Справа
№22Ц- 1201/2008                                                                               Головуючий
у І інстанції Міхієнкова Т.Л.
Доповідач у 2 інстанції Яворський М.А.
У Х В А Л А

іменем України

24 березня 2008 року                                                                                                               м.
Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді :          Яворського М.А.

суддів                                   Оношко Г.М.,
Мережко М.В.,

при секретарі                      Колесник Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні
апеляційного суду Київської області матеріали цивільної справи за апеляційною
скаргою відповідача по справі
ОСОБА_1 на рішення  Броварського
міськрайонного суду Київської області від 10 грудня 2007 року у справі за
позовом Закритого акціонерного товариства «Страхова група «ТАС»» до ОСОБА_1  про відшкодування майнової шкоди в порядку
регресу,

встановила:

У вересні 2007 року  позивач по справі ЗАТ «Страхова група «ТАС»»
звернулася до суду із позовними вимогами до ОСОБА_1та просила постановити
рішення, яким стягнути  на їх користь 66428
грн. 33 коп. понесених ними витрат по виплаті страхового відшкодування
страхувальнику ОСОБА_2., мотивуючи свої вимоги тим, що автомобіль «Субару
-Легасі» д.н.з. НОМЕР_1, який належить ОСОБА_2, був застрахований в їх
страховій групі, і в зв'язку з настанням страхового випадку, а саме пошкодження
вказаного автомобіля 24 грудня 2006 року у м. Бровари  по вул.. Київській, їх підприємство виконуючи
свої зобов'язання виплатило ОСОБА_2. зазначені кошти, а тому  позивач вважає, що він має право на
відшкодування вказаної суми  відповідачем
по вказаній справі ОСОБА_1., виходячи з того, що саме він був за кермом
автомобіля ВАЗ-21061 д.н.з. НОМЕР_2, яким було пошкоджено автомобіль
страхувальника та відповідно до постанови Броварського міськрайонного суду від
26 січня 2007 року саме відповідач визнаний винним у вчиненні даного ДТП, тому
просив задовольнити його позовні вимоги.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 10 грудня 2007 року  позовні вимоги ЗАТ «Страхова група «ТАС»»
задоволені та постановлено стягнути з ОСОБА_1.
на користь ЗАТ «Страхова група «ТАС»» завдану майнову шкоду в порядку
регресу в сумі 66428 грн. 33 коп., та понесені судові витрати в розмірі 664
грн. 28 коп. судового збору та 30 грн. на ІТЗ розгляду справи.

В апеляційній скарзі представник відповідача по
справі ОСОБА_1. - ОСОБА_3., посилаючись на порушення судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального права не повне з'ясування судом обставин
справи, що призвело до помилкового висновку, просить рішення суду скасувати, та
ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог. .

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача,
пояснення осіб, які з'явилися на розгляд вказаної справи, перевіривши матеріали
справи, обговоривши доводи апелянта, вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1.
підлягає частковому  задоволенню з таких
підстав.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду
повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши
всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Як встановлено судом першої інстанції 24 грудня 2006 року
в м. Бровари по вулиці Київській сталася дорожньо-транспортна пригода під час
якої сталося зіткнення автомобіля «ВАЗ-21061» ДНЗ НОМЕР_2, власником якого є
ОСОБА_4, та яким на момент ДТП керував ОСОБА_1з автомобілем «Субару -Легасі» д.н.з. НОМЕР_1, який належить
ОСОБА_2, в наслідок якого зазначені автомобілі отримали механічні пошкодження.
В зв'язку з тим, що автомобіль ОСОБА_2. був застрахований в ЗАТ «Страхова група
«ТАС»», тому остання провела йому страхове відшкодування в сумі   66428 грн. 33 коп.

Вирішуючи вказаний спір та, задовольняючи позовні
вимоги ЗАТ «Страхова група «ТАС»» суд першої інстанції виходив із того, що  відповідач по справі ОСОБА_1 постановою
Броварського міськрайонного суду Київської області  від 26 січня 2007 року визнаний винним у вчиненні
ДТП, яка мала місце 24 грудня  2006 року в м. Бровари по вулиці Київській  а тому відповідно до вимог ст. 61 ч.4 ЦПК
України , ст. 22, 1166, 1187 ЦК України зобов'язаний відшкодувати позивачу  спричинену йому шкоду.

Однак повністю погодитися з вказаним висновком суду
першої інстанції колегія суддів не може та вважає, його передбаченим та таким,
що постановлений на неповно з'ясованих обставинах та без притягнення до участі
в справі всіх осіб які повинні нести відповідальність за спричинену позивачу шкоду.

Відповідно до пункту 2  Постанови Пленуму Верховного суду України
«Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування
шкоди» № 6 від  27.03.1992 року  Розглядаючи позови про відшкодування шкоди,
суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 440 і 450 ЦК <nau://1540-06/> шкода, заподіяна особі і
майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в
повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були
неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина
зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки,
незалежно від наявності вини.

Пунктом 4 вказаної постанови Пленуму
Верховного суду України передбачено, що під володільцем джерела підвищеної
небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію
джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського
відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди,
довіреності тощо). Не вважається володільцем джерела підвищеної небезпеки і не
несе відповідальності за шкоду перед потерпілим особа, яка управляє джерелом
підвищеної небезпеки в силу трудових відносин з володільцем цього джерела
(шофер, машиніст, оператор і т.ін.).

Як вбачається з матеріалів даної
цивільної  справи відповідач по справі
ОСОБА_1 не визнаючи заявлений позов подав до суду першої інстанції заяву про
невизнання позову ( а.с. 78) в якій зазначав, що відповідно до укладеного ним
трудового договору із приватним підприємцем
ОСОБА_5, використовував наданий останнім транспортний засіб   «ВАЗ-21061» ДНЗ НОМЕР_2, власником якого є
ОСОБА_4,   у службових цілях, а тому  вважав що відповідно до ст. 1172 ч.1 ЦК
України він не повинен нести відповідальність за шкоду спричинену ним під час
виконання службових обов'язків  на
транспортному засобі наданим роботодавцем.

Суд першої  зазначеної обставини не перевірив, не
притягнув до участі в розгляді справи власника транспортного засобу, а також
особу на яку посилався відповідач як його роботодавця ( ПП ОСОБА_5)   не перевірив на якій правовій підставі (
договорів доручення оренди та іншого) відповідач керував під час вчинення
ДТП  вище вказаних транспортним
засобом  та постановив рішення яке не
відповідає вимогам  ст. 213 ЦПК України.

Оскільки суд першої інстанції не
притягнув до участі в розгляді вказаної справи усіх осіб на права та обов'язки,
яких впливає вирішення спору по вказаній справі тому суд апеляційної інстанції
позбавлений можливості ухвалити нове рішення у зв'язку з чим рішення суду
першої інстанції підлягає скасуванню з направленням на новий судовий розгляд.

Керуючись ст.ст. 303, п.4 ч.1 ст.
311, ст.ст. 313, 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1   задовольнити частково.

Рішення Броварського міськрайонного
суду Київської області від 10 грудня 2007 року скасувати  та передати справу на новий розгляд до того ж
суду в іншому складі.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду
України протягом двох місяців з дня набрання нею законної сили.

Головуючий :

Судді :