Справа № 2-18
Р І Ш Е Н Н Я

і м ' я м   У к р а ї н и

16 січня 2008 року      Уманський міськрайонний суд Черкаської
області

в складі:    головуючого -
судді    Очеретяного В.А.

при секретарі          Юхименко Г.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Умань цивільну справу за позовом Уманського
ремонтно-експлуатаційного управління № 3 до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості по оплаті за надання житлово-комунальних послуг та за зустрічним
позовом ОСОБА_1 до Уманського ремонтно-експлуатаційного управління № 3 про
відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

в с т а н о в и в :

Уманське
РЕУ-3 звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по
оплаті за надання житлово-комунальних послуг, посилаючись на те, що
відповідачка ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1. Згідно особового рахунку
НОМЕР_1 є споживачем, який одержує житлово-комунальні послуги, якому позивач,
як виконавець послуг, надав їх у повному обсязі.

Відповідно
до вимог ст.10 Закону України „Про приватизацію державного житлового фонду”,
Правил користування приміщеннями житлових будинків і при будинковими
територіями, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 8 жовтня
1992 року № 572, п.3 ст.20 Закону України „Про житлово-комунальні послуги”,
споживач зобов'язаний своєчасно вносити щомісяця не пізніше 10 числа наступного
місяця на відповідний рахунок виконавця плату за комунальні послуги по
затвердженим в установленому порядку тарифам.

Не зважаючи
на попередження, відповідач добровільно не вживає заходів щодо погашення
заборгованості за послуги РЕУ-3, що спричиняє підприємству збитки.

Станом на
21 лютого 2007 року заборгованість відповідача за надані йому позивачем послуги
складає 1368 грн. 40 коп., яка до цього часу ним не відшкодована.

ОСОБА_1
звернулась до суду з зустрічним позовом до Уманського РЕУ-3 про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди, посилаючись на те, що 2 січня 2002 року між
нею та РЕУ-3 укладений договір про участь у витратах на утримання будинку та
прибудинкової території, згідно з умовами якого РЕУ-3 взяло на себе
зобов'язання по забезпеченню обслуговування та ремонту будинку АДРЕСА_1, в тому
числі і обслуговування технічного обладнання будинку. До травня 2004 року вона
належним чином виконувала умови договору та вносила квартплату на розрахунковий
рахунок відповідача, в той час як РЕУ-3 не виконувало взяті на себе
зобов'язання - не провело жодного капітального чи поточного ремонту, не
проводило належного обслуговування технічного обладнання будинку.

Внаслідок
неналежного виконання відповідачем своїх обов'язків 2 травня 2004 року, в
результаті відгорання дроту “Нуль земля” від клеми, він упав на клему фазного
проводу і в її квартиру з вини відповідача подалась фазна напруга 380 Вольт, внаслідок
чого утворилась аварійна ситуація і в її квартирі вийшли з ладу та прийшли в
непридатний для використання стан електроприлади: телевізор “Електрон” вартістю
400 грн., пральна машина “Бош”, вартість ремонту якої становить 832 грн.,
телевізор “Панасонік” вартістю 1200 грн. на загальну суму 2432 грн. Виїздом
ремонтно-аварійної бригади аварія була ліквідована. На її вимоги відшкодувати
заподіяні збитки відповідач категорично відмовився, що надало їй всі підстави
відмовитись від виконання умов договору від 2 січня 2002 року і вона перестала
вносити квартирну плату.

Невиконанням
своїх обов'язків відповідачем та спричиненням матеріальних збитків їй заподіяна
моральна шкода, оскільки вона усвідомлювала той факт, що пошкоджена її
власність, яка прийшла у непридатний для використання стан, втратила спокій і
сон. Ігнорування відповідачем її звернень та законних вимог супроводжувалось
станом нервозності та переживаннями, що порушувало її нормальний спосіб життя,
в сім'ї почали виникати сварки, відповідачем створені негативні умови для
організації її життя, що потребує від неї додаткових зусиль, моральну шкоду
оцінює в 1700 грн.

В судовому
засіданні представник позивача Сушинський В.В. позов підтримав, а зустрічний
позов не визнав і пояснив, що РЕУ-3 виконувало свої зобов'язання по
обслуговуванню будинку АДРЕСА_1, що підтверджується доданою калькуляцією. В
будинок подається вода, тепло, електроенергія і проводиться відповідне технічне
обслуговування у зв'язку з чим скарг ввід мешканців будинку, крім аварії на
електрощиті 2 травня 2004 року, не надходило. Вини РЕУ-3 у відгоранні дроту
“Нуль земля” від клеми не має. Відповідачка ОСОБА_1 у своїй квартирі
користується пральною машиною “Бош”, у якої не обладнане обов'язкове
заземлення, передбачене технічною документацією та технічними вимогами, яка має
потужність біля 2 К.Ват, в той час як внутрішньо будинкова енергомережа
розрахована на потужність споживання електроенергії 1,3 К.Ват, крім того, в
квартирі є і інші електроприлади. Постійне перевантаження внутрішньо квартирної
енергомережі і привело до відгорання дроту від клеми ти виходу із ладу
електроприладів.

Просив
задоволити позов РЕУ-3 в повному об'ємі, а в задоволенні зустрічного позову
відмовити.

Представник
відповідачки ОСОБА_2 позов РЕУ-1 не визнав, а зустрічний позов підтримав і
пояснив, що в результаті невиконання РЕУ-3 своїх зобов'язань по обслуговуванню
будинку був неналежно закріплений дріт “Нуль земля” на електрощиті і через
поганий контакт він відгорів та упав на фазну клему, через що в квартиру
ОСОБА_1 була подана напруга 380 Вольт та вийшли з ладу вищевказані
електроприлади, чим їй заподіяна матеріальна шкода в сумі 2432 грн. Крім того,
їй заподіяна моральна шкода на суму 1700 грн. Просив відмовити в задоволенні
позову РЕУ-3 та задоволити зустрічний позов.

Вислухавши
пояснення представника позивача, відповідача, вивчивши матеріали справи, суд
приходить до наступного.

ОСОБА_1 є
власником квартири АДРЕСА_1, який належить Уманському міськвиконкому і
перебуває у державному житловому фонді. Згідно особового рахунку НОМЕР_1 вона є
споживачем, який одержує житлово-комунальні послуги та, якому позивач, як
виконавець послуг, надав їх у межах надійшовшого фінансування.

У
відповідності до ст.ст.64,66-68 ЖК України наймачі, власники квартир і будинків
та члени їх сім'ї зобов'язані своєчасно вносити квартирну плату та плату за
комунальні послуги по затвердженим в установленому порядку тарифам у
відповідності до діючого законодавства.

Відповідно
до п.2 ст.10 Закону України “Про приватизацію державного житлового фонду“ власники
квартир багатоквартирних житлових будинків є співвласниками допоміжних
приміщень будинку, технічного обладнання, елементів зовнішнього благоустрою і
зобов'язані брати участь у загальних витратах, пов'язаних з утриманням будинку
і прибудинкової території відповідно до своєї частки у майні будинку.

Згідно з
п.1 цієї ж норми утримання приватизованих квартир (будинків) здійснюється за
рахунок коштів їх власників згідно з Правилами користування приміщеннями жилих
будинків та прибудинкових територій, які затверджуються Кабінетом Міністрів
України, незалежно від форм власності на них.

Діючі
Правила користування приміщеннями житлових будинків і при будинковими
територіями затверджені Постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 8
жовтня 1992 року і визначають порядок користування приміщеннями, а також
утримання житлових будинків та прибудинкових територій незалежно від відомчої
належності і форми власності (п.1). Власники квартир у багатоквартирному
будинку можуть утворювати товариства (об'єднання) власників квартир для
забезпечення ефективного використання приватизованих квартир та управління ними
і вирішення інших, передбачених статутом питань (п.10). При наявності
співвласників у багатоквартирному будинку між ними укладається угода на спільне
володіння і пайову участь в утриманні будинку і прибудинкової території з
визначенням уповноваженого співвласника (п.12). А за п.13 Правил співвласники
будинку, де не створено товариство (об'єднання), укладають договір на участь у
витратах на утримання будинку і прибудинкової території з відповідними
житлово-експлуатаційними організаціями, підприємствами чи установами.

