Оригінал                                                                                                                      Справа
№2-219/08
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2008 року

Богуславський районний суд
Київської області в складі:

головуючого судді                                ТітоваМ.Б.

при секретарі                                         Давиденко М.В.

з участю позивачів                                ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянувши в попередньому судовому
засіданні в залі суду в м. Богуславі цивільну справу за позовом ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3 і ОСОБА_4 до
Бранепільської сільської ради Богуславського району Київської області
про визнання права власності на житлову квартиру, -

ВСТАНОВИВ

Позивачі ОСОБА_1
ОСОБА_2, ОСОБА_3 і ОСОБА_4 , звернувшись до суду з даним позовом, просять суд
визнати за ними право власності в рівних частках на житлову квартиру загальною
площею 61,9 кв.м., що розташована АДРЕСА_1, а також на підсобне приміщення
площею 4,9 кв.м. в підвальній частині будинку.

Свої вимоги
позивачі обгрунтувують тим, що вказана квартира в жовтні 1985 року була надана сім'ї ОСОБА_2 для постійного проживання рішенням
правління колгоспу "Дружба", правонаступником якого з 1995
року стало КСП "Дружба", що підтверджується довідкою ПОСП
"Дружба" від 10 липня 2007 року.

Після
реорганізації вищевказаного КСП в СТОВ "Дружба" в березні 2000 року

проводилось
розпаювання майна і рішенням зборів співвласників майна пайового фонду

колишнього КСП
"Дружба" від 27.10.2001 року було затверджено перелік майна, яке

передається у соціальну сферу, в тому числі в цей перелік було включено і
будинок, в якому

проживає їх
сім'я.

Однак 12 липня
2005 року загальні збори співвласників майна пайового фонду

колишнього КСП
"Дружба" постановили рішення про залишення житлового фонду на балансі
правонаступника КСП, яке потім було визнано незаконним згідно рішення

Богуславського
районного суду від 7 березня 2006 року.

На даний час
майно соціальної сфери не входить до пайового фонду, яким співвласники

розпоряджаються
і таке майно відповідно до п.8 ст. 31 Закону України "Про колективне

сільськогосподарське
підприємство" повинно бути передано безоплатно до комунальної

власності.

08 червня 2007 року позивачі звернулися із заявою до
Бранепільської сільської

ради з проханням провести приватизацію квартири АДРЕСА_1, але
листом від 27 червня 2007 року сільський голова повідомив, що сільська рада

за
відсутністю коштів не може прийняти на баланс шістнадцятиквартирний будинок по
вул. Центральній, 3. Заперечень щодо приватизації
квартир сільська рада не має.

Зважаючи на те, що в позасудовому порядку вони не можуть приватизувати
квартиру, в якій проживають досить тривалий час і мають законне право отримати
у приватну власність вказану квартиру із частиною підсобних будівель, вони
вирішили захистити своє право в судовому порядку.

В судовому засіданні позивачі ОСОБА_1 ОСОБА_2 і ОСОБА_3 позов підтримали,
обгрунтувавши свої вимоги вищенаведеними обставинами.

Бранепільська сільська рада свого представника в судове засідання не
направила. В той же час сільський голова Куцовол В.І. надіслав заяву, в якій
просив справу розглянути у відсутність представника Бранепільської сільської
ради, а також зазначив, що позов визнає.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити
при проведенні попереднього судового засідання.

Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється
судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4
ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для
того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

В судовому засіданні встановлено, що позивачі являються квартиронаймачами
квартири АДРЕСА_1, що підтверджується довідками ПОСП "Дружба" та
Бранепільської сільської ради, і на даний час зареєстровані по місцю свого
проживання в цій же квартирі, що підтверджується даними їх паспортів.

Вказана квартира в жовтні 1985 році була надана сім'ї ОСОБА_2 для
постійного проживання рішенням правління колгоспу "Дружба",
правонаступником якого з 1995 року стало КСП "Дружба", що
підтверджується довідкою ПОСП "Дружба" за № 232 від 10 липня 2007
року.

Після реорганізації вищевказаного КСП в СТОВ "Дружба" в березні
2000 року проводилось розпаювання майна і рішенням зборів співвласників майна
пайового фонду колишнього КСП "Дружба" від 27.10.2001 року було
затверджено перелік майна, яке передається у соціальну сферу, в тому числі в
цей перелік було включено і будинок, в якому проживає сім'я позивачів.

