УХВАЛА

І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И

9 квітня 2008 року                                                                          м.
Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України в
складі:

головуючого

Гнатенка А.В.,

суддів:

Балюка М.І.,

Данчука В.Г.,

Барсукової В.М.,

Косенка В.Й.,-

розглянувши  в
судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до відділення виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в Київському районі м. Донецька про доплату
одноразової допомоги, за касаційною
скаргою відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в
Київському районі м. Донецька на рішення
апеляційного суду Донецької області від 13 вересня 2007 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2007 року позивач звернувся в суд із зазначеним позовом, посилаючись на те,
що він з  1988 року до
2007 рік працював у вугільній промисловості в
шкідливих та небезпечних умовах праці. Унаслідок роботи зі шкідливими умовами праці отримав виробничу травму 28 вересня 2005
року. Висновком МСЕК від 12 січня 2006 року йому було встановлено 10 % втрати
професійної працездатності. Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних захворювань України в Київському районі м. Донецька (далі - Відділення) у зв'язку з
цією травмою з урахуванням відсотка вини
виплатило одноразову допомогу в розмірі  9 660 грн. Після отриманої травми позивач продовжував працювати на
виробництві та 20 вересня
2006 року внаслідок
аварії отримав гостре отруєння рудниковими газами, за наслідками якого 11 січня 2007 року МСЕК установив йому втрату 30 %
професійної працездатності, а в сукупності з раніше отриманою травмою - 35 % професійної працездатності. За
другу виробничу травму йому була виплачена
відповідачем одноразова допомога в розмірі              31 500
грн., проте виходячи з його середньомісячної заробітної плати -                  3 656 грн. 76 коп., розмір одноразової допомоги повинен складати 109 702 грн. 80 коп. Також позивач указує, що згідно з п. 2 ч. 2 ст. 34 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне
страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, які спричинили втрату
працездатності" йому повинна провадитися одноразова виплата, сума якої
визначається з розрахунку середньомісячного заробітку потерпілого за кожний відсоток збільшення ступеня втрати професійної
працездатності відносно попереднього обстеження МСЕК. Позивач просив
суд стягнути з Відділення на його користь невиплачену
суму одноразової допомоги в сумі 78 202
грн. 80 коп.

Рішенням
Червоногвардійського районного суду м. Макіївки від 22 травня 2007 року в
задоволенні позовних вимог відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Донецької області від 13
вересня 2007 року рішення суду першої інстанції скасовано, стягнуто з
Відділення на користь ОСОБА_1 суму заборгованості з виплати одноразової
допомоги в розмірі 59 919 грн.

У касаційній скарзі
Відділення просить скасувати рішення апеляційного суду та ухвалити нове
рішення, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи,
неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм
процесуального права.

Заслухавши доповідь судді Верховного Суду України, дослідивши
матеріали справи та перевіривши наведені в скарзі доводи, колегія суддів вважає,
що скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи позовні вимоги,
апеляційний суд виходив із того, що                  абз.
2 ч. 2 ст. 34 Закону України від 23 вересня 1999 року № 1105-ХІV “Про
загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності»
(далі - Закон № 1105-ХІV) не передбачає обмеження суми одноразової допомоги
чотирикратним розміром граничної суми заробітної плати.

З такими висновками
суду погодитися не можна з таких підстав.

Стаття 34 Закону №
1105-ХІV регламентує нарахування щомісячних страхових виплат та інших виплат на
відшкодування шкоди. Частина 2 ст. 34
Закону № 1105-ХІV встановлює порядок
нарахування  одноразової страхової
виплати потерпілому в разі стійкої втрати працездатності, установленої МСЕК.
Абзац 2 ч. 2 цієї статті Закону № 1105-ХІV визначає порядок перерахування
суми  одноразової страхової допомоги
потерпілому при встановленні іншого, вищого ступеня стійкої втрати
працездатності з урахуванням іншої професійної хвороби або іншого каліцтва,
пов'язаного з виконанням трудових обов'язків, установленого повторним  обстеженням МСЕК. При цьому в абз. 1 ч. 2
цієї статті встановлено, що розмір одноразової виплати не може перевищувати
чотирикратного розміру страхової суми заробітної плати (доходу), з якої
справляються внески до Фонду соціального страхування від нещасного випадку на
виробництві, а ч. 2 цієї статті такого обмеження не містить. Ураховуючи,
що  абз. 2 ч. 2 ст. 34 Закону  № 1105-ХІV не є спеціальною нормою стосовно
абз. 1  ч. 2 ст. 34 Закону та в цьому
абзаці не встановлюються нові правила визначення розміру одноразової допомоги,
а лише регулюється порядок перерахунку розміру раніше призначеної страхової
виплати, то обмеження граничного розміру одноразової страхової виплати,
встановлене абз. 1 ч. 2 ст. 34 Закону
№ 1105-ХІV, повинно застосовуватись і при перерахунку розміру допомоги
при повторному встановленні вищого ступеня стійкої втрати працездатності.

Вирішуючи спір, суд
апеляційної інстанції неправильно застосував норми матеріального права,
помилково скасував рішення суду першої інстанції, що призвело до неправильного
вирішення справи.

З огляду на наведене колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного
Суду України вважає, що рішення суду апеляційної інстанції підлягає скасуванню, а
рішення суду першої інстанції - залишенню в силі.

Керуючись ст. ст. 336, 339  ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у  х в а л и л а:

Касаційну скаргу відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних
захворювань України в Київському районі м. Донецька задовольнити частково.

Рішення
апеляційного суду Донецької області від 13 вересня 2007 року скасувати, а рішення
Червоногвардійського районного суду м. Макіївки від               22 травня 2007 року залишити в
силі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий

А.В. Гнатенко

Судді:

М.І. Балюк

В.М. Барсукова

В.Г. Данчук

В.Й. Косенко