Справа № 2-32/2008
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М     У К Р А Ї Н И

28 березня 2008 року                                                            Ясинуватський
міськрайонний суд Донецької області у складі головуючого судді                               Шигірт Ф.С.,

при секретарі                                                                                           Мещеряковій
Н.В.,

представника позивача                                                                          ОСОБА_1.,

відповідачів                                                                                              ОСОБА_2.,

ОСОБА_3.,

представників відповідача ОСОБА_3. -                                             ОСОБА_4.,                                                                                                                                                                                                                                       ОСОБА_5.,

третьої особи                                                                                           ОСОБА_6.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в
залі Ясинуватського міськрайонного суду Донецької області цивільну справу за
позовом ОСОБА_7до ОСОБА_2та ОСОБА_3про визнання договору купівлі-продажу
нерухомого майна дійсним та визнання права власності, та за зустрічним позовом
ОСОБА_3до ОСОБА_2, третя особа приватний нотаріус ОСОБА_6., про визнання
частково недійсною довіреності,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач
звернувся до суду з позовом до відповідачів про визнання договору
купівлі-продажу нерухомого майна дійсним та визнання права власності на це
майно.

З
позовної заяви вбачається, що відповідач ОСОБА_3. 15.05.2007 року склала
довіреність якою уповноважила відповідача ОСОБА_2. оформляти спадщину та
здійснювати купівлю-продаж нерухомого майна - АДРЕСА_1. На підставі вказаної
довіреності 18.05.2007 року ОСОБА_2. уклала з позивачкою попередній договір
купівлі-продажу вказаного будинку. Цього ж дня кошти за будинок були передані
відповідачу ОСОБА_2. Через те, що на момент укладення попереднього договору
відповідач ОСОБА_3. не мала права власності на вказаний будинок, це було
перешкодою для нотаріального посвідчення договору.

20.06.2007
року рішенням суду за ОСОБА_3. було визнано право власності на будинок. Але
02.07.2007 року позивачці стало відомо, що відповідач ОСОБА_3скасувала
довіреність на ім'я відповідача ОСОБА_2. та не бажає йти до нотаріуса для
посвідчення договору.

Відповідач
ОСОБА_3. звернулась з зустрічною позовною заявою до ОСОБА_2, третя особа
приватний нотаріус ОСОБА_6., про визнання частково недійсною довіреності.

З
позовної заяви вбачається, щоІНФОРМАЦІЯ_1померла її тітка - ОСОБА_8. Після її
смерті залишилася спадщина у вигляді будинкуАДРЕСА_1. До спливу шести місяців з
дня смерті, тобто до 12.06.2007 року у позивачки не могло виникнути право
власності на спадкове майно. Однак 15 травня 2007 року позивачка видала
довіреність, якою уповноважила ОСОБА_2. здійснювати від її імені оформлення
спадкових прав щодо спадщини ОСОБА_8., продавати будинокАДРЕСА_1та виконувати
ішші дії пов'язані з продажем будинку, вести цивільні та адміністративні справи
у всіх судових органах зі всіма правами наданими законом сторонам та третій
особі.

Враховуючи
що вона на час видачі довіреності не мала права власності на будинок АДРЕСА_1,
вважає що не мала права видавати довіреність на розпорядження цим будинком і
просила визнати нечинним розділ довіреності про уповноваження ОСОБА_3. продати
будинок та вчиняти всі інші дії пов'язані з продажем.

В
судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги та наполягала
на їх задоволенні. Зустрічний позов не визнала та заперечувала проти його
задоволення. Суду вона пояснила, що фактично договір купівлі-продажу було
укладено між позивачкою та відповідачкою ОСОБА_3. Всі істотні умови передбачені
Законом були вказані в цьому договорі. Гроші за попереднім договором були
передані позивачкою ОСОБА_2., про що остання написала розписку. Коли позивачка
виконала всю роботу щодо оформлення права власності в порядку спадкування за
відповідачкою ОСОБА_3, остання відмовилася взяти гроші у ОСОБА_2., скасувала
довіреність та відмовилася від укладання договору з нотаріальним посвідченням.

Крім
того вона пояснила, що довіреність була видана у відповідності до вимог Закону
і позов щодо визнання нечинним її розділу не підлягає задоволенню.

В
судовому засіданні відповідач ОСОБА_2. позов ОСОБА_7. визнала в повному обсязі,
зустрічний позов ОСОБА_3. не визнала. Суду вона пояснила, що  вона діючи за дорученням ОСОБА_3, уклала
договір купівлі-продажу будинкуАДРЕСА_1з ОСОБА_7.. Вартість будинку вона узгоджувала
з ОСОБА_3. Коли ОСОБА_7. заплатила вартість будинку, вона написала розписку про
отримання грошей. Але ОСОБА_3відмовилась від грошей, скасувала довіреність і не
бажає укладати нотаріально посвідчений договір з позивачкою. Все це через те,
що вона забажала більшу суму за будинок.

В
судовому засіданні ОСОБА_3. та її представники позов ОСОБА_7. не визнали та
заперечували проти задоволення позовних вимог. Зустрічний позов підтримали та
наполягали на його задоволенні.

Суду
вони пояснили, що ОСОБА_3. 15.05.2007р., не маючи права власності на будинок
АДРЕСА_1, видала нотаріально посвідчену довіреність на ім'я ОСОБА_2. на продаж
цього будинку. В свою чергу ОСОБА_2. не дочекавшись коли у ОСОБА_3з'явиться
право власності на цей будинок, 18.05.2007р. уклала від імені ОСОБА_3 договір
купівлі-продажу вказаного будинку. Пізніше ОСОБА_3скасувала довіреність та
відмовилась від укладення договору з ОСОБА_7.. З договором укладеним від її
імені ОСОБА_2. вона не згодна.

Третя
особа в судовому засіданні з позовними вимогами ОСОБА_3. не погодилась. Надала
суду письмові заперечення (а.с.78-79), просила справу розглядати в її
відсутність.

Сторони
не заперечували проти розгляду справи у відсутність третьої особи.

Вислухавши
пояснення сторін, дослідивши доказі по справі, суд вважає що в задоволенні як
основного позову ОСОБА_7. так і зустрічного позову ОСОБА_3. необхідно відмовити
з наступних підстав.

Судом
встановлені такі обставини.

ІНФОРМАЦІЯ_1померла
власниця будинкуАДРЕСА_1- ОСОБА_8(а.с.33, 8-15). ОСОБА_3. була спадкоємцем і 15
травня 2007 року видала доручення на ім'я ОСОБА_2., яким уповноважила ОСОБА_2.
здійснювати від її імені продаж вказаного будинку (а.с.5). 18 травня 2007 року
ОСОБА_2. від імені ОСОБА_3. уклала попередній договір купівлі-продажу з ОСОБА_7.
Строк укладання основного договру з нотаріальним посвідченням було визначено до
серпня 2007 року (а.с.6). В результаті укладання попереднього договору,
ОСОБА_2. отримала від ОСОБА_7. двадцять тисяч гривень, про що склала розписку
(а.с.7). 02 липня 2007 року набрало законної сили рішення суду про визнання за
ОСОБА_3. права власності на будинокАДРЕСА_1(а.с.34).

Відповідно
до ст.635 ЦК України, попереднім є договір, сторони якого зобов'язуються
протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому
(основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором.

Попередній договір
укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма
основного договору не встановлена, - у письмовій формі.

Відповідно до ст.655 ЦК України, за договором
купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати
майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або
зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно
до ст.657 ЦК України, договір купівлі-продажу житлового будинку (квартири) або
іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному
посвідченню та державній реєстрації.

Відповідно
до ст.658 ЦК України, право продажу товару належить власникові товару.

Відповідно
до ч.3 ст.640 ЦК України, договір, який підлягає нотаріальному посвідченню або
державній реєстрації, є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення або
державної реєстрації, а в разі необхідності і нотаріального посвідчення, і
державної реєстрації - з моменту державної реєстрації.

Відповідно
до ст.220 ЦК України, у разі недодержання сторонами вимоги закону про
нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.

2. Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що
підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання
договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд
може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення
договору не вимагається.

Суд вважає, що вимога позивача ОСОБА_7.
про визнання дійсним договору купівлі-продажу будинку АДРЕСА_1, укладеного 18
травня 2007 року між ОСОБА_2. та ОСОБА_7., та про визнання за ОСОБА_7. права
власності на цей будинок, не підлягає задоволенню з тих підстав, що фактично
між ОСОБА_7. та ОСОБА_2. було укладено попередній договір, який закріплює умови
майбутнього основного договору та вказує зобов'язаня сторін в майбутньому
укласти основний договор в певні строки, але не є його заміною. Не можна
вважати що з укладенням попереднього договору, без наявності основного
договору, купівля-продаж фактично відбулася, бо укладення попереднього договору
не тягне за собою набуття сторонами тих прав і обов'язків, що виникають при
укладенні основного договору. Крім того, цей договір не був посвідчений
нотаріально. І хоча статтею 635 ЦК України не конкретизована обов'язковість
нотаріального посвідчення попереднього договору при необхідності такого
посвідчення основного договору, суд вважає, що така обов'язковість вбачається
із змісту самих статей 635 та 657 ЦК України.

Крім того, ч.3 ст.635 ЦК України
передбачає  припинення зобов'язання,
встановленого попереднім договором, якщо основний договір не укладений протягом
строку (у термін), встановленого попереднім договором.

Вимога ОСОБА_3. про визнання частково
недійсною довіреності не підлягає задоволенню з тих підстав, що довіреність
видається на підставі договору доручення між довірителем та повіреним. Ці
правовідносини регулюються главою 68 ЦК України. В цій главі не закріплено
положень, що забороняли б видачу довіреності на вчинення продажу нерухомого
майна, право на яке може виникнути у доверителя у майбутньому.

Керуючись
ст.ст. 214, 215 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В :

В
задоволенні позову ОСОБА_7до ОСОБА_2та ОСОБА_3про визнання договору
купівлі-продажу нерухомого майна - будинку поАДРЕСА_1, укладеного 18.05.07р.,
дійсним та визнання права власності ОСОБА_7. на цей будинок, відмовити.

В
задоволенні позову ОСОБА_3до ОСОБА_2, третя особа приватний нотаріус ОСОБА_6.,
про визнання недійсним другого розділу довіреності виданої ОСОБА_3. 15.05.07р.,
посвідченої 15.05.07р. приватним нотаріусом ОСОБА_6. та зареєстрованої в
реєстрі за № 982, відмовити.

Заходи
забезпечення позову у вигляді накладення арешту на будинок поАДРЕСА_1, вжиті
Ясинуватським міськрайонним судом Донецької області ухвалою від 23 липня 2007
року, застосовуються до набрання законної сили цим рішенням.

Заяву
про апеляційне оскарження рішення може бути подано протягом десяти днів  з дня проголошення рішення, а апеляційну
скаргу протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження до
Апеляційного суду Донецької області через Ясинуватський міськрайонний суд.

Суддя