуючись ст.ст.23, 1166, 1167,
1168 ЦК України, ст.ст. 58-60, 213, 215 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_3 до
ОСОБА_4 про стягнення матеріального та морального збитку - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь
ОСОБА_3 матеріальну шкоду в сумі 347,99 грн.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь
ОСОБА_3 моральну шкоду в розмірі 8000 грн.

У задоволені інших вимог ОСОБА_3
до ОСОБА_4 - відмовити.

На рішення Татарбунарського районного
суду може бути  подана заява  про апеляційне оскарження  протягом десяти днів з  дня проголошення рішення. Апеляційна скарга
на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження.

Суддя                      Чебан