УХВАЛА

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

16 квітня 2008  року

м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

головуючого

Патрюка М.В.,

суддів:

Берднік
І.С.,

Лященко  Н.П.,

Данчука В.Г.,

Пшонки М.П.,-

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_1до відкритого акціонерного товариства (далі - ВАТ)
“Ремторгустаткування”, третя особа - ОСОБА_2, про відшкодування матеріальної та
моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_1на ухвалу апеляційного суду м.
Києва від 18 червня 2004 року,

в с т а н о в и л а :

У червні 2003 року ОСОБА_1. пред'явив у суді позов до ВАТ
“Ремторгустаткування” про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Зазначав, що 25 лютого 2003 року близько 13 години на вул. Індустріальній у
м. Києві відбулося зіткнення автомобіля «Шкода-Фабія», номерний знак НОМЕР_1,
під його керуванням, що належить йому на праві приватної власності, та
автомобіля «ІЖ-2715», номерний знак НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_2, що належить
на праві власності ВАТ “Ремторгустаткування”. У результаті
дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено його автомобіль. Зіткнення
автомобілів сталося з вини водія ОСОБА_2, що перебуває в трудових відносинах із
відповідачем.

Посилаючись на вищевикладене, позивач просив стягнути з відповідача 4 157
грн. 68 коп. матеріальної шкоди та 11 800 грн. моральної шкоди.

У процесі розгляду справи позивач збільшив позовні вимоги в частині
відшкодування матеріальної шкоди до 5 020 грн. 42 коп.

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 19 березня 2004 року
позов ОСОБА_1 задоволено: стягнуто на його користь із ВАТ “Ремторгустаткування”
5 020 грн. 42 коп. матеріальної шкоди, 3 000 грн. моральної шкоди, 285 грн. 70
коп. витрат на проведення експертизи, а всього 8 306 грн. 12 коп.

Ухвалою апеляційного суду м. Києва від 18 червня 2004 року рішення
районного суду скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої
інстанції.

У касаційній скарзі ОСОБА_1. просить скасувати ухвалу апеляційного суду, посилаючись
на порушення судом норм матеріального та процесуального права, і залишити в
силі рішення суду першої інстанції.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Скасовуючи рішення районного суду, апеляційний суд виходив із того, що
судом першої інстанції допущено порушення норм матеріального та процесуального
права, що перешкоджає суду апеляційної інстанції дослідити нові докази й
обставини, які не були предметом дослідження суду, а тому справа підлягає
направленню на новий розгляд.

З таким висновком апеляційного суду погодитися не можна, оскільки він
ґрунтується на неправильному застосуванні норм процесуального права.

Підстави для скасування рішення суду в апеляційному порядку та передачі
справи на новий розгляд були визначені ст. 307 ЦПК України (1963 року), який
діяв на час розгляду справи, проте таких підстав  в ухвалі апеляційного суду не наведено.

Відповідно до вимог ст. 309 ЦПК України (1963 року) неповне з'ясування
судом обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, визначено
як підставу для скасування рішення і ухвалення нового рішення судом апеляційної
інстанції.

За таких обставин колегія суддів вважає, що апеляційний суд не виконав
своїх обов'язків, визначених законом, а тому ухвала підлягає скасуванню з направленням
справи на новий апеляційний розгляд.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у
цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1задовольнити частково.

Ухвалу апеляційного суду м. Києва від 18 червня 2004 року скасувати.

Справу передати на новий розгляд у
суд апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий

М.В. Патрюк

Судді:

І.С. Берднік

В.Г. Данчук

Н.П. Лященко

М.П. Пшонка