Справа №2-136
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16
січня 2008 року. Першотравневий районний суд м.Чернівці

в складі:

головуючого судді Марчука В.Т.

при секретарі Ботнар Т.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м.Чернівці цивільну справу за позовом ОСОБА_1до
Чернівецької міської ради, Виконавчого комітету Чернівецької міської ради про
визнання договору дарування частини будинку неукладеним та визнання права
власності на 6/100 ідеальних часток житлового будинку АДРЕСА_1

ВСТАНОВИВ:

В
лютому 2007 року ОСОБА_1. звернувся до суду з позовом до Чернівецької міської
ради про визнання неукладеним договору дарування від його імені 6/100 житлового
будинку по АДРЕСА_1, який був посвідчений державним нотаріусом Чернівецької
нотаріальної контори ОСОБА_2. 01.12.1980 року на користь Чернівецької міської
ради.

В
подальшому позивач ОСОБА_1. доповнив позовні вимоги і також просив визнати за
ним право власності.

Посилався
на те, що на підставі договору купівлі-продажу від 28.12.1976 року він став
власником 6/100 житлового будинку АДРЕСА_1, яка складається з підвального
житлового приміщення у вигляді однієї кімнати.

На
той час він був зареєстрований та проживав з сім′єю в квартиріАДРЕСА_2,
основним квартиронаймачем якої була його мати ОСОБА_3.

В
1980 році підійшла черга матері на отримання квартири в ЖБК. Однак міська рада
відмовилася видати матері ордер на квартиру в ЖБК до тих пір, поки він
(позивач) не відчуже на користь міської ради належні на праві власності 6/100
будинку АДРЕСА_1.

При
цьому міська рада запевнила його в тому, що вказана частина будинку і надалі
фактично залишиться в його власності, але формально необхідно укласти договір
дарування.

На
пропозицію міської ради 09.11.1980 року від його імені була подана заява на ім′я
голови міськвиконкому, який 11.11.1980 року прийняв рішення №670/24. Вказаним
рішенням міськвиконком дозволив йому (позивачу) подарувати належну на праві
приватної власності частину будинку та зобов′язав його (позивача) укласти
договір дарування в нотаріальному порядку.

01.12.1980
року між ним та виконкомом Чернівецької міської ради був нотаріально оформлений
договір дарування належних йому 6/100 будинкуАДРЕСА_1та посвідчений державним
нотаріусом Чернівецької нотаріальної контори.

Лише
після цього виконкомом міської ради 20.01.1981 року було прийнято рішення №42/2
про видачу ордера на ім′я його (позивача) матері, як члену ЖБК, на
двокімнатну квартиру житловою площею 28,79 кв.м. на 4-х осіб.

Надана
таким чином квартира в ЖБК не вирішила їх житлових проблем, оскільки на одного
члена сім′ї припадало 7,1 кв.м. житлової площі.

Оскільки
в отриманій двокімнатній квартирі не можливо було розміститись всім членам їх
сім′ї, він вирішив проживати в приміщенні 6/100 ідеальних часток будинку
АДРЕСА_1, відносно яких уклав договір дарування.

З
того часу він з сім′єю безперешкодно володів, користувався вказаним
приміщенням, регулярно сплачував комунальні послуги, проводив ремонти цього
приміщення, тобто здійснював функції власника.

Відповідач
в свою чергу після укладення договору дарування з 01.12.1980 року не вступив у
права власника цього приміщення, не зареєстрував за собою право власності на це
приміщення, не прийняв його на баланс, не цікавився ним.

Оскільки
за договором дарування від 01.12.1980 року не відбулось фактичної передачі майна,
що є безумовною вимогою для визнання договору дарування укладеним, вважає, що
зазначений договір є неукладеним і просив його визнати таким та визнати за ним
право власності на спірне приміщення.

Оскільки
про порушення свого права власності він дізнався лише в 2007 році, коли йому
було відмовлено в ЧКОБТІ у видачі довідки на відчуження спірної квартири,
просив поновити строк позовної давності звернення до суду з даним позовом.

Ухвалою
суду від 27.08.2007 року в якості співвідповідача до участі у розгляді справи
залучено Виконавчий комітет Чернівецької міської ради.

В
судовому засіданні представники позивача ОСОБА_1. - ОСОБА_4. та ОСОБА_5. позов
підтримали і підтвердили обставини, викладені в позовних заявах та в заяві про
уточнення позовних вимог.

Представники
відповідачівОСОБА_6. таОСОБА_7. позов не визнали і кожний із них суду пояснив,
що при укладенні договору дарування спірного приміщення нотаріус роз′яснює
сторонам по договору наслідки вчинення нотаріальних дій. Вважають, що договір
був укладений належним чином. Крім того, позивачем без поважних причин
пропущено строк позовної давності. Тому, в задоволенні позову просили
відмовити.

Справа
слухалась у відсутність позивача ОСОБА_1., який належним чином був судом
повідомлений про день і час її розгляду, однак в судове засідання не з′явився
і про причини неявки суд не повідомив.

Суд,
заслухавши пояснення учасників процесу, покази свідка ОСОБА_3., дослідивши та
проаналізувавши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1. є
обгрунтованими і підлягають задоволенню.

Так,
судом встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу від 28.12.1976
року ОСОБА_8. продав, а ОСОБА_1. купив 6/100 частин домоволодіння з відповідною
частиною надвірних будівель, що знаходиться в АДРЕСА_1

На
підставі заяви ОСОБА_1. з метою отримання матір′ю останнього ОСОБА_3.
кооперативної квартири рішенням виконавчого комітету Чернівецької міської ради
№670/24 від 11.11.1980 року надано дозвіл ОСОБА_1. подарувати місцевим Радам
6/100 часток житлового будинку АДРЕСА_1, що складається з однієї кімнати площею
16,50 кв.м., кухні площею 13,10 кв.м., вбиральні, &frac12; коридора та зобов′язано ОСОБА_1. і начальника міськжитлоуправління
ОСОБА_9. укласти договір дарування в нотаріальному порядку (а.с.7-8).

Відповідно
до договору дарування від 01.12.1980 року ОСОБА_1. подарував, а виконком
Чернівецької міської ради в особі начальника Чернівецького міськжитлоуправління
ОСОБА_9. прийняв в дар 6/100 частин домоволодіння з відповідною частиною
надвірних будівель по АДРЕСА_1 (а.с.106-107).

Відповідно
до вимог ч.2 ст.243 ЦК України (в редакції 1963 року) договір дарування
вважається укладеним з моменту передачі майна обдарованому.

Судом
встановлено, що з часу укладення договору дарування позивач ОСОБА_1. з сім′єю
проживав і по даний час проживає у спірному житловому приміщенні, піклується
про нього, підтримуючи у належному стані, регулярно сплачує комунальні послуги
та витрати на утримання прибудинкової території. Право власності на 6/100
ідеальних часток будинку по АДРЕСА_1 у Чернівецькому КОБТІ зареєстровано за
ОСОБА_1.

Рішенням
виконавчого комітету Першотравневої районної ради м.Чернівці від 20.12.2006
року №118/2 дозволено міському КБТІ внести відповідні зміни в інвентарну справу
по  АДРЕСА_1, де проживає ОСОБА_1. у зв′язку
з тим, що експлікація вказаної квартири після перепланування відповідно
техдокументації, затвердженої на засіданні міжвідомчої комісії технічно можлива
(а.с.11,12,37,40-77).

Таким
чином, наведені вище докази свідчать про те, що виконкомом Чернівецької міської
не було зроблено будь-яких дій, які б свідчили про прийняття в дар від ОСОБА_1.
спірного житлового приміщення. Навпаки, надаючи ОСОБА_1. дозвіл на
перепланування цього приміщення і внесення відповідних змін до інвентарної
справи, укладення договорів на обслуговування прибудинкової території та
отримання від позивача протягом всього часу з дня укладення договору дарування
грошових коштів за комунальні послуги свідчить про визнання за позивачем права
власності на спірне житлове приміщення з дня укладення договору дарування.

При
таких обставинах, суд вважає, що договір дарування від 01.12.1980 року 6/100
частин домоволодіння з відповідною частиною надвірних будівель між ОСОБА_1. та
виконавчим комітетом Чернівецької міської ради слід визнати неукладеним.

Оскільки
на день розгляду справи в суді представники відповідачів позов не визнавали і,
відповідно, не визнавали право власності позивача на спірне житлове приміщення,
суд, виходячи з вимог ст.392 ЦК України (в редакції 2003 року), вважає за
необхідне визнати за позивачем право власності на дане приміщення.

Суд
вважає, що позивачем з поважних причин пропущено строк позовної давності
звернення до суду з даним позовом, оскільки про порушення свого права йому
стало відомо лише в січні 2007 року з листа Чернівецького КОБТІ (а.с.13-14).

При
таких обставинах, пропущений з поважних причин строк позовної давності підлягає
поновленню.

На
підставі викладеного, керуючись ст.ст.41, 44, 128, 243 ЦК України (в редакції
1963 року, ст.392 ЦК України (в редакції 2003 року), ст.ст.10, 11, 58, 60, 64,
79-81, 88, 208, 209, 212-215, 218, 294 ЦПК України,-

ВИРІШИВ:

Позов
задовольнити.

Поновити
строк позовної давності звернення ОСОБА_1до суду з даним позовом.

Визнати
неукладеним договір дарування 6/100 житлового будинку АДРЕСА_1 між ОСОБА_1та
виконавчим комітетом Чернівецької міської ради в особі начальника Чернівецького
міськжитлоуправління ОСОБА_9., який посвідчений заступником старшого державного
нотаріуса Першої Чернівецької державної нотаріальної контори Прус Єлізаветою
Яківною 01 грудня 1980 року та зареєстрований в реєстрі за №1-993.

Визнати
за ОСОБА_1право власності на квартиру АДРЕСА_1, яка складає 6/100 ідеальних
часток від вказаного житлового будинку та складалась станом на 01 грудня 1980
року з: однієї кімнати площею 16,50 кв.м., кухні площею 13,10 кв.м., вбиральні
та &frac12; коридора.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції може бути
подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після
подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя
Першотравневого

районного
суду м.Чернівці                                                                  В.Т.МАРЧУК