У х в а л а

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

30 січня 2008 року                                                                                       м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

головуючого             Григор'євої
Л.І.,

суддів:                       Косенка В.Й.,                                 Барсукової В.М.,

Данчука В.Г.,                                  Балюка
М.І., -

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом
комунального підприємства по утриманню житлового господарства Святошинської
районної у м. Києві державної адміністрації до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про
зобов'язання привести жиле приміщення в належний стан, за касаційною скаргою
комунального підприємства по утриманню житлового господарства Святошинської
районної у м. Києві державної адміністрації на рішення апеляційного суду м.
Києва від 6 квітня 2007 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2006 року комунальне підприємство по утриманню
житлового господарства Святошинської районної у м. Києві державної
адміністрації звернулося в суд із позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про зобов'язання
привести жиле приміщення у квартирі АДРЕСА_1 в попередній стан.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 25
січня 2007 року позов задоволено. Зобов'язано ОСОБА_1, ОСОБА_2 за власний
рахунок привести приміщення квартири АДРЕСА_1 в попередній стан шляхом
відновлення стіни між кухнею та лоджією . Стягнуто з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на
користь комунального підприємства по утриманню житлового господарства
Святошинської районної у м. Києві державної адміністрації судовий збір у
розмірі 8 грн. 50 коп. та 7 грн. 50 коп. витрат на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від 6 квітня 2007
року рішення Святошинського районного суду м. Києва від 25 січня 2007 року
скасовано та в позові відмовлено.

Не погодившись із зазначеним рішенням суду апеляційної
інстанції, комунальне підприємство по утриманню житлового господарства
Святошинської районної у м. Києві державної адміністрації подало до Верховного
Суду України касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування
судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить
оскаржуване рішення скасувати й залишити в силі рішення місцевого суду.

Касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Скасовуючи рішення Святошинського районного суду м. Києва
від 25 січня 2007 року та ухвалюючи нове рішення, яким у позові відмовлено,
апеляційний суд виходив із того, що у справі відсутні докази, які б свідчили
про те, що при проведенні ОСОБА_1 перепланування у квартирі не дотримані
санітарно-технічні вимоги та правила експлуатації будинку. Доказів, які б свідчили
про порушення проведеними ОСОБА_1 змінами прав власників інших квартир,
обмеження їхніх прав на користування квартирами, суду не було надано.

Проте з такими висновками апеляційного суду погодитися не
можна, оскільки суд дійшов їх без повного, всебічного та об'єктивного
з'ясування обставин справи, прав та обов'язків сторін у даних правовідносинах,
з неправильним застосуванням норм матеріального й порушенням норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду
повинно бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши
всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і
всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підстави своїх
вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому
засіданні.

Згідно із ч. 1, 3 ст. 100 ЖК України переобладнання і
перепланування жилого приміщення провадяться з метою підвищення їх благоустрою
і перетворення комунальних квартир в окремі квартири на сім'ю. Переобладнання і
перепланування жилого приміщення допускається за згодою наймача, членів сім'ї,
які проживають разом із ним, та наймодавця з дозволу виконавчого комітету
місцевої Ради народних депутатів.

Наймач, який допустив самовільне переобладнання чи
перепланування жилого або підсобного приміщення, зобов'язаний за свій рахунок
привести  приміщення у попередній стан.

У порушення вище вказаного Закону та п. 19 Правил
користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями,
затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 8 жовтня 1992 року №
572, Положення про порядок перепланування, приєднання, переобладнання житлових,
нежитлових, підсобних і допоміжних приміщень, прибудова балконів, лоджій у
житлових будинках незалежно від форм власності, затвердженого розпорядженням
голови Святошинської у м. Києві державної адміністрації від 29 березня 2002
року № 494, апеляційний суд не звернув уваги, що у відповідачки відповідного
дозволу на переобладнання жилого приміщення не було. За таких обставин судове
рішення  не може вважатися законним та
обґрунтованим.

Оскільки обставини справи встановлені апеляційним судом
із пропущенням норм матеріального та процесуального права, рішення не може
залишатися в силі.

Разом з тим судом
першої інстанції повно та всебічно встановлені обставини справи, тому
рішення суду є законним і обґрунтованим.

Відповідно до ст. 339 ЦПК України, встановивши, що
апеляційним судом скасовано судове рішення, ухвалене згідно із законом, суд
касаційної інстанції скасовує судове рішення апеляційної інстанції і залишає в
силі рішення суду першої інстанції.

За викладених обставин рішення апеляційного суду підлягає
скасуванню, а рішення суд першої інстанції - залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 336, 338, 339, 345 ЦПК України, колегія
суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу комунального підприємства по утриманню
житлового господарства Святошинської районної у м. Києві державної
адміністрації задовольнити.

Рішення апеляційного суду м. Києва від 6 квітня 2007 року
скасувати.

Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 25
січня 2007 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                            Л.І.
Григор'єва

Судді:                                                                       В.Й.
Косенко

В.Г. Данчук

В.М. Барсукова

М.І. Балюк