Справа № 2-82/08
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

19.03. 2008 року Суворовський районний суд м.
Херсона у складі:

головуючого
судді                   СклярськоїІ.В.,
при секретарі                       Лазаренко
Л.О.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ВАТ „Мегабанк” до
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,

в с
т а н о в и в:

Позивач просить стягнути з відповідачів солідарно заборгованість за
кредитним договором №311 с/2006 від 19.08.2006 року  в загальній сумі 136 397,70 грн, яка
складається з простроченной заборгованості за кредитом в сумі 18 590 грн.,
частини кредиту, яка повинна бути сплачена достроково в сумі 99 665 грн.,
відсотків за користування кредитом в сумі 11 924,05 грн., суми комісійної
винагороди  - 2 879,32 грн., штрафу за
порушення п.1.1 кредитного договору в сумі 1 859 грн., штрафу за порушення п.
3.2.3 кредитного договору в сумі 1 480,33 грн.
посилаючись на невиконання відповідачами
своїх зобов'язань за кредитним договором та поручительством відповідачів
перед банком по зобов'язанням боржника, що випливають із договору кредиту.

В судовому засіданні представник позивача
позовні вимоги підтримав за підставами вказаними в позові

Відповідачі позовні вимоги не визнали, посилаючись на те, що зобов'язання
по кредиту також забезпечене  заставою,
вважають що позивач може задовольнити заборгованість по кредиту  в сумі 135 150 грн. за рахунок застави, а
решту - 1 247,70 грн стягнути з відповідачів.

Заслухавши
пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, заявлений позов
підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно
ст.ст. 526,530 ЦК України, зобов'язання
повинно виконуватися належним чином і
в установлені законом строки.

Виходячи
з вимог  до  ч.2 ст. 1054 та ч.2 ст. 1050 ЦК України,
наслідками порушення  зобов'язання щодо
повернення чергової суми кредиту є право кредитора достроково вимагати
повернення всієї суми кредиту.

Судом
встановлено, що між банком та  ОСОБА_1
19.08.2006 року був укладений в  письмовому
вигляді кредитний договір за №311с/2006 відповідно до умов якого позивач надав
відповідачу кредит в сумі 121 635. грн., а останній в свою чергу зобов'язався
погасити його в строк до 18.08.2012року згідно графіку оплат. Банк свої
зобов'язання за договором виконав, що підтверджується матеріалами справи, а
ОСОБА_1 тривалий час свої зобов'язання за договором не виконувала, що є
підставою для дострокового стягнення суми кредиту, та має заборгованість за цим
договором в загальній сумі 136 397,70 грн, яка складається з простроченной
заборгованості за кредитом в сумі 18 590 грн., частини кредиту, яка повинна
бути сплачена достроково в сумі 99 665 грн., відсотків за користування кредитом
в сумі 11 924,05 грн., суми комісійної винагороди - 2 879,32 грн., штрафу за
порушення п.1.1 кредитного договору в сумі 1 859 грн., штрафу за порушення п.
3.2.3 кредитного договору в сумі 1 480,33 грн. що
підтверджується наданим розрахунком заборгованості, перевіреним в судовому
засіданні.

В
забезпечення зобов'язання за кредитним договором між банком та відповідачами
ОСОБА_3, ОСОБА_2 були укладені договори поруки від 19.08.2006року згідно яких
вони взяли на себе обов'язки перед банком відповідати по зобов'язанням ОСОБА_1,
що випливають із договору кредиту №311 с/2006 від 19.08.2006  однак борг за вказаним договором кредиту ніким
не сплачено до теперішнього часу.

Суд
не погоджується з запереченнями відповідачів щодо стягнення кредитної
заборгованості за рахунок предмету застави згідно із договором застави від
19.08.2006року, оскільки як порука так і застава в силу вимог ст. 546 ЦК
України є видами забезпечення виконання зобов'язання, застосування яких є
рівнозначними та закон не зобов'язує кредитора застосовувати той вид
забезпечення зобов'язання якій більш сприятливий для боржника. Тобто право
вибору застосування  виду забезпечення
зобов'язання надано кредитору, що відповідачами не оспорюється.

Суд
також не погоджується з твердженнями представника відповідачів про задоволення
позовних вимог за рахунок заставленого майна, оскільки суд розглядає позов в
межах заявлених вимог. Позовні вимоги про стягнення заборгованості за рахунок
заставленого майна позивачем не заявлялися.

За таких обставин, в силу ст.ст. 526, 553,554, 1050, 1054 ЦК України,
вимоги позивача є законними та обґрунтованими й підлягають задоволенню щодо
позовних вимог про стягнення з відповідачів солідарно   136 397,70 грн.

Крім
того, в силу ст. 88 ЦПК України, з відповідачів підлягає стягненню на користь
позивача судовий збір в сумі 1363 грн. 97 коп. та витрати на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи в сумі 30 грн.

Керуючись
ст.ст. 11, 14, 16, 526, 541, 543, 546, 1050, 1054, 1055 ЦК України, ст.ст.
10,11,60,88, 212-215 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в:

Позов ВАТ „Мегабанк” до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути солідарно
з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь ВАТ „Мегабанк” 136 397,70 грн  в рахунок відшкодування заборгованості за
кредитним договором №311 с/2006 від 19.08.2006 року  .

Стягнути  з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь ВАТ
„Мегабанк” в рахунок відшкодування витрат по оплаті судового збору 1363 грн 97
коп, та в рахунок відшкодування витрат на інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи 30 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом 10 днів з дня
його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги або заяви про апеляційне
оскарження з подальшим поданням апеляційної скарги протягом 20 днів через
Суворовський районний суд м. Херсона з подачею копії апеляційної скарги до
апеляційного суду Херсонської області.

Суддя                                           І.В.
Склярська