Справа № 22-581/08
Головуючий у суді 1 інст. Кучина Н.Г.
Суддя-доповідач Мельник Ю.М.
УХВАЛА

іменем
України

19
травня 2008 року
м. Рівне

Колегія суддів судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Рівненської області у складі :

головуючого судді -
Оніпко О.В.

суддів:                         Мельника Ю.М.,
Хилевича С.В

при секретарі
Омельчук А.М.

прокурора                    Іванціва М.Р.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1  на
рішення Рівненського міського суду від 20 лютого 2008 року у справі за
позовом прокурора м. Рівне в інтересах управління охорони здоров'я виконавчого
комітету Рівненської міської ради до ОСОБА_1
про стягнення витрат, понесених закладом охорони здоров'я на лікування
особи , потерпілої від злочину, -

в с т а н о в и л а  :

Рішенням
Рівненського міського суду від 20 лютого 2008 року  стягнуто із ОСОБА_1. на користь Рівненської
центральної  міської лікарні  957 грн. 10 коп. витрат, понесених  цим закладом охорони здоров'я на лікування
ОСОБА_2- потерпілого від злочину.

ОСОБА_1
оскаржив рішення суду 1 інстанції в апеляційному порядку і вказує на
незаконність рішення суду, зазначаючи при цьому на те, що він злочину не вчиняв
, оскільки вироком суду він не визнаний винним у вчиненні злочину, а тому  підстав покладати на нього обов»язок по
відшкодуванню шкоди у суду 1 інстанції не було.

Просить
рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні
позову.

В
судовому засіданні апеляційного суду прокурор просить відхилити апеляційну
скаргу , а рішення  місцевого суду
залишити без зміни.

Колегія
суддів вважає , що апеляційна скарга задоволенню не підлягає із таких підстав.

Судом першої інстанції вірно
встановлено, що 22 лютого 2004 року ОСОБА_1., керуючи автомобілем ЗАЗ-1102
р.н.НОМЕР_1 в АДРЕСА_1 порушив правила дорожнього руху, внаслідок чого  здійснив наїзд на пішоходаОСОБА_2

ОСОБА_2.  в результаті цього отримав середньої тяжкості
тілесні ушкодження і перебував на стаціонарному
лікуванні в Рівненській центральній міській лікарні із 22 вересня по 26
жовтня 2004 року.

Рівненською ЦМЛ на лікування
ОСОБА_2було затрачено 957 грн. 10 коп.

Постановою Рівненського міського
суду від 23 лютого 2006 року кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_1.    за
ч.1 ст. 286 КК України було закрито
внаслідок акту амністії  , тобто з
підстав , передбачених п.4 ст. 6 КПК України. ( а.с.4)

Відповідно до  ст. 1206 ЦК України особа, яка вчинила
злочин, зобов»язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров»я на
лікування потерпілого від  цього злочину.

З урахуванням зазначеного суд 1
інстанції відповідно до вимог ст. 1206 ЦК України стягнув із ОСОБА_1. на
користь Рівненської ЦМЛ понесені цим закладом охорони здоров»я витрати  на лікуванняОСОБА_2

Доводи апеллянта про те, що він не
був визнаний судом  виним у вчиненні
злочину, а тому підстав для покладання
на нього обов»язку по відшкодуванню витрат у суду не було, колегія
суддів вважає такими, що не грунтується на законі.

Відповідно  до  ст.
93-1  КПК України   визначена
сума  коштів  на
лікування  потерпілого стягується
з  винної
особи  судом  при
постановленні вироку за позовом закладу охорони  здоров'я ,
органу  Мінфіну  або прокуратури. У разі коли при
постановленні вироку сума коштів,
витрачених на стаціонарне лікування
потерпілого,  ще  не
була  визначена  і рішення
про  їх  відшкодування
не   було   прийнято,
стягнення провадиться в порядку цивільного судочинства за  позовом
вказаних юридичних осіб. У такому
ж  порядку  відшкодовуються  витрати
на стаціонарне  лікування   особи,
яка  постраждала  від
злочинного діяння, в разі закриття кримінальної справи чи відмови у
порушенні справи за обставин, передбачених пунктами 3, 4, 6  частини
першої статті   6,   а
також   ст.   7,
7-2,   8,   9
і    10 КПК  України .

З урахуванням  зазначеного, колегія суддів прийшла до
висновку , що судом першої інстанції при ухваленні рішення по даній справі не
було допущено  порушення норм
матеріального та процесуального права, рішення ухвалене на основі повно і
всебічно з»ясованих обставин справи , на які сторони посилалися як на підставу
своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами , які були досліджені в
судовому засіданні.

Колегія
суддів  підстав для  задоволення апеляційної скарги не знаходить.

Керуючись  п.1 ч.1 ст. 307 ,   ч.1 ст. 308,
ст. 314, ст.  315, ст. 317 ЦПК
України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на рішення Рівненського міського суду від 20 лютого 2008
року  відхилити , а рішення суду залишити
без зміни.

Ухвала
суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і на
неї та рішення суду 1 інстанції на протязі двох місяців із дня набрання ухвалою
законної сили може бути подано безпосередньо до
Верховного Суду України касаційну скаргу.

Головуючий
:

Судді
: