АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
____________________________________________________________________
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

КОПІЯ

“09 ”
червня    2008 року                                                                 м. Хмельницький

Колегія  суддів
судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької області

в складі : головуючої -
судді Гуменюк Н.І

суддів:  Ніколової Б.Ю., Матковської Л.О.

при секретарі  Гребелюк Т.Б.

з
участю:  сторін та їх представників

розглянула    у
відкритому    судовому    засіданні
справу   № 22 ц-1015 за
апеляційними скаргами ОСОБА_1 та ОСОБА_2на рішення  Хмельницького міськрайонного суду від 17
березня  2008 року по справі за позовом
ОСОБА_3 в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_4 до
державного підприємства „Новатор”, ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_5, з участю третіх
осіб служби у справах дітей і ОСОБА_6 про визнання незаконною приватизації
житла, вселення та виселення.

Заслухавши доповідача,  пояснення
сторін та їх представників, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів

в с т а н о в и л а:

В листопаді
2007 року позивачка звернулась до суду і просила визнати незаконними та
скасувати розпорядження ВО „Новатор”та свідоцтво про право власності на житло
від 08 червня 1994 року, видане  на ім”я
ОСОБА_1 на квартиру АДРЕСА_1; вселити її разом з сином ОСОБА_4 в означену
квартиру і виселити з неї ОСОБА_5

Рішенням Хмельницького
міськрайонного суду від 17 березня 2008 року позов задоволено.

Визнано незаконними та скасовано:
наказ генерального директора ВО „Новатор” від 08 червня 1994 року про передачу
квартири АДРЕСА_1у приватну власність ОСОБА_1 та свідоцтво про право власності
на її ім”я на цю квартиру.

Постановлено вселити ОСОБА_3 та
неповнолітнього ОСОБА_4  у квартиру
АДРЕСА_1.

Виселити ОСОБА_5 з квартири
АДРЕСА_1по місцю її реєстрації у квартиру АДРЕСА_2.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь
ОСОБА_3 22 гр. судових витрат.

Ухвалами цього ж суду від 25 березня
та 07 квітня 2008 року внесено виправлення відповідно до вступної та
мотивувальної частини рішення, згідно яких позов заявлено і до Державного
підприємства „Новатор”, а також зазначено початок навчання позивачки з
листопада 1988 року та виключено речення „протягом усього періоду навчання
позивачки її..”.

________________________________________________________________________________

Головуючий
у першій інстанції -  Фанда В.П.                   Справа № 22ц- 1015

Доповідач -
Гуменюк Н.І.
Категорія № 41,42

В
своїй апеляційній скарзі ОСОБА_1 означене рішення вважає незаконним, просить
його скасувати, посилаючись на те, що на час приватизації спірної квартири
позивачка була виписана з неї  ще в 1988
році і не була громадянкою України. Висновки суду про те, що недоведено її
громадянство у іншій державі; що приватизація проведена на підставі неправдивих
документів ; що вона вимушено покинула спірне житло нічим об”єктивно не
підтверджені, натомість спростовуються показами свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8,
ОСОБА_9, а також суперечать нормам Закону, що регулюють спірні правовідносини.

ОСОБА_2 також не погоджується із
рішенням суду, вважає, що воно постановлено без достатнього дослідження
обставин вибуття ОСОБА_3 в м. Ленінград та
набуття нею громадянства в Україні. Крім того, суд безпідставно піддав
критиці покази одних свідків  і надав
безумовну перевагу поясненням інших, що призвело до невірних висновків  ,  які в
свою чергу стали підставою для задоволення позову. Просить врахувати, що на час
вселення у квартиру ОСОБА_5 позивачка не могла давати на це згоду, оскільки
сама в ній не проживала.

Апеляційні скарги підлягають   відхиленню
з наступних підстав.

Судом встановлено, що на підставі
наказу № 231 Генерального директора ВО „Новатор” від 08 червня 1994 року,
ОСОБА_1 згідно Закону України „Про приватизацію державного житлового фонду” в
той же день отримала свідоцтво про право власності на квартиру за АДРЕСА_1. При
цьому вона подала неправдиву заяву та довідку власника житла, з яких слідує, що
вона являється єдиним мешканцем означеної квартири і приховала відомості про
те, що за означеною адресою зареєстровані її син ОСОБА_6 та дочка ОСОБА_3  разом з дітьми ОСОБА_4 і ОСОБА_2 Останній
мешкав там постійно, а позивачка з неповнолітнім сином ОСОБА_4  з листопада 1989  року по січень 1993 року вибувала в м.
Ленінград для навчання в аспірантурі.
Після їх повернення до спірного житла , ОСОБА_1 не поставила до відома
про  проведену приватизацію і без дозволу
позивачки вселила у спірну квартиру ОСОБА_5, яка разом з чоловіком ОСОБА_2 зайняла
кімнату, в якій ОСОБА_3  раніше мешкала.
Це  стало причиною конфліктів між
сторонами, в зв”язку з чим в травні 2007 року позивачка змушена була залишити
помешкання і за договором оренди винаймати інше житло.

Давши належну оцінку цим обставинам,
іншим наявним у справі доказам, показам сторін і свідків, врахувавши вимоги
Закону України „Про громадянство”, суд прийшов до обгрунтованого висновку, що
порушені права  позивачки та її
неповнолітнього сина підлягають захисту і вірно
задоволив позовні вимоги  в
повному об”ємі.

Доводи апеляційних скарг не
спростовують висновків суду і містять посилання на обставини, які з достатньою
повнотою досліджені і оцінені судом  1
інстанції. Тому апеляційний суд не знаходить підстав для скасування рішення,
яке постановлено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, що
регулюють спірні правовідносини.

Керуючись ст. ст.307, 308, 313, 315, 317,319 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и
л а:

Апеляційні скарги
ОСОБА_1 та ОСОБА_2відхилити.

Рішення
Хмельницького міськрайонного суду від 17 березня 2008 року залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до
Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання нею законної сили.

Головуюча:
/підпис/

Судді: /підписи/

Копія вірна: суддя
Н.І. Гуменюк