Справа
№ 2-1657/08
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И

21
квітня  2008 року
м. Херсон

Дніпровський  районний суд
м. Херсона у складі:

головуючого судді -
Стамбули
М.І.,

при секретареві  -                                                                                                                       Ігнатенко О.І.,

розглянувши у попередньому
судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Херсонської міської
ради,ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності на майно,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1
звернулася до суду з вказаним позовом, оскільки віна є власницею 1/4 частини
домоволодіння АДРЕСА_1.  Домоволодіння за
цією адресою належить чотирьом співвласникам: ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_3,  ОСОБА_2. Протягом проживання в своїй частині
будинку позивач за господарськими потребами збудувала сарай літ. “Н”,  баню літ. “М”, сарай літ. “О”,  літню кухню літ. “К”, що в технічному плані
домоволодіння значаться як самовільні будівлі,
хоча  володіє вона ними понад 13
років. При зверненні до Херсонської міської ради щодо належного оформлення
технічної документації і узаконення зазначених будівель їй було відмовлено за
тих підстав, що  вона мала узаконити ці
будівлі ще при збудові.  Позивач
зазначає, що вона
не має знань
а ні
в технічних планах, а ні
в юриспруденції, і із-за юридичної неграмотності дізналася,
що будівлі є самовільними, коли намагалася свою частку домоволодіння з
самовільними будівлями подарувати сину. Позивач просить суд визнати за нею
право власності на самочинно збудовані сарай літ. “Н”,  баню літ. “М”, сарай літ. “О”,  літню кухню літ. “К”, що розташовані
АДРЕСА_1.

В судовому засіданні
позивач заявлені позовні вимоги підтримала, просила суд визнати за нею
право власності на самочинно збудовані сарай літ. “Н”,  баню літ. “М”, сарай літ. “О”,  літню кухню літ. “К”, що розташовані
АДРЕСА_1.

Представник
Херсонської міської ради у судове засідання не прибув, та надав на адресу суду клопотанням, у якому
просить суд розглянути справу за його відсутності
та прийняти рішення на підставі на існуючіх в
матеріалах справи документів.

Співвласники
домоволодіння ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_4 позов визнали, не заперечують щоб за
позивачем було визнано право власності на сарай літ. “Н”,  баню літ. “М”, сарай літ. “О”,  літню кухню літ. “К”, що розташовані
АДРЕСА_1.

За вказаних
обставин, враховуючи, що проти цього сторони не заперечують,
суд вважає за можливе розглянути справу у попередньому
судовому засіданні.

Заслухавши пояснення
сторін, дослідивши матреіали справи, відповідно до ст.ст.130, 174
ЦПК України, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, враховуючи наступне.

Вислухавши пояснення позивача, відповідачів, дослідивши матеріали справи,
суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно із свідоцтвом
про право на спадщину за законом від 24 травня 1983 року, що зареєстровано у
ХБТІ 03.06.1983 року та згідно із свідоцтвом про право на спадщину за заповітом
від 15 вересня 1995 року, що зареєстровано у ХБТІ 16.11.1995 року позивач
ОСОБА_1 є власником 1/4 частини домоволодіння АДРЕСА_1. Домоволодіння належить
чотирьом співвласникам: ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про
право на спадщину за законом від 24 травня 1983 року, що зареєстровано у ХБТІ
03.06.1983 року, ОСОБА_2 на підставі договору дарування ААО № 655605 від
17.06.1998 року. Біля своєї частини будинку позивач за господарськими потребами
збудувала сарай літ. “Н”,  баню літ. “М”,
сарай літ. “О”,  літню кухню літ. “К”, що
в технічному паспорті ХБТІ на домоволодіння за інвентарним номером 63,
реєстровим номером 1010 від 12.09.2006 року
значаться  як самовільні будівлі.
При цьому роком будівництва сараю літ. “Н” зазначено 1995 рік,  роком будівництва бані літ. “М” зазначено
1995 рік,  роком будівництва сараю літ.
“О” - 1995 рік, роком будівництва літньої кухні літ. “К”- 1992 рік.  Давність володіння самовільними будівлями
складає з 1995 року по 2008 рік - 13 років. Ці будівлі не є житловими, тому
житлова площа домоволодіння не змінилася. Сарай літ. “Н”,  баню літ. “М”, сарай літ. “О”,  літню кухню літ. “К”, збудовано за згодою
всіх співвласників домоволодіння АДРЕСА_1. ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_2 не
заперечують проти визнання за ОСОБА_1. права власності на ці будівлі, що
підтверджується їх заявами і довідками, які завірені головою квартального
комітету № 13 Антонівської селищної ради.

Згідно до п.1 ч.1
ст.331 ЦК України, право власності на нову річ, набувається особою, що її
створила, також відповідно до п.1 ч.2 цієї статті - право власності на
новостворене нерухоме майно виникає з моменту завершення будівництва (створення
майна). Підтвердженням того, що туалет літ. “С”, навіс з підвалом літ. “Т”,
сарай літ. “У”  є завершеним будівництвом
свідчить технічна документація БТІ. За ст.328 Цивільного кодексу України право
власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності
вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або
незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно зі ст.392
Цивільного кодексу України власник майна може пред'явити позов про визнання
його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Згідно до ч.1 ст.376
ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються
самочинним будівництвом, якщо вони збудовані без належного дозволу.   В той же час відповідно до ч.5 ст.376 ЦК
України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за
ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це
не порушує права інших осіб. Позивач є землекористувачем ділянки, на якій
самочинно збудовано нерухоме майно,  за
наданими суду доказами суд доходить висновку про відсутність порушення прав
інших осіб.

Приймаючи до уваги викладене, а також враховуючи, що самовільне будівництво
здійснене за відсутності спору щодо користування земельною ділянкою, на якій
його споруджено, позовні вимоги підлягають задоволенню.

На підставі
викладеного, керуючись ст.ст.181, 328, 331, 376, 380, 392 ЦК
України, ст.ст.10, 11,
60, 130, 174, 212, 213, 294  ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 -
задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право
власності на  сарай літ. “Н”,  баню літ. “М”, сарай літ. “О”,  літню кухню літ. “К”, що розташовані
АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду
Херсонської області через Дніпровський районний суд м. Херсона шляхом подачі в
10 денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і
поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії
до  апеляційної інстанції або в порядку
ч.4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя                                                                                                                     М.І. Стамбула