Справа № 2 - 277 / 08 р.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М               У К Р А Ї Н
И

14 травня 2008 року
Лебединський районний

суд Сумської області.

в складі: головуючого - судді  Стеценко В.А.

при секретарі -     Гвоздаковій В.Л.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Лебедині справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням та
зняття її з реєстраційного обліку за адресою: м. Лебедин Сумської області
АДРЕСА_1.

В С Т А Н О В И В:

Позивач  звернувся до суду з вищезазначеною заявою до
відповідачки,  мотивуючи свої вимоги тим,
що він з 1995 року проживає в неприватизованій жилій квартирі АДРЕСА_1 в м.
Лебедині Сумської області. Разом з ним проживали дружина, син та відповідачка,
яка є його дочкою. 10.10.03 року шлюб між позивачем та його дружиною було
розірвано, вона стала проживати за іншою адресою а діти спочатку залишились
проживати з позивачем  а потім стали
проживати з матір»ю, яка має власне житло. При цьому відповідачка не бажає
підтримувати з позивачем ніяких контактів, не спілкується з ним, не здійснює
оплату за комунальні послуги, що надаються мешканцям жилої квартири, де вона
зареєстрована, не облаштовує цю квартиру і не приймає участі в її ремонтах та в
підтриманні її у належному стані.

Тому позивач звернувся  до суду і просив винести рішення про  визнання
ОСОБА_2. такою особою, що втратила право на користування житловим
приміщен-ням та зняття її з реєстраційного обліку за адресою: м. Лебедин
Сумської області АДРЕСА_1.

В судовому засіданні позивач
підтримав свої вимоги в повному обсязі, мотивував їх обставинами, викладеним в
позовній заяві, тим  що мати
відповідачки  є власником частини
будинку, розташованому  по АДРЕСА_2  в м. Лебедині, на думку позивача має житло в
інших населених пунктах та тим, що при розірванні шлюбу вона добровільно  залишила йому жилу квартиру а собі забрала
об»єкти підприємницької діяльності, які приносять великі прибутки і дають
можливість придбати житло їхній дочці - відповідачці по справі.

Також він послався і на те, що
відповідачка в теперішній час здійснює заочну форму навчання,  має де жити,
має можливість працювати і придбати житло на власні кошти а її
проживання в квартирі завдасть незручностей йому та членам його  родини, хоча визнав, що не має доказів
відносно того, що відповідачка є власником якого - небуть житла чи має кошти на
його придбання та відносно того, що вона мала вільний доступ до квартири під
час перебування на навчанні.

Разом з тим, він підтвердив суду те,
що внаслідок пошкодження замка,  яке
сталося після виїзду відповідачки  змінив
замок у вхідних дверях квартири  і хоча
після цього пройшов великий проміжок часу не передав від цього замка ключа
відповідачці і за власною ініціативою не приймав мір для його передачі; що
одного разу в березні чи квітні 2008 року відповідачка на ринку в м. Лебедині
зверталась до нього з вимогою надати їй ключ та можливість проживати в
квартирі, але він не зробив цього, бо того разу мав при собі лише один зразок
цього ключа.

Представник відповідачки в судовому
засіданні позовні вимоги не  визнала,

повідомила суду, що в 1995 році при
вирішення питання про надання позивачеві державного житла відповідними органами
було прийнято до уваги кількість членів його сім»ї, наявність в нього сина і
дочки, що вплинуло на розмір отриманої квартири. Також вона пояснила, що
відповідачка дійсно не проживає в своїй квартирі з січня 2004 року так як
перебуває на навчанні за межами м. Лебедина. В 2003 році вона була зарахована
на перший курс філії Національного університету внутрішніх справ в м. Суми за
денною формою навчання, з грудня 2006 року навчається в тому ж навчальному
закладі заочно, проте вимушена проживати в м. Суми.

Крім того, вона послалася і на те,
що позивач має і інше місце проживання а після виїзду відповідачки на навчання
змінив замок на вхідних дверях квартири і відмовив відповідачці в наданні ключа
до цього замка, внаслідок чого остання не має можливості самостійно потрапити
до цієї квартири і жити там, хоча неодноразово відвідувала з цього приводу
позивача та саму квартиру і намагалася проникнути до неї.

Допитаний в судовому засіданні
свідок ОСОБА_3. повідомив суду, що знайомий зі сторонами, знає місцезнаходження
їхньої квартири і іноді зустрічає біля неї позивача а відповідачку не бачив
більше трьох років.

Допитаний в судовому засіданні
свідок ОСОБА_4. повідомив суду, що проживає неподалік від квартири сторін та
те, що позивач є мешканцем цієї квартири а
відповідачку не бачив після розірвання шлюбу між її матір»ю та
позивачем.

Допитаний в судовому засіданні
свідок ОСОБА_5. повідомив суду, що працює в житлово-комунальній установі, яка
обслуговує будинок АДРЕСА_1 в м. Лебедині, знає місцезнаходження квартири, якою
користується позивач, що не бачив відповідачку близько п»яти років а позивач
періодично навіщає цю квартиру.

