Справа № 2-92/08
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

9 квітня 2008
року Красноармійський міськрайонний суд Донецької області у складі
головуючого-судді            Савкевич
К.М., при секретарі Челядник Т.І., розглянувши
у відкритому  судовому засіданні в
залі суду в місті Красноармійську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в своїх
інтересах та в інтересах малолітньої дочки ОСОБА_2 до Красноармійської міської
ради про визнання права власності на спадщину за законом,

В С Т А Н О В И
В:

Позивачка,
ОСОБА_1, звернулася до Красноармійського міськрайонного суду Донецької області
в своїх інтересах та в інтересах малолітньої дочки з позовом про визнання права
власності на спадщину за законом  до
Красноармійської міської ради.

В обґрунтування
своїх позовних вимог позивачка вказала, що 25 січня 1991 року вона одружилася з
ОСОБА_3. Їх шлюб зареєстрований Красноармійським міським відділом РАГСу за
актовим записом № 33. З моменту їхнього одруження вони постійно проживали
однією сім`єю. Від цього шлюбу у них ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася дочка ОСОБА_2.
Інших дітей у них не було. ІНФОРМАЦІЯ_2 її чоловік помер. Позашлюбних дітей у
нього не було. Шлюб між нею та її померлим чоловіком є єдиним для кожного з
них. З 1964 року і до моменту своєї смерті він був зареєстрований і фактично
мешкав в батьківському будинку за адресою: АДРЕСА_1. З моменту укладення ними
шлюбу та до самої смерті її чоловіка їхня сім`я фактично проживала за цією
адресою.

Вказаний вище
будинок належав на праві приватної власності батькам її чоловіка  ОСОБА_4 і ОСОБА_5. Мати її чоловіка -
ОСОБА_5  померла ІНФОРМАЦІЯ_3. Батько її
чоловіка - ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_4. Після смерті дружини ОСОБА_4 вдруге не
одружувався. У батьків її чоловіка інших дітей не було, ніхто із заінтересованих
осіб не заявляв свого права на спадщину, заповіту батьки її чоловіка не  залишили.

Згідно
цивільного законодавства, яке діяло в момент смерті  батьків
її  чоловіка та  у відповідності до вимог цивільного
законодавства, яке діє у теперішній час її чоловік ОСОБА_3 фактично прийняв у
спадщину - батьківський будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1.
Підставою для прийняття спадщини була наявність реєстрації (прописки)  за цією ж адресою та факт постійного
проживання у вказаному будинку. Але належним чином її чоловік свого вступу у
спадкові права не оформив і з цієї причини вказаний вище будинок до цього часу
документально належить його померлому батькові ОСОБА_4

Її померлий
чоловік також не залишив заповіту. Через зазначені вище причини формально вона
не має правових підстав для звернення до державного нотаріуса про отримання
свідоцтва про право на спадщину. З моменту смерті її чоловіка вона самотужки
доглядає за вказаним вище будинком і фактично є охоронцем спадкового майна.

У відповідності
до ст. 1261 Цивільного кодексу України вона і її дочка ОСОБА_2 є рівноправними
спадкоємцями за законом щодо майна її померлого чоловіка.

У зв'язку з
наведеним позивачка просила задовольнити її позов та визнати за нею та її
дочкою право власності на спадщину за законом, яка складається з вищевказаного
будинку, після смерті її чоловіка.

Потім,
позивачкою були уточнені позовні вимоги, відповідно до чого остання зазначила
що її чоловік прийняв спадщину після смерті своєї матері відповідно до ст. 549
ЦК України в редакції 1963 року, таким же чином її чоловік прийняв спадщину і
після смерті  у 1997 році його батька,
який в свою чергу за життя прийняв спадщину після смерті своєї померлої
дружини, подавши до держнотконтори заяву про прийняття спадщини. Її чоловік був
єдиним власником вказаного будинку, але, у зв'язку з тим, що він не подавав до
державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після смерті свого
батька, позивачка просить суд встановити факт прийняття спадщини її чоловіком
після смерті ОСОБА_4 та визнати за нею право власності на спадщину за законом
на &frac12; частку
вказаного будинку, а також визнати право власності на &frac12; частку цього ж будинку за її
дочкою, після смерті ОСОБА_3

В судовому
засіданні позивачка доводи позовної заяви підтримала, наполягала на її
задоволенні.

Представник
відповідача, Красноармійської міської ради, позовні вимоги визнала, не
заперечувала проти їх задоволення.

Заслухавши
пояснення сторін, з'ясувавши всі обставини у справі та перевіривши їх доказами,
суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають
задоволенню, виходячи з такого.

Судом
установлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

У судовому
засіданні встановлено, що позивачка у справі ОСОБА_1 перебувала у юридичному
шлюбі з ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.10,11). Після його смерті відкрилася
спадщина, яка складається з будинку АДРЕСА_1, яку померлий фактично прийняв
після смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 свого батька
ОСОБА_4, оскільки продовжував мешкати в будинку разом з позивачкою та
дочкою ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.7,9,25-35). Власником вказаного будинку був
ОСОБА_4 - батько померлого чоловіка позивачки, який прийняв фактично спадщину -
&frac12; частку
будинку після смерті своєї дружини, матері померлого чоловіка позивачки
ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3, подав заяву до держнотконтори про прийняття
спадщини за законом (а.с.56).

ОСОБА_4, та його
син, чоловік позивачки, батько малолітньої ОСОБА_2, в інтересах якої
пред'явлений позов ОСОБА_3 своїх спадкових прав на вказане майно не оформили.

Втім, положення
статті 549 ЦК України  в редакції 1963
року вказували на те, що якщо спадкоємець фактично вступив в управління або
володіння майном, або ж якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем
відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини, він визнається таким, що
прийняв спадщину, за умови, якщо такі дії вчинені ним протягом шести місяців з
дня відкриття спадщини.

Таким чином, суд
визнає те, що ОСОБА_3 фактично прийняв спадщину після смерті батька ОСОБА_4,
яка складається з зазначеного будинку.

Судом
встановлено, що спадкоємцями на вказане майно є позивачка у справі, дружина
померлого ОСОБА_3 та їхня дочка ОСОБА_2 Інших спадкоємців судом не встановлено.
На момент смерті ОСОБА_3 вони і дочка мешкали разом з ним, про відмову від
спадщини не заявляли.

В силу ч. 2 ст.
1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на
час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом
строку встановленого ст. 1270 ЦК України він не заявив про відмову від неї.
Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України малолітня дочка померлого ОСОБА_3
ОСОБА_2, вважається такою, що прийняла спадщину.

Таким чином, за
позивачкою та її малолітньою дочкою ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 можливо визнати право
власності на спірний будинок в рівних долях, після смерті ОСОБА_3, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідно до ч.
1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені
законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не
випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена
судом, що прямо визначено ч. 2 ст. 238 цього Кодексу.

На підставі
викладеного та, керуючись ст. ст. 529, 548, 549 ЦК України в редакції 1963
року, п.4 Прикінцевих та перехідних положень, а також ст. ст. 328, 1261,1268,
1270 ЦК України в редакції 2003 року,
ст.ст. 10,11, 209, 212, 214-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги
ОСОБА_1  задовольнити.

Встановити факт
прийняття ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 спадщини, яка складається з
житлового будинку АДРЕСА_1, після смерті батька ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4.

Визнати за
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, право власності на спадщину за законом на &frac12; частку будинку
АДРЕСА_1, який складається з коридору, кладової, кухні, житлової, житлової,
житлової, веранди загальною площею 60,2 кв.м, житловою площею 29,5 кв.м., допоміжною
30,7 кв.м., після смерті ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2.

Визнати за
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на спадщину за законом на &frac12; частку будинку
АДРЕСА_1, який складається з коридору, кладової, кухні, житлової, житлової,
житлової, веранди загальною площею 60,2 кв.м, житловою площею 29,5 кв.м.,
допоміжною 30,7 кв.м., після смерті ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішення може
бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області
через Красноармійський міськрайонний суд Донецької області шляхом подачі в
10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і
поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги,  або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя