Справа № 2-119/2008
Рішення

іменем України

05
лютого 2008 року

Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області у складі:

Головуючого . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . А.В. Загреби

при секретарі . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . І.В.
Корольовій

розглянувши
у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
виконавчого комітету Новоукраїнської міської ради Кіровоградської області про
визнання права власності на самочинне будівництво, -

Встановив:

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання права
власності на самочинне будівництво. Вказала, що проживала разом зі своїм
покійним чоловіком ОСОБА_2 з 1971 року по АДРЕСА_1 в м. Новоукраїнці Кіровоградської
області. За час проживання позивачка самочинно без порушення будівельних норм
побудувала на території домоволодіння два сараї площами 12 м2 та 14 м2, а також
веранду до літньої кухні, площею 7,6 м. кв. Просить суд встановити право
власності на самочинно збудовані будівлі.

Позивачка у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився та надав заяву у
якій просить суд справу розглянути без участі представника, вказавши, що
позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Заслухавши пояснення позивачки та дослідивши матеріали справи, суд вважає
позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_1 30.06.1961 року одружилася з ОСОБА_2, 1938 року народження. Після
одруження подружжя побудувало житловий будинок з надвірними спорудами, який у
1968 році був зданий в експлуатацію та зареєстрований за чоловіком позивачки,
який ІНФОРМАЦІЯ_1 помер.

Рішенням виконавчого комітету Новоукраїнської міської ради Кіровоградської
області від 25.12.1997 року безкоштовно передана у приватну власність земельна
ділянка ОСОБА_2 для ведення особистого підсобного господарства та для
будівництва та обслуговування житлового будинку і господарський споруд.

На належній земельній ділянці без належного дозволу та затвердженого
проекту, позивачка самочинно побудувала сарай, площею 12 м2, сарай, площею 14
м2 та веранду до літньої кухні, площею - 7,6 м2,  без порушень ДБН, що підвереджується планом
присадибної ділянки (а.с. 8), актом від 05 грудня 2007  року (а.с. 5).

Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти,
користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності
набувається  в порядку визначеному
законом. Право власності є непорушним.

Відповідно до ч.1 ст. 375 ЦК України, власник земельної ділянки має право
зводити на ній будівлі та споруди, закриті водойми, здійснювати перебудову, а
також дозволяти будівництво на своїй ділянці іншим особам.

Відповідно до ч. 3 ст. 376 Цивільного кодексу України право власності на
самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за
особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй
відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому
порядку особі під уже збудоване нерухоме майно.

Враховуючи викладене та те, що самовільне будівництво позивачка здійснила
на власній земельній ділянці, вимог про знесення самовільно збудованих споруд
власники сусідніх земельних ділянок не ставлять, суд вважає за можливе позовні
вимоги задовольнити та визнати право власності за позивачкою на самовільно
збудовані сараї та веранду.

Керуючись ст. ст. 209, 213, 215 ЦПК України, -

Вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати право власності за ОСОБА_1 на самочинно побудований сарай, площею -
12 м2, сарай, площею - 14 м2, веранду до літньої кухні, площею - 7,6 м2, що
розташовані на присадибній ділянці житлового будинку АДРЕСА_1в м. Новоукраїнці
Кіровоградської області.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду
Кіровоградської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний
строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і подання
після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею копій до апеляційної
інстанції або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя                                                         А.В. Загреба