Справа № 2-114/08
РІШЕННЯ

(заочне)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2008 року Самарський районний суд
міста Дніпропетровська у складі:

головуючого
судді:               Католікяна М.О.,

при
секретарі:                        Дятленко
М.О.,

з участю позивача Макогон В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні
в залі суду в місті Дніпропетровськ цивільну справу за позовом ОСОБА_1до
Дніпропетровської міської ради, третя особа - Восьма дніпропетровська державна
нотаріальна контора, про визначення частки померлого у спільній власності,

УСТАНОВИВ:

15 жовтня 2007 року позивач звернулася до суду із цим позовом. Свої позовні
вимоги позивач обґрунтувала тим, що їй та її матері, ОСОБА_2, належить квартира
АДРЕСА_1. У жовтні 2006 року ОСОБА_2. померла. Після її смерті відкрилася
спадщина на частку вказаної квартири. Інших спадкоємців першої черги не має.
Позивач звернулася до нотаріуса, проте їй було відмовлено через те, що частка
померлої на момент смерті не була виділена. Зазначені обставини явилися
причиною звернення до суду з позовом про визначення частки померлої у спільній
власності

(а.с.а.с. 3, 4).

Позивач у судовому засіданні позов підтримала у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, був повідомлений
належним чином, про що свідчить поштове повідомлення № 368859. У справі є
достатньо доказів для її вирішення, що у сукупності зі вказаною вище обставиною
дає судові підстави для застосування положень ч. 4 ст. 169, ст.ст. 224, 225 ЦПК
України.

Представник третьої особи у судове засідання не з'явився, направивши на
адресу суду письмові пояснення, якими не заперечував проти задоволення позовних
вимог

(а.с. 13).

Суд, вислухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, вважає, що
позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом було встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 р. уОСОБА_3 народилася дочка,
ОСОБА_4 (позивач у справі), про що свідчить копія свідоцтва про народження
серії НОМЕР_1, виданого 06.03.1951 р. бюро ЗАГС Амур-Нижньодніпровського району
м. Дніпропетровська (актовий запис № 440) (а.с. 8).

16 вересня 1972 року позивач уклала шлюб з ОСОБА_5, що підтверджується
копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_2, виданого 16.09.1972 р.
відділом ЗАГС Амур-Нижньодніпровського району

м. Дніпропетровська (актовий запис № 1116). Під час укладення шлюбу позивач
змінила прізвище на прізвище чоловіка. (а.с. 9).

23 лютого 1999 року на підставі розпорядження № 6052 Дніпропетровського
державного підприємства по перевезенням вантажів та пасажирів Придніпровської
залізниці було видано свідоцтво про право власності на житло, за яким позивач
та ОСОБА_2. набули право спільної власності на квартиру АДРЕСА_1 (а.с.а.с. 5,
6).

ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_2. померла, про що свідчить копія свідоцтва про
смерть серії НОМЕР_3, виданого 26.10.2006 р. Самарським відділом РАЦС
Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області
(актовий запис № 1170) (а.с. 7).

Позивач фактично прийняла спадщину, постійно мешкаючи на час смерті матері
і згодом у спірній квартирі, що підтверджується письмовими поясненнями третьої
особи (а.с. 13).

Після смерті матері позивач звернулася до нотаріуса із заявою про видачу
свідоцтва про право на спадщину, проте третя особа у видачі свідоцтва про право
на спадщину позивачеві відмовила, оскільки на момент смерті ОСОБА_2. не була визначена
її частка у спільній квартирі.

Вказані вище спірні правовідносини регулюються Цивільним кодексом України.

В
силу ч. 4 ст. 355 ЦК України спільна власність вважається частковою, якщо
договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно.

Відповідно
до ч. 1 ст. 357 ЦК України частки у праві спільної часткової власності
вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або
законом.

З
матеріалів справи вбачається, що в даному випадку ані договором, ані законом не
встановлено спільну сумісну власність співвласників на спірну квартиру, а тому
ця квартира належала їм на праві спільної часткової власності, отже, за
правилом ч. 1 ст. 357 ЦК України, частки кожного з власників являлися рівними
(по &frac12;).

Таким
чином, заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 355, 357 Цивільного кодексу України, ст.ст. 4 - 8, 10, 11,
18, 57 - 60, 169, 208, 209, 212 - 215, 218, 224, 225 Цивільного процесуального
кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1до Дніпропетровської міської ради, третя особа - Восьма
дніпропетровська державна нотаріальна контора, про визначення частки померлого
у спільній власності задовольнити.

Встановити, що ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року, на підставі
свідоцтва про право власності на житло від 23 лютого 1999 року, виданого згідно
з розпорядженням Дніпропетровського державного підприємства по перевезенням
вантажів та пасажирів Придніпровської залізниці № 6052, належала &frac12; частка квартири

АДРЕСА_1

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з
дня отримання його копії.

Заочне
рішення набирає законної сили відповідно до загального порядку, встановленого
Цивільним процесуальним кодексом України.

Головуючий
суддя: