У Х В А Л А

ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

22 травня
2008 року
м. Ужгород

Колегія суддів судової палати з
цивільних справ апеляційного суду Закарпатської області   у складі:

головуючого - судді Леска В.В.

суддів - Панька В.Ф., Куштана Б.П.

при секретарі - Медяник Л.В.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні у місті Ужгороді апеляційну скаргу головного
управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, на рішення
Ужгородського міськрайонного суду від 29 січня 2007 року по адміністративній
справі за позовом ОСОБА_1 до Закарпатського обласного військового комісаріату
про визнання неправомірною бездіяльності щодо проведення перерахунку пенсії і
виплату недоплаченої суми,-

В С Т А Н О В И Л А:

7 серпня 2006 року ОСОБА_1. звернувся в суд з
адміністративним позовом до Закарпатського обласного військового комісаріату
про визнання неправомірною бездіяльності щодо проведення перерахунку пенсії і
виплату недоплаченої суми. Позовні вимоги мотивував тим, що отримує пенсію по
інвалідності відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення
військовослужбовців» з 10.07.2000 року, йому була встановлена 3 група інваліда
війни, з 5.05.2004 року була встановлена II група інваліда війни. Відповідно до п. «б» ст. 15 ЗУ «Про пенсійне
забезпечення військовослужбовців», ч.3 ст.13 ЗУ «Про статус ветеранів війни
гарантій їх соціального захисту» пенсія інвалідам війни III та II груп
підвищується на 350% мінімальної пенсії за віком. Комісаріат виплачує
підвищення пенсії, виходячи з мінімальної пенсії за віком, який значно менший
ніж фактичний розмір мінімальної пенсії за віком. Він звернувся із заявою в
військовий комісаріат з проханням провести перерахунок як інваліду III і II груп і
щорічної разової допомоги, у відповідності з існуючими розмірами мінімальної
пенсії за віком і просив виплатити недоплачену суму за минулий час. Комісаріат
відмовив йому в такому перерахунку.

Посилаючись на вказані обставини позивач просив, визнати
його право на перерахунок щомісячного підвищення пенсії, як інваліду війни III і II групи,
визнати його право на отримання щорічної грошової допомоги відповідно до
законодавства України, виходячи із фактичного розміру мінімальної пенсії за
віком і виплати недоплаченої суми за минулий час, а також просив зобов'язати
провести перерахунок розміру щомісячного підвищення пенсії як інваліду війни III і II групи,
перерахувати розмір щомісячної грошової допомоги за 2000-2006 роки, зобов'язати
військовий комісаріат в подальшому виплачувати підвищення пенсії, як інваліду III і II групи,
виходячи з фактичного розміру мінімальної пенсії за віком.

Рішенням суду адміністративний позов задоволено повністю.
Визнано право ОСОБА_1 на перерахунок щомісячного підвищення, як інваліду війни III і II групи
виходячи із фактичного розміру мінімальної пенсії за віком і зобов'язано
відповідача виплатити недоплачену суму пенсії за минулий час.

Визнано право на отримання щорічної грошової допомоги
відповідно  до законодавства України,
виходячи із фактичного розміру мінімальної пенсії з віком і виплати недоплачену
суму за минулий час.

Зобов'язано військовий комісаріат провести перерахунок
розміру щомісячного підвищення пенсії з 01.07.2000 р. по 01.07.2006 року, як
інваліду війни III і II груп, і виплатити різницю за минулий час між підвищенням пенсії,
обчисленням виходячи із фактичного розміру мінімальної пенсії, обчисленням
виходячи із фактичного розміру мінімальної пенсії за віком і реально отриманими
коштами.

Зобов'язано військовий комісаріат перерахувати розмір
щорічної грошової допомоги за 2000-2006 роки, як інваліду війни II і III груп і
виплатити різницю між виплаченою допомогою, обчисленою з урахуванням 7-ми і
8-ми розмірів мінімальної пенсії і реально отриманих коштів.

Зобов'язано військовий комісаріат в подальшому
виплачувати підвищення до пенсії, як інваліду III і II груп, виходячи з фактичного
розміру мінімальної пенсії за віком.

В апеляційній скарзі головне управління Пенсійного фонду
України в Закарпатській області порушило питання про скасування рішення суду,
як незаконного та необґрунтованого та постановленого з порушенням вимог норм
матеріального й процесуального права і ухвалення нового рішення про відмову в
задоволенні позовних вимог.

Заслухавши доповідача, пояснення представника головного
управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області Кедюлич Н.В.,
позивачка ОСОБА_1, дослідивши матеріали справи й обговоривши доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга головного управління
Пенсійного фонду України в Закарпатській області підлягає до часткового
задоволення, виходячи з наступного.

Встановлено, що рішенням Ужгородського міськрайонного
суду від 29 січня 2007 року позов задоволено повністю.

Згідно Постанови Кабінету Міністрів від 02.11.2006 року
№1522 «Про передачу органам Пенсійного фонду України функцій з призначення і
виплати пенсій деяким категоріям громадян», затверджено Порядок передачі
органам Пенсійного фонду України функцій з призначення і виплати пенсій деяким
категоріям громадян і відповідно до даної Постанови органам Пенсійного фонду
надано функцію по призначенню і виплаті пенсій деяким категоріям громадян, а
саме військовослужбовцям та особам, які мають право на пенсійне забезпечення
відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з
військової служби, та деяких інших осіб».

Отже, зазначеним рішенням суд першої інстанції вирішив
питання про права та обов'язки головного управління Пенсійного фонду України в
Закарпатській області і відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.311 ЦПК України таке
підлягає скасуванню, а справа направленню на новий розгляд до того ж суду в
іншому складі.

Крім того, слід зазначити що даний спір слід розглядати в
порядку адміністративного судочинства.

Керуючись ст. ст. 307,
311,  313-315, 317, 319 ЦПК України,
колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу головного управління Пенсійного фонду
України в Закарпатській області задовольнити частково.

Рішення Ужгородського
міськрайонного суду від 29 січня 2007 року скасувати, а справу направити на
новий розгляд до того ж суду в іншому складі.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвала може бути оскаржено до Верховного Суду України
протягом двох місяців з моменту проголошення шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий:                                                      Судді: