Справа № 2-920/2008 року
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М     У К Р А Ї Н И

20 червня  2008 року
місто Лозова

Лозівський
міськрайонний суд Харківської області в складі: головуючого судовим засіданням
-судді Жмуд Н.М., за участю секретаря судових засідань - Клименко О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Лозівського
міськрайонного суду Харківської області в місті
Лозова Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Територіальної громади Катеринівської сільської ради, треті особи: Лозівська
державна нотаріальна контора; КП «Архітектурне бюро м. Лозова»; Лозівське бюро
технічної інвентаризації «про визнання права власності на самочинно
збудовані  житловий будинок, господарчі
споруди та будівлі  в порядку спадкування
за заповітом», -

В С Т А Н О В И В :

22 квітня 2008 року, позивач звернувся до суду з позовом до відповідача,
посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1, померла його мати - ОСОБА_2. Батько,
ОСОБА_3, помер ще раніше - ІНФОРМАЦІЯ_2. 25 листопада 1963 року, позивач змінив
своє прізвище на ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується копією свідоцтва про зміну
прізвища. Після смерті матері залишилось спадкове майно, а саме: домоволодіння,
вартість якого становить 28853 гривні (на момент смерті матері), яке
розташоване по АДРЕСА_1. Позивач вказав, що вказане домоволодіння (житловий
будинок, 3 господарчих сараї, літня кухня, дворова вбиральня та льох), було
самочинно збудоване його матір'ю, і будівництво - закінчене. Право власності на
нього за матір'ю позивача, не оформлено і не
зареєстровано, про що свідчить довідка Лозівського БТІ. Також позивач зазначив,
що згідно довідки №986 від 21.05.2007 року виконавчого комітету Катеринівської
сільської ради, мати позивача була власником домоволодіння по АДРЕСА_1. Крім
того, факт належності вказаного домоволодіння матері позивача, також
підтверджується рішенням № 101 від 09 квітня 1996 року виконкому Катеринівської
сільради про передачу безкоштовно у приватну власність ОСОБА_2 земельної
ділянки для обслуговування житлового будинку по
АДРЕСА_1. Позивач вказав, що його мати, ще за своє життя, 10 травня 1989
року, зробила на нього заповіт на все майно, що в неї було. Позивачем
зазначено, що спадкоємців, які б мали право на обов'язкову частку в спадковому майні, немає. У встановлений
законом строк, він звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття
спадщини, але нотаріус не може оформити на нього право власності, бо право
власності на домоволодіння не оформлено і не зареєстровано. На підставі
викладеного, позивач прохає суд визнати право власності на самовільно збудовані
житловий будинок (позначений на плані літерою «А-1» 6,45 м х 9,87), тамбур
(літера «а»), ґанок (літера «а-1»), 3 господарських сараї ( літери «Б-1», «В»,
«Г»), літня кухня (літера «Б»), дворова вбиральня (літера «У») та льох (літера
«П»), які розташовані по АДРЕСА_1 за ОСОБА_2, померлою ІНФОРМАЦІЯ_1. Визнати за
позивачем, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4 народження, право власності в порядку спадкування
за заповітом після смерті ОСОБА_2, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 на самовільно
збудовані житловий будинок (позначений на плані літерою «А-1» 6,45 м х 9,87),
тамбур (літера «а»), ґанок (літера «а-1»), 3 господарських сараї ( літери
«Б-1», «В», «Г»), літня кухня (літера «Б»), дворова вбиральня (літера «У») та
льох (літера «П»), які розташовані по АДРЕСА_1 без акту вводу в експлуатацію.

У судовому засіданні 20 червня 2008
року, позивач ОСОБА_1, подав до суду уточнену позовну заяву якою прохав суд
визнати лише за ним право власності на вищевказане майно і не визнавати право
власності на дане майно за ОСОБА_2, померлою ІНФОРМАЦІЯ_1. Крім того, позивач
прохав даною заявою не стягувати на його користь з відповідача судові витрати,
які він поніс при звернені до суду з позовною заявою (а.с.№42). Позивач вказав,
що прохає суд задовольнити його уточнену позовну заяву.

Представник позивача ОСОБА_4, яка представляла інтереси позивача на
підставі усної заяви, зробленої позивачем у судовому засіданні, позивача,
підтримала уточнену позовну заяву свого довірителя та прохала суд дану заяву,
задовольнити.

Інтереси відповідача
у судовому засіданні, представляла - Куліш Т.І., що діє на підставі довіреності
від 11.06. 2008 року. В судовому засіданні 20 червня 2008 року, представник
відповідача вказала, що визнає уточнену позовну заяву у повному обсязі та
вважає її такою, що підлягає задоволенню. Оскільки, дійсно ОСОБА_2 було
складено заповіт на ім»я позивача і за час життя,  ОСОБА_2, даний заповіт не змінювала і не
відміняла. Проживала вона постійно за даною адресою починаючи з 1960 року і до
дня своєї смерті,  а позивач  ОСОБА_1, доглядав за нею.

Представник Третьої
особи: Комунальне підприємство “Архітектурне бюро м. Лозова» - Федоренко С.М.,
вказала, що знаходить уточнену позовну заяву позивача такою, що підлягає
задоволенню, оскільки, дійсно до них звертався позивач з заявою на складення
висновку про можливість подальшої експлуатації самовільно збудованих споруд та
будівель, на що, 17 квітня 2008 року було складено Висновок про можливість
подальшої експлуатації самочинно збудованих закінчених будівництвом житлового
будинку, господарчими спорудами та будівлями в с. Катеринівка. Згідно даного
Висновку - місце будування об»єктів та розташування їх на цій земельній ділянці
задовольняє будівельним вимогам і можливість для подальшої експлуатації
самочинно збудованих будівель - є.

Третьою особою:
Лозівським бюро технічної інвентаризації не забезпечено явку свого представника
і не повідомлено суд про причини неявки, тоді як про день, час та місце
слухання справи судом повідомлені своєчасно та належним чином про що свідчить
наявна в матеріалах справи розписка про отримання судової повістки в судове
засідання.

Третя особа:
Лозівська державна нотаріальна контора, не забезпечила явку свого представника
у судове засідання 20 червня 2008 року. Однак, 14 травня 2008 року, до суду
подано письмову заяву від 13.05.2008 року, в якій вони прохають суд слухати
справу за їх відсутності, оскільки, вони не заперечують проти позовних вимог
позивача.

Відповідно до ч.4
ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для
того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Судом встановлені
такі факти і відповідні їм правовідносини:

У позовній заяві
позивач вказав, що він є спадкоємцем після смерті ОСОБА_2, оскільки є її сином
і саме на його ім»я, вона зробила заповіт. Дійсно, в матеріалах справи наявна
ксерокопія свідоцтва про народження (а.с.№ 12) на ОСОБА_1, з якого вбачається,
що в графі батько записано: ОСОБА_3, а в графі мати: вказана ОСОБА_2.

Позивач посилався на
те, що 25 листопада 1963 року, він змінив своє прізвище з ІНФОРМАЦІЯ_5 на
ІНФОРМАЦІЯ_3. Із свідоцтва про зміну прізвища (а.с.№12), вбачається, що  25 листопада 1963 року, ОСОБА_5, змінив
прізвище ІНФОРМАЦІЯ_5 на ІНФОРМАЦІЯ_6, про що в книзі записів актів
громадянського стану про зміну прізвища Виконавчого комітету Лозівської
районної ради, зроблено відповідний запис №4.

Відповідно до
свідоцтва про смерть (а.с. № 9), вбачається, що ОСОБА_2, мати  позивача, померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно свідоцтва про
смерть (а.с.№10) на ОСОБА_3, тобто батька позивача, встановлено, що він помер
ІНФОРМАЦІЯ_2.

Також, в своєму
позові позивач вказав, що за життя, його мати - ОСОБА_2, залишила заповіт від
10 травня 1989 року, в якому вона заповіла хату та все своє майно ОСОБА_1, що
дійсно підтверджується ксерокопією заповіту, наявного в матеріалах
справи(а.с.№15).

Виходячи з викладеного, судом встановлено,
що  зв»язку зі смертю спадкодавця,
позивач дійсно має право на прийняття спадщини, оскільки згідно до  положення частини 1 ст. 1220 ЦК
України визначено, що спадщина відкривається в наслідок смерті особи або
оголошення її померлою.

Крім того, відповідно
до статті 1217 ЦК України зазначено, що у
разі спадкування за заповітом воля спадкодавця виражається у заповіті, а
також відповідно до статті 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи,
визначені у заповіті.

Необхідно зазначити,
що  відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК
України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або
не прийняти її.

Позивач у своєму
позові вказав, що після смерті спадкодавця, залишилося спадкове майно таке як
самовільно збудований житловий будинок (позначений на плані літерою «А-1» 6,45
м х 9,87), тамбур (літера «а»), ґанок (літера «а-1»), 3 господарських сараї (
літери «Б-1», «В», «Г»), літня кухня (літера «Б»), дворова вбиральня (літера
«У») та льох (літера «П»), які розташовані по АДРЕСА_1.

Так, дійсно з огляду
до довідки-характеристики Лозівського бюро технічної інвентаризації,
вбачається, що житловий будинок розташований за адресою: АДРЕСА_1, з надвірними
будівлями і спорудами побудований ОСОБА_2 самовільно, право власності на нього
не оформлено і не зареєстровано (а.с.№13).

Також, згідно довідки
виконавчого комітету Катеринівської сільської ради Лозівського району
Харківської області, дійсно встановлено, що ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1,
була власником домоволодіння, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.№17).

Відповідно до
висновку КП “Архітектурного бюро м. Лозова” від 17 квітня 2008 року (а.с.№16)
самовільно збудовані житловий будинок, 3 господарчих сараї, літня кухня,
дворова вбиральня, льох, домоволодіння розташоване за адресою: АДРЕСА_1
задовольняють будівельним вимогам і є можливість для реєстрації   самочинно збудованих будівель.

Відповідно до ч.1
ст.376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно
вважаються самочинними будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на
земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного
дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями
будівельних норм і правил.

Згідно ч. 5 ст. 376
ЦК України суд на вимогу власника ( користувача) земельної ділянки може визнати
за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо
це не порушує права інших осіб.

Згідно до ч.1 ст.
1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців,
який починається з часу відкриття спадщини.

В своїй позовній
заяві позивач вказав, що у встановлений законом строк він звернувся до
Лозівської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, але
нотаріус не може оформити на позивача право власності, бо право власності на
домоволодіння, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 не оформлено і не зареєстровано

Таким чином, суд,
перевіривши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, дійшов висновку, що
уточнені позовні вимоги є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають
задоволенню. Визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону,
не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Згідно до п.6 ч.1 ст.
214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити
між сторонами судові витрати.

Відповідно до ч. 1
ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з
другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Із матеріалів справи
вбачається, що позивачем при зверненні до суду було сплачено витрати на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи на суму 30 гривень
00 копійок, про що надано квитанцію ( а.с. № 2), та судовий збір на суму в 289
гривень 00 копійок, що підтверджується квитанцією (а.с. № 1).

Положенням ч. 1 ст.
11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за
зверненням фізичних та юридичний осіб, поданих відповідного до цього Кодексу, в
межах заявлених ними позовних вимог, і на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

У судовому засіданні,
20 червня 2008 року, позивачем було подано уточнену заяву, якою він прохав суд
не стягувати на його користь х відповідача понесені ним, при зверненні до суду
судові витрати, а саме - судовий збір та витрати на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду цивільної справи (а.с.№42).

Виходячи з
викладеного, суд під час ухвалення рішення по даній цивільній справі, ухвалює
його, в межах заявлених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 5,
6, 10, ч.1 ст. 11, 15, 57, 60, 79, 88, 174, 208-210, 212, 213-215, 218, 223 ЦПК
України, ст.ст. 376, 1216, 1217, 1218, ч.1 1220, 1221, 1222, 1223, 1236,  ч.1 та ч. 3 ст. 1268, 1270 ЦК України, -

В И Р І Ш И В:

Уточнені позовні
вимоги  ОСОБА_1 до Територіальної громади
Лозівської міської ради, треті особи: Лозівська державна нотаріальна контора;
КП «Архітектурне бюро м. Лозова»; Лозівське бюро технічної інвентаризації, «про
визнання права власності на самочинно збудовані
житловий будинок, господарчі споруди та будівлі  в порядку спадкування за заповітом»  - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1
право власності в порядку спадкування за законом, на самочинно збудовані
споруди, а саме: житловий будинок, позначений на плані літерою «А-1» 6,45 м х
9,87, тамбур літера «а», ґанок літера «а-1», 3 господарських сараї  літери «Б-1», «В», «Г», літня кухня літера
«Б», дворова вбиральня літера «У» та льох літера «П», які розташовані по
АДРЕСА_1, яке залишилося  після смерті
його матері ОСОБА_2, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1.

Зобов'язати Лозівське
бюро технічної інвентаризації зареєструвати на ім'я ОСОБА_1 самочинно
збудовані: житловий будинок, позначений на плані літерою «А-1» 6,45 м х 9,87,
тамбур літера «а», ґанок літера «а-1», 3 господарських сараї  літери «Б-1», «В», «Г», літня кухня літера
«Б», дворова вбиральня літера «У» та льох літера «П», які розташовані по
АДРЕСА_1 - без акта вводу в експлуатацію.

Не стягувати з
Територіальної громади Катеринівської сільської ради на користь ОСОБА_1 -
судові витрати: судовий збір на суму в 287 (двісті вісімдесят сім) гривень 00
копійок та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної
справи у судах на суму в 30 (тридцять) гривень 00 копійок - згідно заяви
позивача.

Рішення може бути
оскаржене в апеляційному порядку до судової палати по цивільним справам
Апеляційного суду Харківської області через Лозівський міськрайонний суд
Харківської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення
заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів
апеляційної скарги з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч.
4 ст. 295 ЦПК України.

Рішення суду набирає
законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження,
якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про
апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк,
встановлений ст. 294 цього Кодексу, рішення суду набирає законної сили після
закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий

у судовому засіданні

Суддя :                                                                                           Н.М.
Жмуд