Справа № 2-116
РІШЕННЯ

Іменем України

17 січня 2008 р.
м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді:                                       Бондаренко
О.І.

при секретарі:                                               Волощук
І. О.

за участю позивача:                                     ОСОБА_1.

відповідача:                                                  ОСОБА_2.

розглянувши в
відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1до
ОСОБА_2про стягнення боргу,

В С Т А
Н О В И В :

ОСОБА_1.
звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2. про стягнення боргу.

Позовні вимоги
мотивовані тим, що в 2006 році позивачка була зареєстрована як приватний
підприємець і займалася реалізацією побутових товарів. В зв'язку з тим, що за
станом здоров'я позивачка не могла виконувати дану роботу, тому запросила на
допомогу ОСОБА_2., мешканкуАДРЕСА_1

ОСОБА_2. позичила у ОСОБА_1. гроші в сумі 4567 грн., які були виручені
нею за реалізацію належного позивачці товару. ОСОБА_2. написала розписку в якій
зобов'язувалася повернути гроші до 27.08.06 року. Розписка була написана в
присутності ОСОБА_3. та ОСОБА_4., які поставили свої підписи під розпискою.
Сподіваючись на порядність ОСОБА_2., два тижні, після закінчення строку
повернення привласнених грошей, позивачка не шукала її і сподівалася, що вона
з'явиться. ОСОБА_2. з'явилася через певний час, і запропонувала погашати гроші
по 1000 гривень, щомісячно, починаючи з вересня 2006 року.

Повіривши
ОСОБА_2. позивачка чекала до початку жовтня 2006 року, але відповідачка не
тільки не з'явилася, а й не відповідала на дзвінки. Оскільки, стан здоров'я
позивачки в зв'язку з вагітністю був важкий і вона потребувала лікування та
посиленого харчування, тому попросила свого чоловіка, ОСОБА_3. під'їхати за
адресою, яка була вказана ОСОБА_2 у розписці і попросити її повернути гроші.
ОСОБА_3. під'їхав за адресою, яка була зазначена в розписці, але вдома ОСОБА_2.
не було, а була тільки її мати, яка була в нетверезому стані, і яка з'ясувавши
причину приїзду чоловіка позивачки почала кричати, намагалася розбити йому голову
табуреткою, а також намагалася розбити автомобіль таксі, на якому він приїхав .

В результаті
цього, стан здоров'я позивачки різко погіршився і чоловік змушений був надавати
їй допомогу. Через певний час, майже за два місяці до пологів, позивачка
дізналася, що ОСОБА_2. для того, щоб не повертати позичені гроші, звернулася до
міліції з обвинуваченням відносно ОСОБА_3. , який нібито побив її матір і
дитину.

Від такої брехні
і несправедливості позивачка перенесла нервовий зрив і потрапила в лікарню з
загрозою передчасних пологів. Пологи у позивачки були важкі, після народження
дитини, через нервові стреси вона втратила молоко і дитину змушена була
годувати штучними молочними продуктами. В даний час позивачка змушена
звернутися до суду з позовом, тому що зрозуміла, що добровільно виконати
зобов'язання відповідачка не бажає.

В
судовому засіданні позивачка ОСОБА_1. позовні вимоги підтримала, аргументуючи
їх мотивами викладеними в позовній заяві, просила стягнути з ОСОБА_2. суму
боргу в розмірі 4567 грн., з врахуванням індексу інфляції - 447 грн., 3 %
річних - 135 грн., а всього 5149 грн. Також просила стягнути з ОСОБА_2. судові
витрати пов»язані з розглядом справи: судовий збір в розмірі 47 грн., витрати
на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 30 грн.,
витрати за надання юридичної допомоги в розмірі
1000 грн.

Відповідачка
ОСОБА_2. позов визнала, пояснивши, що відразу не зможе повернути позичені
кошти.

Вислухавши
пояснення сторін ,  дослідивши  матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає
до  задоволення зі слідуючих підстав.

Судом
встановлено, що в 2006 році між сторонами: ОСОБА_1. та ОСОБА_2. був укладений
договір позики, за яким відповідачка запозичила у позивачки гроші в сумі 4567
грн., які були виручені нею за реалізацію належного позивачці товару. ОСОБА_2.
зобов'язалась повернути гроші до 27.08.2006 року в присутності ОСОБА_3. та
ОСОБА_4., що підтверджується копією розписки відповідачки (а.с.6). Укладений
договір позики відповідає вимогам ч. 1 ст. 1047 ЦК України, оскільки є укладеним
в письмовій формі  та відповідно до ч.2
ст. 1047 ЦК України позивач на підтвердження укладення договору та його умов
представила суду оригінал розписки позичальника.

Відповідно
до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику
у строк та в порядку , що встановлений договором. Як встановлено судом,
ОСОБА_2. позику в строк до 27.08.06 р. не повернула, тому відносно відповідачки
наступають наслідки передбачені ст. 1050 ЦК України, згідно якої вона
зобов'язана сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України.

Крім
основного боргу 4567 грн., згідно ст. 625 ЦК України відповідачка зобов'язана
виплатити позивачці також 3 % річних , що становить 135 грн., при цьому індекс
інфляції складає 447 грн.

Підстав
для звільнення відповідачки від виконання зобов'язань за договором позики судом
не встановлено.

Відповідно
до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові
витрати. Тому з відповідачки необхідно стягнути на користь позивачки судові
витрати по сплаті судового збору в сумі 51 грн. , витрати на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 грн., витрати за
надання юридичної допомоги в розмірі
1000 грн.

На
підставі викладеного, керуючись ст. ст. 625, 1046, 1047, 1049, 1050 ЦК України,
ст. ст. 10, 11, 27, 31, 60, 88, 209, 212, 213 - 215, 218, 223 ЦПК України, суд,
-

В И Р І
Ш И В :

Позов
ОСОБА_1задоволити .

Стягнути
з ОСОБА_2на користь ОСОБА_1 суму боргу в розмірі 4567 грн., індекс інфляції в
розмірі 447 грн., відсотки річних в розмірі 135 грн.,  витрати по сплаті судового збору в сумі 51
грн.,  витрати на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи в сумі 30 грн., витрати за надання юридичної
допомоги в сумі 1000 грн., а всього: 6230
грн.

Рішення
може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Вінницької
області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня
проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і подання після цього
протягом 20 днів апеляційної скарги або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя: