У Х В А Л А

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

28 травня
2008
року

м. Київ

Колегія суддів Судової палати у
цивільних справах Верховного Суду України в складі:

Головуючого - Яреми А.Г.,

Суддів:              Левченка Є.Ф., Лихути Л.М.,

Охрімчук Л.І., Сеніна Ю.Л.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_1 до приватного підприємця ОСОБА_2 про захист прав споживача,
розірвання договору та стягнення коштів,

в с т а н о в и л а :

У вересні 2006 року ОСОБА_1
звернулася до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що 13 травня 2006
року вона купила у відповідачки м'який куток “Стар”,  сплативши за нього 9907 грн., після доставки
кутка виявилося, що його кольорова гамма не пасує до дизайну її квартири,
розмір меблів надмірно великий, а тому вона не може використовувати їх за
призначенням. Оскільки товарний вигляд м'якого кутка, ярлики та чек збережені,
меблі не використовувалися, то 19 травня 2006 року вона звернулася до          ОСОБА_2 з пропозицією обміняти товар,
однак з наявного асортименту не змогла знайти заміну, запропонувала
відповідачці повернути гроші й одержати меблі, проте остання на таку пропозицію
не реагує, гроші не повертає.

Позивачка просила
розірвати договір купівлі-продажу м'якого кутка “Стар”,  стягнути з ОСОБА_2 9907 грн., сплачених за
товар.

Рішенням Ленінського
районного суду м. Севастополя від 11 червня 2007 року, залишеним без змін
ухвалою Апеляційного суду м. Севастополя від 18 жовтня 2007 року, позов
задоволено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2
просить скасувати ухвалені в справі судові рішення та постановити нове рішення,
посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права.

Касаційна скарга підлягає задоволенню частково з
таких підстав.

Судом встановлено, що 13 травня
2006 року позивачка придбала у відповідачки м'який куток “Стар” і сплатила за
нього 9907 грн.  19 та 25 травня 2006
року ОСОБА_1 направила на адресу ОСОБА_2 письмову вимогу про розірвання
договору й повернення грошей, ОСОБА_2 в свою чергу письмово повідомила
позивачку про можливість заміни товару.

Задовольняючи позов, суд
керувався положеннями статті 9 Закону України “Про
захист прав споживачів” та виходив із того, що м'який куток не
задовольнив ОСОБА_1 за кольором та розміром, однак незважаючи на її звернення з
приводу розірвання договору відповідачка ніяких дій по задоволенню вимог
споживача не вчинила, тому договір підлягає розірванню зі стягненням з ОСОБА_2
на користь позивачки сплачених за товар коштів.

Проте з такими висновками цілком
погодитись не можна, виходячи з наступного.

Відповідно до частин 1, 2 статті 9 Закону
України “Про захист прав споживачів” споживач має право обміняти непродовольчий
товар належної якості на аналогічний у продавця, в якого
він був придбаний, якщо товар не задовольнив його за формою, габаритами,
фасоном, кольором, розміром або з інших причин не
може бути ним використаний за призначенням. Споживач
має право на обмін товару належної якості протягом чотирнадцяти
днів, не рахуючи дня купівлі. Обмін товару належної якості провадиться,
якщо він не використовувався і якщо збережено його
товарний вигляд, споживчі властивості, пломби, ярлики, а також
розрахунковий документ, виданий споживачеві разом з проданим
товаром. Якщо на момент обміну аналогічного товару
немає у продажу, споживач має право або придбати будь-які інші товари з
наявного асортименту з відповідним перерахуванням вартості, або розірвати
договір та одержати назад гроші у розмірі вартості повернутого товару, або
здійснити обмін товару на аналогічний при першому ж надходженні
відповідного товару в продаж.

Згідно зазначеної норми закону
споживач набуває права розірвати договір купівлі-продажу непродовольчого
товару належної якості та одержати назад гроші лише в разі, якщо на момент
обміну аналогічного товару немає у продажу, а також якщо товар не використовувався, збережено його товарний вигляд, споживчі властивості,
пломби, ярлики та розрахунковий документ.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначала, що бажала обміняти м'який куток, однак із наявного у
відповідачки асортименту не підібрала товару для заміни, а тому вирішила
розірвати договір, оскільки товарний вигляд м'якого кутка, ярлики та чек
збережені, меблі не використовувалися.

Суд у порушення вимог статей 214,
215 ЦПК України пояснень позивачки належним чином не перевірив, не встановив та
не зазначив у рішенні чи зверталася вона до приватного підприємця ОСОБА_2 саме
по питанню обміну товару, з яких причин обмін не було проведено, чи збережено товарний вигляд кутка, його споживчі властивості,
ярлики та розрахунковий документ.

Крім того, суд встановив, що
ОСОБА_2 письмово повідомила позивачку про можливість заміни товару, однак не
дав оцінки такому факту та відповідним діям сторін.

З урахуванням наведеного, є передчасним
висновок суду про наявність підстав для
розірвання договору згідно статті 9 Закону
України “Про захист прав споживачів”.

Апеляційний суд на зазначене
уваги не звернув, у порушення вимог статей 303,           315 ЦПК України  належним чином не перевірив доводів
апеляційної скарги, в ухвалі не зазначив конкретні обставини і факти, що
спростовують такі доводи, і залишив рішення суду першої інстанції без змін.

За таких обставин ухвалені в
справі судові рішення підлягають скасуванню з передачею справи на новий розгляд
до суду першої інстанції з підстав, передбачених                   частиною 2 статті 338 ЦПК
України.

Керуючись статтею 336 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного
Суду України

у х в а
л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_2
задовольнити частково.

Рішення Ленінського районного
суду м. Севастополя від 11 червня 2007 року та ухвалу Апеляційного суду м.
Севастополя від 18 жовтня 2007 року скасувати, справу передати на новий розгляд
до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий -
А.Г.Ярема

Судді:
Є.Ф.Левченко

Л.М.Лихута

Л.І.Охрімчук

Ю.Л.Сенін