Справа №2-702008
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

24
січня  2008 року Рожищенським районним
судом Волинської області

в складі: головуючого  -                      судді   Сіліча І.І.

при секретарі -                                 Романчук
С.М

з участю представника позивача
-  ОСОБА_5

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Рожище справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання права власності , -

В
С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася з позовом до
ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання права власності на будинковолодіння.
Позов мотивує тим, що нею разом з її покійним чоловіком ОСОБА_2 в 1955 році
було спільно споруджено будинковолодіння АДРЕСА_1. Так-як дане будинковолодіння
споруджувалося після укладення нею шлюбу з ОСОБА_6 вважає, що воно належало їм,
як подружжю, на праві спільної сумісної власності. 12 вересня 2001 року її
чоловік ОСОБА_6  не залишивши заповіту
помер. Після смерті чоловіка відкрилася спадщина до складу якої ввійшло право
власності на &frac12; частину
будинковолодіння АДРЕСА_1.Після смерті спадкодавця спадкоємцями пешої черги
спадкування за законом була вона, як дружина спадкодавця, та відповідачі, як
діти спадкодавця. На її думку відповідачі по справі спадщини, яка відкрилася
після смерті її чоловік не прийняли, так-як не вчинили жодних дій які б
свідчили про її прийняття. Вона як спадкоємець першої черги спадкування за
законом в передбачений шестимісячний строк з моменту відкриття спадщини подала
заяву до Рожищенської дежавної нотаріальної контори про прийняття про прийняття
спадщин, яка відкрилася після смерті ОСОБА_6. Однак державним нотаріусом їй
було відмослено в видачі свідоцтва про право на спадщину, так-як у неї відсутні
правовстановлюючі документи на будинковолодіння АДРЕСА_1, яке ввійшло до вкладу
спадщини. Посилаючись на викладене просила суд постановити судове рішення яким
визнати за нею право власності на будинковолодіння АДРЕСА_1, на &frac12; частину даного
будиковолодіння,  як на частку в спільній
сумісній власності подружжя та на &frac12; його частину в порядку спадкування після покійного
чоловіка ОСОБА_6.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав з наведених у позовній заяві підстав  та просив позов задовольнити.

Відповідачі в судове засідання не
з”явилися, однак подали суду заяви в яких не заперечували проти задоволення
позову та просили справу слухати в їх відсутності.

2

Заслухавши представника позивача,
дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позов
підставний та підлягає до задоволеня з таких підстав.

Судом
встановлено,  що будинковолодіння, яке
являється предметом спору по даній справі, споруджено позивачем та ОСОБА_2 під
час їхнього перебування у зареєстрованому шлюбі. Як вбачається з витягу з по
господарської книги №4 за 2007 рік Рудко-Козинської сільської ради
Рожищенського району Волинської області будиковолодіння АДРЕСА_1 було
споруджено в 1955 році.

Так-як
спірні правовідносини виникли в минулому
то на думку суду при їх вирішенні слід керуватися законодавством, яке
діяло на момет виникнення цих правовідносин.

Відповідно
до ч. 1 ст. 22 КпШС України ( в редакції від 1969 року) майно нажите подружжям
за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю.

Статтею
28 КпШС ( а редакції від 1969 року) передбачено, що в разі поділу майна, яке є
спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними.

В
судовому засіданні встановлено, що позивачу та
ОСОБА_6 спірне будинковолодіння належало на праві спільної сумісної
власності подружжя. Частки кожного з співвласників були рівними, тобто кожному
з них належало по &frac12; частині
будинковолодіння, що стверджується свідоцтвом про одруження (а.с.5).

Відповідно
до свідоцтва про смерть ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після смерті чоловіка позивача
відкрилася спадщина до складу якої ввійшло право власності на &frac12; частину
будинковолодіння АДРЕСА_1 ( а.с.6).

Згідно
довідки АТ"Волинське агенство нерухомості" орієнтовна ринкова
вартість будинковолодіння, яке знаходиться в АДРЕСА_1 становить 25000 (двадцять
п"ять тисяч) гривень (а.с.10).

Згідно з
ст. 524 ЦК Української РСР ( в редакції від 1963 року) спадкоємство здійснюється за законом і
за заповітом. Спадкоємство за
законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Так-як
спадкодавцем заповіт не складався то спадкування відбувалося за законом. В силу
вимог ст.529 ЦК Української РСР ( в редакції від 1963 року)   спадкоємцями першої черги спадкування за
законом після смерті ОСОБА_6 була ОСОБА_1, як дружина спадкодавця, та
відповідачі по справі, як діти спадкодавця.

Разом з
тим судом встановлено, що відповідачі не прийняли спадщини, яка відкрилася
після смерті ОСОБА_6, так-як не вчинили дій які б свідчили про прийняттями ними
спадщини .

Як
вбачається з оглянутої в судовому засіданні спадкової справи №301 від 25 червня
2002 року, яка оформлялася Рожищенською державною нотаріальною конторою
Волинської області, позивач в передбачений шестимісячний строк звернулася до
Рожищенської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за
законом, що відкрилася після смерті її чоловіка ОСОБА_6. З оглянутої спадкової
справи вбачається, що відповідачі до нотаріальної контори з заявами про
прийняття спадщини за законом не зверталися.

Разом з
тим відповідачі не вступили в фактичне володіння чи розпорядження спадковим
майном, а відтак не прийняли спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_6.
Дана обставина відповідачами не оспорювалися, а відтак в силу вимог ч. 1 ст. 61
ЦПК України вони звільняються від доказування.

Статтею
549 ЦК Української РСР ( в редакції від 1963 року) передбачено, що визнається,
що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або
володіння спадковим майном чи/або подав державній нотаріальній конторі за
місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

За таких
обставин, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити і визнати за
ОСОБА_1 право власності на &frac12;
частину  будинковолодіння АДРЕСА_1,
як на частку в спільній сумісній власності подружжя..

Керуючись
ст.ст.  3, 10, 60, 212-215 ЦПК України,
ст.ст. 524,529, 548, 549 ЦК України ( в редакції від 1963 року), суд,

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати
за ОСОБА_1 право власності на &frac12; частину
будинковолодіння АДРЕСА_1, як на частку в спільній сумісній власності
подружжя.

Визнати
за ОСОБА_1 право власності на &frac12; частину будинковолодіння АДРЕСА_1 як на спадкове майно,
що ввійшло до складу спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_6., 12 вересня
2001 року.

Рішення може
бути оскаржене до Апеляційного суду Волинської області. На рішення може бути
подана заява на апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня проголошення
рішення. Апеляційна скарга на дане рішення суду може бути подана протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження рішення суду.

Рішення
суду  набирає законної сили після
закінчення строку подання заяви на апеляційне оскарження, якщо заяву про
апеляційне оскарження не була подана. Якщо було подано заяву про апеляційне
оскарження, але апеляційна скарга не була подана у 20 денний строк рішення суду
набирає законної сили.

Суддя
/підпис /:
І.І.Сіліч

Оригіналу
відповідає:

Суддя Рожищенського районного суду
І.І.Сіліч

Рішення набрало законної сили 04.02.2007 року.

Суддя Рожищенського районного суду
І.І.Сіліч