Справа 2-169  2008рік
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М      У
К Р А Ї Н И

01 лютого 2008 року                                     Ніжинський
міськрайонний суд

Чернігівської
області

В
складі:  головуючої судді Хандоги В.В.

при  секретарі
Яловському О.В.

Розглянувши у
відкритому   судовому засіданні в залі
суду м. Ніжина цивільну справу за позовною
заявою ОСОБА_1 до територіальної громади
Черняхівської сільської ради про визнання права власності  на спадкове майно

в с т а н о в и в :

позивачка звернулися до суду з
позовною заявою про визнання за нею права власності  на спадкове майно померлої ІНФОРМАЦІЯ_1
матері ОСОБА_2. Спадкове майно складається із
житлового будинку з будівлями, розташованими в АДРЕСА_1, 2-х  земельних ділянок та грошових вкладів.

ОСОБА_1. В судовому засіданні
підтримала позовні вимоги і пояснила суду, що
спірне домоволодіння належало на праві особистої власності її покійній
матері та її рідному брату по матері ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 і після
смерті якого мати фактично прийняла спадщину оскільки проживала та була
зареєстрована разом з ним на день його смерті.

За
життя   мати залишила заповіт, яким
заповіла все своє майно їй, а тому позивачка вважає себе  єдиним спадкоємцем за заповітом і крім того
єдиним спадкоємцем за законом.  Вона
своєчасно звернулася до нотаріальної контори з заявою про отримання спадщини
після смерті матері, але отримати свідоцтво про право на спадщину не отримала
тому, що  право власності на спірне
домоволодіння  не було зареєстроване ні
за братом, ні матір”ю. Крім неї ніхто більше не претендує на спадщину померлої
матері та брата ОСОБА_3.

Позивачка
стверджує, що   вона не зверталася до
нотконтори за отриманням свідоцтва про право на спадщину землі та грошових
вкладів тому, що вирішила звернутися до суду з
вимогами про визнання права власності на все спадкове майно одночасно.

Відповідач
до суду не з”явився, але письмово повідомив про те, що він не заперечує проти
визнання права власності на спадкове майно за позивачкою.

Суд,
вислухавши пояснення позивачки, дослідивши докази по справі, приходить до
висновку про необхідність задоволення позовних вимог позивачки частково, в
частині визнання права власності на
домоволодіння, за таких підстав.

Про
те, що позивачка є спадкоємцем  після
смерті ОСОБА_2 за заповітом підтверджується наявністю  заповіту останньої/а.с18/ .  Прийняття
спадщини заповідачем після смерті
ОСОБА_3 підтверджується фактом  їх
спільного проживання на момент  його
смерті /а.с.26/. Суд вважає, що майно на яке
претендує позивачка є особистою власністю  заповідача ОСОБА_2.

Згідно
зі ст. 1297 ЦК України спадкодавець, який прийняв спадщину у складі якого є
нерухоме майно, зобов”язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва
про право на спадщину. Як вбачається із пояснень позивачки та витягу із
Спадкового реєстру позивачка   спадщину
прийняла. Спору про право на спадщину між відповідачем чи іншими особами немає.
Таким чином  суд вважає, що звернутися до
нотаріуса  з заявою про отримання
свідоцтва про право власності на землю та грошові вклади спадкодавця їй  ніщо не завадило і доказів про відмову у
видачі такого позивачка суду не надала. За таких підстав суд вважає, що у
задоволенні вимог про визнання за позивачкою права власності на грошові вклади
та землю слід відмовити.

Щодо
вимог про визнання права власності на домоволодіння то суд вважає ці вимоги
законними оскільки   право власності  на нього за спадкодавцями не зареєстроване,
що підтверджується довідкою БТІ від 22 листопада 2007 року /а.с.27-30/.
Нотаріус видати  свідоцтво про право
власності на таке  спадкове майно не
може.

Про
те, що матері та брату позивачки належав на праві власності житловий будинок
АДРЕСА_1 підтверджується довідкою
сільради від 10 жовтня 2007 року /а.с. 26/ в якій зазначено, що будинок
згідно по-господарської книги сільради, яка ведеться з 1944 року, відносився до
типу колгоспного двору. На час припинення існування понять колгоспного двору
членами двору були ОСОБА_3 Та ОСОБА_2. Суд, враховуючи ті обставини, що до 1991
року реєстрація колгоспного двору у  БТІ
була не обов”язковою, а також враховуючи позицію відповідача,  вважає, що спірне домоволодіння  належало спадкодавцям на праві особистої
власності, а тому за позивачкою слід визнати право власності на спірний будинок
з господарськими будівлями та спорудами, які відображені в технічному паспорті,
складеному 20 листопада 2007 року Ніжинським МБТІ, як на спадкове майно

Керуючись ст. 209,213-215 ЦПК України,
ст. 1296, 1233 1234, 1258 ЦК України, суд

в и р і ш и в :

позовні вимоги  ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати
за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок
з господарським будівлями та спорудами, розташованими АДРЕСА_1, як  спадкове
майно після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2.

В
іншій частині позовних вимог відмовити

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом
десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження

Заява про апеляційне оскарження чи
апеляційна скарга подані після
закінчення строків, встановлених цією статтею, залишаються без розгляду,
якщо апеляційний суд за заявою особи, яка
її подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що
постановляється ухвала

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку  подання заяви
про апеляційнне оскарження якщо її не було подано Якщо було подано заяву про
апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана в строк, рішення
суду набирає законної сили після
закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги рішення суду,
якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним
судом. .

.

Суддя                                                    В.М.
Хандога