Справа
№ 2-404
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М     У К Р А Ї Н И

29 травня 2008 року
Рівненський
районний суд Рівненської області в особі:

судді Красовського О.

при секретарі Бартош О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2 про визнання
особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням,  -

в с т а
н о в и в :

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначає, що на праві власності
їй  належить будинковолодіння. В цьому
будинку зареєстрована відповідачка, проте вона не проживає в ньому тривалий
час. Добровільно знятися з реєстрації відповідачка не бажає, тому позивачка
змушена звернутися до суду, та просить задоволити заявлений позов.

Позивачка
підтримала позов, пояснила про обставини, описані вище.

Відповідачка
позов не визнала. Пояснила, що вона зареєстрована в будинку позивачки, проте не
проживає в ньому 15 років, а проживає в будинку своєї мами. Протягом цього часу
вона не вела з позивачкою спільного господарства, і не веде його на даний час.
Згідна знятися з реєстрації що умови, що позивачка складе заповіт на одну з її
дітей.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що
позов підлягає до задоволення.

Як встановлено в судовому засіданні, позивачці на праві приватної власності
належить будинковолодіння АДРЕСА_1 Рівненського району Рівненської області. В
цьому будинку зареєстрована відповідачка.

Відповідачка протягом останніх 15 років не проживає в будинку позивачки; не
сплачувала комунальні платежі; не веде з позивачкою спільне господарство.

Вказані обставини сторони не заперечують.

Відповідно до статті 64 ЖК України, до членів сім'ї наймача належать
дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й
інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним
спільне господарство.

Відповідно до частини 1 статті 156 ЖК України, члени сім'ї власника жилого
будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому
належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку
(квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування
цим приміщенням.

Між сторонами не укладалися угоди щодо порядку користування
будинковолодінням. Отже, за змістом статтей 64, 156 ЖК України, відповідачка
перестала бути членом сім'ї позивачки.

Суд зважає і на положення статті 405 ЦК України, згідно з якими член сім'ї
власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності
члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено
домовленістю між ним і власником житла або законом.

Таким чином, відповідачка втратила право на користування житловим
приміщенням, що належить позивачці.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 61, 11, 88, 212-215, 217, 218 ЦПК України; ст.ст.
317, 319, 391, 405 Цивільного кодексу України 2003 року; ст.ст. 64, 156 ЖК
України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов
задоволити.

ОСОБА_2,
1961 р.н., визнати такою, що втратила право на користування житловим
приміщенням - будинком АДРЕСА_1 Рівненського району Рівненської області, та
належить ОСОБА_1.

Стягнути
з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_116 грн. 00 коп. - судові витрати.

Рішення
набирає законної сили через 10 днів з дня проголошення, якщо його не буде
оскаржено в апеляційному порядку, визначеному ЦПК України.

СУДДЯ:                                                                                           О.О.КРАСОВСЬКИЙ