Справа №22Ц-2276/2008 р.
Головуючий в 1 інстанції Слободян Н.П.
Категорія 01,29,30,34                                                          Доповідач у 2
інстанції Приходько К.П.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2008 року колегія суддів судової палати в
цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого:
Приходька К.П.,

суддів
Коцюрби О.П., Сліпченка О.І.,

при секретарі
Терех Т.В.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Києві
цивільну справу за апеляційною  скаргою
ОСОБА_1 на рішення Іванківського районного суду Київської області від 03 квітня
2008 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування
матеріальної шкоди та моральної (немайнової) шкоди завданої пошкодженням
майну,

встановила:

у вересні 2007 року позивач
звернувся до суду з позовом обґрунтовуючи свої вимоги тим, що він є власником
автомобіля марки ВАЗ-21063 дн. НОМЕР_1.

14 липня 2007 року між ним та
відповідачем була укладена угода згідно якої відповідач зобов'язувався провести
поточний ремонт автомобіля, а саме: провести зварювальні роботи, замінити ліве
переднє крило, замінити філенки лівої передньої дверці, замінити на нові лівий
та правий пороги дверцят, замінити чотири підкрильники, провести зварювальні
роботи на багажнику, провести зварювальні роботи двох задніх крил.

Для проведення вказаних робіт
позивач передав відповідачу всі необхідні матеріали, а також дав завдаток в
розмірі 100 гривень.

23 липня 2007 року
позивач забрав відремонтований, на його думку, автомобіль у відповідача при
цьому заплатив останньому 500 гривень за виконану роботу і ще 200 гривень був
винен відповідачеві.

Проте позивач виявив
наступні недоліки ремонту автомобіля, а саме: не щільно зварений низ погорів,
не повністю вварені косинці, а лише частково, старий ржавий метал не був
зрізаний, на нього зверху був приварений старий метал, частина підсилювача
лівого порогу була нова, а частина стара, з усіх підсилювачів відповідач не
зрізав старий метал, а наварив на нього новий.

Приїхавши додому
відповідача позивач повідомив про них відповідача на що останній умисно наніс
автомобілю позивача пошкодження зубилом а саме: пробив дірки у двох порогах
автомобіля, пробив днище салону, днище багажника. Спричинені пошкодження
автомобіля відповідачем не дають змоги позивачу користуватися ним.

Згідно проведення судово
- технічного дослідження вартість проведення ремонту пошкодженого автомобіля
становить 2 183,46 гривень.

Діями відповідача
позивачу спричинена моральна (немайнова) шкода, яку останній оцінює у розмірі 2
000 гривень.

Крім того позивачем
понесені по справі судові витрати на інформаційно - технічне забезпечення
розгляду справи в сумі 30 гривень, витрати на правову допомогу в сумі 200
гривень, витрати за проведення судово-технічного дослідження в сумі 400
гривень, а всього 630 гривень.

Позивач просив суд
стягнути із відповідача на його користь 2 183,46 гривень на відшкодування
матеріальної шкоди, 2 000 гривень на відшкодування моральної (немайнової)
шкоди, 630 гривень судових витрат.

Рішенням суду від 03 квітня 2008 року відмовлено у
задоволені позовних вимог.

Позивачем подана апеляційна скарга на рішення суду в якій
він просить рішення суду скасувати та постановити нове, яким задоволити його
позовні вимоги посилаючись на те, що рішення суду першої інстанції є
необґрунтоване, постановлене з порушенням норм матеріального та процесуального
права.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи
та перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла до висновку, що
апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

У відповідності до ст.213 ЦПК України рішення суду
повинно бути законним та обгрунтованим. Законним воно вважається тоді, коли
суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим - у разі ухвалення його на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Постановляючи рішення про відмову у задоволені позовних
вимог суд першої інстанції вважав, що позивачем не доведена вина відповідача у
спричинені йому матеріальної шкоди внаслідок пошкодження автомобіля
позивача.

Проте з такими висновками суду першої інстанції не
можливо погодитися виходячи із наступних обставин.

Судом встановлено, що
позивач є власником автомобіля марки ВАЗ-21063 дн. НОМЕР_1.

14 липня 2007 року між ним та
відповідачем була укладена угода згідно якої відповідач зобов'язувався провести
поточний ремонт автомобіля, а саме: провести зварювальні роботи, замінити ліве
переднє крило, замінити філенки лівої передньої дверці, замінити на нові лівий
та правий пороги дверцят, замінити чотири підкрильники, провести зварювальні
роботи на багажнику, провести зварювальні роботи двох задніх крил.

Для проведення вказаних робіт
позивач передав відповідачу всі необхідні матеріали, а також дав завдаток в
розмірі 100 гривень.

23 липня 2007 року
позивач забрав відремонтований автомобіль у відповідача, при цьому заплатив
останньому 500 гривень за виконану роботу і ще 200 гривень був винен
відповідачеві.

У відповідності з
вимогами ч.1,2 ст.837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник)
зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони
(замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.
Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт
речі або на виконання іншої роботи з передання її результату замовникові.

Враховуючи вище викладене
колегія приходить до висновку про те, що між сторонами був укладений договір
підряду і існували договірні відносини з часу передачі автомобіля на ремонт до
часу його повернення з ремонту позивачу, власнику автомобіля.

У відповідності з вимогами ч.1,2 ст.1166 ЦК України
майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі
особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її
відшкодування, якщо вона не доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Колегія суддів судової палати в цивільних справах на підставі пояснень сторін, поданих
доказів по справі та допитаних по справі свідків встановлено, що пошкодження
автомобіля позивача спричинив відповідач по справі прорубуючи зубилом дірки в
різних місцях автомобіля. Дії відповідача по пошкодженню автомобіля позивача
були неправомірними, спричинені після закінчення договірних відносин між
сторонами, і відповідач має відшкодувати позивачу спричинену матеріальну шкоду
та моральну (немайнову) шкоду.

У відповідності з вимогами ч.1,4 ст.60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на
підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього
Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідачем не доведено,
що шкода автомобілю позивача була спричинена не з його вини.

Згідно проведення судово
- технічного дослідження вартість проведення ремонту пошкодженого автомобіля
становить 2 183,46 гривень, а тому вказана сума підлягає стягненню з
відповідача на користь позивача.

Частиною 1 ст.1167 ЦК України встановлено, що моральна
шкода, завдана фізичній або юридичні особі неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини,
крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідачем спричинена позивачу у зв'язку з пошкодженням
автомобіля моральна (немайнова) шкода. Визначаючи розмір відшкодування
спричиненої моральної (немайнової) шкоди суд враховує врахував роз'яснення Пленуму Верховного суду України
викладені в постанові №4  від 31 березня
1995 року N4 «Про судову практику в справах про відшкодування
моральної (немайнової) шкоди», вимоги розумності і справедливості при визначені розміру
відшкодування, і тому з відповідача на користь позивача слід стягнути 500
гривень на відшкодування завданої йому моральної (немайнової) шкоди.

У відповідності з вимогами ч.1 ст.88 ЦПК України стороні,
на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і
документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково,
судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених
позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у
задоволені яких позивачеві відмовлено.

Відповідно з вимогами ч.1 ст.79 ЦПК України судові
витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Позивачем понесені по
справі судові витрати на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи в
сумі 30 гривень, витрати на правову допомогу в сумі 200 гривень, витрати за
проведення судово-технічного дослідження в сумі 400 гривень, а всього 630
гривень, і тому вказані витрати підлягають стягненню з відповідача на користь
позивача. Також з відповідача слід стягнути судовий збір в сумі 51 гривень на
користь держави відповідно з вимогами Декрету Кабінету Міністрів України «Про
державне мито».

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції постановив
рішення на неповному з'ясуванні обставин справи, що мають значення для справи,
невідповідність висновків суду обставинам справи, з порушенням норм
матеріального права, а тому за таких обставин рішення суду першої інстанції
підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення яким слід позовні вимоги
задоволити частково.

На підставі наведеного, керуючись:
ст.ст.307,309,313,316,317 ЦПК України колегія,

вирішила:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволити частково.

Рішення Іванківського районного суду Київської області
від 03 квітня 2008 року скасувати та постановити нове рішення.

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування
матеріальної шкоди та моральної (немайнової) шкоди завданої пошкодженням майну
задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 2183,46 гривень у
відшкодування матеріальної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 500  гривень у відшкодування моральної
(немайнової) шкоди.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 660 гривень
понесених судових витрат.

Стягнути з ОСОБА_2 51 гривень судового збору на користь
держави.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення
та може бути оскаржене в касаційному порядку до Верховного Суду України
протягом двох місяців.

Головуючий -

Судді -