Справа
№2-231/08
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

14 лютого 2008 року                   Печерський районний суд
міста Києва у складі:

головуючого                           -    судді Умнової О.В.

при секретарі                          -    Скопенко Л.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за позовомОСОБА_1 до Міністерства охорони
здоров”я України, 3-тя особа: Медичний центр “Медики - Чорнобилю”

-     про поновлення
на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та
відшкодування моральної шкоди, -

В С Т А
Н О В И В :

Позивач звернувся до суду із зазначеним вище позовом. Мотивує свої
вимоги тим, що з червня 1984 року працював директором Євпаторійського
пансіонату при Кримському медичному інституті, на базі якого в 1991 році був
створений Республіканський спеціалізований лікувально-діагностичний центр
“Медики - Чорнобилю”, а з січня 1999 року створено центр “Медики-Чорнобилю”.
Наказом МОЗ України №166-0 від 22.08.2007 року його звільнено з посади
директора медичного центру “Медики - Чорнобилю” на підставі п.1 ст. 41 КЗпП
Україна. Вважає даний наказ таким, що виданий безпідставно та з грубим
порушенням трудового законодавства. Вказав на те, що підставою для прийняття
наказу став акт ревізії фінансово-господарської діяльності в Медичному центрі
“Медики-Чорнобилю” від 28.02.2007 року №25-21/2006, з якого не вбачається
наявність одноразового грубого порушення ним трудових обов'язків. Просить
визнати незаконним та скасувати наказ МОЗ України №166-0 від 22.08.2007 року
про його звільнення з посади директора МЦ “Медики - Чорнобилю”; поновити його
на роботі на посаді директора зазначеного вище медичного центру, стягнути з
відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу  за період з 22.08.2007 року по день розгляду
справи, 100000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди та судові витрати.

В судовому засіданні 23.11.2007 року представник позивача позов
підтримав з викладених в ньому підстав, просив задовольнити вимоги. 14.02.2008
року в судове засідання не з'явився, в письмовій заяві, яка надійшла на адресу
суду просив закінчити розгляд справи у його відсутність, оскільки пояснення по
суті позову ним надані в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав. Вважає, що
звільнення ОСОБА_1 з займаної посади обґрунтоване та відповідає вимогам
трудового законодавства. В обґрунтування позиції зазначив, що одноразове
порушення трудових обов'язківОСОБА_1полягає саме в допущенні порушень, які були
виявлені під час проведення перевірки КРУ, кількість цих порушень та їх
тривалість є наслідком послаблення контролю директора за діяльністю працівників
центру та за станом господарської діяльності установи. В наказі МОЗ України від
22.08.2007 року №166-о детально розписані виявлені порушення трудових
обов'язків працівника, деталізовані суми збитків, до яких ці порушення
призвели. Вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди вважає
необґрунтованими та недоведеними. Вказує на те, що жодного доказу на
обґрунтування розміру моральної шкоди позивачем не надано.

Третя особа: Медичний центр “Медики - Чорнобилю” в судове засідання
представника не направила, про день, час, місце розгляду справи повідомлена
належним чином, про причини неявки суд не повідомила.

Суд, вислухавши представника відповідача, дослідивши матеріали справи,
вважає можливим закінчувати розгляд справи у відсутність представника позивача
та представника третьої особи і позов залишити без задоволення, виходячи з
наступного.

З матеріалів справи вбачається, що наказом МОЗ України №278 від
15.09.1997 року на базі міжнародного дитячого медичного центру “Євпаторія”,
який розміщувався в Республіканському лікувально-діагностичному
реабілітаційному центрі “Медики-Чорнобилю” з 1.01.1999 року було створено медичний
центр Медики - Чорнобилю”. Згідно п.3 даного наказу ОСОБА_1. був переведений з
посади директора МДМЦ “Євпаторія” на посаду директора медичного центру.

Наказом МОЗ “України від 22.08.2007 року №166-о ОСОБА_1 звільнено з
посади директора МЦ “Медики - Чорнобилю” (м. Євпаторія) відповідно до п.1 ст.41
КЗпП України за грубе порушення фінансово-господарської дисципліни, що призвело
до матеріальної шкоди (збитків) на суму 16500 грн. закладу, який фінансується
за рахунок держави.

Підставою для звільнення ОСОБА_1з займаної посади став акт ревізії
фінансово - господарської діяльності в МЦ “Медики - Чорнобилю” від 28.02.2007
року №25-21/006, проведеної контрольно - ревізійним сектором у м. Євпаторія
Західного регіонального контрольно - ревізійного відділу КРУ в АР Крим, та
виявлені за результатами проведення перевірки порушення (а.с.11-50).

Зазначеною ревізією зокрема встановлено, що Медичним центром у 2005 -
2006 роках із загального фонду бюджету внаслідок завищення вартості виконаних
робіт зайво сплачено ВАТ БК “Акрополь” 14100 грн., що призвело до матеріальної
шкоди (збитків) закладу на зазначену суму коштів та внесення недостовірних
даних до фінансової звітності установи за 2005 - 2006 роки.

Також встановлено, що обсяги водовідведення відповідають даним
водоспоживання, однак мало місце використання користувачем - Медичним центром
водних ресурсів для поливу зелених насаджень, тобто скидання поворотних вод у
системи водовідведення центру (каналізаційні стоки), завищено вартість наданих
послуг з водовідведення, що призвело до матеріальної шкоди (збитків) закладу на
суму 2400 грн.

Пунктом 4.3.1 Статуту МЦ “Медики - Чорнобилю”, в редакції яка діяла на
момент виконанняОСОБА_1обов'язків, директор центру несе повну відповідальність
за стан діяльності центру.

Відповідно до п.5.2 Статуту Медичного центру “Медики - Чорнобилю”
директор центру персонально відповідає за правильність і достовірність
бухгалтерського обліку та фінансової звітності.

Згідно п.20 Посадової інструкції, директор МЦ “Медики - Чорнобилю”  організовує облік та звітність центру і
забезпечує правильне і своєчасне складання та подання медичних, фінансових та
господарських звітів.

Таким чином, відповідач на підставі акту ревізії фінансово -
господарської діяльності в МЦ “Медики - Чорнобилю” від 28.02.2007 року
№25-21/006 та виявлених за результатом її проведення порушень, зазначених вище,
звільнив позивача з посади директора медичного центру відповідно до п. 1 ч.1
ст. 41 КЗпП України.

Пунктом 1 ч.1 ст.41 КЗпП України передбачено, що трудовий договір з
ініціативи власника або уповноваженого ним органу може бути розірваний у
випадку одноразового грубого порушення трудових обов'язків керівником
підприємства, установи, організації.

Суд не приймає до уваги посилання представника позивача на відсутність
вини останнього у встановлених ревізією порушеннях, оскільки ОСОБА_1, як
директор медичного центру, відповідно до покладених на нього Статутом та
посадовою інструкцією обов'язків зобов'язаний контролювати діяльність центру, в
тому числі достовірність бухгалтерського обліку та фінансової звітності, а
також розробляти план капітального та поточного ремонту, здійснювати
спостереження за якістю та строками їх виконання, за що несе персональну
відповідальність згідно чинного законодавства.

Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України представник позивача не довів тих
обставин, на які він посилається як на підставу своїх вимог, належних та
допустимих доказів, які б підтверджували відсутність вини ОСОБА_1 у виявлених
КРУ порушеннях суду не надано. При цьому, позиція відповідача щодо
правомірності звільнення ОСОБА_1 з займаної посади, наявність порушень та вини
останнього доведена представником відповідача та підтверджуються наявними в
справі доказами.

Судом встановлено, що ОСОБА_1здійснив одноразове грубе порушення
трудових обов'язків, допустивши вчинення порушень, виявлених під час проведення
перевірки КРУ. При цьому, кількість порушень та їх тривалість є наслідком
неналежного виконання директором своїх обов'язків щодо контролю за діяльністю
працівників центру та за станом господарської діяльності останнього, що в свою
чергу призвело до заподіяння матеріальних збитків установі, яка фінансується за
рахунок державного бюджету.

В оскаржуваному наказі МОЗ України від 22.08.2007 року №166-о зазначені
виявлені порушення позивачем його трудових обов'язків, деталізовано суми
збитків, до яких ці порушення призвели.

Доводи представника позивача на наявність порушень вимог ч.2 ст.148 КЗпП
України при звільненні ОСОБА_1 не обґрунтовані і не приймаються судом, оскільки
рішення Печерського райсуду м. Києва від 31.07.2007 року, на яке посилається
представник позивача не набрало законної сили. За поясненнями представника МОЗ
України скасоване в апеляційному порядку та постановлено нове рішення, яким ОСОБА_1
відмовлено в задоволенні позову до МОЗ України, 3-тя особа: МЦ
“Медики-Чорнобилю” про поновлення на роботі. Тому, зазначене рішення суду
першої інстанції не може бути належним доказом по справі, який би встановлював
певні обставини, зокрема, неправомірність звільнення ОСОБА_1 наказом МОЗ
України від 26.04.2007 року №90-0.

Наказ МОЗ України від 22.08.2007 року №166-о видано в межах строку,
визначеного ч.2 ст. 148 КЗпП України.

Враховуючи наведене суд вважає, що оскаржуваний наказ про звільнення
позивача відповідає вимогам трудового законодавства, звільнення останнього
проводилось відповідно до вимог КЗпП України, що підтверджується наявними в
матеріалах справи доказами, тому правові підстави для визнання наказу
незаконним та його скасування, а також поновлення позивача на роботі на посаді
директора МЦ “Медики-Чорнобилю” та стягнення середнього заробітку за час
вимушеного прогулу відсутні.

Оскільки неправомірність дій відповідача щодо звільнення ОСОБА_1 з
займаної посади не встановлена судом, наявність моральної шкоди позивачем не
доведена та не підтверджена документально, підстав для її відшкодування не
вбачається.

Оцінюючи зібрані по справі докази у їх сукупності суд вважає, що позов
не обґрунтований і задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись Конституцією України,
ст.ст.40,41,148,232-235,237-1 КЗпП України ст. ст. 3, 10, 11, 15, 58-60, 209,
212-215, 218, 223 ЦПК України, суд, -

В И Р І
Ш И В :

ПозовОСОБА_1 до Міністерства охорони здоров'я України, третя особа:
Медичний центр “Медики - Чорнобилю” про поновлення на роботі, стягнення
середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди
залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через
Печерський райсуд м. Києва.

Заява про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції може бути
подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на
рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне
оскарження.

Суддя
Умнова О.В.