АПЕЛЯЦІЙНИЙ  СУД
КІРОВОГРАДСЬКОЇ  ОБЛАСТІ
Справа № 22- 746
Головуючий у 1-й інстанції
Петков  В.П. категорія 32,34                                                                           Доповідач  С.А.Кіселик.
У Х В А Л А

І  М
Е  Н  Е
М    У  К
Р  А  Ї
Н  И

29
травня  2008 року

Колегія
суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської
області в складі :

Головуючого : судді Кіселика С А ,

суддів : Франко В.А., Суржик М.М.

при секретарі Липі А.О.

розглянула  у відкритому судовому засіданні в місті
Кіровограді цивільну справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1на рішення Знам'янського
міськрайонного суду Кіровоградської області від
18 березня 2007 року,

В  С
Т  А  Н
О  В  И
Л  А  :

В
січні  2008  року
ОСОБА_1звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2про  відшкодування
матеріальної  та  моральної
шкоди  і просив  суд стягнути
із  відповідача  на
свою  користь  972 грн.
у рахунок  відшкодування  заподіяних йому  збитків, 5000 грн. у рахунок  відшкодування
моральної  шкоди  та
500  грн.  витрат
на правову  допомогу.

Обґрунтовуючи  свої
позовні  вимоги  позивач
зазначив, що 01.02.2007 року
він,  користуючись  послугою
таксі,  знаходився  в якості
пасажира,  на  передньому
сидінні  в  автомобілі
ЗАЗ  держномер НОМЕР_2, який  належить
ПП «Таксі  Шансон»  і
знаходився під  керуванням  ОСОБА_2 Порушивши  правила
дорожнього  руху  водій
ОСОБА_2  виїхав  на
зустрічну  смугу  руху
і  допустив  зіткнення із автомобілем ЗАЗ держномер
НОМЕР_1 під  керуванням  ОСОБА_3 В
результаті  ДТП  позивач
отримав  тілесні  ушкодження
у  вигляді  закритої
черепно - мозкової травми, струсу
головного  мозку, рубленої  рани
скроневої  частини  голови, обширної гематоми  лівого ока.
За час  лікування  витратив
272 грн. 53 коп.  на
придбання  ліків. Крім  того  в
результаті  ДТП  було
пошкоджено  шкіряну  куртку (порвано  та
залито  кров'ю)  вартістю700 грн.

Зазначив,
що  діями
відповідача  йому  завдано
моральну  шкоду, що  полягає
у  сильних  фізичних
стражданнях  та  погіршенні
стану  здоров'я  і
оцінює  її  у  5000
грн.

Для  захисту
своїх  прав  та
інтересів  був  вимушений
скористатися  послугами  адвоката
і  на  отримання
правової  допомоги  витратив
500 грн.

Рішенням
Знам'янського  міськрайонного суду
Кіровоградської  області позов було
задоволено частково, та стягнуто  із  ОСОБА_1на
користь  ОСОБА_1 272  грн. 53
коп. в  рахунок  відшкодування
матеріальної  та  500 грн. в
рахунок  відшкодування  моральної
шкоди.  Стягнуто  на
користь  держави  судовий
збір  в  сумі
68 грн.  і  витрати на ІТЗ  в
сумі  30  грн.

Не
погоджуючись з рішенням суду позивач
просить  його  скасувати з тих підстав, що висновки суду не
відповідають фактичним обставинам справи та ухвалити нове, яким позов
задовольнити.

Заслухавши
доповідача, дослідивши доводи апеляції та матеріали справи колегія суддів
дійшла висновку, що апеляція  підлягає
задоволенню частково.

Відповідно
до ст.. 213 ЦПК  України, рішення  повинно бути
законним і обґрунтованим.

В п.1
Постанови Пленуму Верховного Суду України від 29 грудня 1976 року №11 «Про
судове рішення» зазначено, що рішення є законним тоді, коли суд, виконавши  всі вимоги
цивільно-процесуального
законодавства і всебічно
перевіривши  обставини, вирішив
справу  відповідно до норм  матеріального права, що підлягають  застосуванню
до цих правовідносин, а в разі їх відсутності - відповідно  до закону, що регулює такі відносини, або  виходячи із загальних засад і змісту  законодавства
України.

Відповідно  до ст. 214
ЦПК  України, суд  під
час  ухвалення  рішення
вирішує  питання: які  правовідносини  випливають із
встановлених  обставин,  та
яка  правова  норма
підлягає  застосуванню  до
цих  правовідносин.

Вирішуючи  вищезазначені
питання  суд  першої
інстанції  неправильно  визначив які
правовідносини  випливають із  встановлених
обставин,  та  яка
правова  норма  підлягає
застосуванню  до  цих
правовідносин.

Суд
дійшов  не  правильного
висновку, що  між  сторонами
склалися правовідносини,  які  регулюються
ст.  1177  ЦК
України.  Стягуючи, на  підставі
вищезазначеної  норми  матеріального
права, із  відповідача,  272 грн.53 коп. витрат  на лікування,
суд не  звернув  увагу, що
відповідно  до  приписів
даної  статті,  обов'язок
відшкодування  майнової  шкоди
завданої  майну  фізичної
особи,  внаслідок  злочину,
покладено  на  державу. А
умови  та  порядок
відшкодування  такої  шкоди
встановлюється  законом.

Закону,
який  встановлює  умови
та порядок  відшкодування  майнової
шкоди, завданої  майну  фізичної
особи, яка  потерпіла  від
злочину,  на  даний
час  не прийнято, та  і
підстави  для  відшкодування
такої  шкоди  державою
у даному  випадку  відсутні.

Крім  того,
в  справі  відсутні
будь які  докази,  щодо
вчинення  відповідачем  злочину
відносно  позивача.

В  той же
час,  зазначаючи  в
своєму  рішенні, що  позивач
отримав  тілесні  ушкодження
в результаті  ДТП, тобто  в результаті
використання  транспортного  засобу (джерела  підвищеної
небезпеки),  суд  безпідставно
не  звернув  увагу
на  положення  статті  1187
ЦК  України, відповідно  до частини 2
якої, шкода  завдана  джерелом
підвищеної  небезпеки,
відшкодовується  особою, яка  на
відповідній  правовій  підставі (право  власності, інше речове  право,
договір  підряду, оренди,
тощо)  володіє  транспортним
засобом,  використання  якого
створює  підвищену  небезпеку.

Відповідно  до
позовної  заяви  автомобіль ЗАЗ  держномер НОМЕР_2належить  ПП «Таксі
Шансон»,  а відповідач  на
підставі  трудового  договору
працює на даному  приватному  підприємстві.

Пленум  Верховного
Суду  України  роз'яснив ( Постанова  №6 від 27 березня 1992 року  Про
практику  розгляду  судами
цивільних  справ  за позовами
про  відшкодування  шкоди, пункт 4), не  вважається
володільцем  джерела  підвищеної
небезпеки  і  не
несе  відповідальності  за
шкоду  перед  потерпілим
особа, яка  управляє  джерелом
підвищеної  небезпеки  на
підставі  трудових  відносин
з  володільцем  цього
джерела (шофер, машиніст, оператор, тощо).

Суд  не
врахував  вищевикладене  та  в  порушення
вимог  ст.. 33  ЦПК
України  не  прийняв
мір  для притягнення  до
участі  в справі  належного
відповідача.

Стягнувши  визначену
судом  суму  із
водія  таксі  суд
фактично  вирішив  питання
про  права  та
обов'язки  володільця  автомобіля, якого  до
участі  у справі не притягнув.

Вирішення  судом
питання  про права  та
обов'язки  осіб,  які
не  брали  участі
у справі,  відповідно  до п.4 ч.1 ст.311 ЦПК  України
є  підставою  для
скасування  рішення  суду  і
передачі  справи  на новий
розгляд.

Крім  того
судом  не  вирішена
вимога  про  стягнення
із  відповідача  на користь
позивача  витрат  на
правову  допомогу.

Дана  обставина
також є  підставою  для повернення  справи
на новий  розгляд.

Керуючись
ст.ст.303,307, 311,313,314,315 ЦПК України, колегія суддів,-

У  Х
В  А  Л
И  Л  А :

Апеляційну
скаргу  ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення  Знам'янського міськрайонного суду
Кіровоградської  області від 18.03.2008
року скасувати, справу направити на новий судовий розгляд до того ж суду в
іншому складі суддів.

Ухвала
набирає чинності з моменту проголошення і може бути оскаржена протягом двох
місяців до Верховного Суду України.

Головуючий:

Судді: