справи: 2-19/2008
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

28 квітня 2008 року                              Маневицький
районний суд Волинської області

в
складі: головуючого - судді                                Покидюка М.В.

при
секретарі
Каращук В.С.

з
участю: позивача
ОСОБА_1

представника
відповідача                                       Ткачука
І.Г.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в смт. Маневичі справу за позовом ОСОБА_1до
Довжицької сільської ради Маневицького району Волинської області про визнання
права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

5 листопада 2007 року
ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Довжицької сільської ради Маневицького
району про визнання права власності на спадкове майно.

Свої вимоги обґрунтовував
тим, що його покійному батькові ОСОБА_2на праві власності належав житловий
будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2
помер. Спадщину після його смерті своєчасно прийняв він, ОСОБА_1, і фактично
вступив в управління та володіння спадковим майном. Інший спадкоємець - син
спадкодавця ОСОБА_3 відмовився від належної йому частки спадщини на користь
позивача. Пережилого подружжя немає.

До складу спадщини входить
вищевказане будинковолодіння, на яке позивач не може отримати свідоцтво про
право на спадщину через відсутність на нього правовстановлюючих документів і
позасудовим порядком вирішити це питання неможливо.

Посилаючись на зазначені
обставини, просив суд визнати за ним право власності на будинковолодіння по
АДРЕСА_1, яке належало його покійному батькові ОСОБА_2

Позивач ОСОБА_1 позовні
вимоги підтримав повністю з підстав, викладених у позовній заяві, пояснив, що
він як єдиний спадкоємець за законом після смерті батька прийняв спадщину і
практично вступив в управління та володіння спадковим майном. Через відсутність
правовстановлюючих документів він не може оформити своїх спадкових прав, а тому
просить суд визнати за ним право власності на спадкове майно, вказане в
позовній заяві.

Представник відповідача Ткачук І.Г.
позовні вимоги визнав повністю, не заперечує проти визнання за позивачем права
власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по
АДРЕСА_1, що належав ОСОБА_2 Будь-якого спору щодо даного майна немає.

Заслухавши пояснення
сторін, проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний і
підлягає до повного задоволення.

Згідно
з ч. 2 ст. 12 Закону України „Про власність” від 7.02.1991 року громадянин набуває права власності на доходи від участі в суспільному  виробництві,
індивідуальної  праці,  підприємницької діяльності,  вкладення
коштів  у  кредитні
установи,  акціонерні товариства,
а також на майно, одержане внаслідок успадкування  або укладення інших угод, не заборонених
законом.

Відповідно
до ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах,
що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається
набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність
набуття права власності не встановлена судом.

Згідно
ст. 1216 Цивільного кодексу України
спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка
померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до
ст. 1261 Цивільного кодексу України
у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому
числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з
подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину,
але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати
до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Той факт, що покійний ОСОБА_2
був власником житлового будинку з господарськими
будівлями та
спорудами по АДРЕСА_1, крім визнання цієї обставини сторонами,
підтверджується, дослідженими судом, витягом з погосподарської книги № 4 за
2001-2005 роки, технічним паспортом на дане будинковолодіння, експертним
висновком про відповідність житлового будинку діючим державним будівельним,
санітарним і пожежним нормам від 3 квітня 2008 року.

Родинні відносини позивача з
ОСОБА_2, як сина та батька,
встановлено згідно свідоцтва про народження ІІІ-УР № НОМЕР_1 від 3
січня 1961 року, яке теж досліджене судом.

Довідкою
Довжицької сільської ради № 671 від 15 березня 2005 року та заявою, посвідченою
державним нотаріусом ОСОБА_4 23 лютого 2005 року, доведено факт прийняття позивачем спакового майна. З цієї
ж довідки та заяви, посвідченої держаним нотаріусом Несмянович В.І. 7 травня
2007 року встановлено, що інший спадкоємець - син спадкодавця ОСОБА_3
відмовився від належної йому частки спадщини на користь позивача.

Відповідно до ч. 3 ст. 1296 Цивільного кодексу України
відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на
спадщину.

Аналізуючи зібрані та
досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що позивач
ОСОБА_1, являючись спадкоємцем за законом на житловий будинок з господарськими
будівлями та спорудами по АДРЕСА_1, фактично набув на нього право власності. На даний час право власності на це майно ніким
не оспорюється, а тому суд вважає, що є всі підстави для визнання права
власності на вказане будинковолодіння ОСОБА_1

Керуючись
ст.ст. 4, 10, 11, 60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 328, 1216, 1228,
1261, 1269, 1296 ЦК України, ст. 12 Закону України „Про власність” від
7.02.1991 року, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити повністю.

Визнати за ОСОБА_1право власності на
житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що
знаходиться по АДРЕСА_1, зареєстрований за ОСОБА_2

На рішення може бути подана апеляція до апеляційного суду Волинської
області через Маневицький районний суд шляхом подачі заяви про апеляційне
оскарження протягом десяти днів з дня проголошення рішення і поданням після
цього протягом двадцяти днів апеляційної скарги, з подачею її копії до
апеляційної інстанції або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя: