РІШЕННЯ

Іменем України

06 лютого 2008 року                                                                   м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

головуючого

Гнатенка А.В.,

суддів :

Балюка М.І.,

Григор'євої Л.І.,

Барсукової В.М.,

Гуменюка В.І.,-

розглянувши
в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві і
професійних захворювань України в Центрально-Міському районі м. Горлівки про
відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2006 року ОСОБА_1 звернувся з
позовом до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в
Центрально-Міському районі м. Горлівки, посилаючись на те, що з 1966 року по
1996 рік він працював на підземних роботах на різних підприємствах вугільної
промисловості. Під час роботи в шкідливих умовах позивач отримав професійне
захворювання.

Висновком МСЕК від 7 червня 2006 року позивачу
було вперше встановлено 40 %  втрати
професійної працездатності та 3 групу інвалідності безстроково.

Оскільки втратою професійної
працездатності йому завдано моральну шкоду, просив стягнути з відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних захворювань України в Центрально-Міському районі м.
Горлівки на його користь 40 000 грн.
моральної шкоди.

Рішенням Центрально-Міського районного суду м. Горлівки Донецької області
від 13 листопада 2006 року позов задоволено частково. Стягнуто з  відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних
захворювань України в Центрально-Міському районі м. Горлівки на користь ОСОБА_1
моральну шкоду в сумі 17 000 грн. У задоволенні іншої частини позову
відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Донецької області від 16 січня 2007 року рішення
Центрально-Міського районного суду м. Горлівки Донецької області від 13
листопада 2006 року залишено без змін.

У касаційній
скарзі  відділення виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в Центрально-Міському районі м. Горлівки
просить скасувати судові рішення, посилаючись на неправильне застосування судом
норм матеріального права та порушення судом норм процесуального права.

Касаційна скарга підлягає задоволенню з
таких підстав.

Відповідно до статті 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно з законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 з 1966 року по 1996 рік знаходився у трудових
відносинах з різними підприємствами вугільної промисловості. Внаслідок
виконання робіт під землею позивач захворів на пневмоконіоз.

Відповідно до висновку МСЕК від 7 червня 2006 року йому встановлено вперше
40 % втрати професійної працездатності та 3 групу інвалідності безстроково.

Вирішуючи спір, суди виходили з того, що позов підлягає частковому
задоволенню з підстав, передбачених статтями 21, 28 та 34 Закону України “Про
загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату
працездатності”.

Проте, з такими висновками судів
погодитися не можна.

Відповідно до пункту 27 статті 77
Закону України “Про Державний бюджет України на 2006 рік” дію абзацу четвертого
статті 1, підпункту “е” пункту 1 частини першої статті 21, частини третьої
статті 28 та частини третьої статті 34 Закону України “Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності” в частині
відшкодування моральної шкоди застрахованим і членам їх сімей зупинено на 2006
рік.

За таких обставин вважати
обґрунтованими висновки щодо задоволення вимог по відшкодуванню моральної шкоди
немає підстав.

Апеляційний суд на наведене уваги не
звернув, у порушення вимог статті 303 ЦПК України, не перевірив усі доводи
апеляційної скарги.

Відповідно до статті 341 ЦПК України
суд касаційної інстанції має право скасувати судові рішення і ухвалити нове
рішення або змінити рішення, якщо застосовано закон, який не поширюється на ці
правовідносини, чи не застосовано закон, який підлягав скасуванню.

Враховуючи викладене, рішення
Центрально-Міського районного суду м. Горлівки Донецької області від 13
листопада 2006 року та ухвала апеляційного суду Донецької області від 16 січня
2007 року підлягають скасуванню, з ухваленням нового рішення про відмову у
задоволенні позовних вимог.

Керуючись статтями 336, 341, 344, 346
ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду
України

в и р і ш и л а :

Касаційну скаргу відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних
захворювань України в Центрально-Міському районі м. Горлівки задовольнити.

Рішення Центрально-Міського районного
суду м. Горлівки Донецької області від 13 листопада 2006 року та ухвалу
апеляційного суду Донецької області від 16 січня 2007 року скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог
ОСОБА_1  до відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в Центрально-Міському районі м. Горлівки про відшкодування моральної шкоди відмовити.

Рішення оскарженню не підлягає.

Головуючий                                              А.В. Гнатенко

Судді:                                                         М.І. Балюк

В.М. Барсукова

Л.І. Григор'єва

В.І. Гуменюк