Справа №2- 99
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2008 року Деражнянський районний суд Хмельницької області в складі:

головуючого - судді                Дідика М.В.

при
секретарі                          Шушкевич
Л.М.

з
участю позивача                  ОСОБА_1

представників
відповідача      Ткачук Н.Є., Підгорного
І.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Деражні справу
за позовом ОСОБА_1 до Деражнянської районної санітарно-епідеміологічної станції
про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного
прогулу, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Деражнянської районної
санітарно-епідеміологічної станції про поновлення на посаді лікаря по гігієні
праці та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу. В обґрунтування
позову вказав, що тривалий час працював в Деражнянській СЕС. 05.12.2007 року
наказом головного лікаря рай СЕС був звільнений з посади лікаря по гігієні
праці на підставі ст. 40 п.3, 43 КЗпП України. Вважає своє звільнення
незаконним.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі і
пояснив, що починаючи з липня 2007 року головний лікар СЕС намагалася
переконати його звільнитися за власним бажанням, на що він не погодився. В зв'язку з цим, остання незаконно своїм наказом від 12.09.2007 року оголосила
йому догану. В подальшому головний лікар СЕС 04.12.07 своїм наказом знову
оголосила йому догану, вказавши при цьому, що він не виконує свої функціональні
обов»язки в частині ігнорування контролю за додержанням санітарного
законодавства при цьому не вказавши, що саме він порушив конкретно. З вказаним
наказом не згідний, оскільки ніяких порушень в своїй діяльності не допускав, а
виконував свою роботу в рамках посадових інструкцій. Беручи до уваги
вищеназвані факти притягнення його до дисциплінарної відповідальності,
05.12.2007 року був звільнений. Відповідно до вимог трудового законодавства,
відповідач не мала права його звільняти.

Представник
відповідача за дорученням та головний лікар позовні вимоги не визнали.

Головний лікар пояснила, що позивач на протязі 2007 року неодноразово
притягувався до дисциплінарної відповідальності за порушення трудової
дисципліни. Зокрема, за невиконання її розпорядження про надання звітних даних
за 7 місяців 12.09.07 ОСОБА_1 було оголошено догану. Аналогічно, за невиконання
своїх функціональних обов»язків без поважних причин в частині ігнорування
контролю за додержанням санітарного законодавства, наказу МОЗ України «Про
порядок проведення медичних оглядів працівників певних категорій» ОСОБА_1 знову
було оголошено догану. Враховуючи, що ним допущено систематичне невиконання без
поважних причин обов»язків і він двічі притягувався до дисциплінарної
відповідальності, наказом від 05.12.07 року №91-к, ОСОБА_1 було звільнено та
проведено усі розрахунки. Попередньо отримано згоду профспілкового комітету.
Враховуючи стан здоров»я позивача, його вік, останній не може уже працювати та
належним чином виконувати покладені на нього функціональні обов»язки. Вказала,
що порушень трудового законодавства під час звільнення ОСОБА_1 не було.

Позиція
головного лікаря була підтримана в судовому засіданні його представником.

Допитані
в судовому засіданні свідки ОСОБА_2, ОСОБА_3,ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6
працівники СЕС та одночасно члени профкому пояснили, що 05.12.2007 року на засіданні
профкому розглядали питання про дачу згоди на звільнення ОСОБА_1 Було
одноголосно прийнято рішення про дачу згоди на звільнення. Стверджують, що
позивач не виконував вказівки та розпорядження головного лікаря, враховуючи
похилий вік не міг уже якісно виконувати свої функціональні обов»язки, часто на
роботі засипав. Не мав авторитету як працівник СЕС.

Свідок
ОСОБА_7, заступник головного лікаря, пояснив, що в серпні 2007 року виконував
обов»язки головного лікаря. ОСОБА_1, в порушення вказівки головного лікаря, не
надавав йому належним чином оформлених звітних даних за 7 місяців. Вважає
обґрунтованим притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності та його
звільнення.

Свідок
ОСОБА_8, секретар-машиністка, пояснила, що позивач неодноразово на протязі 2007
року притягувався до дисциплінарної відповідальності. У її присутності
відмовився ознайомлюватися з наказом від 12.09.2007 року про оголошення йому
догани. Пам»ятає, що позивач направляв через канцелярію приписи керівникам.

Заслухавши сторони, пояснення свідків, дослідивши надані докази, суд
вважає, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

В судовому засіданні об»єктивно встановлено, що ОСОБА_1 до 05.12.2007 року
перебував на посаді лікаря по гігієні праці. Попередньо, 12.09.2007 року
позивачу наказом головного лікаря було оголошено догану за невиконання своїх
функціональних обов»язків за несвоєчасну подачу звітних даних за 7 місяців
після неодноразових нагадувань, а також 04.12.2007 року наказом № 87-ос
оголошено догану з формулюванням «за невиконання своїх функціональних
обов”язків без поважних причин в частині ігнорування контролю посадовими
особами СЕС за додержанням санітарного законодавства (Закон України „ Про
забезпечення санітарного та епідеміологічного благополуччя населення” ст. 46),
наказу МОЗ України „ Порядок проведення медичних оглядів працівників певних
категорій” № 246 від 21.05.07 п.4.3.».

05.12.2007 року ОСОБА_1 наказом головного лікаря №91-к був звільнений із
займаної посади. В наказі, зокрема, зазначено: «керуючись ст.ст. 40 п.3, 43 КЗпП
України „Про розірвання трудового договору” та беручи до уваги накази по
Деражнянській СЕС № 66-0с від 12.09.2007 року, № 87-ос від 04.12.2007 року „
Про оголошення догани” та рішення профспілкового комітету від 05.12.2007 року
ОСОБА_1, лікаря по гігієні праці, звільнити із займаної посади з 05.12.2007
року».

Вказані обставини підтверджуються копією трудової книжки позивача, копіями
наказів про оголошення доган та звільнення, витягом з протоколу засідання
профкому, копією особового рахунку.

Згідно довідок, середня заробітна плата лікаря з гігієни праці вищої
категорії ОСОБА_1 становить 931,41 гривня, а посадовий оклад станом на
01.12.2007 року згідно штатного розкладу складав 952 гривні.

Задовольняючи позовні вимоги судом враховано, що відповідно до вимог ст.
149 КЗпП України за кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано
лише одне дисциплінарне стягнення. Незважаючи на це, без врахування того, що до
ОСОБА_1 04.12.2007 року застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді догани,
до останнього 5.12.2007 року за це ж порушення застосовано інше дисциплінарне
стягнення у вигляді звільнення на підставі ст.40 п.3 КЗпП України. Вказаний
наказ носить узагальнюючий характер і не свідчить про вчинення позивачем
дисциплінарного проступку, а тому не може залишатися в силі.

Крім
того, в порушення вимог ст. 147 КЗпП України, в наказі про оголошення догани
ОСОБА_1 04.12.2007 року не вказано, в чому конкретно проявилося порушення
трудової дисципліни з його боку, які саме функціональні обов”язки він не
виконав. Не надано доказів вчинення конкретного порушення і стороною
відповідача в ході судового розгляду.

Суд також керується положеннями постанови Пленуму ВС України «Про практику
розгляду судами трудових спорів». Так, згідно п. 22 у справах про поновлення на
роботі осіб, звільнених за порушення трудової дисципліни, судам необхідно
з”ясувати, в чому конкретно проявилося порушення, що стало приводом до
звільнення, чи могло бути підставою для розірвання трудового договору за
пунктами 3,4,7 ст.40 КЗпП України.

Враховуючи
викладене, суд вважає, що у власника були відсутні законні підстави для
звільнення 05.12.2007 року ОСОБА_1, а тому останнього слід поновити на роботі
та виплатити, згідно вимог ст. 235 КЗпП України, середній заробіток за час
вимушеного прогулу за період з 06.12.2007 року по 12.02.2008 року включно, в
розмірі 2368,23 гривні, відповідно до наданого відповідачем розрахунку.
Зокрема, 822,12 гривень за 19 робочих днів в грудні 2007 року, 1066, 24 гривні
за 20 робочих днів в січні 2008 року, та 479,81 гривня за 9 робочих днів в
лютому 2008 року.

Керуючись ст. 10,11, 209, 212, 214-215, 218 п.2 п. 4 ст. 367 ЦПК України,
ст. 40 п.3, 139,147, 235 КЗпП України, Постанови Пленуму ВС « Про практику
розгляду судами трудових спорів», -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Деражнянської районної санітарно-епідеміологічної
станції про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час
вимушеного прогулу задовольнити.

Поновити на роботі ОСОБА_1 на посаді лікаря по гігієні праці Деражнянської
СЕС з 06 грудня 2007 року та зобов»язати виплатити йому середній заробіток за
час вимушеного прогулу в сумі 2368 гривень 23 копійки.

Стягнути
з Деражнянської санітарно-епідеміологічної станції судовий збір в дохід держави
у розмірі 51 грн., та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду
судової справи (отримувач платежу - Територіальне управління державної судової
адміністрації в Хмельницькій області, ; р/р 0015;
банк ГУДКУ в Хмельницькій області; МФО 815013, призначення платежу - «інформаційно-технічне
забезпечення розгляду цивільної справи Деражнянський районним судом
Хмельницької області») у розмірі 30 грн.

Рішення
суду про поновлення на роботі та присудження виплати заробітної плати за один
місяць допустити до негайного виконання.

Рішення
суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду
Хмельницької області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк
з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і подання після
цього протягом 20 днів апеляційної скарги або в порядку ч.4 ст. 295 ЦПК
України.

Суддя                                                                        Дідик
М.В.