АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2008
року                                                                       м.
Хмельницький

Колегія  суддів
судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької
області

в складі :головуючої - судді Карпусь С.А.,

суддів :  Баса О.Г., Кізюн О.Ю.

при секретарі Гартрамф Г.В.

з участю : сторін

розглянула
у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 22ц-1142 за апеляційною
скаргою ОСОБА_1на рішення Шепетівського міськрайонного суду від 25 березня 2008
року за позовом Шепетівського комунального підприємства „Житлосервіс” до
ОСОБА_1про стягнення заборгованості.

Заслухавши доповідача, пояснення сторін, дослідивши доводи
апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи,  колегія суддів

в с т а н о
в и л а :

В грудні 2007 року Шепетівське КП
„Житлосервіс” звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості, посилаючись на те, що проживаючи в квартирі АДРЕСА_1, відповідач
користується послугами,  які
підприємство  йому надає, однак не
сплачує за обслуговування житла та комунальні послуги, внаслідок чого станом на
1.12.2007 року утворилась заборгованість в сумі 988 грн. З цих підстав просило
задовольнити позов.

Рішенням Шепетівського
міськрайонного суду від 25 березня 2008 року позов задоволено. Стягнуто з
ОСОБА_1 на користь Шепетівського КП „Житлосервіс”  988 грн. 59 коп. заборгованості  та на користь держави 30 грн. витрат на ІТЗ і
51 грн. судового збору.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вважає рішення суду незаконним, просить  його скасувати і ухвалити нове рішення. Він
посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права,
невідповідність висновків суду фактичним обставинам. Вказує на те, що позивач пропустив
трирічний строк звернення до суду, передбачений ст. 257 ЦК України, однак суд
це не врахував та стягнув з нього заборгованість поза межами цього строку.
Нараховану заборгованість він не визнавав та не вчиняв ніяких дій, які б
свідчили про визнання боргу.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню, а рішення суду - зміні з наступних мотивів.

Підставами для зміни рішення у відповідності з п.3, п.4 ч.1 ст. 309 ЦПК
України є невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення або
неправильне застосування судом норм матеріального або процесуального права.

Суд першої інстанції правильно встановив, що відповідач проживаючи у
квартирі АДРЕСА_1, не проводив оплату послуг, що  йому надавались комунальним підприємством,
внаслідок чого утворилась заборгованість, яка підлягає стягненню.

________________________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції -
Савіцький Л.П.                              Справа № 22ц-1142

Доповідач - Карпусь С.А.                                                                                Категорія №  41, 43

Разом з тим, його висновки про
необхідність стягнення цієї заборгованості за період з січня 2003 року по
грудень 2007 року в сумі 988 грн. 59 коп. не узгоджуються з матеріалами справи
та не відповідають закону.

У відповідності зі ст.256 ЦК
України  позовна давність - це строк, у
межах якого особа  може звернутися до
суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно ст. 257 ЦК України загальна
позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

В судовому засіданні відповідач пояснив,
що не оплачував послуги за утримання житла комунальному підприємству по тій
причині, що вони були неналежної якості і надавались не в повному обсязі
та  будь-яких дій на визнання боргу не
вчиняв, просив застосувати позовну давність до даних правовідносин.

Згідно повідомлення Шепетівського КП
„Житлосервіс” від 24.01.2008 року в  2005
році у будинку по АДРЕСА_1проводився поточний ремонт працівниками підприємства
і кошти , які були витрачені на ремонт мешканцями будинку, були зараховані
останнім як оплата за утримання житла, в тому числі  ОСОБА_1 в листопаді 2005 року в сумі 11грн.64
коп..

Наведене свідчить, що відповідач не
вчиняв активних дій на визнання боргу під час перебігу позовної давності , тому
у суду не було достатніх підстав для застосування положень ч.1 ст. 264 ЦК
України і стягнення заборгованості за надані послуги з утримання житла за
період з січня  2003 року по листопад
2004 року року, тобто  поза межами
позовної давності.

Тому колегія суддів на підставі
наведеного та приймаючи до уваги розрахунок заборгованості, наданий позивачем,
заяву відповідача про застосування позовної давності, вважає необхідним
зменшити суму заборгованості, що підлягає стягненню з відповідача на користь
позивача  з 988 грн. 09 коп. до 727
грн.31 коп., яка складає суму заборгованості в межах позовної давності за
період з грудня 2004 року по грудень 2007 року.

В решті
рішення суду підлягає залишенню без зміни.

Керуючись ст. ст. 307, 309, 313, 314, 316,  319 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1задовольнити
частково.

Рішення
Шепетівського міськрайонного суду від 25 березня 2008 року змінити в
частині  стягнення   суми заборгованості. Зменшити розмір
заборгованості стягнутої з ОСОБА_1на користь Шепетівського комунального
підприємства „Житлосервіс” з 988 грн. 59 коп. до 727 грн. 31 коп.

В решті
рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту
його проголошення,  однак може бути
оскаржене шляхом подачі касаційної скарги протягом двох місяців з дня набрання
ним законної сили до Верховного Суду України.

Головуюча /підпис/

Судді /підписи/

Копія вірна: суддя апеляційного суду                                С.А.Карпусь