Справа 2 - 0141/2008
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И

9
квітня 2008 року Красногвардійський  районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючої:     судді Кочкової Н. О.

при
секретарі:  Спиридоновій О.О.

за
участю позивачки ОСОБА_1. та її представника ОСОБА_6.,

відповідачки
ОСОБА_2. та її представника ОСОБА_7.

третьої
особи ОСОБА_4.,

представника
третьої особи ОСОБА_8.,

розглянувши  у
відкритому судовому  засіданні в
м. Дніпропетровську справу за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_4,
сектор громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Красногвардійського
РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області
про усунення перешкод у користуванні квартирою та зняття з
реєстраційного обліку, та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, треті
особи: орган  опіки та піклування
Красногвардійської районної у місті ради, ОСОБА_4 про визнання права власності
на 1/3 частину квартири, -

В С Т А
Н О В И В:

30 січня 2007 року ОСОБА_1. пред'явила позов до своєї доньки ОСОБА_2.(до
укладення шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_3) і просила усунути їй перешкоди в користуванні
власністю: квартирою № АДРЕСА_1шляхом зняття відповідачки та її доньки ОСОБА_3,
з реєстрації.

В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається  на те, що 06 липня 2000 року згідно договору
купівлі-продажу вона придбала вказану квартиру, заселилась в неї разом із
відповідачкою та сином ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1року народження; вони втрьох були
прописані у квартирі з 14 липня 2000 року. 27 липня 2002 року відповідачка
вийшла заміж і перейшла жити до свого чоловіка ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2року у них
народилась донька ОСОБА_3, яка була зареєстрована у спірній квартирі.

26 грудня 2003 року вона (позивачка) придбала для дочки &frac12; частину будинку № АДРЕСА_2, іншу
половину придбав чоловік доньки. З цього часу відповідачка із своєю сім'єю
проживає в указаному будинку, однак, з реєстрації у спірній квартирі не
знімається. Вона (позивачка) вимушена сплачувати комунальні послуги та
квартирну плату виходячи з кількості зареєстрованих осіб, що створює їй певні
перешкоди та незручності, тому вона вимушена звернутися до суду.

28 січня 2008 року ОСОБА_1. уточнила підстави позову і просила усунути їй
перешкоди в користуванні квартирою на підставі ст.. 391 ЦК України.

6 квітня 2007 року ОСОБА_2.
пред'явила зустрічний позов, в якому вказала, що з 1984 року їх сім`я проживала у двокімнатній квартирі № АДРЕСА_3, яка у
1997 році була приватизована на трьох осіб: її, брата  ОСОБА_4та матір
ОСОБА_1. У 2000 році вони продали вказану двокімнатну квартиру, а придбали
трикімнатну за адресою: АДРЕСА_1, куди заселились і прописались втрьох. Але
право власності на нову квартиру мати оформила лише на своє ім'я, чим порушила її право на власність, а
також вимоги ст.. 177 Сімейного кодексу України та ст.. 78 Кодексу про шлюб
та  сім'ю. Про вказані обставини вона
дізналась лише у березні 2007 року, оскільки до цього була впевнена, що
являється співвласником спірної квартири. Будинок АДРЕСА_2вони з чоловіком
придбали за свої кошти, а в спірній квартирі вона не проживає через погані
стосунки із матір'ю, та заміною замків на вхідних дверях, яка відбулась у 2006 році. Тому
ОСОБА_2. звертається до суду і просить поновити порушене право власності на 1/3
частину квартири по АДРЕСА_1, та зобов'язати ОСОБА_1 не чинити їй перешкоди у
користуванні квартирою.

28 січня 2008 року
ОСОБА_2. уточнила свої позовні вимоги, і вказала, що втратила своє право
власності в порушення ст.. 155 Житлового кодексу України, ст..  177 Сімейного кодексу України та ст.. 78 Кодексу
про шлюб та  сім'ю. Просила визнати за
нею право власності на 1/3 частину спірної квартири.

У судовому засіданні ОСОБА_1. та її представник ОСОБА_6.
свій позов підтримали і  просили його задовольнити, і на підтвердження факту
купівлі &frac12; частини будинку у с. Дорогому надали розписку від 26
грудня 2003 року, написану власноручно ОСОБА_2., з якої вбачається, що остання
отримала від  ОСОБА_10. (з яким ОСОБА_1.
перебуває у цивільному шлюбі) гроші в сумі 3000 доларів США. У задоволенні
зустрічного позову просили відмовити, оскільки ОСОБА_2. житлом забезпечена, а
при придбанні трикімнатної квартири її права не були порушені..

Відповідачка ОСОБА_2.
та її представник ОСОБА_7 . просили задовольнити зустрічний позов, у
задоволенні первісного позову просили відмовити.

Представник сектору громадянства, імміграції та
реєстрації фізичних осіб Красногвардійського РВ ДМУ УМВС України в
Дніпропетровській області в суд не з'явився, просив справу розглянути за його
відсутності.

Представник відділу опіки та піклування Красногвардійської районної у місті ради ОСОБА_8.
вказала, що немає підстав вважати, що права ОСОБА_2.
у 2000 році були порушені, оскільки її мати придбала квартиру більшої площі,
дочка не тільки там проживала до заміжжя, але і мала окрему кімнату, спірну
квартиру вона залишила добровільно. Тому вважає, що підлягає задоволенню позов
ОСОБА_1., у задоволенні позову ОСОБА_2. слід відмовити.

Вислухавши сторони, свідків, вивчивши
матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги
ОСОБА_1. підлягають задоволенню, а позовні вимоги ОСОБА_2. задоволенню
не підлягають з наступних підстав.

Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право
власності на житло від 2 січня 1997 року (а.с.47) власниками двокімнатної
квартири АДРЕСА_4 являлись: ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_4. 16 червня 2000 року
виконкомом Красногвардійської районної у місті ради винесено рішення № 151/2
(а.с.48), яким ОСОБА_1була дозволена продажа вказаної квартири від імені
неповнолітніх дітей ОСОБА_2та ОСОБА_4. Вказана квартира була продана, і на
підставі договору купівлі-продажу від 6 липня 2000 року придбана трикімнатна
квартира № АДРЕСА_1(а.с.6).

Відповідно до ч.2 ст. 12 Закону України «Про власність»,
який діяв на момент виникнення спірних правовідносин, громадянин набуває право
власності на майно, одержане внаслідок успадкування або укладення інших угод,
не заборонених законом. Із договору купівлі-продажу від 6 липня 2000 року
вбачається, що покупцем квартири являлась ОСОБА_1., яка  і являється її власником, що зареєстровано в
бюро технічної інвентаризації 4 серпня 2000 року. Вказаний договір ОСОБА_2. не
оспорюється, від уточнення чи доповнення позовних вимог вона відмовилась, тому
немає законних підстав для визнання за нею права власності на частину квартири.

Пояснення ОСОБА_2. про те, що були порушені її права та
вимоги ст.. 177 Сімейного кодексу України та ст.. 78 Кодексу про шлюб та  сім'ю, не знайшли свого підтвердження,
оскільки встановлено, що житлові умови сім'ї ОСОБА_1були значно покращені за
рахунок придбання трикімнатної квартири замість двокімнатної. У нову  квартиру ОСОБА_2 не тільки поселилась і була
прописана, але їй була виділена окрема кімната, де вона і проживала до заміжжя.
Її посилання на порушення вимог ст.. 155 ЖК України не можуть бути взяті до
уваги, оскільки встановлено, що квартира № АДРЕСА_3, співвласником якої була
ОСОБА_2., не була вилучена, а була продана з метою покращення житлових умов.
Цих фактів ОСОБА_2. у судовому засіданні не оспорювала. За таких обставин суд
приходить до висновку про те, що позовні вимоги ОСОБА_2. задоволенню не
підлягають.

Відповідно до ст. 391 ЦК України,
власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права
користування та розпорядження своїм майном.

Судом встановлено, що ОСОБА_1. є власником квартири АДРЕСА_1, ОСОБА_2. та
її дочка ОСОБА_3, 2004 року народження зареєстровані у спірній квартирі, але
фактично в ній не проживають (ОСОБА_2з 2002 року, а ОСОБА_3 - з моменту
народження), оскільки мають інше постійне місце проживання: будинок № АДРЕСА_2,
цих обставин відповідачка фактично не заперечувала, а її пояснення щодо
поважності причин не проживання - по перше, нічим не підтверджені, а по-друге,
не мають значення при вирішенні вказаного спору. Посилання ОСОБА_2. на те, що
їй потрібна реєстрація у спірній квартирі для того, щоб мати можливість
користуватись медичною допомогою для себе і для дитини не в селі, а в місті -
не можуть бути взяті до уваги, оскільки не основані на законі. Таким чином позов ОСОБА_1. є  обґрунтованим і підлягає задоволенню.

На підставі
викладеного і  керуючись ч.2 ст.12 Закону
України «Про власність», ст.391
ЦК України, ст. 10, 11, 60, 131, 209, 213-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1.  задовольнити.

Усунути ОСОБА_1 перешкоди в користуванні
квартирою АДРЕСА_1, зобов'язавши сектор громадянства, імміграції і реєстрації
фізичних осіб Красногвардійського РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській
області зняти з реєстрації з вказаної квартири ОСОБА_2та ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_2року народження.

ОСОБА_2 у позові до ОСОБА_1про
визнання права власності на 1/3 частину квартири - відмовити.

Повне
рішення буде виготовлено протягом 5 днів.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Дніпропетровської області
через районний суд шляхом подачі заяви про оскарження протягом 10 днів з дня
проголошення, та подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня подачі заяви,
або у порядку ч.4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя
Н.О. Кочкова