Справа №2-1886/2008 р.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М       У К Р А Ї Н И

20
червня  2008   року                               Печерський районний  суд м. Києва
в складі:

головуючого   -
судді
Волкової С.Я.

при секретарі
Юр'євій
М.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в  приміщенні суду в м. Києві
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання добросовісним
набувачем,

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із
зазначеними вимогами. В заяві зазначив, що на законних підставах набув право
власності на АДРЕСА_1, житловою площею 48,3 кв.м., а 27.03.2008 р. та на
земельну ділянку площею 0,1500 га, за адресою: АДРЕСА_2 Однак відповідач,
уклавши із ним договір купівлі-продажу, повідомив, що  вартість ділянки має бути більшою, зажадав її
повернення та не визнає  його права
власності на квартиру.

В судовому засіданні
представник позивача ОСОБА_3 підтримав вимоги ОСОБА_1, посилаються на
обставини, викладені в позовній заяві.

В судовому засіданні
відповідач ОСОБА_2 позов ОСОБА_1 визнав частково.

Відповідно до ст.392 ЦК
України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності,
якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати
ним документа, який засвідчує його право власності.

Предметом спору є:
трикімнатна АДРЕСА_1, житловою площею 48,3 кв.м., та земельна ділянка площею
0,1500 га, розташована за адресою: АДРЕСА_2

Згідно наданого суду ордеру
№001926, виданого 6.06.2000 р. Залізничною районною в м. Києві державною
адміністрацією, позивач ОСОБА_1 разом із сім'єю у складі чотири особи займає
приміщення зазначеної вище квартири на підставі розпорядження Залізничної районної
у м. Києві державної адміністрації №667 від 5.06.2000 р.

Згідно державного акта на
право власності на землю серії ЯЕ №071790, виданого на підставі договору
купівлі-продажу, 24.01.2008 р. посвідченого приватним нотаріусом Феодосійського
міського нотаріального округу ОСОБА_4 за реєстровим №294, 18.03.2008 р.
зареєстрованого в книзі реєстрації записів реєстрації державних актів на право
приватної власності на землю Феодосійського міського управління земельних
ресурсів за №94, зазначена вище земельна ділянка належала відповідачу
ОСОБА_2

Встановлено, що 27.03.2008
р. між відповідачем ОСОБА_2 (продавець) та позивачем ОСОБА_1 (покупець) було
укладено договір купівлі-продажу, за яким продавець продав, а покупець купив
земельну ділянку площею 0,1500 га,
кадастровий номер :01:002:0850, яка розташована за адресою:
АДРЕСА_2 договір серії ВКЕ №43886 посвідчено приватним нотаріусом Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_5, зареєстровано в реєстрі нотаріальних дій
за №1655.

Відповідно до п.1.3
договору купівлі-продажу від 27.03.2008 р. земельна ділянка призначена для
будівництва та обслуговування житлового будинку.

Згідно п.2.1 зазначеного
договору загальна вартість відчужуваної земельної ділянки згідно зі звітом про
експертну грошову оцінку земельної ділянки, виданого Кримською консалтинговою
компанією 24.03.2008 р., становить 606000 грн.

Згідно п.2.2 договору
продаж відчужуваної земельної ділянки за домовленістю сторін вчинюється за
606000 грн., які сплачені ОСОБА_1 ОСОБА_2 після підписання цього договору до
його нотаріального посвідчення.

Відповідно до ст.328 ЦК
України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом,
зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше
не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена
судом.

Відповідно до ст.330 ЦК
України, якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний
набував набуває право власності на нього, якщо відповідно до ст..388 цього
Кодексу майно не може бути  витребуване у
нього.

Відповідно до ст.388 ЦК
України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права
його відчужувати, про що набував не знав і не міг знати (добросовісний
набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо
майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у
володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння;
3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння,
не з їхньої волі іншим шляхом.

Суд, враховуючи викладене,
ту обставину, спірна земельна ділянка не була загублена власником або особою,
якій власник передав її у володіння; не була викрадена у власника або особи,
якій він передав ділянку у володіння; не вибула з володіння власника або особи,
якій він передав її у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом, ОСОБА_1 придбав
її на законних підставах, знаходить позовні вимоги в частині визнання позивача
добросовісним набувачем, визнання його права власності на зазначену земельну
ділянку обґрунтованими, в судовому засіданні доведеними. Щодо решті позовних
вимог, то в їх задоволенні слід відмовити, оскільки жодного правовстановлюючого
документу на спірну квартиру в судовому засіданні надано не було.

На підставі викладеного,
керуючись ст.ст.328,330,388,390 ЦК України, ст.ст.3,4,10,11,60,174,212-215 ЦПК
України, суд

в и р і ш и в :

Позов - задовольнити частково.

Визнати право власності ОСОБА_1 на
земельну ділянку площею 0,1500 га (кадастровий номер :01:002:0850),
яка розташована за адресою: АДРЕСА_2

В задоволенні інших вимог ОСОБА_1 -
відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду м. Києва через районний суд шляхом подачі заяви про
апеляційне оскарження рішення та апеляційної скарги.           Заяву про апеляційне оскарження
рішення може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення.
Апеляційна скарга на рішення подається протягом двадцяти днів після подання
заяви про апеляційне оскарження.

СУДДЯ