Справа № 2-623/08
7 квітня 2008 року               Дніпровський районний суд
м.Херсона у складі :
головуючої  судді
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Херсоні цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до Садівничого товариства „Судноремонтник” про стягнення
невиплаченої заробітної плати, поновлення на роботі та відшкодування  моральної шкоди.
В С Т А Н О В И В  :
Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом в якому посилається на
ті обставини, що з 2003 року він працював у СТ „Судноремонтник” сторожем з
окладом в 200 грн. щомісячно.
він змушений був звільнитися у зв'язку з низькою оплатою праці, хоча
неодноразово звертався до  правління
товариства за підвищенням заробітної плати, де одержував відмову.
зв'язку з чим просить стягнути з відповідача
01.10.2004р. по 05.05.2007р., грошову компенсацію за невикористані щорічні
відпустки - 2513 грн.45 коп., оплату роботи у святкові дні та неробочі дні -
2103грн.20 коп., додаткову оплату за охорону дач у зимовий період - 2575 грн.,
компенсацію втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її
сторожа СТ „Судноремонтник” та стягнути 2680 грн. компенсації за вимушений  прогул.
судовому засіданні позивач підтримав заявлені вимоги, просить задовольнити їх у
не визнав, посилаючись на ті обставини, що ОСОБА_1 дійсно працював в
садівничому товаристві „Судноремонтник” на посаді сторожа. 05.05.2007р. він
написав заяву про звільнення за власним бажанням, заборгованості по заробітній
платі не було. Вимоги позивача поновити його на роботі не законні, оскільки
ОСОБА_1 звільнився за власним бажанням, протягом року ніяких претензій до
правління товариства у нього не було, ніхто його не примушував звільнитися,
тому підстав для поновлення його на посаді не має.
іншій частині позовних вимог також просить відмовити, оскільки заробітна
плата  нараховувалась на підставі рішення
правління товариства. Розмір оплати охоронцям узгоджувався на  загальних зборах товариства та виплачувався з
членських внесків. ОСОБА_1 за весь період роботи не мав притензій щодо оплати
його праці, оскільки ця робота порівнюється з суспільним навантаженням та на
добровільних засадах. Садівниче товариство не являється підприємством, яке
забезпечує відповідну до законодавства заробітну плату, а тому  виплачувати ОСОБА_1 заробітну плату, яка б
відповідала встановленому законодавством мінімальному розміру  заробітної плати та всупереч волевиявленню
членів товариства  не має можливості.
Просить в позові відмовити за необгрунтованністю позовних вимог.
Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить
до висновку про те, що позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню з
Судом встановлено, що  правлінням
садівничого товариства
„Судноремонтник”,  позивач,
12.06.1999р.,  був прийнятий на роботу в
якості охоронця. 05.07.2007р. за заявою ОСОБА_1 від 5.05.2007р.,  він був звільнений з посади за власним
Суд вважає, що підстав для поновлення позивача на роботі  у суду не має, оскільки ОСОБА_1 був
звільнений за власним бажанням і претензій щодо
незаконного його звільнення та
протягом тривалого часу після звільнення у позивача не було. Крім цього
позивач пропустив строк  встановлений
діючим законодавством для звернення в суд з позовом про поновлення його на
роботі. В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що  на час звільнення у нього не було потреби
звертатися до суду, а на даний час у нього виникло бажання  працювати у товаристві.
Крім того не має підстав в задоволенні позовних вимог в частині виплати
ОСОБА_1 заборгованості по заробітній платі, компенсаційних виплат та  відшкодування моральної шкоди, оскільки
заробітна плата ОСОБА_1 була призначена на підставі рішення правління
товариства зі згоди членів садівничого товариства, яка нараховувалась із
членських внесків. Позивач  протягом
усього часу погоджувався з даною оплатою, вказана посада носить характер
суспільного доручення та оплатою по двосторонньому  узгодженню.
таких підстав суд вважає позов не підлягаючим задоволенню.
Керуючись ст..10,11,209,214-215 ЦПК України, суд -
позові  ОСОБА_1 до Садівничого товариства
„Судноремонтник” про  поновлення на
роботі, стягнення заборгованості по заробітній платі, компенсаційних виплат та
відшкодування моральної шкоди відмовити за необгрунтованністю позовних вимог.
Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку через суд першої
інстанції шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня проголошення заяви про
апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20-ти днів апеляційної
скарги, з подачею її копії до апеляційного суду.

Суддя
Ратушна В.О.