Справа
№2-546/08
22 квітня 2008 року.    Індустріальний районний  суд міста
у складі головуючого
судді
з участю адвоката                                 ОСОБА_1.
розглянувши у відкритому
судовому  засіданні в залі суду в місті
цивільну справу за позовом  ОСОБА_2до
громади виконкому Індустріальної районної в місті
Ради, третя особа: Шоста Дніпропетровська державна нотаріальна
міста Дніпропетровська “Про  визначення
додаткового строку на прийняття
Позивач ОСОБА_2.  21 січня 2008 року звернувся до суду з
посилаючись на те, що він з поважних причин пропустив строк  для
спадщини після смерті його матері ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1. У своїй позовній заяві позивач просив визначити
в судовому порядку додатковий строк в один місяць  для прийняття спадщини
Позивач та його представник підтримали
позовні вимоги в  судовому
Представник відповідача - Територіальної
районної в місті Дніпропетровську Ради позов визнав.
Представник третьої  особи - Шостої Дніпропетровської  державної
контори міста Дніпропетровська в  судове
засідання не з'явився,
лист, в якому просив  розглядати справу
Суд, дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення сторін, показання
думку адвоката, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних
В судовому засіданні встановлено, що у
1966 році бабусі позивача -
була надана ізольована двокімнатна квартира АДРЕСА_1. В ордері, як члени сім'
були вписані: позивач ОСОБА_2.,його матір ОСОБА_3. Після отримання ордеру
вселилися та мешкали у зазначеній квартирі. З 1969 року з ними постійно
проживав  брат позивача - ОСОБА_5. Всі вищезазначені
були зареєстровані в квартирі. У 1995 році матір позивача - ОСОБА_3.
проживати у квартиру АДРЕСА_2. Вона знялася з реєстрації в квартирі АДРЕСА_1та
зареєструвалася за своїм новим місцем проживання. У 1997 році
ОСОБА_2. разом з бабусею ОСОБА_4. та своїм братом ОСОБА_5.
квартиру АДРЕСА_1. Розпорядженням Виконкому міської Ради народних депутатів
Дніпропетровська від 25 грудня 1997 року за № 3/4156-97 отримано
на право власності на житло в АДРЕСА_1. Згідно свідоцтва власниками квартири в
власності стали: позивач ОСОБА_2., бабуся ОСОБА_4. та брат
Свідоцтво зареєстровано в ДМБТІ за № 140п-59 (а.с.12).
1998 році матір позивача - ОСОБА_3. приватизувала свою однокімнатну
АДРЕСА_2 загальною площею 43 кв. м.
виконкому міської Ради народних депутатів міста Дніпропетровська
26 січня 1998 року за № 73-пр нею отримано свідоцтво про право власності на
свідоцтва вона є  єдиним власником
квартири. Свідоцтво зареєстровано в
за № 267п-66 (а.с. 13).
ІНФОРМАЦІЯ_2 померла бабуся позивача -
ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 75 років померла
матір позивача - ОСОБА_3.
ІНФОРМАЦІЯ_3 помер брат  позивача - ОСОБА_5 . (а.с.8). На
час позивач відбував покарання за
вироком суду  в місцях
позбавлення

волі.
(з 16.07.2005 р. до 16.07.2007 р.) (а.с.14).

Після звільнення від покарання позивач
прибув до міста Дніпропетровська,

та
звернувся до   Шостої Дніпропетровської
державної нотаріальної контори за

прийняттям
спадщини після померлої матері, але листом від 05.11.2007 року йому

було
запропоновано звернутися до суду для продовження строку для прийняття

спадщини.
(а.с.15). 28.01.2008 року позивач ОСОБА_2. звернувся з  зазначеним

позовом  до суду (а.с.4-6).

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2. в
обґрунтування своїх позовних

вимог
пояснив, що зразу ж після похорон бабусі ОСОБА_4. у лютому 2001 року

його
матір ОСОБА_3. зосталася проживати в їх двокімнатній квартирі. Вона

заселилася
до кімнати жилою площею 11,0 кв. м , якою багато років користувалася

бабуся.
В цій кімнаті залишилися меблі і особисті речі померлої бабусі, які

перейшли
в користування матері. Він (позивач) удвох з братом займали кімнату

площею
19,0 кв. м . Його (позивача) матір - ОСОБА_3. на день смерті бабусі ,

як
її дочка , була єдиним її спадкоємцем і фактично прийняла спадщину ОСОБА_4., не
звертаючись з заявою в шестимісячний термін до нотаріуса. 05 жовтня 2006

року
у віці 75 років його (позивача) матір померла так і не отримавши свідоцтва

про
право на спадщину по закону після смерті ОСОБА_4. Після смерті матері

ОСОБА_3.
відкрилася спадщина  у вигляді квартири
АДРЕСА_2. Після її смерті спадкоємцями по закону  визначився він

(позивач),
та його брат ОСОБА_5., який не прийняв спадщину після смерті

їхньої
матері. Під час відкриття спадщини після смерті матері він (позивач)

знаходився
в місцях позбавлення волі, а саме в Бердянській колонії № 77  і

звільнився
звідти по відбуттю строку покарання - 16 липня 2007 року. Про смерть

матері
дізнався тільки після повернення до місця свого проживання в АДРЕСА_1у липні
2007 року. Після

смерті
матері і брата з родини нікого не залишилося. Шлюб з дружиною був

розірваний
ще в 1996 році і стосунків з колишньою сім'єю він вже багато років

не
підтримує. Під час перебування в колонії він побачень не мав, листів не

отримував.
На підставі наведеного позивач ОСОБА_2. просив в судовому порядку

визначити
йому додатковий строк в один місяць для прийняття  спадщини,

пропущений
ним з поважних причин після смерті його матері ОСОБА_3., померлої

ІНФОРМАЦІЯ_1.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що
доводи позивача  ОСОБА_2. в

обґрунтування
своїх позовних вимог знайшли своє підтвердження
в судовому

засіданні.

Так, відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК
України за позовом спадкоємця, який

пропустив
строк для прийняття  спадщини, суд може
визначити йому додатковий

строк,
достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Суд вважає, що в судовому засіданні
встановлені обставини та докази, які

свідчать
про те, що позивачем ОСОБА_2. строк для прийняття спадщини

пропущений
з поважних причин.

Так,
із довідки про звільнення з місць позбавлення волі вбачається, що

ОСОБА_2.  з 16.06.2005 року до 16.07.2007 року відбував
покарання за вироком

суду
в Бердянській  ВК Запорізької області
(а.с.14), та відповідно  листа

начальника
колонії за час відбуття покарання побачень з родичами не мав (а.с.

32).
Фактично до його звільнення від покарання всі його близькі родичі померли,

що
підтверджується копіями свідоцтв про їх смерть (а.с.7-9). Факт розірвання

шлюбу
з колишньою дружиною (19.03.1996 р.) також підтверджується відповідним

свідоцтвом
(а.с.10). Факт того, що ОСОБА_4. є бабусею позивача, що ОСОБА_5 є його братом,
що ОСОБА_3. є його рідною матір'ю підтверджується

відповідними
свідоцтвами про народження (а.с. 11-12).

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.3,
7, 14, 57,58, 60, 208, 212,

214,
215 ЦПК України,  ст.1272 ЦК України, суд
-

В
И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_2. задовольнити.

Визначити ОСОБА_2 додатковий строк в один
місяць для

прийняття
спадщини за законом, пропущений ним з поважних причин, після смерті

його
матері ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному
порядку до Апеляційного суду

Дніпропетровської
області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний

строк
з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням

після
цього протягом 20 днів апеляційної скарги.

Суддя:                             В.П.Чебикін