Справа
№ 2-355/08
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М     У К Р А Ї Н И

м. Ковель                                                                                                     11
лютого 2008 року            Ковельський
міськрайонний суд   Волинської області

в складі : головуючого-судді
Бондара В.М.,

з участю:
секретарі
Рижко О.М.,

позивача
ОСОБА_1.,

відповідача
ОСОБА_2,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні  при
попередньому розгляді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1.
звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
обгрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що з відповідачкою по справі перебувають
у шлюбі з 16.12.1994 року, від шлюбу мають дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження.
Подружнє життя не склалося, з відповідачкою мають різні характери, що
призводить до конфліктів, непорозумінь, проживають окремо. Фактично припинили
шлюбні відносини,  шлюб існує формально,
примирення не можливе. Просить розірвати шлюб.

У судовому засіданні при
попередньому розгляді позивач ОСОБА_1. позов підтримав повністю, просить його
задовольнити з вищевикладених підстав. Пояснив, що з відповідачою подружнє
життя не склалось, шлюб існує формально, надавати термін на примирення не
потрібно, шлюб розпався остаточно і зберегти сім'ю не можливо. Не заперечує,
щоб дитина проживала з відповідачкою, просить судові витрати та витрати
пов'язані з реєстрацією розірвання шлюбу покласти на його.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому
засіданні позов визнала та просить шлюб
розірвати, оскільки не має надії зберегти сім'ю. Дитину просить залишити
з нею, а судові витрати при оформленні розлучення покласти на позивача.

Заслухавши пояснення позивача,
доводи відповідача та дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до
висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення.

Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК
України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому
ст. 174 ЦПК України. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем
позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про
задоволення позову.

Відповідно до ст.112 ч. 2 СК України
суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що
подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам
одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Свідоцтвом про укладення шлюбу
серіїНОМЕР_1 виданого 16.12.1994 року
Підрізькою сільською радою Ковельського району Волинської області
стверджується, щоОСОБА_1та ОСОБА_2одружились 16.12.1994 року, про що в книзі
реєстрації  шлюбів зроблено запис № 11.

( а.с.3
)

Як встановлено в судовому засіданні,
сторони протягом тривалого часу, останні чотири рпоки, не підтримують подружніх
стосунків, в сім'ї втрачена взаємоповага та розуміння, таким чином, шлюб існує
формально й зберегти сім'ю неможливо.  На
подальше примирення сторони не погоджуються.

Зважаючи на те, що сторони виявили
взаємну згоду на розірвання шлюбу, тому суд вважає за недоцільне надавати
подружжю подальший строк для можливого примирення.

Враховуючи ту обставину, що дитина
залишається проживати з відповідачкою та клопотання позивача, то витрати
пов'язані з розлученням  слід покласти на
відповідача, а позивачку від сплати мита в органах РАГСу звільнити.

Визнання відповідачем пред'явленого
позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

На підставі ст. 112 СК України,
керуючись ст.ст. 130,174, 209, 212-215 ЦПК України, С У Д ,-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити повністю.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та
ОСОБА_2, зареєстрований 16.12.1994 року, актовий запис № 11, вчинений
Підрізькою сільською радою  Ковельського
району Волинської області.

При реєстрації розірвання шлюбу в
органах РАЦСу стягнути з позивача ОСОБА_1 державне мито в розмірі 17 грн..
Відповідачку від сплати звільнити.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Волинської області через Ковельський міськрайонний суд шляхом
подачі заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня його
проголошення та поданням апеляційної скарги протягом двадцяти днів з дня
подання заяви про апеляційне оскарження або шляхом подачі апеляційної скарги
без попереднього подання заяви-протягом строку, встановленого для подання заяви
про апеляційне оскарження, із одночасною подачею апеляційної скарги суду
апеляційної інстанції.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про
апеляційне оскарження подано не було.

ГОЛОВУЮЧИЙ :
В.М.БОНДАР