Справа  №2-  1260/08 р.
Орджонікідзевський районний суд м. Харкова в складі :
головуючого -  судді Лігус С.М.
секретарі -   Міняйло В.В.
адвоката       -     ОСОБА_1.
розглянувши у відкритому
судовому засіданні цивільну справу за позовом  ОСОБА_2до ОСОБА_3,  про визнання  права
на частину автомобілю,
18 вересня 2007 року позивач
ОСОБА_2. звернулася з позовом до суду, де зазначила, що з 16 серпня 2002 року знаходиться в
зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_3.
період знаходження в шлюбі вона з відповідачем придбали у власність автомобіль
вважає зазначений автомобіль спільною сумісною власністю подружжя та просить
суд визнати за неї право власності на &frac12; частину вказаного автомобілю.
в судовому засіданні підтримала  позов та
дала пояснення, що  спірний автомобіль
був придбаний в 2006 році за період шлюбу, який було розірвано 20.02.2008 року
рішенням суду. Відповідач ОСОБА_3. придбав спірний автомобіль у ОСОБА_4., який
написав йому розписку про отримання коштів за автомобіль.

Представник
відповідача з позовом не згодна та надала суду пояснення, що відповідач не
визнає тих обставин, на які посилається позивач. Відповідач ОСОБА_3. власником
спірним автомобілем не значиться по довідкам ДАІ.

Відповідач
ОСОБА_3.  в судове засідання не з'явився
та суд ухвалив слухати справу  у його
відсутності.

Суд,
вислухав  позивача,  представника відповідача,  дослідивши матеріали справи, вважає, що позов
не підлягає   задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно
до ст. 60 Сімейного Кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу,
належить дружині та чоловікові.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу
своїх вимог та  заперечень.

Судом
встановлено, що спірним є автомобіль мікроавтобус ГАЗ 32213, 2001 року випуску державний номер НОМЕР_1.

Відповідно
до довідок управління ДАІ ГУМВСУ в Харківської області власником спірного
автомобілю з 7.03.2006 року є ОСОБА_4., а з 31.10.2007 року власником
автомобілю є ОСОБА_5. ( а.с.5,26-27).

Позивач не
довела, що в період шлюбу з відповідачем вони придбали спірний автомобіль мікроавтобус ГАЗ 32213, 2001 року
випуску держ. номер НОМЕР_1.

Докази, на  які
посилається позивач ОСОБА_2., а саме ксерокопія розписки ОСОБА_4. про отримання
коштів від ОСОБА_3. за автомобіль не може прийнято судом, як належний доказ.
Оскільки суду не надано оригіналу документа, з боку відповідача обставина
купівлі - продажу спірного автомобіля під час шлюбу сторін не визнана. Крім
того, за правилами реєстрації транспортних засобів, договір купівлі - продажу
автомобіля необхідно зареєструвати в ДАЇ. З довідок ДАЇ вбачається. що
відповідач ОСОБА_3. ніколи не  значився
власником спірного автомобілю.

На підставі викладеного, вимоги позивача
ОСОБА_2. не підлягають задоволенню, оскільки позивачем суду не надано доказів
що до підтвердження її позовних вимог.

Керуючись ст.60 СК України,    ст.ст.10,11,212,209,215,60 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В :

В позові   ОСОБА_2
до ОСОБА_3 про визнання  права
на &frac12; частину автомобілю мікроавтобус ГАЗ 32213, 2001 року випуску державний
номер НОМЕР_1., відмовити.

Рішення
може бути оскаржено в апеляційний суд
Харківській області   шляхом
подання заяви в районний суд про апеляційне оскарження в термін 10 днів з
моменту проголошення рішення та подання апеляційної скарги в термін 20 днів
після подання заяви про апеляційне оскарження або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК
України.

Суддя: