Справа
№2-59/08
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

смт.
Любешів                                                     17
березня 2008 року

Любешівський районний суд Волинської області під
головуванням

судді
Труша В.О.,

за участю секретаря
Поліщук І.І.,

позивача                                                                      ОСОБА_1,

представника позивача                                                         ОСОБА_2,

представника відповідача                                           Матюка
І.В.,

третьої особи на стороні відповідача,

яка не заявляє самостійних вимог

щодо предмету спору                                                 ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду справу за позовом ОСОБА_1 до Седлищенської сільської ради, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо
предмету спору ОСОБА_3 про припинення права
власності  на  частину
земельної ділянки,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1
звернувся до суду з позовом до Седлищенської сільської ради про припинення права власності  на  частину земельної ділянки.

В позовній
заяві зазначив, що відповідно до Державного акта на право приватної власності
на землю І-ВЛ № 002141, виданого на ім'я його дядька ОСОБА_4 на підставі
рішення відповідача від 16 листопада 1999 року № 8/2 той став власником
земельної ділянки загальною площею 0,8567 га, яка передана йому для
обслуговування індивідуального житлового будинку та господарських будівель.

Вважає, що
даний Державний акт видано з порушенням земельного законодавства, оскільки для
обслуговування житлового будинку в сільській місцевості передбачено земельну
ділянку розміром не більше 0,25 га.

Частина
земельної ділянки ОСОБА_4 розміром 53 кв. м.
по межі А-Б вклинюється у його земельну ділянку по межі Г-В розміром
0,5861 га, яка надана йому у приватну власність для обслуговування житлового
будинку і ведення особистого  селянського
господарства згідно Державного акта на право приватної власності на землю І-ВЛ
№002195, що створює йому певні перешкоди.

Ця частина
земельної ділянки була надана ОСОБА_4 для проходу у його частину будинку, у
якій він тимчасово проживав з дозволу його матері і власність якої була
предметом спору в суді.

16 вересня
2006 року дядько помер. В даний час другий хід будинку ним замурований,
проведено перепланування будинку під одну квартиру.

Відповідно
до п. 11 ч.1 ст. 346 ЦК України право власності припиняється в разі смерті власника.

У зв'язку з цим, просить постановити судове рішення,
котрим припинити право власності ОСОБА_4 на частину земельної ділянки  розміром 53 кв. м. по межі А-Б, наданої йому
безоплатно у приватну власність для обслуговування житлового будинку згідно Державного
акта на право приватної власності на землю І-ВЛ №002141.

За клопотанням представника відповідача ухвалою суду від
25.02.2008 року до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог щодо предмету спору була залучена ОСОБА_3.

В судовому
засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат ОСОБА_2 позовні вимоги із
зазначених підстав підтримали повністю, навівши дані аналогічні тим, що вказані
в позовній заяві. Просять припинити право власності ОСОБА_4 на частину
земельної ділянки, що перебувала у його власності, а саме 53 кв. м. по межі А-Б
згідно Державного акта на право приватної власності на землю І-ВЛ №002141
загальною площею 0,8567 га, передавши цю земельну ділянку ОСОБА_1 для ведення
особистого селянського господарства.

Представник
відповідача - Седлищенський сільський голова Матюк В.І. позов не визнав,
пояснив, що спірна земельна ділянка розміром 53 кв. м. була надана покійному
ОСОБА_4 у власність згідно Державного акта на право приватної власності на
землю І-ВЛ №002141. Після смерті, як спадкоємець на підставі заповіту, право на
цю земельну ділянку оформляє онука ОСОБА_4 - ОСОБА_3, а тому вважає, що ніяких
правових підстав для задоволення вимог ОСОБА_1 по справі немає.

Допитана по
справі в якості третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє
самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_3 показала, що її покійному дідові
на підставі Державного акту на право приватної власності на землю належала
земельна ділянка площею 0, 8567 га, в яку входять і спірних 53 кв. м. Дідом на
її користь було складено заповіт про те, що на випадок смерті, зазначена
земельна ділянка, в числі іншого майна, переходить у її власність. Вона не
відмовляється від неї і звернулася в нотаріальну контору по питанню оформлення
права на спадкове майно. Державним нотаріусом їй було видано свідоцтво про
право на спадщину за заповітом, зокрема і на приватизовану земельну ділянку
площею 0, 8567 га.

Суд,
заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до
висновку, що позов не підлягає до задоволення із слідуючих підстав.

Згідно
Державного акта на право приватної власності на землю І-ВЛ        № 002141 ОСОБА_4 на підставі рішення
Седлищенської сільської ради від 16 листопада 1999 року № 8/2 була передана у
приватну власність земельна ділянка площею 0,8567 га (а.с.7).

Також
згідно Державного акта на право приватної власності на землю І-ВЛ №002195
ОСОБА_1 на підставі рішення Седлищенської сільської ради від 09 грудня 1999
року № 8/3 була передана у приватну власність земельна ділянка площею 0,8004 га
(а.с. 6).

Згідно
плану зовнішніх меж земельних ділянок, відображених в Державних актах, спірна
земельна ділянка розміром 53 кв. м. з ділянки покійного ОСОБА_4 вклинюється в
ділянку позивача ОСОБА_1(а.с. 6-7).

Позивач ОСОБА_1. звертався до суду з позовом про визнання
недійсним Державного акту на право приватної власності на землю І-ВЛ № 002141
на ім'я ОСОБА_4 та рішення Седлищенської сільської ради  № 8/2 від 16 листопада 1999 року в частині
передачі земельної ділянки в приватну власність ОСОБА_4

Рішенням Любешівського районного суду
від 06.03.2006 року по цивільній справі № 2-15/06  в задоволенні зазначених вимог ОСОБА_1
відмовлено (а.с. 95-96 цив. справи №2-15/06).

Ухвалою
колегії суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Волинської
області від 06.06.2006 року рішення Любешівського районного суду від 06.03.2006
року залишено без змін (а.с. 137 цив. справи № 2-15/06).

Таким
чином, в судовому засіданні встановлено, що у покійного ОСОБА_4 на законних
підставах перебувала у приватній власності земельна ділянка розміром 0, 8567
га, в яку входять і спірні 53 кв. м.

Після
смерті ОСОБА_4 спадкоємцем зазначеної земельної ділянки по заповіту стала його
онука - ОСОБА_3

Крім
показів представника відповідача та самої ОСОБА_3, дана  обставина знайшла своє підтвердження в суді
також свідоцтвом про право на спадщину за заповітом серії ВЕХ № 647270 від
26.10.2007 року, виданого на її ім'я державним нотаріусом Любешівської
райдержнотконтори.

Таким чином, норми п. 11 ч.1 ст. 346 ЦК України в частині
припинення права власності  у разі смерті
власника, на яку посилається позивач ОСОБА_1, в даному випадку не можуть бути
застосовані.

Не
заслуговують на увагу також посилання позивача в обґрунтування своїх вимог на
те, що після смерті ОСОБА_4 ним було замуровано другий хід будинку і проведено
перепланування будинку під одну квартиру, оскільки ним не подано жодних
документів на право законного володіння частиною житла покійного ОСОБА_4

Будь-яких
інших доказів на підставність вимог ОСОБА_1 в судовому засіданні не здобуто,
тому в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись
ст. ст. 10, 60, 215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В позові
ОСОБА_1 до Седлищенської сільської ради, третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_3 про припинення права власності  ОСОБА_4 на  частину
земельної ділянки розміром 53 кв. м. згідно Державного акта на право приватної
власності на землю І-ВЛ № 002141 загальною площею 0,8567 га та в наданні
зазначеної земельної ділянки позивачу ОСОБА_1 безоплатно у приватну власність
для ведення особистого селянського господарства відмовити.

Рішення  може  бути оскаржене  до
апеляційного  суду Волинської
області  шляхом  подачі
заяви  про  апеляційне
оскарження  протягом  десяти
днів  з  дня
проголошення  рішення та подачі
апеляційної  скарги протягом двадцяти
днів після подання заяви про апеляційне оскарження, або в порядку ч.4 ст. 295
ЦПК України.

Головуючий:
/підпис/ Труш В.О.

З
оригіналом згідно.

Суддя
Любешівського

районного суду                                                                   В.О.Труш