12 липня
2005 року загальні збори співвласників майна пайового фонду

колишнього
КСП "Дружба" постановили рішення про залишення житлового фонду на
балансі правонаступника КСП.

7 березня 2006 року рішенням Богуславського районного суду Київської
області визнано незаконним рішення загальних зборів співвласників майнових паїв
колишнього КСП "Дружба" с. Бране Поле Богуславського району від 12
липня 2005 року про віднесення до майна яке не підлягає паюванню та залишення
на балансі сільськогосподарського підприємства, яке знаходиться у селі,
шістнадцяти квартирного будинку №3 по вул. Центральній в с. Бране Поле без
права продажу та приватизації без згоди загальних зборів пайовиків для
забезпечення житлом спеціалістів та обслуговуючого персоналу
сільськогосподарського підприємства та працівників соціальної сфери.

Суд прийшов до висновку, що зазначеним рішенням зборів співвласників майна
пайового фонду колишнього КСП "Дружба" грубо порушено вимоги чинного
законодавства, яким регулюється порядок віднесення житлового фонду колишніх
колективних сільськогосподарських підприємств до переліку майна соціальної
сфери та послідуючу передачу цього майна в комунальну власність органів місцевого
самоврядування.

На даний час майно соціальної сфери не входить до пайового фонду, яким
співвласники розпоряджаються і таке майно відповідно до п.8 ст. 31 Закону
України "Про колективне сільськогосподарське підприємство" повинно
бути передано безоплатно до комунальної власності.

08 червня 2007 року позивачі звернулися із заявою до Бранепільської
сільської ради з проханням провести приватизацію квартири АДРЕСА_1, що
підтверджується копією даного звернення.

Листом від 27 червня 2007 року сільський голова повідомив, що сільська рада
за відсутністю коштів не може прийняти на баланс шістнадцятиквартирний будинок
по вул. Центральній. Заперечень щодо приватизації квартир сільська рада не має.

Зволікання сільської ради в вирішенні питання про прийняття на баланс
зазначеної квартири позбавляє позивачів використати своє право на безоплатну
передачу їм квартири у власність, яку вони займають.

Згідно Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (ст. 23 п.5) позивачі
мають право на безоплатну передачу їм у власність житла, яке вони займають.

Відповідно до ч. І ст. 345 ЦК України фізична або юридична особа може
набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є в
комунальній власності.

Згідно ст. 1 Закону України "Про приватизацію державного житлового
фонду" позивач має право на безоплатну передачу йому у власність
зазначеної квартири.

Зважаючи на вищевикладене суд приходить до висновку про необхідність
задоволення вимог позивачів та визнання за ними права власності на вищевказане
нерухоме майно в рівних частках.

Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить
закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

З урахуванням вищевикладеного та керуючись ст.ст. 130, 174, 214. 215, 218
ППК України, п.8 ст. 31 Закону України "Про колективне
сільськогосподарське підприємство", п.5 ст. 23 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", ст. 345 ч.І ЦК України, ст. 1 Закону України "Про
приватизацію державного житлового фонду", суд -

ВИРІШИВ

Позов ОСОБА_1 ОСОБА_2, ОСОБА_3 і ОСОБА_4 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на &frac14;  частину квартири
АДРЕСА_1, загальною площею 61,9 кв.м., та на &frac14;  частину підвального
приміщення У площею 4,9 кв.м., яке розташоване в будинку АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на &frac14;  частину квартири
АДРЕСА_1, загальною площею 61,9 кв.м., та на &frac14;  частину підвального
приміщення У площею 4,9 кв.м., яке розташоване в будинку АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на &frac14;  частину квартири
АДРЕСА_1, загальною площею 61,9 кв.м., та на &frac14;  частину підвального
приміщення У площею 4,9 кв.м., яке розташоване в будинку АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_4 право власності на &frac14;  частину квартири
АДРЕСА_1, загальною площею 61,9 кв.м., та на &frac14;  частину підвального
приміщення У площею 4,9 кв.м., яке розташоване в будинку АДРЕСА_1.

Відповідно до ст. 4 п. 18 Декрету Кабінету Міністрів України "Про
державне мито" звільнити позивачів від сплати державного мита.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду
Київської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з
дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 20 днів апеляційної скарги або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Головуючий:
суддя (підпис)