У х в а л а

І М Е Н Е М
У К Р А Ї Н И

14 квітня 2008 року
м. Київ

Суддя Верховного Суду України Гуменюк В.І., розглянувши касаційну скаргу
ОСОБА_1 на рішення апеляційного суду м. Києва від 6 лютого 2008 року у справі
за позовом ОСОБА_1 до ЗАТ “ПроКредитБанк”
про визнання неправомірними дій щодо звернення стягнення за виконавчим написом нотаріуса на майно позивача, що є
предметом договору застави, за зустрічним позовом ЗАТ “ПроКредитБанк” до
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ТОВ “ВВВ-Колос”, ТКФ “Флексен” про стягнення
заборгованості за Рамковою угодою,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1. звернувся із зазначеним позовом посилаючись на те, що 30 липня і
22 жовтня 2003 року між ЗАТ “Мікрофінансовий Банк”, правонаступником якого є
ЗАТ “ПроКредитБанк” (далі - Банк) та ОСОБА_2. було укладено два кредитних
договори на загальну суму 14 500 доларів США для задоволення особистих потреб.
В забезпечення вказаних договорів, 30 липня 2003 року Банком було укладено
чотири договори поруки з ТОВ “ВВВ-Колос”, ТКФ “Флексен” і двома фізичними
особами - ОСОБА_1. і ОСОБА_3., а також три
договори застави з майновими поручителями - ОСОБА_1., ТКФ “Флексен” і
ТОВ “ВВВ-Колос”. В листопаді 2005 року він
отримав з ВДВС Дарницького районного управління юстиції в м. Києві дві
копії постанов про арешт майна боржника та оголошення заборони на його
відчуження, якими було накладено арешт на його транспортні засоби. За заявою
Банку приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 вчинено виконавчий напис, яким
запропоновано звернути стягнення на належні йому транспортні засоби за
договором застави від 30 липня 2003 року. Вказуючи на те, що договір застави
від 30.07.2003 року посвідчувався не приватним нотаріусом ОСОБА_4, а приватним
нотаріусом Макарівського районного нотаріального округу Київської області
ОСОБА_5, просив визнати неправомірними дії щодо звернення стягнення за
виконавчим написом нотаріуса на його майно, що є предметом застави від 30 липня
2003 року та скасувати виконавчий напис.

ЗАТ “ПроКредитБанк” звернувся із зустрічним позовом посилаючись на те, що у
зв'язку з неналежним виконанням ОСОБА_2. зобов'язань за рамковою угодою від 30
липня 2003 року за період з 1 червня по 4 листопада 2004 року виникла
заборгованість у сумі 75 323 грн. Станом на 5 квітня 2007 року загальна
заборгованість перед Банком за Рамковою угодою від 30 липня 2004 року становить
163 723 грн. 94 коп. Оскільки ОСОБА_2. та його поручителі несуть
відповідальність по виконанню зобов'язань за Рамковою угодою та договорами про
надання траншу, як солідарні боржники, Банк вправі звернутися до кожного з них
з вимогою про погашення кредиту та інших нарахувань за ним, як у частині, так і
в повному розмірі. Просили стягнути солідарно з відповідачів на корись Банка
заборгованість за кредитною угодою у розмірі 163 723 грн. 94 коп.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 3 вересня 2007 року у
задоволенні позову ОСОБА_1. відмовлено. Зустрічний позов ЗАТ “ПроКредитБанк”
задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2. на користь ЗАТ “ПроКредитБанк” 163 723
грн. 94 коп. заборгованості за Рамковою угодою від 30 липня 2003 року та судові
витрати у розмірі 1 667 грн. В іншій частині позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від 6 лютого
2008 року рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 3 вересня 2007
року в частині зустрічного позову ЗАТ
“ПроКредитБанк” до ОСОБА_1., ОСОБА_2., ОСОБА_3., ТОВ “ВВВ-Колос”, ТКФ “Флексен”
про стягнення заборгованості за Рамковою угодою скасовано та в цій частині
ухвалено нове рішення, яким позов ЗАТ “ПроКредитБанк” задоволено. Стягнуто
солідарно з ОСОБА_2., ТОВ “ВВВ-Колос”, ТКФ “Флексен”, ОСОБА_1. та ОСОБА_3. на
користь ЗАТ “ПроКредитБанк” заборгованість за Рамковою угодою в сумі 163 723
грн. 94 коп. та судові витрати в сумі 1 667 грн. 24 коп. В решті рішення суду
залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постановлену ухвалу
апеляційного суду, посилаючись на порушення судом норм матеріального та
процесуального права.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до пункту 5 частини 3 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у
відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і
викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Касаційна скарга необґрунтована. Доводи скарги висновків суду не
спростовують. Передбачених законом підстав неправильного застосування норм
матеріального та порушення норм процесуального права не встановлено.

Керуючись пунктом 5 частини 3, частинами 4, 5 статті 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті касаційного
провадження у справі за позовом ОСОБА_1
до ЗАТ “ПроКредитБанк” про визнання неправомірними дій щодо звернення стягнення за виконавчим написом нотаріуса на
майно позивача, що є предметом договору застави, за зустрічним позовом ЗАТ
“ПроКредитБанк” до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ТОВ “ВВВ-Колос”, ТКФ
“Флексен” про стягнення заборгованості за Рамковою угодою.

Копію ухвали та додані до скарги
матеріали направити скаржнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Верховного Суду України                                                     В.І. Гуменюк