Справа № 22ц-782/2008                                Головуючий у 1
Категорія - цивільна
Доповідач - Шевченко В.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2008 року

м. Чернігів

Апеляційний
суд Чернігівської області у складі:

головуючого-судді:

горобець
т.в.

суддів:

Ішутко
в.м., шевченка В.М.

при секретарі:         з участю:

зіньковець
т.в. ОСОБА_1, її представника ОСОБА_3,  ОСОБА_2, його представника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Чернігові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1на
ухвалу  Ніжинського міськрайонного суду
Чернігівської області від 18 березня 2008 року у справі за скаргою ОСОБА_2на
дії та постанову головного державного виконавця відділу державної виконавчої
служби Ніжинського міськрайонного управління юстиції Чернігівської області, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась з апеляційною
скаргою на ухвалу Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 18
березня 2008 року, якою визнано неправомірними дії головного державного
виконавця відділу державної виконавчої служби в м. Ніжин ОСОБА_5 по нарахуванню
заборгованості по аліментах ОСОБА_2 в сумі 130350, 53 грн. та винесення
постанови від 04 березня 2008 року про накладення арешту на кошти ОСОБА_2 в
сумі 130350, 53 грн. та зобов'язано головного державного виконавця відділу
державної виконавчої служби в м. Ніжин ОСОБА_5 скасувати  постанову від 04 березня 2008 року про
накладення арешту на кошти ОСОБА_2 в сумі 130350,53 грн. та скасувати
розрахунок заборгованості по аліментах ОСОБА_2 в сумі 130350,53 грн.; стягнуто
з відділу державної виконавчої служби в м. Ніжин на користь ОСОБА_2 судові
витрати по сплаті державного та витрат з інформаційно-технічного забезпечення в
сумі 21 грн. 80 коп..

В апеляційній скарзі ОСОБА_1
просить скасувати ухвалу  суду та
прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні скарги ОСОБА_2, посилаючись
на незаконність та необґрунтованість ухвали, поверхове судове дослідження
фактичних обставин справи і доказів.
Апелянт не погоджується із висновком суду про те, що отримані  ОСОБА_2 кошти
при виході із ТОВ „Сяйво” не є його доходом, а являються часткою майна
ТОВ, на яке не може бути звернення стягнення аліментів,  і вважає, що такий висновок суперечить нормам
Законів України „Про оподаткування прибутку підприємств”, „Про податок з
доходів фізичних осіб”, в яких дано визначення поняття „дохід”, яке є загальноприйнятим
і загальновживаним у цивільному судочинстві.
Посилання суду на те, що Закон України „Про податок з доходів фізичних
осіб” регулює відносини у сфері оподаткування, а тому закріплене в ньому
поняття доходу не тотожне поняттю доходу, закріпленому в ст. 181 СК України та
додатку до Постанови КМУ від 26 лютого 1993 року №146, на думку апелянта, є
невірним, оскільки ні СК, ні будь-який інший нормативно-правовий акт не дають
іншого визначення доходу, а тому цілком законним є застосування саме Закону
України „Про податок з доходів фізичних осіб”.
Крім того, апелянт вважає, що перелік видів заробітку (доходу), що
підлягають облікові при відрахуванні аліментів, зазначений в Додатку до
Постанови КМУ від 26.02.19993 р. №146, не є вичерпним, про що свідчить
наявність у ньому п.12, який встановлює види заробітку (Доходу), з яких
утримання аліментів не проводиться.
Апелянт вважає, що таке рішення суду суперечить принципу забезпечення
інтересів дитини, який закріплений  в СК,
Конвенції ООН „Про права дитини” та Конституції України, та вимогам ст. 213 ЦПК
та ст. 6 Європейської Конвенції з прав людини щодо його обґрунтованості.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового процесу,
перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія
суддів апеляційного суду приходить до висновку, що апеляційна скарга  підлягає частковому задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що у виконавчому провадженні відділу державної
виконавчої служби Ніжинського міськрайонного управління юстиції знаходиться
виконавчий лист,  виданий 21 серпня 1995
року Ніжинським міським судом   про
стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання дитини аліментів у розмірі ј  частини всіх видів заробітку (доходу)
щомісячно.

Як вбачається з матеріалів справи,
ОСОБА_2, подав скаргу на дії державного виконавця відділу державної
виконавчої служби, вважаючи що його дії при виконанні виконавчого листа № АЕ-
110 від 21.08.1995 року, виданого Ніжинським міським судом в частині
нарахування йому заборгованості по аліментах, як і арешт коштів, який
накладений при виконанні зазначеного виконавчого листа, суперечать чинному
законодавству та порушують його права. Предметом оскарження до суду, є дії
державного виконавця, що виникають з адміністративно-правових  відносин, і
яким виконується виконавчий документ,
що  виданий 21.08.1995 року, і
відповідно до чинного на той час ЦПК (в редакції 1963 р.)  учасники виконавчого провадження мали право
звернутися до суду зі скаргою на рішення державного виконавця в порядку гл. 31-
Г .

У зв'язку з набранням    з 01 вересня 2005 року чинності  КАС України, втратила чинність гл. 31-Г  зазначеного ЦПК. Спірні правовідносини
стосовно прав ОСОБА_2, які на його думку порушені посадовою особою державної
виконавчої служби,  належать до
адміністративної юрисдикції, які виходячи з положень п.7 розділу 5 Прикінцевих
та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України повинні
розглядатися за нормами встановленими КАС.

Таким чином, місцевий суд не мав процесуальних повноважень щодо розгляду
скарги ОСОБА_2 на дії та постанову головного державного виконавця відділу ДВС,
оскільки скарги у справах, що виникають з адміністративно-правових відносин під
час виконання судових рішень до набрання чинності  КАС,
розглядаються в порядку встановленому цим  кодексом, адміністративним судом.

З огляду на наведене, що справа не
підлягала розгляду у порядку цивільного судочинства,  судове рішення не можна визнати законним та
обґрунтованим, а тому ухвала суду підлягає скасуванню із закриттям провадження
у справі.

Керуючись ст. ст. 205 ч.1 п.1,  303,
307, 314, 315, 317, 319 ЦПК України,
суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1задовольнити частково

Ухвалу  Ніжинського районного суду
Чернігівської області від 18 березня 2008 року скасувати, провадження у справі
за скаргою ОСОБА_2на дії та постанову головного державного виконавця відділу
державної виконавчої служби Ніжинського міськрайонного управління юстиції
Чернігівської області в порядку цивільного судочинства закрити, а  ОСОБА_2
роз'яснити, що розгляд його скарги
віднесено до юрисдикції адміністративного суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути
оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох
місяців.

Головуючий:                                          Судді: