У Х В А Л А

І м е н е м  У к р а ї н и

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України в
складі:

Яреми А.Г.,

Лихути Л.М.,

Романюка Я.М.,

розглянувши у  попередньому судовому засіданні в м. Києві 31
січня 2008 р. цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4, товариство з
обмеженою відповідальністю «Крокус К», товариство  з обмеженою відповідальністю «Рубікон ЛТД»,
товариство з обмеженою відповідальністю «Виробничо-торгівельна фірма «МКМ»,
товариство з обмеженою відповідальністю «Торгово-промислова компанія
«Галелітнафта», товариство з обмеженою відповідальністю «Альков» про поділ
спільного майна подружжя за касаційною скаргою ОСОБА_1, на рішення Апеляційного
суду м. Києва від 17 вересня 2007 р.

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2006 р. ОСОБА_1, звернула до суду з позовом до ОСОБА_2, треті
особи: ОСОБА_7, ОСОБА_8, ТОВ «Крокус К», ТОВ «Рубікон ЛТД», ТОВ
«Виробничо-торгівельна фірма «МКМ», ТОВ «Торгово-промислова компанія
«Галелітнафта», ТОВ «Альков» про поділ спільного майна подружжя.

Позовні вимоги мотивувала тим, що перебувала з відповідачем у
зареєстрованому шлюбі з серпня 1991 р., а 15 лютого 2006 р. на підставі рішення
суду шлюб було розірвано.

Просила провести поділ майна, яке вона вважала спільною сумісною власністю
подружжя, оскільки воно набуто у період перебування з відповідачем у
зареєстрованому шлюбі, та визнати за нею право власності на Ѕ частину часток
ОСОБА_2 у статутних фондах зазначених підприємств, а також стягнути з ОСОБА_2 половину
вартості трьох автомобілів, які були придбані ОСОБА_2, а потім продані під час
перебування у зареєстрованому шлюбі. Також просила стягнути з ОСОБА_2 витрати,
понесені нею  на надання юридичної
допомоги.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва  від 3 липня 2007 р. позов задоволено.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 17 вересня 2007 р. рішення
районного суду скасовано, ухвалено нове рішення, яким в задоволенні позову
відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_1. просить скасувати рішення апеляційного суду та
залишити в силі рішення районного суду, посилаючись на порушення апеляційним
судом норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали
справи, колегія суддів дійшла висновку про те, що підстави для  скасування
рішення суду  відсутні.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи у задоволенні
позову, суд апеляційної інстанції правильно виходив з того, що майно, питання
про поділ якого ставить ОСОБА_1., набуте ОСОБА_2 після фактичного припинення
шлюбних відносин, час яких було встановлено рішенням суду Голосіївського
районного суду  м. Києва від 15 лютого
2006 р. про розлучення сторін. Доводи касаційної скарги про порушення судом
апеляційної інстанції вимог процесуального права під час розгляду справи
безпідставні.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час  розгляду
справи  в  касаційному
порядку   суд перевіряє  в
межах  касаційної  скарги
правильність застосування судом першої
або  апеляційної  інстанції
норм  матеріального  чи процесуального  права
і  не  може
встановлювати або (та) вважати доведеними  обставини,
що  не  були
встановлені  в  рішенні
чи відкинуті   ним,   вирішувати
питання   про   достовірність  або недостовірність того чи іншого
доказу,  про перевагу одних доказів над
іншими.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про те, що судом
допущено порушення або неправильне застосування норм  матеріального чи процесуального права, яке
призвело до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. ст. 332, 336 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у
цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Апеляційного суду м. Києва від 17
вересня 2007 р. відхилити, а зазначене судове рішення залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Верховного Суду України

Ярема А.Г.

Лихута Л.М.

Романюк Я.М.