Справа  2-485/ 2008року
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н
Е М  У К Р А Ї Н И

м. Ковель                                                                                         12  березня 2008
року

Ковельський міськрайонний суд
Волинської області     під  головуванням

судді
Миронюка   М.Г.,

за
участю  секретаря                        Посполітак  Г.О.,

позивача                                             ОСОБА_1,

відповідача                                          ОСОБА_2

розглянувши у попередньому відкритому судовому засіданні в
м.Ковелі цивільну  справу за позовом    ОСОБА_1 до ОСОБА_2    про
розірвання шлюбу ,-

В С
Т А Н О В И В:

ОСОБА_1   звернулась
до суду із позовом про розірвання шлюбу з ОСОБА_2  мотивуючи тим, що з відповідачем по справі
перебуває у шлюбі з 11.11.2001    року.
Від шлюбу мають  неповнолітню дочку  , ОСОБА_3
, ІНФОРМАЦІЯ_1.  Спільне життя не
склалось  по причині  несумісності
характерів , стосунки  між ними
напружені , часто виникають  конфлікти ,
відсутні  спільні інтереси .   Шлюб існує
лише  формально . Подальше
збереження  шлюбу неможливе, а тому
позивачка просить шлюб розірвати.

В
судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримала  і суду пояснила , що викладені обставини
свідчать про неможливість відновлення шлюбних відносин. Подальше
збереження  шлюбу за обставин, що
склались, є недоцільним і тому просить шлюб розірвати.

Відповідач  ОСОБА_2  в судовому засіданні позов визнав , не
заперечує  щодо його задоволення .

Суд заслухавши пояснення сторін,
дослідивши письмові докази по справі приходить до висновку , що позов
підставний і підлягає до
задоволення.

Вимогами
ч.4 ст.130 ЦПК України встановлено, що при визнанні позову ухвалюється судове
рішення в порядку, передбаченому ст.174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК
України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних
підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ч. 1  ст. 110 СК України  позов про розірвання шлюбу  може бути
пред'явлений  одним із подружжя
.

Згідно
представленого суду свідоцтва про укладення шлюбу НОМЕР_1 від 11.11.2001  року сторони вступили в юридичний шлюб , який
зареєстровано відділом реєстрації актів громадянського стану  Ковельського міського управління  юстиції Волинської області , про що в
книзі  реєстрації актів про укладення
шлюбу  зроблено  актовий запис № 485  .

Як вбачається з
представленого свідоцтва про народження
НОМЕР_2 від 14.06.2002 р. від шлюбу
народжено  дочку ОСОБА_3     , ІНФОРМАЦІЯ_1 -  батьками значаться  ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Суд,
враховуючи ту обставину, що сторони виявили взаємну згоду на розірвання шлюбу,
вважає за недоцільне надавати строк для примирення.

На
підставі вищенаведеного та керуючись ст.ст.10,60,88,130,174,212,213,214,215,218
ЦПК України та ст.110, 112 СК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб між  ОСОБА_2 та ОСОБА_1  ,
укладений 11 листопада 2001   року
, який зареєстровано відділом реєстрації актів громадянського  стану  Ковельського міського управління  юстиції Волинської області , про що в
книзі  реєстрації актів про укладення
шлюбу  зроблено  актовий запис № 485.

При
отриманні свідоцтва про  розірвання шлюбу
в  органах  РАЦСу стягнути з

ОСОБА_2   в користь
держави 17 ( сімнадцять ) гривень держмита ,
ОСОБА_1  від  сплати звільнити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного
суду Волинської області через Ковельський міськрайонний суд  шляхом
подачі в 10-денний строк з дня проголошення  рішення заяви
про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів
апеляційної скарги , з подачею її копії до апеляційної   інстанції
або в порядку  ч. 4 ст. 295 ЦПК
України .

ГОЛОВУЮЧИЙ                                                                              М.Г.
Миронюк