Колегія суддів Судової палати у цивільних справах
Верховного Суду України в складі:
суддів:
Костенка А.В.,                                         Прокопчука
розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом відкритого акціонерного товариства комерційний банк (далі -
ВАТ КБ) “Надра” до ОСОБА_1, третя особа - товариство з обмеженою
відповідальністю (далі - ТОВ) “Торговий дім “Олександрія - хліб” про стягнення
боргу, за касаційною скаргою ВАТ КБ “Надра” на рішення Олександрійського
міськрайонного суду Кіровоградської області від                  10 травня 2007 року та ухвалу
апеляційного суду Кіровоградської області від 5 липня 2007 року,
У листопаді 2006 року ВАТ КБ “Надра” звернулось у суд із вищезазначеним
позовом, посилаючись на те, що 1 липня 2005 року між  ВАТ КБ “Надра” та ТОВ “ Торговий дім “ Олександрія
умов якого останньому була відкрита мультивалютна кредитна лінія в гривнях і
доларах США з лімітом кредитування в розмірі 10 млн. грн. За угодою сторін
кредитні транші можуть видаватись як у національній валюті України, так і в
Позивач надавав позичальнику кошти згідно цього договору кредитної лінії, а
останній зобов'язувався повернути їх до 30 червня 2006 року, з урахуванням
відсотків за користування кредитом із розрахунку 21% річних у гривнях і 16%
річних у доларах США.
1 липня 2005 року між ВАТ КБ “Надра” та ОСОБА_1 був укладений договір
поруки, за яким поручитель поручався перед банком за належне виконання ТОВ
“Торговий дім “Олександрія - хліб” зобов'язань, що витікають із кредитного
договору, у тому числі повернути до 30 червня 2006 року кредит у сумі 10 млн.
грн., сплатити відсотки за користування кредитними коштами з розрахунку 21%
річних за кредитом у національній валюті України та 16% річних за кредитом у
доларах США, а також сплатити інші платежі, передбачені кредитним договором (у
тому числі можливі штрафні санкції).
Відповідач у справі відповідно до умов договору зобов'язаний виконати
зобов'язання, у тому ж порядку, який установлено для позичальника кредитного
договору в повному обсязі.
передбачено обов'язок у разі несвоєчасного погашення кредиту або відсотків за
користування кредитом сплатити пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ
від простроченої суми за кожний день прострочки від суми непогашеної
Згідно з п. 2.1 договору поруки банк набуває право вимоги від поручителя
виконання зобов'язання, що витікає з кредитного договору за умови, якщо в
установлений кредитним договором строк виконання позичальником зобов'язання в
цілому чи в будь-якій частині не будуть виконані.
4 серпня 2006 року позивач відповідно до порядку виконання зобов'язань
поручителем направив відповідачу повідомлення з вимогою виконати зобов'язання
позичальника, оскільки строк повернення кредиту й сплати відсотків закінчився
30 червня 2006 року, а зобов'язання щодо повернення кредиту та сплати відсотків
за користування коштами не виконано. Відповідач не виконав свого зобов'язання
за договором поруки.
У зв'язку з цим позивач просив стягнути з відповідача 3 850 тис. грн.
заборгованості за кредитом, 70 192 грн. 50 коп. за відсотками, 153 605
грн.   84 коп. пені за тілом кредиту та 7
238 грн. 72 коп. пені за відсотками, а всього 4 081 037 грн. 06 коп.
Рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від
10 травня 2007 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду
Кіровоградської області від 5 липня 2007 року, у задоволенні позову відмовлено.

У поданій касаційній скарзі ВАТ КБ “Надра” просить скасувати ухвалені у
справі судові рішення,  посилаючись на
порушення судами норм матеріального та процесуального права.

Касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Судами встановлено, що на забезпечення виконання договору кредитної лінії №
006 від 1 липня 2005 року між ВАТ КБ “Надра” і ТОВ “Торговий дім
“Олександрія - хліб” на суму 10 млн. грн. у цей же день був укладений договір
поруки між ВАТ КБ “Надра” та ОСОБА_1 і що у зв'язку з непогашенням кредиту після
закінчення строку договору утворилася заборгованість у сумі 4 081 037 грн. 06
коп, яку банк і просив стягнути з поручителя.

Відмовляючи в позові про стягнення боргу за кредитним договором із
поручителя ОСОБА_1, районний суд виходив із того, що зобов'язання за договором
кредиту від 1 липня 2005 року змінилося без згоди поручителя, унаслідок чого
збільшився обсяг його відповідальності, а тому суд на підставі ст. 559 ЦК
України дійшов висновку, що договір поруки припинений і не може тягнути
наслідків, передбачених ст. ст. 543, 553 ЦК України.

З таким висновком погодився й апеляційний суд, залишаючи рішення суду
першої інстанції без змін.

Однак із такими висновками судів
погодитися не можна, оскільки суди дійшли їх із порушенням вимог ст. ст. 213,
214 ЦПК України без належного з'ясування питань: чи мали місце обставини, якими
обґрунтовувалися вимоги і заперечення, якими доказами вони підтверджуються; які
правовідносини випливають з установлених обставин; яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Суд не з'ясував дійсних правовідносин сторін і залишив поза увагою те, що
між ВАТ КБ “Надра” та ТОВ “Торговий дім “Олександрія - хліб”               1 липня 2005 року укладено не
договір на отримання конкретної суми кредиту, а договір кредитної лінії №
006 з лімітом кредитування в сумі 10 млн. грн. і з видачею кредиту
траншами, обумовленими окремими угодами, які є невід'ємною частиною договору
кредитної лінії, а не договору кредиту на конкретну суму, та що відповідач за
договором поруки взяв на себе обов'язок погашення несплачених боржником
отриманих за договором від 1 липня 2005 року коштів без обмеження цих сум
певною кількістю траншів і розміром отриманих та сплачених боржником коштів під
час дії договору кредитної лінії.

Висновок суду про те, що боржником кредит погашено й договір поруки
припинено, не відповідає обставинам справи та змісту відносин, що ґрунтуються
на договорі кредитної лінії.

Не можна погодитися з  висновком суду
про те, що сторонами договору кредитної лінії збільшено обсяг відповідальності
поручителя, оскільки відсутні посилання на докази того, що кредитування банком
за окремими траншами здійснювалося з виходом за межі, визначені кредитною
лінією -                    10 млн. грн.

Оскільки справа вирішена судом із порушенням вимог закону, судові рішення
підлягають скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду першої
інстанції з підстав, передбачених ч. 2 ст. 338 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 338, 344, 345 ЦПК України, колегія суддів Судової палати
у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу відкритого акціонерного товариства комерційний банк  “Надра” задовольнити.

Рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від
10 травня 2007 року та ухвалу апеляційного суду Кіровоградської області від 5
липня 2007 року скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої
інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий

М.В. Патрюк

Судді:

А.В. Костенко

Н.П.
Лященко

Ю.В. Прокопчук

М.П.
Пшонка