Згідно з
п.17 Правил власники квартир багатоквартирних будинків зобов'язані вносити на
відповідний рахунок власника будинку плату за обслуговування і ремонт будинку.
Наймачі квартир (кімнат) вносять плату за найом житла, розмір якої
встановлюється Кабінетом Міністрів України. Ці платежі і платежі за комунальні
та інші послуги власниками квартир, наймачами і орендарями вносяться щомісяця
не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено інші
строки.

Наведене
спростовує доводи відповідача ОСОБА_3 про обґрунтованість одностороннього
невиконання договору з РЕУ-3 про участь у витратах на утримання будинку та при
будинкової території. Згідно з роз'ясненнями Держжитлокомунгоспу від 30.12.1996
року ухилення від укладення договору чи невиконання його не допускається тому,
що технічне обслуговування багатоквартирного будинку та надання послуг є
життєвою, нагальною потребою населення.

Відмовляючись
сплачувати за житлово-комунальні послуги, відповідач ОСОБА_1 стверджує, що не
користується такими в будинку, оскільки РЕУ-3 не виконує своїх обов'язків по
належному утриманню та обслуговуванню будинку.

Із
розрахунку вартості 1 кв.м. метру загальної площі (квартплата) по РЕУ-1 м.Умані
та переліку робіт і послуг утримання будинків і споруд та при будинкових
територій вбачається, що її складовими є: вартість, або витрати на вивезення
ТПВ, на обслуговування ліфтів, на прибирання при будинкової території, на обслуговування
внутрішньо-будинкових систем водо-теплопостачання, водовідведення, на
дератизацію, на дезинфекцію, на обслуговування димовентиляційних каналів, на
поточний ремонт, на прибирання підвалів та техповерхів, на підготовку житлового
фонду до зимового періоду та прибирання снігу, на освітлення місць загального
користування, на електроенергію ліфтів та інше. Всі ці роботи відповідач не
може проводити самостійно, а тому, безумовно, користується послугами РЕУ-1, в
зв'язку з чим повинна сплачувати житлово-комунальні послуги, тим більше, що
склад наведених витрат затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від
22.06.1998 року № 939.

Слід
зазначити, що згідно п.35 Правил власники, наймачі та орендарі жилих приміщень
зобов'язані: виконувати ці Правила; проводити за власні кошти ремонт квартири;
дотримуватись умов безпечної експлуатації газового обладнання; своєчасно
повідомляти власника будинку про виявлені несправності, які порушують нормальну
експлуатацію будинку або призводять до перевитрат тепла, газу, води,
електроенергії; щороку, до початку опалювального сезону, здійснювати утеплення
вікон, балконних і вхідних дверей квартири; своєчасно вносити плату за
обслуговування і ремонт будинку, плату за найом чи оренду квартири, комунальні
та інші послуги.

За
твердженням представника позивача, підтвердженими наданими документами, з 2004
року по даний час мешканці квартири АДРЕСА_1 в РЕУ-3 з заявами, скаргами та
претензіями щодо ненадання або надання неналежним чином послуг чи негайного
усунення недоліків не звертались, заяв чи пропозицій по покращенню послуг від
них не надходило. Також не звертались з такими заявами чи скаргами інші
мешканці будинку АДРЕСА_1. РЕУ-3 проводить всі необхідні роботи по забезпеченню
життєдіяльності будинку.

Виходячи
з викладеного, слід погодитись з заявою представника позивача щодо забезпечення
життєдіяльності будинку АДРЕСА_2. Аварійних поривів внутрішньобудинкових мереж
не було, вода, тепло, газ та електроенергія подавались без перешкод, місця
загального користування освітлюються, вікна засклені, відповідний поточний
ремонт покрівлі даху, асфальтобетонного покриття, внутрішньобудинкових мереж
водо-тепло-газо-енергопостачання проводиться, при будинкова територія
прибирається, сміття вивозиться. Та й не заперечує цього фактично і відповідач,
посилаючись абстрактно на невиконання позивачем якихось окремих робіт, не
враховуючи при цьому, що можливо позивач і не має можливості виконати вчасно
всі необхідні роботи по обслуговуванню будинку через несплату відповідачем та
іншими мешканцями будинку житлово-комунальних послуг і наявність заборгованості
перед позивачем.

Ніяких
об'єктивних даних, а саме - актів, протоколів, складених з участю понятих,
працівників РЕУ-1 та інших мешканців будинку, в якому проживає відповідач, - на
підтвердження невиконання РЕУ-1 своїх обов'язків щодо забезпечення
життєдіяльності та обслуговування будинку відповідачем суду не надано.

Як
встановлено в судовому засіданні відповідач ОСОБА_1 свої зобов'язання по оплаті
за житлово-комунальні послуги належним чином не виконує, в результаті чого за
2004-2007 роки утворилась заборгованість в сумі 1368 грн. 40 коп. Суд вважає,
що позов РЕУ-3 підлягає задоволенню.

Свідок
ОСОБА_4 пояснив, що він у травні 2004 році у складі аварійної бригади виїжджав
на виклик в будинок АДРЕСА_1 по несправності електрообладнання, але за сплином
тривалого часу він не пам'ятає яка саме була аварія, згідно з журналом викликів
неполадки були усунені. Відгорання нульового дроту могло статись через
перенавантаження у квартирні електромережі ОСОБА_1, адже тільки одна пральна
машина має потужність 2 К.Ват, а мережа розрахована на 1,3 К.Ват. Внаслідок
чого сталось відгорання дроту в даний час встановити неможливо.

Допитаний в
якості спеціаліста старший інспектор енергозбутової служби Уманських
енергетичних мереж Цюк П.А. пояснив, що відгорання дроту “Нуль земля” можливе
як від неналежного контакту (недостатнє закріплення дроту у клемі), так і від
перенавантаження внутрішньо квартирної енергомережі. Встановити причину аварії,
внаслідок якої вийшли з ладу електроприлади в квартирі ОСОБА_1, в даний час
неможливо.

Таким
чином, позивачкою за зустрічним позовом ОСОБА_1 не надано доказів про винність
РЕУ-3 у відгоранні дроту та подачі у її квартиру підвищеної напруги і таких в
судовому засіданні не встановлено.

Оцінюючи
зібрані по справі докази в їх сукупності, в результаті всебічного, повного та
об'єктивного їх розгляду в судовому засіданні, суд вважає, що позов РЕУ-3
підлягає задоволенню, а зустрічний позов ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Керуючись
ст.ст. 10, 59, 60, 208, 209, 212-215 ЦПК України, на підставі ст.ст. 68 ЖК
України, 509, 526, 530, 541 ЦК України, Закону України „Про приватизацію
державного житлового фонду”, Правил користування приміщеннями житлових будинків
і при будинковими територіями, затверджених Постановою Кабінету Міністрів
України від 8 жовтня 1992 року № 572, п.3 ст.20 Закону України „Про
житлово-комунальні послуги” та рішення міської Ради № 3.25-57/4 від 25 січня
2006 року,

в и р і ш и в :

Стягнути
з ОСОБА_1 на користь Уманського ремонтно-експлуатаційного управління № 3
заборгованість по оплаті за надання житлово-комунальних послуг 1368 (одна
тисяча триста шістдесят вісім) гривень 40 копійок.

Стягнути
з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 51 (п'ятдесят одна)
гривня.

У задоволенні
зустрічного позову ОСОБА_1 до Уманського ремонтно-експлуатаційного управління №
3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди відмовити.

Рішення
може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Черкаської
області через Уманський міськрайонний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня
проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційного суду
Черкаської області або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Головуючий_____________________