У х в а л а

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

30 січня 2008 року                                                                                                  м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

головуючого                                                              Косенка
В.Й.,

суддів:
Данчука В.Г., Костенка А.В., -

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа - Надвірнянська районна
державна нотаріальна контора, про визнання договору дарування від 15 березня
1994 року нечинним, за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Надвірнянського
районного суду Івано-Франківської області від 5 червня 2007 року та ухвалу
апеляційного суду Івано-Франківської області від 11 вересня 2007 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2006 року ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом
до             ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя
особа - Надвірнянська районна державна нотаріальна контора, про визнання
договору дарування від 15 березня 1994 року недійсним, посилаючись на те, що
згідно вказаного договору подарувала ОСОБА_2 квартиру. Однак указаний договір
дарування - не укладала, її підпис у договір підроблено. Просила визнати
договір дарування від 15 березня 1994 року 1/2 частини квартири, що знаходиться
АДРЕСА_1, нечинним.

Рішенням Надвірнянського районного суду
Івано-Франківської області
від 5 червня 2007 року, залишеним без зміни ухвалою апеляційного суду
Івано-Франківської області від 11 вересня 2007 року, продовжено ОСОБА_1 строк
звернення до суду. Позов задоволено. Визнано договір дарування 1/2 частини
квартири АДРЕСА_1 від 15 березня 1994 року, посвідчений державним нотаріусом
Надвірнянської державної нотаріальної контори Мацук Н.С., реєстр № 165,
недійсним. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 495 грн. 71 коп. за проведення
експертизи по справі.

Не погодившись з вищезазначеними судовими рішеннями,
ОСОБА_2 подала до Верховного Суду України касаційну скаргу, в якій, посилаючись
на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм
процесуального права, просить оскаржувані судові рішення скасувати.

Касаційна скарга ОСОБА_2 підлягає відхиленню виходячи з
наступного.

Відповідно до ст. 324 ЦПК України підставами касаційного
оскарження судового рішення може бути лише неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з вимогами ст. 335 ЦПК України суд касаційної
інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не
були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими.

Статтями 338-341 ЦПК України передбачено
випадки, в яких рішення суду скасовується.

Оскільки доводи касаційної скарги та матеріали
справи не дають підстав для висновку про порушення судами норм матеріального й процесуального права, а отже, відсутні підстави для скасування
постановлених судових рішень, колегія суддів вважає за необхідне відхилити
касаційну скаргу.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах
Верховного Суду України

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Надвірнянського районного суду Івано-Франківської
області                    від 5 червня
2007 року та ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області від 11 вересня
2007 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не
підлягає.

Головуючий                                                                         В.Й. Косенко

Судді:                                                                                   В.Г.
Данчук

А.В.
Костенко