У Х В А Л А

Іменем  України

26 лютого 2008 року
м. Київ

Колегія
суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного
Суду України в складі:

суддів:
Григор'євої Л.І.,

Балюка М.І.,
Барсукової В.М., -

розглянувши
у попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
державного підприємства “Коростенське лісомисливське господарство” про
поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу
та відшкодування моральної шкоди, за
касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення апеляційного
суду Житомирської області від                                      14
листопада 2007 року,

встановила:

У січні 2007 року позивач звернувся в суд із зазначеним позовом, мотивуючи його тим, що відповідно до
наказу від 27 січня 2007 року
№ 18-к він був звільнений з роботи з посади начальника Ушомирського
лісопромислового комплексу на підставі п. 3 ст. 40 КЗпП України за систематичне
невиконання без поважних причин передбачених трудовим договором обов'язків.

Посилаючись на те, що його звільнено з роботи незаконно, чим заподіяні моральні страждання, просив визнати недійсним зазначений наказ, поновити його на роботі на
посаді начальника Ушомирського лісопромислового комплексу з 27 січня 2007 року,
стягнути з відповідача             6 110
грн. середнього заробітку за час вимушеного прогулу з                               27 січня 2007
року до 3 серпня 2007 року та 2 тис. грн. моральної шкоди.

Рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 3
серпня 2007 року позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано недійсним наказ державного
підприємства “Коростенське лісомисливське господарство” від 27 січня 2007 року
№ 18-к, поновлено  ОСОБА_1 на роботі на
посаді начальника Ушомирського лісопромислового комплексу з  27 січня 2007 року, стягнуто з державного
підприємства “Коростенське лісомисливське господарство” на користь ОСОБА_1 6
110 грн. середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 27 січня 2007 року
до                                 3
серпня 2007 року та 2 тис. грн. моральної шкоди.

Рішенням апеляційного суду Житомирської області від                                      14
листопада 2007 року рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської
області від 3 серпня 2007 року скасовано, ухвалено нове рішення, яким у
задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

У поданій до Верховного Суду України касаційній скарзі ОСОБА_1 просить
скасувати рішення апеляційного суду
Житомирської області від                                      14
листопада 2007 року та залишити в силі
рішення суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм
матеріального права та порушення норм процесуального права.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження
судового рішення є неправильне застосування судом норм матеріального чи
порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної
інстанції перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом
першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і
не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні суду, чи відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

З наявних матеріалів справи вбачається, що оскаржуване
судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права
та передбачені ст. 338 ЦПК України підстави для його обов'язкового скасування
відсутні.

Керуючись ст. ст. 331, 332, 337 ЦПК України, колегія суддів
Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

ухвалила:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення апеляційного суду Житомирської області від                                      14
листопада 2007 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:                                                                 Л.І. Григор'єва

М.І.
Балюк

В.М. Барсукова