overthelex/edrsr-tspk huggingface dataset:
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про залишення заяви без розгляду

Справа № 2-276-1/08

05 березня 2008 року  Печерський районний суд міста Києва у складі:

головуючого
судді                            Гуль В.В,

при секретарі                                     Александрові
В.Е.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1
до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

встановив:

В судове засідання 05 березня 2008 року
позивач не з΄явився вдруге, не повідомивши суд про причини своєї неявки. Заяви про
розгляд справи у його відсутність в адресу суду не надходило.

Відповідно до ч. 3 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове
засідання позивача, повідомленого належним чином без поважної причини або
неповідомлення ним про причину повторної неявки, якщо від нього не надійшла
заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає заяву без розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 169, п. 3 ч.1 ст. 207 ЦПК
України, суд, -

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу -
залишити без розгляду.

Роз΄яснити позивачу його право
звернутися до суду повторно.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, якщо
суд вирішив питання про їх права та обов΄язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку ухвалу
суду першої інстанції повністю чи частково.

Заяву про апеляційне оскарження ухвали суду першої
інстанції може бути подано протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали.
Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів після подання
заяви про апеляційне оскарження.

Головуючий
В.В. Гуль
Справа № 2- 153/08
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

11 березня 2008 року
Шишацький районний суд Полтавської області в складі: головуючого- голови суду
Рябченка В.В., за участю секретаря -Барабан Ю.С. розглянувши у відкритому
судовому засіданні в смт.Шишаки справу за позовом ОСОБА_1 до Шишацької селищної
ради про визнання права власності на спадкове майно,-

в с т а н о в и в:

Позивачка являється
спадкоємцем за заповітом, посвідченим Потічанською сільською радою
Решетилівського району Полтавської області 18 січня 2005 року  за реєстром № 11, на спадкове майно померлої
ІНФОРМАЦІЯ_1 її матері ОСОБА_2, яке складається з грошових заощаджень з
відсотками, що знаходяться на особових рахунках померлої НОМЕР_1, НОМЕР_2,
НОМЕР_3 в відділенні № 5465, смт.Шишаки, ВАТ '' Державний ощадний банк
України''.

Отримати свідоцтво про
право на спадщину за заповітом в Шишацькій державній нотаріальній конторі,
позивачка не має можливості, так як втратила ощадні книжки померлої матері, а
тому звернулась до суду з зазначеним позовом на захист своїх майнових прав.

В судовому засіданні
позивачка підтримала свій позов, просила суд задоволити її позовні вимоги.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, звернувся до суду з заявою, в якій повідомив, що позов
визнає, просить суд розглянути справу без його участі і задоволити позовні
вимоги позивача.

Заслухавши пояснення позивачки, ознайомившись з матеріалами справи,
перевіривши та оцінивши наявні докази, суд дійшов висновку, що позов
обгрунтований і підлягає задоволенню, визнання позову відповідачем не
суперечить вимогам закону, не порушує прав, свобод і інтересів інших осіб,
підстав для неприйняття судом визнання позову відповідачем немає.

На підставі ст.ст.328,346,392,1216-1218,1228,1233,1268,1270 ЦК України,
керуючись ст.ст. 10,11,60,130 п 4, 174 п 4, 209, 212-215,218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задоволити.

Визнати за позивачкою ОСОБА_1 право власності, в порядку успадкування, як
за спадкоємцем за заповідом, посвідченим Потічанською сільською радою
Решетилівського району Полтавської області 18 січня 2005 року за реєстром № 11,
на спадкове майно померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 її матері- ОСОБА_2, яке складється з
грошових заощаджень з відсотками, що знаходяться на особових рахунках померлої
НОМЕР_1, НОМЕР_2, НОМЕР_3 в відділенні № 5465 смт. Шишаки ВАТ»Державний ощадний
банк України».

Рішення
може бути оскаржено до апеляційного суду Полтавської області шляхом подання на
протязі 10 днів з дня його проголошення до Шишацького районного суду письмової
заяви про апеляційне оскарження та наступного подання апеляційної скарги на
протязі 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження, або в порядку
ч.4 ст. 295 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили через 10 днів, якщо не буде подано
заяву про апеляційне оскарження.

Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга
не була подана у строк, встановлений ст. 294 ЦПК України, рішення суду набирає
законної сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий
Рішення

Іменем
України

29
січня 2008 року

Первомайський районний суд  Автономної Республіки Крим

у
складі: головуючого - судді Михайлова Л.О.

при
секретарі Руденко В.Г.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в смт.
Первомайське

цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

Позивач просить розірвати шлюб з
відповідачем, мотивуючи свої вимоги

тим,
що з 02 листопада 1998 року вони знаходяться в зареєстрованому шлюбі, від

спільного
проживання мають неповнолітню дитину - сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, однак спільне
життя не склалося, у зв'язку з взаємним

непорозумінням
по різним питанням сімейного життя, у даний період часу фактичні

сімейні
відносини припинені, примирення та зберігання сім'ї неможливе,

суперечки
про місце проживання дитини та розділ майна, що є спільною власністю,

немає.

Відповідач з позовом згоден.

Дослідивши
матеріали справи, суд встановив, що сторони з 02 листопада 1998 року

перебувають
в шлюбі, від даного шлюбу мають одну неповнолітню дитину - сина

ОСОБА_3
ІНФОРМАЦІЯ_1. Спільне життя подружжя не склалося у

зв'язку
з взаємним непорозумінням по різним питанням сімейного життя, тривалий

час
фактичні сімейні відносини припинені, і чоловік звернувся до суду з позовом

про
розірвання шлюбу. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб

припиняється
внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі

рішення
суду, відносно до ст. 110 СК України. Суд вважає, що подальше сумісне

мешкання
подружжя і збереження сім'ї неможливе і суперечило б інтересам сторін

і
дітей, тому, відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, позов про розірвання

шлюбу
підлягає задоволенню.

Згідно
ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється

у
день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

На
підставі викладеного і керуючись ст.ст. 10, 11, 57-60, 212-215 ЦПК України,

ст.
ст. 105 ч. 3, 110, 112, 114, 115, 117 Сімейного кодексу України, суд

вирішив:

Шлюб ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований
ними 02 листопада 1998 року виконкомом Сусанінської

сільської
ради Первомайського районну Автономної Республіки Крим, актовий запис

№
13 - розірвати.

Стягнути судовий збір в дохід держави за
реєстрацію розірвання браку в

органах
РАЦС з позивача в сумі 17 гривень, відповідача від витрат звільнити.

Суд роз'яснює сторонам, що відповідно до
ст. 114, 115, 117 СК України у

разі
розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення

про
розірвання шлюбу. Розірвання шлюбу за рішенням суду має бути зареєстровано

в
державному органі реєстрації актів цивільного стану, за заявою колишньої

дружини
або чоловіка. Жінка та чоловік, шлюб між якими було розірвано, мають

право
подати до суду заяву про поновлення їхнього шлюбу за умови, що жоден із

них
не перебував після цього у повторному шлюбі.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду Автономної  Республіки

Крим
через Первомайський районний суд шляхом подачі заяви про апеляційне

оскарження
протягом десяти днів з дня проголошення рішення, апеляційної скарги

-
протягом двадцяти днів після подачі заяви про апеляційне оскарження.

Головуючий:
Справа
№ 2-505-2008 р.
Н Е М   У К Р А Ї Н И
4 березня 2008 року    Уманський міськрайонний суд, Черкаської
головуючої-судді    Бурлаки В.І.
при секретарі    Шаповал Н.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Умані
цивільну справу за позовом КП «Уманьводоканал» до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за надані комунальні послуги, -
КП «Уманьводоканал» звернулось до суду з позовом до відповідачки
про стягнення заборгованості по оплаті за користування водою та
водовідведенням, посилаючись на те, що відповідачка з січня 2006 року по даний
час проводить оплату за використану воду не систематично, в зв'язку з чим
станом на січень 2008 року має заборгованість перед позивачем в сумі 327 грн.
Відповідачка належним чином була повідомлена про день та
час розгляду справи, але в судове засідання не з'явилася, про причину
неявки не повідомила.
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги
підтримав, просив задоволити в повному обсязі.
У відповідності до ст.ст. 64, 66-68 ЖК України наймачі, власники
квартир і будинків та члени їх сім`ї зобов'язані своєчасно вносити квартирну
плату та плату за комунальні послуги по затвердженим в установленому порядку
тарифам у відповідності з діючим законодавством, не пізніше  20-го числа місяця, що настає за
В судовому засіданні встановлено, що відповідачка має
заборгованість перед позивачем в сумі 327 грн. 60 коп. за використану воду.
заборгованості підтверджується довідкою підприємства і складає 327 грн. 60
коп., оскільки на неодноразові попередження про погашення боргу відповідачка не
реагує, своєчасно не вносить плату за використану воду, а тому суд вважає, що
позов підлягає задоволенню в повному обсязі.
Відповідно до ст.ст.64,66-68 ЖК України, ст.ст. 509,526,530, 257
ЦК України, керуючись ст.ст. 10,59,60,88,224-226, ЦПК України, суд, -
Стягнути з ОСОБА_1 на користь КП «Уманьводоканал» 327 гривень 60
копійок та 30 гривень за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.
Стягнути на користь держави судовий збір в сумі 51 гривня з
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом
десяти днів з дня отримання його копії відповідачем.
Копія вірна:       суддя             секретар
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И

Справа № 2-56

22 лютого 2008 року                                              Вільшанський районний суд

Кіровоградської області

в складі:   головуючого судді  -
Савченко С.О.

при секретарі          -
Сачко О.С.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в смт. Вільшанка цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т
А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що  31 жовтня 1965 року вони зареєстрували  шлюб в Плоско-Забузькій сільській раді
Голованівського району Кіровоградської області, актовий запис № 3.  Від спільного шлюбу мають двох повнолітнії
дітей.  Одруження виявилося невдалим,
причиною розпаду сім»ї стало те, що відповідач пішов проживати до іншої жінки,
спроби  примиритися ніякого позитивного
результату не дали, спільно однією сім”єю не проживають більше 20 років.

Позивачка в судовому засіданні позов
підтримала повністю.

Відповідач на розірвання шлюбу згодний,
суду поясний що позивачка разом із своїю сестрою вигнали його з дому.

В судовому засіданні встановлено, що
31.10.1965 року сторони зареєстрували шлюб у Плоско-Забузькій сільській раді
Голованівського району Кіровоградської області актовий запис №3, що  підтверджується копією свідоцтва про
одруження(а.с.5).

Відповідно ч. 2 ст. 112 Сімейного
кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу якщо буде
встановлено, що подальше збереженняшлюбу та спільне життя подружжя суперечило б
інтересам одного з них, або інтересам їх дітей. Оскільки сторони по даній
справі спільно не проживають більше 20 років, відповідач має іншу сім”ю, шлюб
носить формальний характер, що супуречить інтересам обох сторін

Дані правовідносини сторін регулюються
ст. ст. 110-114 Сімейного кодексу України.

Керуючись ст. ст. 213, 214, 215,
226, 232 ЦПК України, ст. ст. 110-114 Сімейного кодексу України, суд

В И Р
І Ш И В:

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2,
який зареєстрований  31 жовтня 1965 року
у Плоско-Забузькій сільській раді Голованівського району Кіровоградської
області, актовий запис № 3.

При видачі свідоцтва про розірвання
шлюбу стягнути з ОСОБА_2 17 грн. судового збору на користь держави, ОСОБА_1 від
сплати судового збору ­- звільнити.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного суду Кіровоградської області через
Вільшанський районний суд Кіровоградської області шляхом подачі в 10-денний
строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням
після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до
апеляційної інстанції або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя
Справа №
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

9 січня 2008
року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого-судді               ДЕМЧИКА
Р.В.

народних
засідателів            ОСОБА_2., ОСОБА_3.

при секретарі                        ВОРОПАЙ О.В.

з участю прокурора              САНЖАРОВСЬКОГО
О.І.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні  в м. Сміла
справу за  заявою заступника головного
лікаря Черкаської обласної психіатричної лікарні №1 про госпіталізацію ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1 до ЧОПЛ №1 в примусовому порядку, -

ВСТАНОВИВ:

Адміністрація ЧОПЛ № 1 звернулась до суду з заявою
про примусову госпіталізацію
ОСОБА_1  до психіатричної лікарні,
посилаючись на те, що вона обумовлює небезпеку
для неї та оточуючих, в зв'язку з наявністю у неї тяжкого психічного
розладу.

Прокурор та
представник ЧОПЛ №1 підтримують заяву про примусову госпіталізацію ОСОБА_1  до психіатричного закладу.

Дослідивши  надані матеріали, суд вважає що заява про
примусову госпіталізацію  ОСОБА_1  підлягає
задоволенню виходячи з наступного.

Як вбачається з
заяви заступника головного лікаря ЧОПЛ, ОСОБА_1 була госпіталізована до лікарні
25 грудня 2007 року  в зв'язку з
психомоторним збудженням, агресивністю, маячними ідеями переслідування. В
подальшому за своїм психічним станом від запропонованої госпіталізації відмовилася.

Як вбачається з
висновку ЛКК ЧОПЛ  від 28 грудня 2007
року, ОСОБА_1 госпіталізована в ЧОПЛ №1 з загостренням шизофренії, параноїчної
форми, безперервного типу перебігу, внаслідок чого вона  виявляє собою безпосередню небезпеку для себе
та оточуючих.

ОСОБА_1
відмовилася від добровільної госпіталізації, а тому згідно ст.14 Закону України
«Про психіатричну допомогу» вона підлягає госпіталізації до психіатричної
лікарні без її згоди.

На підставі
викладеного ст.ст.14, 22 Закону України «Про психіатричну допомогу»   керуючись ст. 282 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву
задовольнити.

Госпіталізувати
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жительку АДРЕСА_1, в Черкаську обласну психіатричну
лікарню №1 м. Сміла в примусовому порядку.

Рішення може бути
оскаржене до апеляційного суду Черкаської області через Смілянський
міськрайонний суд шляхом подачі в 10 денний строк з дня його проголошення заяви
про апеляційне оскарження та поданням протягом 20 днів після подання такої
заяви - апеляційної скарги. Апеляційна скарга може бути подана через
Смілянський міськрайонний суд і в 10 денний строк з дня проголошення рішення
без попереднього подання заяви про оскарження рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його
оскарження, а в разі його оскарження - після розгляду справи апеляційним судом,
якщо воно не буде скасоване.

Головуючий : підпис.

Народні засідателі:
Справа №2-112/2008р.
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

6 лютого
2008 року
м.Пирятин

Пирятинський районний суд Полтавської області

в складі головуючої - судді Сімонової С.Г.

при секретарі - Мотроненко І.Ю.,

з участю
позивача ОСОБА_1.(фізична особа),

розглянувши у
відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Давидівської сільської ради про визнання права власності,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 в січні 2008 року
звернувся до суду  з позовом до
Давидівської сільської ради про визнання права власності.

У судовому засіданні позивач позов
підтримав, і просить визнати за ним право власності на будинок, який
розташований по АДРЕСА_1

Представник
відповідача в судове засідання не з”явився, направив на адресу суду листа, в
якому просить справу розглянути в його відсутність, проти задоволення позову не
заперечує.

Судом
встановлено:

В
АДРЕСА_1проживала мати позивача ОСОБА_2. В зв'язку з тим, що будинок, в якому
проживала мати позивача став не придатний для проживання, позивач зніс вказаний
будинок і на місці старого будинку побудував новий дачний будинок. У вказаному
будинку продовжувала проживати мати позивача ОСОБА_2.. В 1990 році остання
померла, залишивши свідоцтво про право на спадщину.

В даний час оформити
право власності на вищевказаний будинок
на себе  позивач не може в зв'язку з тим,
що немає правовстановлюючого
документу на
новозбудований дачний будинок, яким він користується.

Викладене
підтверджується: довідкою-характеристикою КП”Лубенське МБТІ”(а.с.5); рішенням
виконавчого комітету Давидівської сільської ради №68 від 27.11.2007 року „Про
визнання права власності на будинок в с.Гурбинці”(а.с.6); копією технічного
паспорту на житловий будинок приватного житлового фонду АДРЕСА_1(а.с.8-11);
іншими матеріалами справи.

Згідно
ч.5 ст.376 ЦК України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд
може визнати за ним  право власності на
нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших
осіб.

Заслухавши
пояснення позивача, дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що
оскільки іншим чином встановити право власності неможливо, за позивачем
необхідно визнати право власності.

Керуючись ст.ст.10,212,, 215 ЦПК України, ст.376 ЦК України, с у д -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1право власності на
будинок АДРЕСА_1.

На рішення може бути подана заява
про апеляційне оскарження до апеляційного суду Полтавської області через
Пирятинський районний суд протягом 10 днів з дня проголошення рішення та
апеляційна скарга протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне
оскарження.

Головуюча -
У х в а л а

іменем
україни

22 лютого 2008  року

м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Пшонки М.П.,                  Прокопчука Ю.В.,        Романюка Я.М., -

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом командитного товариства “Автобаза “Південтрансбуд”
до ОСОБА_1, ДПІ в Червонозаводському районі м. Харкова, приватного підприємства
“Сван”, ТОВ Біржове агентство нерухомості “Центр” про визнання права власності
та торгів недійсними, анулювання реєстрації договору купівлі-продажу, за
касаційною скаргою ДПІ в Червонозаводському районі м. Харкова на ухвалу
апеляційного суду Харківської області від 24 липня 2007 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2005 року командитне товариство “Автобаза “Південтрансбуд”
звернулося до суду із зазначеним позовом.

Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 30 січня 2007 року
провадження в справі закрито на підставі п. 1 ст. 205 ЦПК України у зв'язку з
тим, що розгляд таких справ віднесено до юрисдикції господарського суду.

Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 24 липня 2007 року ухвалу
районного суду скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої
інстанції.

У
касаційній скарзі ДПІ в Червонозаводському районі м. Харкова  порушує питання про скасування ухвали
апеляційного суду, мотивуючи свою вимогу порушенням судом норм  процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія
суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в
касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність
застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи
процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини,
що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що ухвала апеляційного
суду постановлена з додержанням норм процесуального права, відсутні передбачені
статтею 338 ЦПК України підстави для обов'язкового скасування судового рішення.

Наведені в касаційній скарзі доводи висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. 332, 337 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у
цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

Касаційну
скаргу ДПІ в Червонозаводському районі м. Харкова відхилити, а ухвалу
апеляційного суду Харківської області від 24 липня 2007 року залишити без
зміни.

Ухвала
оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

Пшонка М.П.                     Прокопчук
Ю.В.                               Романюк  Я.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 лютого 2008 року                                                            м. Київ

Колегія суддів
Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду
України в складі:

суддів:

Барсукової В.М.,  Берднік І.С.,   Григор'євої Л.І.,  -

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовами ОСОБА_1, ОСОБА_2 до закритого акціонерного товариства Комерційного
банку (далі - ЗАТ КБ) «ПриватБанк» про відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2005 року ОСОБА_2, звернувшись до суду з указаним позовом,
зазначала, що 23 лютого 2005 року ОСОБА_3, який керував автомобілем, що належав
відповідачу, скоїв наїзд на її сина ОСОБА_4. Внаслідок отриманих тілесних
ушкоджень син ІНФОРМАЦІЯ_1 помер, а ОСОБА_3 притягнуто до кримінальної
відповідальності.

Посилаючись на те, що смертю сина їй спричинена моральна
шкода, просила стягнуто її з відповідача в розмірі 40000 грн.

У грудні 2005 року ОСОБА_1 звернулася до суду з
аналогічним позовом, зазначаючи, що ОСОБА_4 був її чоловіком.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 20
квітня 2007 року позовні заяви об'єднані в одне провадження.

Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 23
квітня 2007 року у задоволенні позовів відмовлено.

Не погоджуючись з указаним рішенням, ОСОБА_2 оскаржила
його в апеляційному порядку.

Рішенням апеляційного суду Миколаївської області від 22
серпня 2007 року рішення районного суду скасовано та позов ОСОБА_2 задоволено
частково. Стягнуто з ЗАТ
КБ «ПриватБанк» на її користь 15000 грн. на відшкодування
моральної шкоди.

У поданій касаційній скарзі ЗАТ КБ «ПриватБанк» просить рішення апеляційного суду скасувати,
посилаючись на порушення судами норм матеріального та
процесуального права, та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може
встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в
рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність чи
недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Оскільки з матеріалів справи та змісту касаційної скарги не вбачається
порушення апеляційним судом норм матеріального та процесуального права, колегія
суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу закритого акціонерного товариства Комерційного банку
«ПриватБанк» відхилити.

Рішення апеляційного суду Миколаївської області
від 22 серпня 2007 року залишити без зміни.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

В.М. Барсукова

І.С. Берднік

Л.І. Григор'єва