Справа
№ 22ц - 682/08
Головуючий у 1 інстанції:  Лященко
Доповідач:  Данилюк В.А.
СУД  ВОЛИНСЬКОЇ  ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И

2008 року серпня 7
місто Луцьк

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Шевчук Л.Я.

суддів    Данилюк В.А., Веремчук Л.М.

при секретарі Тарасюк Ю.А.

з участю позивача ОСОБА_1

представників відповідача Папенко Т.А., Козяр Н.М.

третьої особи ОСОБА_2,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом
ОСОБА_1до відкритого акціонерного товариства «Волиньобленерго» про захист прав
споживача та відшкодування моральної шкоди за апеляційною скаргою позивача
ОСОБА_1на рішення Володимир-Волинського міського суду від 2 липня 2008 року,

В С Т А Н О В И Л А :

В апеляційній скарзі на рішення суду позивач ОСОБА_1 вказує на
невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування
судом норм матеріального права в частині відмови йому у задоволенні позовних
вимог, а тому просить у цій частині рішення суду змінити.

Зазначеним рішенням позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені частково.

Постановлено визнати право споживача ОСОБА_1 внаслідок невиконання
відкритим акціонерним товариством «Волиньобленерго» умов пунктів 3 та 8 договору
на користування електричною енергією для побутових потреб від 19 грудня 2003
року порушеними.

Зобов'язати відкрите акціонерне товариство «Волиньобленерго» (далі - ВАТ
«Волиньобленерго»») не направляти ОСОБА_1 платіжні документи
(рахунок-повідомлення), які не передбачені умовами договору на користування
електричною енергією для побутових потреб від 19 грудня 2003 року.

В решті позовних вимог відмовлено.

Також стягнуто з ВАТ «Волиньобленерго» в доход держави 8 грн. 50 коп.
судового збору та в користь територіального управління Державної судової
адміністрації у Волинській області 7 грн. 50 коп. витрат на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

В даному судовому засіданні позивач ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримав,
представники відповідача та третьої особи апеляційну скаргу заперечують.

Заслухавши осіб, які беруть учать у справі, перевіривши доводи апеляційної
скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна
скарга до задоволення не підлягає з наступних підстав.

При розгляді справи першої інстанції встановлено, що позивач ОСОБА_1 уклав
з ВАТ «Волиньобленерго» договір на користування електричною енергією для
побутових потреб від 19 грудня 2003 року з протоколом розбіжностей в редакції
позивача ОСОБА_1

У відповідності до п.3 даного
договору споживач зобов'язаний оплатити електричну енергію відповідно до
умов договору, а пунктом 8 даного договору з протоколом розбіжностей в редакції
споживача передбачено, що оплата за електричну енергію здійснюється відповідно
до фактичних показань приладу обліку за діючими тарифами (цінами) на момент
укладення договору за допомогою розрахункової книжки.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач по
справі, уклавши 29.12.2006 року договір на прийом платежів від населення за
спожиту електричну енергію в зоні обслуговування філій ВАТ «Волиньобленерго» з
Волинською дирекцією Українського державного підприємства поштового зв'язку
«Укрпошта» (далі -  ВД УДППД «Укрпошта),
у якому відсутня норма щодо прийому готівкових платежів за спожиту електричну
енергію від населення за розрахунковими книжками, а п.п.2.2 визначено, що
прийом платежів здійснюється за платіжними документами-рахунками, якими ВАТ
«Волиньобленерго» забезпечує своїх абонентів, а також уклавши аналогічні договори
з банківськими установами, які беруть участь у справі в якості третіх осіб на
стороні відповідача, фактично позбавив позивача ОСОБА_1 можливості здійснювати
оплату спожитої ним електричної енергії в порядку та на умовах, визначених в
договорі на користування електричною енергією для побутових потреб від 19
грудня 2003 року з протоколом розбіжностей в редакції позивача ОСОБА_1, в
період з січня по серпень 2007 року.

Крім цього, судом встановлено, що відповідач по справі  після укладення з позивачем договору на
користування електричною енергією з протоколом розбіжностей в редакції
споживача надсилав та продовжує надсилати йому, не дивлячись на його
неодноразові заперечення проти цього, рахунки-повідомлення, що суперечить
умовам пунктів 3 та 8 зазначеного договору.

В зв'язку з наведеним суд  визнав
право позивача як споживача порушеним і в цій частині рішення суду не
оспорюється.

Разом з тим, судом встановлено, що після звернення ОСОБА_1 до суду та
Волинського обласного управління у справах захисту прав споживачів відповідач
по справі відновив права споживача ОСОБА_1, уклавши додаткові угоди з
підприємствами та установами, які приймають платежі від населення за спожиту
електричну енергію, тим самим надав йому можливість здійснювати оплату спожитої
електричної енергії у зручний для нього спосіб в порядку і на умовах,
визначених в договорі.

За таких обставин суд вірно відмовив у задоволенні позовних вимог про
зобов'язання відповідача усунути порушення прав та обов'язків позивача як
споживача.

Що стосується вимог позивача про зобов'язання відповідача списати з
особового рахунку позивача заборгованість, яка виникла внаслідок неправомірних
дій відповідача, які позбавили, на думку ОСОБА_1, можливості оплатити спожиту
електроенергію за період з 1 січня 2007 року по серпень 2007 р. (включно), а
також визнати, що зобов'язання позивача вносити оплату за спожиту енергію
виключно на розподільчий рахунок енергопостачальника  в уповноваженому банку є припиненими, то у
цій частині позовних вимог суд першої інстанції дійшов вірного висновку про
безпідставність зазначених вимог, оскільки вони не відповідають умовам договору
та вимогам закону.

Так, під час розгляду справи встановлено, що протягом усього часу, коли
позивач не міг провести розрахунок за спожиту ним електричну енергію на умовах
та в порядку, визначеному договором, він користувався електричною енергією і з
заявами про припинення постачання електричної енергії не звертався, а тому
підстави для звільнення позивача від сплати за спожиту електроенергію відсутні.

Також судом вірно відмовлено у відшкодуванні моральної шкоди.

Відповідно до ч.2 ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів» при
задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування
моральної (немайнової) шкоди. Однак пунктом 5 ч.1 ст.4 цього Закону
встановлено, що обов'язковою умовою відшкодування споживачу такої шкоди є її
заподіяння небезпечною для життя і здоров'я продукцією.

У даному ж випадку вимога позивача обґрунтована не зазначеними обставинами,
а невиконанням умов договору на користування електричною енергією для побутових
потреб, тому передбачені законом підстави для задоволення цієї вимоги відсутні.

Застосування судом норм Конвенції про захист прав людини і свобод, а також
рішення Європейського суду по справі «Тома проти Люксембурга» (2001 р.) є
зайвим, однак не впливає на правильність висновків суду.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду та не
містять встановлених законом підстав для скасування чи зміни оскаржуваного
судового рішення, яке постановлено з додержанням вимог матеріального і
процесуального права.

Керуючись ст.ст.303, 307, 308, 313, 315
ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу позивача
ОСОБА_1відхилити.

Рішення Володимир-Волинського міського суду від 2 липня 2008 року у даній
справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена до Верховного Суду України на протязі двох
місяців після набрання нею законної сили.

Головуючий  /-/ Шевчук Л.Я.

Судді
/-/ /-/         Данилюк В.А., Веремчук Л.М.

Згідно
з оригіналом :

Суддя
апеляційного суду
В.А.Данилюк

Друк.бсф.