Справа № 22-67808
Головуючий в 1 інстанції: Драновська С.З.
Доповідач: Хилевич С.В.
9 червня 2008 року                                           м.
Колегія суддів Апеляційного суду
Рівненської області в складі:
головуючого - судді: Оніпко О.В.
суддів: Мельника Ю.М., Хилевича С.В.,
при секретарі судового засідання
за участю ОСОБА_1, ОСОБА_2,
представників сторін - ОСОБА_3, адвоката ОСОБА_4,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 та ОСОБА_5 на
рішення  Радивилівського районного суду
від 11 березня 2008 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_5 про
стягнення заборгованості,

в с т а н о в и л а:

Рішенням
Радивилівського районного суду від 11 березня 2008 року позов задоволено
частково; стягнуто із відповідачів на користь ОСОБА_1 шляхом одноразового
платежу суму у 1 666, 66 доларів США з кожного, що становить за офіційним
курсом 8 417 гривень. У решті позовних вимог - відмовлено.

Не
погодившись із рішенням у частині задоволення позову, ОСОБА_2 і ОСОБА_5 подали
апеляційну скаргу, де посилаються на його незаконність та необґрунтованість, що
полягають у неповноті з'ясування обставин, що мають значення для справи.

Обґрунтовуючи
скаргу, зазначали, що суд першої інстанції дослідив лише копію договору
купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 та лист приватного нотаріуса про відсутність
у договорі підписів померлого ОСОБА_3 у зв'язку із тмм, що від його імені діяв
представник. Так само неповно перевірено доводи щодо купівлі-продажу квартири
між ОСОБА_3 і ОСОБА_6, а саме не витребувано даних від державного підприємства
«Інформаційний центр Міністерства юстиції України». Судом також не взято до
уваги ту обставину, що доводи апелянтів про продаж квартири 14.04.2002 року
підтверджуються витягом про реєстрацію у Державному реєстрі правочинів.
Вважають, що мав місце не договір купівлі-продажу, а передача грошей за продану
квартиру, оскільки не вбачають потреби в укладенні договору позики із ОСОБА_3 і
наступної передачі грошей через свідка ОСОБА_7 відповідачу ОСОБА_2.

Просили
рішення, що оскаржується, скасувати, ухваливши нове рішення про відмову в
позові.

У
судовому засіданні ОСОБА_2, представник ОСОБА_5 - ОСОБА_3, підтримавши
апеляційну скаргу, надали пояснення в межах її доводів.

ОСОБА_1
та представник - адвокат ОСОБА_4 заперечили проти апеляційної скарги.

Заслухавши
доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі, і з'явилися в судове
засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія
суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, виходячи з
такого.

Судом
установлено, що 15 травня 2005 року між ОСОБА_1 і ОСОБА_3 укладено договір
позики суми у 5 000 доларів США, про що позичальником представлено розписку
(а.с. 9).

Згідно
із ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає
у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі,
визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість
речей того ж роду та такої ж якості.

За
правилами абзацу другого ч. 1 ст. 1049 цього Кодексу, якщо договором не
встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом
пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти
днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено
договором.

Оскільки
позичальник ІНФОРМАЦІЯ_1 помер, а відповідачі прийняли спадщину після смерті
ОСОБА_3(а.с. 42), тому відповідно до ОСОБА_2 і ОСОБА_5 перейшов обов'язок із
повернення позики за правочином від 15 травня 2005 року в розмірі, що
відповідає їхній частці у спадщині.

Колегія
суддів знаходить правильним висновок суду першої інстанції про задоволення
позову про стягнення заборгованості із застосуванням до спірних правовідносин
положень ст. 1282 ЦК України.

Доводи
ОСОБА_2 і ОСОБА_5 про удаваність правочину на увагу не заслуговують, позаяк
вимога про визнання його недійним з цих підстав у суді першої інстанції ними не
пред'являлася, а заперечення проти позову і доводи апеляційної скарги не
ґрунтуються на достатніх і переконливих доказах.

Рішення
ухвалено з дотриманням норм процесуального і матеріального права, судом
з'ясовано обставини, що мають значення для справи, в повній мірі, висновки,
яких дійшов суд, відповідають обставинам справи, а апеляційна скарга не містить
посилань на закон, з порушенням якого ухвалено рішення, та не спростовує
правильності висновків суду, а тому колегія суддів не знаходить підстав для
його скасування.

Керуючись
ст. 303, п. 1 ч. 1 ст. 307, ст.ст. 308, 313-315, 324, 325 ЦПК України, колегія
суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_2 та ОСОБА_5 - відхилити, а рішення Радивилівського районного суду
від 11 березня 2008 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_5 про
стягнення заборгованості - без змін.

Ухвала
суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена
поряд із рішенням суду першої інстанції до Верховного Суду України протягом
двох місяців з дня набрання нею чинності.

Головуючий:

Судді: