Справа №22Ц- 1223/ 2008 р.
Головуючий у 1 інстанції Очківський В.М.
Категорія     50, 51
Доповідач у 2 інстанції Яворський М.А
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

18 серпня 2008 року                                                                                                   м. Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду
Київської області у складі:

Головуючого судді :      Яворського
М.А.

суддів:
Воробйової Н.С., Ігнатченко Н.В.

при секретарі
Приходько Л.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду
Київської області матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою Головного
управління охорони здоров'я та медичного забезпечення Київської міської
державної адміністрації та Державної податкової інспекції у Подільському районі
м. Києва    на рішення Васильківського
міськрайонного суду Київської області від 07 травня 2008 року в цивільній
справі за позовом ОСОБА_1до Головного управління охорони здоров'я та медичного
забезпечення Київської міської державної адміністрації, треті особи - Качурова
Людмила Вікторівна, ТОВ «ТОРС» про поновлення на роботі,

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2007 року ОСОБА_1  звернувся до суду  із позовом до Головного управління охорони
здоров'я та медичного забезпечення Київської міської державної адміністрації та
просив постановити рішення, яким скасувати наказ №1930-к виданий відповідачем
по справі  10 грудня 2007 року про його
звільнення з роботи на підставі ст. 41 п.1 КЗпП України ,  поновити його на роботі, та стягнути середній
заробіток за час вимушеного прогулу з моменту звільнення до дня постановлення
рішення суду.

Свої вимоги мотивував тим, що він з 1997 року по 2007 рік
перебував в трудових відносинах з відповідачем і обіймав посаду головного
лікаря Київської міської клінічної психоневрологічної лікарні № 1. 11.12.2007
року його ознайомили з наказом №1930 від 10 грудня 2007 року про звільнення
його з роботи за п.1 ст. 41 КЗпП України за одноразове грубе порушення
трудового обов'язків.  Позивач вважав
звільнення незаконним та просив поновити його на роботі і стягнути середній
заробіток за час вимушеного прогулу.

Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської
області від 07 травня 2008 року позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано наказ начальника Головного управління
охорони здоров'я та медичного забезпечення Київської міської державної
адміністрації від 10.12.2007 року № 1930-к «Про звільнення головного лікаря
Київської міської клінічної психоневрологічної лікарні № 1».

Поновлено ОСОБА_1на посаді головного лікаря Київської міської клінічної
психоневрологічної лікарні № 1 та зобов'язано Головне управління охорони
здоров'я та медичного забезпечення Київської міської державної адміністрації
нарахувати та виплатити ОСОБА_1середній заробіток за час його вимушеного
прогулу з 11.12.2007 року по 07.05.2008 року включно.

В апеляційній скарзі Головне управління охорони здоров'я
та медичного забезпечення Київської міської державної адміністрації просить
скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні
позову, посилаючись на порушення судом норм процесуального законодавства та
неправильне застосування норм матеріального права.

Державна податкова інспекції в Подільському районі м.
Києва також подала апеляційну скаргу на зазначене рішення суду  та просить
його скасувати, мотивуючи свою апеляційну скаргу тим, що Васильківський
міськрайонний суд Київської області розглядаючи спір між ОСОБА_1  та
головним управлінням охорони здоров'я та медичного забезпечення
Київської міської державної адміністрації
в своєму  рішенні фактично визнав
нікчемним Акт ДПІ у Подільському районі м. Києва № 183/23-811/01994072 від
21.11.2007 р. „Про результати позапланової виїзної документальної перевірки
правильності обчислення, достовірності, повноти нарахування та своєчасної
сплати до бюджету плати за землю Київською міською клінічною психоневрологічною
лікарнею №1», хоч вказаний документ не був предметом спору між вказаними особами,
оскільки даний спір підсудний господарському суду та  фактичним заявником по оспорюванню акту ДПІ
повинна бути юридична особа КМКПЛ №1 , а не ОСОБА_1

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду в
межах доводів апеляційної скарги, та вимог, заявлених у суді першої інстанції,
колегія приходить до висновку про задоволення апеляційних скарг, виходячи з
наступного.

Так, розглядаючи вказаний трудовий спір та,
задовольняючи  позовні вимоги ОСОБА_1,
суд першої інстанції виходив із того, що з наказу начальника Головного
управління охорони здоров'я та медичного забезпечення КМДА №1930 від 10 грудня
2007 року «Про звільнення головного лікаря Київської міської клінічної
психоневрологічної лікарні №1» не вбачається, які  саме трудові обов'язки одноразово грубо
порушив позивач ОСОБА_1

Безпідставно на думку суду першої інстанції є посилання в
наказі про звільнення  на Акт перевірки
дотримання вимог земельного законодавства № 72 6/07 від 27.09.2007 р. Головного
управління земельних ресурсів та Акт ДПІ у Подільському районі м. Києва №
183/23-811/01994072 від 21.11.2007 р. „Про результати позапланової виїзної
документальної перевірки правильності обчислення, достовірності, повноти
нарахування та своєчасної сплати до бюджету плати за землю Київською міською
клінічною психоневрологічною лікарнею №1» за період з 01.01.2005 р. по
30.09.2007 р., оскільки вказаний акт складений з порушення норм чинного
законодавства та не породжує будь-яких правових наслідків.

Враховуючи викладені обставини, суд вважав, що в діях
позивача не мало місце одноразове грубе порушення трудових обов'язків, а
підставою звільнення було триваюче неналежне виконання позивачем посадової
інструкції та правил внутрішнього трудового розпорядку, що виключає можливість
застосування до позивача вимог ст. 41 п.1 КЗпП України, тому суд визнав доводи
позивача законними та обґрунтованими.

Однак погодитися з вказаним висновком суду першої
інстанції колегія суддів не може, та вважає позовні вимоги не
обґрунтованими  виходячи з наступних
обставин.

Так  з матеріалів
справи та пояснень сторін вбачається, що позивач по справі ОСОБА_1  був призначений 19 грудня 1997 року на посаду
головного лікаря КМПЛ №1 наказом №1034-К Головного управління охорони здоров'я
КМДА . (а.с. 27).

10 грудня 2007 року відповідно до наказу начальника
Головного управління охорони здоров'я та медичного забезпечення КМДА №1930 «Про
звільнення головного лікаря Київської міської клінічної психоневрологічної
лікарні №1»  ОСОБА_1 звільнений з
займаної посади за одноразове грубе порушення трудових обов'язків . (а.с. 159).

Видаючи вказаний наказ, відповідач по справі,
мотивував  дане звільнення тим, що  позивач
по справі, перебуваючи на адміністративній посаді - головного лікаря
Київської міської клінічної психоневрологічної лікарні №1   порушив п.1.4, 2.2., 5.1 посадової
інструкції, а саме  надав дозвіл на
розташування на земельній ділянці керованої ним Київської міської клінічної
психоневрологічної лікарні №1 площею 1419 кв.м. виробничих потужностей
(ангар-боксу, огорожі, побутових вагончиків, виробничих машин), які належали
ТОВ «Торс» . Відповідних договору оренди вказаної земельної мідянки з орендарем
ТОВ «ТОРС» не уклав, рахунків на сплату податку на землю не виставляв, а ТОВ
відповідно їх не сплачувало, що призвело до недоотримання бюджетом м. Києва
коштів за період з 01 січня по 01 липня 2007 року в сумі 20999, 96 грн., та
притягнення КМКПЛ №1 до відповідальності за несвоєчасне та неповноту сплати
податків на суму 102187 грн. 73 коп., що свідчить про завдання Київські міській
клінічній психоневрологічній лікарні №1
значної шкоди. Вказана шкода була наслідком порушень допущених позивачем
по справі, який належним чином не виконавши свого обов'язку - не уклав належним
чином договір оренди земельної ділянки, яку фактично передав в оренду ТОМ
«Торс».

Колегія суддів вважає, що виданий відповідач по справі
наказ про звільнення та й саме звільнення позивача по справі за ст. 41 п.1 КЗпП
України проведено з дотримання вимог
трудового законодавства.

Так, відповідно до п. 1 ст. 41 КЗпП України договір з
ініціативи власника або уповноваженого ним органу може бути розірваний також у
випадках одноразового грубого порушення трудових обов'язків керівником
підприємства, установи, організації всіх форм власності /філіалу,
представництва, відділення, та іншого відокремленого підрозділу/.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 22
Постанови № 9 з відповідними змінами "Про практику розгляду судами
трудових спорів" у справах про поновлення на роботі осіб, звільнених за
порушення трудової дисципліни, судам необхідно з'ясувати, в чому конкретно
проявилось порушення, що стало приводом до звільнення, чи могло воно бути
підставою для розірвання трудового договору за пунктами 3, 4, 7, 8 ст.40 п.1
ст.41 КЗпП, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені
статтями 147(1), 148, 149 КЗпП правила і порядок застосування дисциплінарних
стягнень, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи
застосовувалось вже за цей проступок дисциплінарне стягнення, чи враховувались
при звільненні ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяна ним шкода,
обставини, за яких вчинено проступок, і попередня робота працівника.

Відповідно до п. 27 цієї Постанови, на підставі п.1 ст.41
КЗпП України,  вирішуючи питання про те,
чи є порушення трудових обов'язків грубим, суд має виходити з характеру
проступку, обставин, за яких його вчинено, яку завдано ним (могло бути завдано)
шкоду.

Так факт допущення позивачем по справі вказаного
порушення повністю підтверджується на даними сторонами по справі та досліджених
судом першої інстанції документальними доказами.

Зокрема Актом перевірки дотримання вимог земельного
законодавства №7826/07 від 27 вересня 2007 року складеного інспектором по
використанню і охороні земель м. Києва підтверджується,  що частина земельної ділянки КМКПЛ №1  використовується не за цільовим призначенням
( використовується ТОВ «ТОРС») (а.с. 37, 171-172).

Актом ДПІ у Подільському районі м. Києва №
183/23-811/01994072 від 21.11.2007 р. „Про результати позапланової виїзної
документальної перевірки правильності обчислення, достовірності, повноти
нарахування та своєчасної сплати до бюджету плати за землю Київською міською
клінічною психоневрологічною лікарнею №1» за період з 01.01.2005 р. по
30.09.2007р.  також підтверджується факт
незаконного використання ТОВ «Торс» частини земельної ділянки  КМКПЛ №1 та відсутності укладених договорів
оренди, відсутності сплати земельного податку. (а.с. 161-170).

Відповідно до ст. 148 КЗпП
України <nau://ukr/322-08|st148/> дисциплінарне стягнення
застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за
виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не
рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв'язку з тимчасовою
непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не
може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.

Як вбачається з матеріалів вказаної справи факт порушення
позивачем по справі як посадовою особою п.1.4, 2.2, 5.1 посадової інструкції та
п. 3.1.5, 3.1.7, 8.1 Правил внутрішнього трудового розпорядку лікарні  було виявлено в  липні 2007 року, однак в зв'язку з  тимчасовою непрацездатністю позивача  дисциплінарне стягнення на нього у вигляді
звільнення було накладено на протязі
строків визначених ст. 148 КЗпП України.

Колегія суддів вважає,
що наказ про звільнення ОСОБА_1 з займаної посади виданий у
відповідності до вимог КЗпП України.

Посилання позивача на те, що відповідачем не правильно
зроблено висновок про вчинення ним триваючої бездіяльності є необґрунтованим.
Оскільки як вбачається з  наявних в
справах письмових доказів ( наказу №1930-к від 10 грудня 2007 року) підставою
для застосування вказаного стягнення та звільнення позивача з роботи стало  грубе порушення ним посадової інструкції, а
саме надання в оренду ТОВ «ТОС» земельної ділянки  площею 1419 кв.м. без оформлення відповідного
договору що призвело до спричинення КМКПЛ №1 матеріальної шкоди в сумі  20999 грн. 96 коп. не отриманих коштів.

Факт вчинення вказаного грубого порушення позивачем
підтверджується  Актом перевірки дотримання
вимог земельного законодавства №7826/07 від 27 вересня 2007 року,   Актом ДПІ у Подільському районі м. Києва №
183/23-811/01994072 від 21.11.2007 р. „Про результати позапланової виїзної
документальної перевірки правильності обчислення, достовірності, повноти
нарахування та своєчасної сплати до бюджету плати за землю Київською міською
клінічною психоневрологічною лікарнею №1» за період з 01.01.2005 р. по
30.09.2007р..

Доводи позивача про нікчемність вказаних перевірок з
підстав  проведення його без відповідного
рішення суду є безпідставними, оскільки з наявних в матеріалах справ
документальних доказів вбачається, що
перевірку діяльності психіатричних закладів міста Києва було проведена
за відповідним наказом ГУ ОЗ КМДА № 289 від16 червня 2007 року ( а.с. 25).

Безпідставними на думку колегії суддів є доводи позивача
про порушенням відповідачем процедури притягнення  його до дисциплінарної відповідальності.

Відповідно до ч. 1 ст. 149
КЗпП України <nau://ukr/322-08|st149/> до застосування
дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати
від порушника трудової дисципліни письмові пояснення.

З наданих матеріалів справи вбачається, що  після виходу позивача з лікарняного 10 грудня
2007 року він був викликаний до ГУ ОЗ КМДА для дачі пояснень та ознайомлення з
результатами проведеної перевірки діяльності КМКПЛ №1. Даний факт
підтверджується: телефонограмою з якою в цей же день ознайомлений позивач по
справі, актом складеним 10 грудня 2007 року вбачається, що позивач як посадова особа
відмовився ознайомлювати з актами перевірки діяльності КМКПЛ №1  та
давати пояснення  з приводу
виявлених порушень .

Таким, чином колегія суддів вважає, що суд першої
інстанції розглядаючи вказаний спір неповно з'ясував обставини в справи,
постановлений у справі висновок суду першої інстанції не відповідає обставинам
справи, а тому колегія суддів відповідно до вимог ст. 309 ч.1 п.3 ЦПК
України  вважає, що рішення суду першої
інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні
позовних вимог.

Керуючись ст. 303,
307, 309 , 313-315, 317 ЦПК України. ст. 41 п.1, 148, 149 КЗпП України,
колегія  суддів,

ВИРІШИЛА :

Апеляційну скаргу Головного
управління охорони здоров'я та медичного забезпечення Київської міської
державної адміністрації та Державної податкової інспекції у Подільському
районі м. Києва    задовольнити .

Рішення
Васильківського міськрайонного суду Київської області від 07 травня 2008 року
скасувати та ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_1до Головного управління
охорони здоров'я та медичного забезпечення Київської міської державної
адміністрації,  про поновлення на
роботі  відмовити.

Рішення колегії суддів набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржене до Верховного суду України протягом 2
місяців.

Головуючий :

Судді :