Допитаний в судовому засіданні
свідок ОСОБА_6  повідомив суду, що є
тестем позивача і дідом відповідачки, що вона періодично появляється в м.
Лебедині і проживає в будинку свого вітчима - ОСОБА_7.

Допитана в судовому засіданні
свідок ОСОБА_8. повідомила суду, що в теперішній час проживає однією сім»єю з
позивачем і його сином від першого шлюбу та те, що відповідачка не проживає в
спірній квартирі.

Допитаний в судовому засіданні
свідок ОСОБА_9. повідомив суду, що проживає з ОСОБА_10. однією сім»єю та те, що
її дочка від першого шлюбу теж вимушена під час приїздів до м. Лебедина
проживати з ними, так як з вини позивача не може потрапити до власної квартири.

Допитана в судовому засіданні
свідок ОСОБА_11. повідомила суду, що є близькою подругою відповідачки і разом з
нею неодноразово відвідувала на Лебединському ринку місце торгівлі позивача, де
в її присутності відповідачка просила надати їй можливість проживати в
квартирі, а останній відмовляв їй у цьому.

Допитаний в судовому засіданні
свідок ОСОБА_12. повідомив суду, що є знайомим відповідачки, знає її кілька
років, разом з нею відвідував м. Лебедин і неодноразово приїздив до квартири в
будинкуАДРЕСА_1, де відповідачка намагалася відкрити двері цієї квартири, але
не змогла туди проникнути.

З паспорта (а.с. 4 - 8),
дослідженого в судовому засіданні вбачається, що позивачем є ОСОБА_1, який
зареєстрований в м. Лебедині по АДРЕСА_1.

З свідоцтв (а.с. 9 - 10),
досліджених в судовому засіданні вбачається, що шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_10
було укладено 22.09.84 року а розірвано - 10.10.03 року.

З плану (а.с. 11),
дослідженого в судовому засіданні вбачається, що квартира АДРЕСА_1в м. Лебедині
має дві жилі кімнати.

З ордера (а.с. 14),
дослідженого в судовому засіданні вбачається, що 24.07.95 року позивачеві та
членам його сім»ї була надана квартира АДРЕСА_1в м. Лебедині.

З довідок (а.с. 15, 19,
20), досліджених в судовому засіданні вбачається, що відповідачка в 2003 році
була зарахована на перший курс філії Національного університету внутрішніх
справ в м. Суми за денною формою навчання, з грудня 2006 року навчається в тому
ж навчальному закладі заочно і повинна закінчити навчання в 2008 році та те, що
в лютому 2007 року вона працювала в ТОВ «Евросеть ВСК».

З довідки (а.с. 16),
дослідженої в судовому засіданні вбачається, що позивач проживає в квартирі
АДРЕСА_1в м. Лебедині а членами його сім»ї є син і дочка - відповідачка по
справі, які станом на 12.02.08 року в квартирі не проживають.

З договору ( а.с. 18),
дослідженого в судовому засіданні вбачається, що 21.10.04 року ОСОБА_13.
подарувала ОСОБА_9. квартиру АДРЕСА_2 в м. Лебедині.

З довідки (а.с. 27),
дослідженої в судовому засіданні вбачається, що відповідачка прописана і
проживає в м. Лебедині по АДРЕСА_1 та те, що ця квартира не приватизована.

З довідки (а.с. 32),
дослідженої в судовому засіданні вбачається, що мати відповідачки - ОСОБА_10. є
власником &frac12;
частини жилого будинку АДРЕСА_3 в м. Лебедині.

З квитанцій (а.с. 34 ),
досліджених в судовому засіданні вбачається, що позивачем оплачувались
комунальні послуги протягом 2004 - 2007 р.р.

З розписки (а.с. 35),
дослідженої в судовому засіданні вбачається, що ОСОБА_10. в 2003 році
зобов»язувалася не мати претензій щодо квартири по АДРЕСА_1 в м. Лебедині,
автомашини, гаража та підсобного господарства.

З довідки (а.с. 62),
дослідженої в судовому засіданні вбачається, що відповідачка проживала в м.
Суми по АДРЕСА_4 в гуртожитку ВАТ «Сумський м»ясокомбінат» з 01.10.06 року по
12.12.07 року без реєстрації за цим місцем проживання з оплатою житла 5 грн. за
добу.

Вислухавши сторони, вивчивши
матеріали справи суд вважає, що між сторонами мають місце житлові  правовідносини  а позовна заява не обґрунтована і до
задоволення не підлягає, поскільки в судовому засіданні було встановлено, що
позивач на підставі ордера № 115, виданого Роменською КЕЧ Міністерства оборони
СРСР  24.07.95 року для себе та для
членів своєї сім»ї ОСОБА_10, ОСОБА_2та ОСОБА_14 отримав двокімнатну
квартиру  АДРЕСА_1в м. Лебедині Сумської
області. 10.10.03 року шлюб між позивачем та його дружиною було розірвано, вона
стала проживати за іншою адресою, їхній син в теперішній час перебуває на
дійсній строковій військовій службі, а дочка - відповідачка по справі з 2003
року тимчасово виїхала з місця свого постійного проживання у зв»язку з
навчанням, проте не змінила місця своєї реєстрації.

Крім того, в судовому засіданні
було встановлено і те, що після виїзду відповідачки на навчання позивач змінив
замок на вхідних дверях квартири і відмовив відповідачці в наданні ключа до
цього замка, внаслідок чого вона не має можливості самостійно потрапити до цієї
квартири і жити там, хоча неодноразово відвідувала з цього приводу позивача та
саму квартиру і намагалася проникнути до неї.

Вказані обставини стверджуються
поясненнями позивача, представника відповідачки, показами свідків  та матеріалами справи.

Згідно ст. 47 Конституції України
кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожен громадянин
матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду.

Згідно п. 2 ч. 3 ст. 71 ЖК України
жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його
сім»ї понад шість місяців у випадках тимчасового виїзду з постійного місця
проживання за умовами і характером роботи або у зв»язку з навчанням (учні,
студенти, стажисти, аспіранти, тощо), у тому числі за кордоном, - протягом
усього часу виконання цієї роботи або навчання.

Суд приймає до уваги заперечення
представника відповідачки в тій частині, що

відповідачка не просто залишила
житло а тимчасово виїхала з квартири в зв»язку з навчанням;  що позивачем
після заміни замка на вхідних дверях квартири не було забезпечено можливості
безперешкодного доступу відповідачки до свого постійного житла та в тій
частині, що остання  не мала наміру
втрачати це житло і неодноразово відвідувала з цього приводу позивача та саму
квартиру і намагалася проникнути до неї.

Вказані заперечення на думку суду
були обґрунтовані в судовому засіданні, поскільки  доведені не тільки довідками з навчального
закладу і  гуртожитку та показами свідків
ОСОБА_11. і  ОСОБА_12. а й поясненнями
самого позивача, даними в судовому засіданні, з яких вбачається, що після
виїзду відповідачки на навчання ним у вхідних дверях його квартири встановлено
новий замок, ключа від якого він протягом великого проміжку часу за власною
ініціативою не надавав відповідачці а на її пряму вимогу, висловлену публічно
відмовив.

Також суд не може прийняти до
уваги вимоги позивача та його доводи в тій частині, що відповідачка навчається
заочно і тому причини її відсутності за місцем проживання не є поважними,
поскільки ст.71 ЖК України чи інші норми чинного законодавства  не передбачають виключення з переліку осіб,
які мають право на відсутність в місці постійного проживання понад
шестимісячний строк без настання негативних наслідків студентів заочної форми
навчання.

Разом з тим, суд не може прийняти
до уваги доводи позивача і в тій частині, що

відповідачка не бажає підтримувати
з позивачем ніяких контактів, не спілкується з ним;  не здійснювала оплату за комунальні послуги,
що надаються мешканцям жилої квартири, де вона зареєстрована, не облаштовує цю
квартиру і не приймає участі в її ремонтах та в підтриманні її і належному
стані; що її мати має власне житло і матеріально забезпечена та має можливість
придбати житло і для дочки; що відповідачка сама  має можливість працювати і придбати житло на
власні кошти а її проживання в квартирі завдасть незручностей йому та членам
його  родини  поскільки вказані обставини не передбачені
чинним законодавством як підстави для визнання особи такою, що втратила право
на користування жилим приміщенням.

Крім того, суд не може прийняти до
уваги доводи позивача і в тій частині, що

відповідачка має інше постійне
місце проживання та можливість придбати інше житло, поскільки позивачем не було
їх доведено в судовому засіданні належним чином.

Тому, суд приймає до уваги те, що цивільне судочинство здійснюється на засадах
змагальності сторін, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог або заперечень  і вважає, що в судовому засіданні не
було доведено того, що відповідачка, як член сім»ї наймача більш ніж шість
місяців відсутня за місцем свого постійного проживання без поважних причин, не
було доведено порушення прав позивача  і
в задоволенні його вимог необхідно відмовити.

При цьому суд вважає необхідним
відмовити в задоволенні як вимог щодо визнання відповідачки такою, що
втратила  право користуватись жилим
приміщенням

так і вимог щодо зняття її з
реєстраційного обліку за адресою: м. Лебедин Сумської області АДРЕСА_1
поскільки ці дії є взаємопов»язаними.

На підставі вище наведеного,
керуючись ст.ст. 10,15,30,60,88,130,209,213,214,215,  218
ЦПК України, ст. 47 Конституції України, ст. 71 ЖК України;

В И Р І Ш И В:

В задоволенні  позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням та
зняття її з реєстраційного обліку за адресою: м. Лебедин Сумської області
АДРЕСА_1 відмовити.

Рішення може бути оскаржене  в апеляційному порядку до  апеляційного суду

Сумської області через суд першої
інстанції шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня  проголошення рішення заяви про апеляційне
оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги  або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя:
В.А. Стеценко.