Справа № 2-695/2008р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2008 року
Татарбунарський районний суд Одеської області в складі:

головуючого- судді                          Тимошенка С.В.

при секретарі                               Коренчук О.Е.

розглянувши у попередньому відкритому судовому засіданні
в залі суду в м. Татарбунари цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Приморської сільської Ради Татарбунарського
району про визнання договору купівлі-продажу таким, який відбувся, та визнання
права власності на будинок,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся
до суду з позовом до ОСОБА_2, Приморської сільської Ради Татарбунарського
району про визнання договору купівлі-продажу таким, який відбувся, та визнання
права власності на вказане нерухоме майно, розташоване АДРЕСА_1, посилаючись на
слідуючі обставини.

27 вересня 2004
року між ним та відповідачкою по справі був укладений договір купівлі-продажу
житлового будинку за вищезазначеною адресою, власником якого є ОСОБА_2, згідно
запису в погосподарській книзі Приморської сільської Ради Татарбунарського району.
Земельна ділянка, на якій розташований спірний житловий будинок, належить
сільській раді, тому її залучено також відповідачем по справі, оскільки при
набутті права власності на будинок, позивач фактично отримує право користування
земельною ділянкою, на якій розташоване вказане нерухоме майно.

Згідно
домовленості, позивач виконав зобов'язання покупця, передавши відповідачці
кошти за вказаний будинок, а відповідачка, в свою чергу, передала його йому у
користування та володіння, ним він володіє та користується  з дня укладення договору, відремонтувавши
його силами своєї сім'ї. Однак, незважаючи на те, що фактично договір
купівлі-продажу відбувся, він до теперішнього часу не є власником зазначеного
будинку, оскільки відповідачка ухиляється від нотаріального оформлення
правочину, посилаючись на те, що договір і так має силу, тим більше, що
виконані всі його умови.

Розуміючи, що
через нотаріальну контору засвідчити вказаний договір купівлі-продажу будинку
неможливо через відсутність правовстановлюючого документу на вказаний будинок у
відповідачки, яка через свій похилий вік не в змозі його виготовити, та бажаючи
захистити свої права власності, позивач звернувся до суду з вказаним позовом
про визнання угоди купівлі-продажу вищезазначеного будинку дійсним та визнання
за ним право власності на вказане нерухому майно.

Позивач в
судове засідання не з'явився, направив до суду заяву, в якій просив заслухати
справу у його відсутності, підтримуючи свої позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідачка
ОСОБА_2 також в судове засідання не з'явилась,
направила до суду заяву, завірену в установленому законом порядку, про визнання
позову та проханням заслухати справу за її відсутності.

Представник
Приморської сільської Ради Татарбунарського району проти вимог позову не
заперечував, про що надав суду заяву, в якій просив заслухати справу за його
відсутності.

Дослідивши
матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Згідно
розписки від 27 вересня 2004 року (а.с.9), ОСОБА_2 продала свій будинок
АДРЕСА_1 ОСОБА_1, 1975 року народження.

Із довідки
Приморської сільської Ради №179 від 05.03.2008 року (а.с.6) за ОСОБА_2 за
даними Приморської сільської Ради значиться житловий будинок АДРЕСА_1.

Вартість
вказаного житлового будинку становить 65911грн., про що свідчить довідка БТІ
від 05.03.2008 року (а.с.8).

Як встановлено
в судовому засіданні, відповідачка ОСОБА_2 продала позивачу належний їй
житловий будинок, передавши його у володіння та користування, але створює
перепони в нотаріальному посвідченні укладеного між ними правочину, вважаючи
його дійсним і без нотаріального посвідчення, що й спонукало позивача
звернутись до суду із  позовом про
визнання за ним права власності на будинок.

У
відповідності зі ст.655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується
передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а
покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього
певну грошову суму.

Згідно ст.220
ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що
підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання
договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд
може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне
посвідчення договору не вимагається.

За таких
обставин, судом з достовірністю встановлено факт купівлі позивачем будинку у
відповідачки, але належно неоформленого в установленому законом порядку.
Враховуючи, що при укладенні угоди сторони домовились відносно всіх основних
умов договору, що не заперечує відповідачка, визнаючи позов в своїй заяві, і
відбулося повне виконання умов договору, але остання ухиляється від його
нотаріального посвідчення, суд вважає можливим визнати зазначений договір
купівлі-продажу дійсним та визнати за позивачем право власності на будинок
АДРЕСА_1.

Керуючись ст.ст.
220, 655 ЦК України, ст.ст.58-60, 213,215, ЦПК України суд,

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Приморської сільської Ради Татарбунарського району про
визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на
будинок  - задовольнити.

Договір купівлі-продажу, укладений  27 вересня 2004 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3
на житловий будинок АДРЕСА_1,  визнати
дійсним.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
будинок, розташований АДРЕСА_1.

Рішення районного суду може бути оскаржене
в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Татарбунарський
районний суд Одеської області, шляхом подачі в 10-дений строк з дня
проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 20-ти днів з дня подачі заяви про оскарження, апеляційної скарги.

Суддя                                  Тимошенко