справа
№ 2-4/08
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня
2008 року Котелевський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді
-    Цвітайло П.В.,

при
секретарі                          -    Балалі
Л.В.,

розглянувши
у відкритому судовому
засіданні в сел.
Котельва цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1до ОСОБА_2про встановлення
земельного сервітуту для обслуговування земельної ділянки встановивши право
проїзду на транспортних засобах під час весняних та осінніх польових робіт,
встановивши його дію між будинками НОМЕР_1таНОМЕР_2АДРЕСА_1, третя особа, яка
не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача -
Котелевська селищна рада Полтавської області та третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо
предмета спору на стороні відповідача - відділ земельних ресурсів у
Котелевському районі Полтавської області;-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1звернулася
до суду з позовною заявою, в якій просить встановити земельний сервітут для
обслуговування земельної ділянки встановивши право проїзду на транспортних
засобах під час весняних та осінніх польових робіт, встановивши його дію між
будинками НОМЕР_1таНОМЕР_2АДРЕСА_1.

Позивачка у позовній заяві
посилається на те, що в теперішній час у неї немає змоги проїхати на
сільгосптехніці та транспортному засобі для того щоб обробити свою земельну
ділянку, так як ще в 1995 році її сусідка загородила проїзд парканом.

Обґрунтовуючи
свій позов, позивачка пояснила суду, що в неї в теперішній час слабкий стан
здоровґя і немає сили копати грядку в ручну, а вона бажає обробляти земельну
ділянку трактором, а іншого шляху для проїзду до її земельної ділянки крім, як
через земельну ділянку відповідачки ОСОБА_2. немає.

При цьому,
позивачка у судовому засіданні зазначила, що у зв'язку  з наявністю у дворі газової труби, що
проходить між літньою кухнею і будинком
та насадженням фруктових дерев проїзд на транспорті практично не
можливий, а переобладнати газову трубу та спиляти фруктові дерева  вона не в змозі.

Відповідачка -
ОСОБА_2позов не визнала повністю і пояснила суду, що її земельна ділянка
приватизована і вона використовує її для вирощування сільгоспкультур, а  її сусідка ОСОБА_1., без належних на то
підстав, з надуманих мотивів звернулася до суду з вище зазначеним позовом, хоча
перешкод щодо проїзду транспорту через свій двір у ОСОБА_1. практично немає,
так як розміри її подвірґя дозволяють проїхати транспорту до її земельної
ділянки.

Відповідачка -
ОСОБА_2., також пояснила суду, що проїзду і
шляху взагалі по її земельній ділянці ніколи не було.

Представник
третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні
відповідача - Котелевська селищна рада Полтавської області, який діє на
підставі довіреності за № 7 від 30 січня 2007 року та № 8 від 28 грудня 2007
року (а.с. 34,65) в судовому засіданні пояснив, що даний спір відповідно до
вимог земельного законодавства  необхідно
вирішувати на засадах добросусідства, а також зазначив, що право проїзду на
транспортних засобах може бути встановлене лише по наявному шляху.

Представник
третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні
відповідача -  відділ земельних ресурсів
у Котелевському районі Полтавської області, яка діє на підставі  довіреності № 01-01-26/230 від 08.11.2007
року та № 06-01-26/12 від 09.01.2008 року (а.с. 35, 69) в судовому засіданні
пояснила, що дане питання необхідно вирішувати на засадах добросусідства, а
також зазначила, що при бажанні позивачки можна переобладнати газову трубу,
спиляти фруктові дерева  і проїзд до її
земельної ділянки практично можливий через її власний двір.

Допитаний в
судовому засіданні в якості свідка громадяни: ОСОБА_3 пояснив суду, що він
раніше проживав по АДРЕСА_1 і зазначив, що проїзду між земельними ділянками
ОСОБА_1. та ОСОБА_2. не було, а до своїх земельних ділянок громадяни проходили
по обніжку, заїзду до городів ОСОБА_1та ОСОБА_2, також  ніколи не було, а проїзд загального
користування закінчувався на межі земельної ділянки ОСОБА_2.

Суд, заслухавши
пояснення сторін, третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету
спору, пояснення свідка, дослідивши матеріали
цивільної справи, приходить до переконання, що у задоволенні позову слід
відмовити повністю з таких підстав.

Судом
установлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Земельна ділянка
відповідачки - ОСОБА_2., відповідно до Державного акту на право власності на
землю (а.с. 10)  має цільове призначення
для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного
господарства і належить громадянці ОСОБА_2 , на праві приватної власності.

Згідно з актом
перевірки земельних ділянок громадян ОСОБА_1. та ОСОБА_2. щодо встановлення
земельного сервітуту, складеного 27 листопада 2007 року,   комісією у складі: заступника голови
Котелевської районної ради, спеціаліста 1 категорії Котелевської районної ради
та спеціаліста 1 категорії - юрисконсульта відділу земельних ресурсів у
Котелевському районі встановлено, що проїзд транспортних засобів до земельної
ділянки ОСОБА_1. утруднено через наявність газової труби, що проходить між
кухнею й будинком у дворі ОСОБА_1. та насаджень фруктових дерев (а.с. 48).

Відповідно до
висновку, складеного  02.10.2007 року за
№ 02-13/481, комісією у складі: заступника селищного голови, юрисконсульта
Котелевської селищної ради та спеціаліста відділу селищної ради встановлено, що
у разі спиляння дерев, проїзд до городу ОСОБА_1. можливий через її двір (а.с.
22).

Відповідно до висновку державного
пожежного нагляду Котелевського РВ УМНС України в Полтавській області проїзд
транспортних засобів по АДРЕСА_1,  сел.
Котельва між будинками НОМЕР_1таНОМЕР_2можливий
(а.с 50).

Відповідно до
листа Котелевського РГП Диканського управління по експлуатації газового
господарства, від хати до літньої кухні домогосподарства ОСОБА_1., іде
зовнішній газопровід на висоті 2,3 метра від землі, що робить проїзд вантажних
автомобілів та тракторів неможливий (а.с. 49).

Судом з виїздом
на місце - в сел. Котельва, АДРЕСА_1, встановлено, що земельна ділянка
відповідачки - ОСОБА_2., має «Г»-образну конфігурацію, заходить за господарство
позивачки - ОСОБА_1. та має огорожу по межі із суміжною земельною ділянкою
позивачки,  проїзд загального
користування по АДРЕСА_1 закінчується на межі земельної ділянки відповідачки, в
ході огляду та промірів подвірґя позивачки - ОСОБА_1 встановлено, що розміри її
подвірґя, яке розташоване по АДРЕСА_1достатні для проїзду транспортних засобів
до її земельної ділянки через її двір, що також підтверджується  висновком та абрис-схемою (а.с. 66-67).

На час огляду на
земельних ділянках позивачки та відповідачки проведено осінню оранку і наявного
шляху для проїзду на транспорті на земельній ділянці відповідачки немає, що
підтверджується і висновком та абрис-схемою (а.с. 66-67).

Виходячи із
змісту ст. 99 Земельного кодексу України власник або землекористувач земельної
ділянки може вимагати встановлення земельного сервітуту  на право проїзду на транспортному засобі лише
по наявному шляху.

Виходячи із змісту ст. 373 ЦК України власник
земельної ділянки має право використовувати її на свій розсуд відповідно до її
цільового призначення.

Встановлення ж
земельного сервітуту щодо надання можливості позивачці - ОСОБА_1проїжджати на
транспортних засобах через земельну ділянку відповідачки - ОСОБА_2. до своєї
земельної ділянки, унеможливить використання
відповідачкою - ОСОБА_2. наданої їй у приватну власність земельної
ділянки  за її цільовим призначенням.

Відповідно до
вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

З огляду  на наведене вище суд вважає, що позивачка -
ОСОБА_1., яка є власником (панівної) земельної ділянки, повинна обов'язково
навести підстави для того, щоб довести необхідність встановлення сервітуту, що
є її основним обов'язком відповідно до засад змагальності процесу за ст. 10 ЦПК
України.

До пояснень  позивачки - ОСОБА_1., що інших варіантів щодо
проїзду до її земельної ділянки в неї немає, суд відноситься критично, так як
конкретних, об'єктивних пояснень по суті заявлених вимог щодо встановлення
земельного сервітуту вона не надала, а в більшості висловлювала припущення та
свої суб'єктивні міркування.

При цьому, суд
створив усі умови для змагальності процесу, роз'яснював позивачці її права і
обов'язки.

На думку суду,
позивачка - ОСОБА_1. при бажанні, має достатньо
можливостей щоб мати проїзд до своєї земельної ділянки через свій
двір,  для цього її необхідно лише
переобладнати газову трубу, яка проходить між будівлями будинку і літньої кухні
та спиляти декілька фруктових дерев, які утруднюють проїзд транспорту до її
земельної ділянки.

Крім цього,
земельний сервітут на право проїзду на транспортних засобах встановлюється
відповідно до вимог ст. 99 Земельного кодексу України лише по наявному шляху,
який на земельній ділянці відповідачки взагалі відсутній.

Відповідно до ст.88 ЦПК України судові витрати позивачці не присуджуються.

Керуючись ст.ст.
10, 11, 60, 212, 214, 215, 218 ЦПК України, ст. 373 ЦК України та ст. ст.  98, 99
Земельного кодексу України,  суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні
позовних вимог позивачки - ОСОБА_1до ОСОБА_2про встановлення земельного
сервітуту для обслуговування земельної ділянки встановивши право проїзду на
транспортних засобах під час весняних та осінніх польових робіт, встановивши
його дію між будинками НОМЕР_1таНОМЕР_2АДРЕСА_1, відмовити  повністю.

Судові витрати
позивачці - ОСОБА_1не присуджуються.

Рішення може
бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Полтавської області
через Котелевський районний суд Полтавської області шляхом подання в
десятиденний строк з дня його проголошення заяви про апеляційне оскарження і
поданням після цього протягом двадцяти днів апеляційної скарги, або в порядку
ч.4 ст. 295 ЦПК України.

Головуючий суддя:

Рішення є оригіналом, виготовлено в одному примірнику

в нарадчій кімнаті

Котелевського районного суду Полтавської області
_______________________________________