Справа №2-46
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

11 квітня 2008 року                                                                                     м.Жашків

Жашківський
районний суд Черкаської області в складі:

головуючого
судді -                                                                        Шимчик
Р.В.,

при
секретареві -                                                                             Коломієць
С.В.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Жашків цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 доОСОБА_2 про відшкодування шкоди завданої дорожньо-транспортною
пригодою,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1
звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2. про відшкодування шкоди завданої дорожньо-транспортною
пригодою посилаючись на те, що 26 серпня 2003 року, близько 16.00 год, на
автодорозі між селами Конельські Хутори та Соколівка Жашківського району
Черкаської області, сталася дорожньо-транспортна пригода внаслідок якоїОСОБА_2,
керуючи автомобілем ВАЗ-21013, д/н НОМЕР_1, скоїв на нього наїзд, в результаті
чого ОСОБА_1 отримав тяжкі тілесні ушкодження і згідно висновку МСЕК - каліцтво
інваліда 1-ї групи з постійним стороннім уходом.

По
даному факту дорожньо-транспортної пригоди було порушено кримінальну справу,
досудове слідство по якій закінчено 24 жовтня 2007 року і справу провадженням
закрито.

В
зв'язку з цим позивач звертається до суду і просить стягнути із відповідача на
його користь наступні кошти:

- на придбання ліків - 2380 грн;

- витрати на бензин для поїздок у лікарню - 258 грн;

- транспортні послуги для поїздок в м.Черкаси - 530 грн;

- на сторонній догляд на протязі 979 днів по 20 грн за
один день - 19580 грн;

- на посилене харчування 979 днів по 17 грн на один день
- 16643 грн,

а всього на суму 39391 грн.

Крім
того відповідач спричинив ОСОБА_1 моральну шкоду, яку останній оцінює в 20000
грн, так як довший час він лікувався від травм, це йому спричинило страждання
та біль, позивач втратив зв'язок з громадськістю, він переживав, що не зможе
рухатися, хоч і тепер рухається з певними зусиллями.

В ході
судового розгляду представником позивача було подано заяву про зменшення
позовних вимог, згідно якої він просить стягнути на користь позивача із
відповідача 10597 грн витрат на сторонній догляд та 9485 грн витрат на посилене
харчування.

В
судовому засіданні позивач ОСОБА_1 просив позов задовольнити на підставі
письмових доказів, які ним надано. Пояснив, що внаслідок ДТП він довгий час
лікувався, чим був позбавлений можливості вести усталений спосіб життя.

В
судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3. позов свого довірителя просив
задовольнити в повному обсязі.

ВідповідачОСОБА_2
в судовому засіданні позов не визнав, пояснив, що вини в скоєнні ДТП його не
має, про що свідчить наявна постанова про закриття кримінальної справи за
відсутністю в його діях складу злочину. Також пояснив, що в свою чергу надавав
позивачу матеріальну допомогу після дорожньо-транспортної пригоди, привозив у
медичні заклади для нього донорів, і не вважає, що своїми діями він спричинив
ОСОБА_1 моральної шкоди.

Представник
відповідача ОСОБА_4. позовні вимоги ОСОБА_1 не визнав, просив в позові
відмовити.

Суд,
вислухавши пояснення позивача та відповідача, їх представників, допитавши в
якості свідка ОСОБА_5 дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає
частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом
установлено, що 24 жовтня 2007 року слідчим СВ Жашківського РВ УМВС України в
Черкаській області винесено постанову про закриття кримінальної справи по обвинуваченнюОСОБА_2
за ч.2 ст.286 КК України  за відсутністю
в його діях складу злочину. Із змісту постанови випливає, що 26 серпня 2003року
близько 16.00 год, на автодорозі між селами Конельські Хутори та Соколівка Жашківського
району Черкаської області сталася ДТП за участю водіяОСОБА_2, який керував
автомобілем ВАЗ-21013, д/н НОМЕР_1, та пішохода ОСОБА_1, внаслідок чого
останнього з тілесними ушкодженнями було доставлено в ЦРЛ. Також у постанові
вказано, що згідно висновку судово-автотехнічної експертизи №69 від 26 вересня
2007 року з технічної точки зору, при встановлених обставинах взаємного
зближення автомобіля ВАЗ-21013 та пішохода, в причинному зв'язку з виникненням
ДТП в даній дорожній обстановці знаходиться вихід на проїжджу частину дороги
пішохода поза межами населеного пункту, в безпосередній близькості від
наближаючогося автомобіля ВАЗ.

Згідно
ч.5 ст.1187 ЦК України особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної
небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано
внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Відповідачем
не надано суду доказів того, що дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок
як то непереборної сили або ж з умислу потерпілого - позивача ОСОБА_1

Згідно ч.1 ст.1195 ЦК України фізична...особа,
яка завдала каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я фізичній особі,
зобов'язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок
втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також
відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування,
санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього
догляду тощо. При цьому в ч.3 цієї ж статті зазначено, що вина потерпілого не
враховується у разі відшкодування додаткових витрат, передбачених частиною
першою статті 1195 цього Кодексу.

Визначаючи
розмір витрат, яких позивач зазнав в зв'язку з необхідністю придбання ліків,
суд не враховує квитанції, надані позивачем, про сплату коштів за їх придбання,
які датовані після 13 вересня 2005 року (а.с.15), оскільки дані ліки були
придбані позивачем в результаті отримання ним травми ноги, яка не є наслідком
дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 26 серпня 2003 року. (Згідно
відповіді Жашківської центральної районної лікарні від 29 січня 2008 року
ОСОБА_1 в період з 13 вересня 2005 року по 17 вересня 2005 року лікувався в
травматологічному відділенні ЦРЛ з діагнозом: відкритий перелом н/з кісток
правої гомілки із зміщенням (повторним). За таких обставин із відповідача на
користь позивача підлягають до стягнення витрати на придбання ліків в розмірі
2097 грн 27 копійок, оскільки судом після підрахунку в сумі всіх квитанцій про
придбання ліків, які надано позивачем, встановлено суму 2360 грн 57 копійок, а
не 2380 грн, як зазначено в позовній заяві, при цьому різниця в сумі квитанцій,
датованих після 13 вересня 2005 року, становить 263 грн 30 копійок.

Позивачем
у позовній заяві зазначено, що ним витрачено на бензин для поїздок в лікарню
258 грн. При підрахуванні судом квитанцій про придбання бензину, встановлено,
що сума становить 277 грн 44 копійок (а.с.10, 17,18).

За таких
обставин, в зв”язку з понесенням позивачем додаткових витрат, які виразилися в
придбанні ліків, бензину та замовлення транспорту для поїздки в медичний заклад
в м.Черкаси (вартість замовлення - 530 грн (а.с.33), із відповідача на користь
позивача підлягає до стягнення сума в розмірі 2904 грн 71 копійка (2097,27 грн
+ 277,44 грн + 530 грн).

Позовну
вимогу ОСОБА_1 про стягнення на його користь із відповідача витрат на посилене
харчування в розмірі 9485 грн суд залишає без задоволення, оскільки позивачем
не надано доказів того, що ним придбавалися продукти на посилене харчування і
не вказано, які саме.

У ч.2 ст.1195 ЦК України зазначено,
що в разі каліцтва або іншого ушкодження здоров'я фізичної особи, яка в момент
завдання шкоди не працювала, розмір відшкодування визначається виходячи з
розміру мінімальної заробітної плати.

З огляду
на те, що позивач на момент дорожньо-транспортної пригоди офіційно не працював,
ним не надано суду доказів про те, в якому розмірі йому виплачувалася заробітна
плата по місцю роботи в м.Києві, де, з його слів, він працював без
оформлення  необхідних документів,
приймаючи до уваги дані довідки №79 від 08 квітня 2008 року, виданої відділом
статистики в Жашківському районі, щодо розміру мінімальної заробітної плати в
період з 1 січня 2003 року по 1 грудня 2006 року, суд вважає, що із відповідача
на користь позивача підлягає до стягнення заробіток, втрачений ОСОБА_1внаслідок
зменшення загальної працездатності, виходячи з розміру мінімальної заробітної
плати, що складає за період з 27 серпня 2003 року по 13 вересня 2005 року в
розмірі 5797 грн 72 копійки, а не 10597 грн, як зазначено позивачем у заяві про
уточнення позовних вимог.

Ч.2 ст.1193 ЦК
України передбачено, що якщо груба необережність потерпілого сприяла виникненню
або збільшенню шкоди, то залежно від ступеня вини потерпілого (а в разі вини
особи, яка завдала шкоди, - також залежно від ступеня її вини) розмір
відшкодування зменшується, якщо інше не встановлено законом. Крім того ч.4 цієї
ж статті передбачено, що суд може зменшити розмір відшкодування шкоди, завданої
фізичною особою, залежно від її матеріального становища, крім випадків, коли
шкоди завдано вчиненням злочину.

З огляду
на вказану вище норму цивільного законодавства, зважаючи на те, що
дорожньо-транспортна-пригода сталася внаслідок грубої необережності позивача
ОСОБА_1, що виразилося в його виході на проїжджу частину дороги поза межами
населеного пункту, в безпосередній близькості від наближаючогося автомобіля,
при цьому вини відповідача в її скоєнні не має, крім того останній має
повнолітнього сина-інваліда, який навчається в навчальному закладі на
стаціонарі і перебуває на його утриманні, а тому суд вважає, що остаточно
внаслідок зменшення загальної працездатності позивача, виходячи з розміру
мінімальної заробітної плати, із відповідача на користь позивача підлягає до
стягнення 3000 грн.

П.2 ч.2
ст.23 ЦК України передбачено, що моральна шкода полягає у фізичному болю та
стражданням, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим
ушкодженням здоров'я.

У
відповідності до п.1 ч.2 ст.1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується
незалежно від вини...фізичної...особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано
каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок дії
джерела підвищеної небезпеки.

Свідок
ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила, що вона являється дружиною відповідача
ОСОБА_2. В результаті того, що сталася ДТП, вони, як сім'я, продали автомобіль,
корову, щоб оплачувати витрати на лікування ОСОБА_1

Суд
вважає, що позовна вимога ОСОБА_1 про стягнення моральної шкоди з відповідача в
сумі 20000 грн підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

При визначенні
суми моральної шкоди, яку слід стягнути із відповідачки на користь позивача,
суд враховує, що останньому внаслідок ДТП були спричинені моральні страждання,
оскільки йому був спричинений фізичний біль і він довгий час перебував на
лікуванні, в результаті чого був позбавлений можливості вести повноцінний
спосіб життя. При цьому суд враховує також те, що відповідач після скоєння ДТП
надавав позивачу матеріальну допомогу, що підтверджується показами свідка
ОСОБА_6, а також наданими ОСОБА_2. відповідними квитанціями та довідками і що
не заперечується ОСОБА_1 За таких обставин суд вважає, що із ОСОБА_2. на
користь ОСОБА_1 підлягає до стягнення моральна шкода в сумі 4000 грн, оскільки,
на думку суду, дана сума відповідає тяжкості страждань, яких зазнав позивач в
результаті скоєння ДТП, та є реальною для відшкодування відповідачем.

На
підставі ст.88 ЦПК України із відповідача на користь позивача підлягають до
стягнення судові витрати пропорційно до задоволених вимог.

На підставі
викладеного, керуючись ст..ст. 23, 1167, 1168, 1187, 1193, 1195 ЦК України,
ст.ст. ст.ст.10, 11,
209, 212, 214-215, 217, 218 ЦПК України, суд

В И Р І
Ш И В :

Позовну заяву
ОСОБА_1 доОСОБА_2 про відшкодування шкоди завданої дорожньо-транспортною
пригодою - задовольнити частково.

Стягнути
ізОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 5904 (п”ять тисяч дев”ятсот чотири) грн 71 копійок
матеріальної шкоди.

Стягнути
ізОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 4000 (чотири тисячі) грн моральної шкоди.

Стягнути
ізОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 500 (п'ятсот) грн витрат на правову допомогу.

Стягнути
ізОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 59 (п”ятдесят дев”ять) грн 04 копійки сплаченого
державного мита за позовною вимогою про відшкодування матеріальної шкоди.

Стягнути
ізОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 200 (двісті) грн сплаченого державного мита за
позовною вимогою про відшкодування моральної шкоди.

Стягнути
ізОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 30 (тридцять) грн сплачених на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Стягнути
ізОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 27 (двадцять сім) 84 копійок сплачених за
отримання довідки в відділі статистики в Жашківському районі.

Рішення може
бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Черкаської області
через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення
рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів
апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку
ч.4 ст.295 ЦПК України.

Головуючий:                                                            Р.В.
Шимчик