№2-50/08р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

12 березня 2008 року                    Дніпровський районний суд
м. Дніпродзержинська у складі:

головуючого                                              Гнєзділова В.Є.

при секретарі                                            Чорної
О.П.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди у зв'язку з дорожньо -
транспортною пригодою,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідач  ОСОБА_2 позов визнав частково.

Позивач
ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом про  відшкодування матеріальної та моральної шкоди
у зв'язку з дорожньо - транспортною пригодою. На обґрунтування своїх позовних
вимог зазначає, що 17 березня 2007 року близько  18.00
години водій автомобіля марки „Ваз-2103” д.н. НОМЕР_1 ОСОБА_2 на порушення вимог п.14.2 Правил
дорожнього руху,  порушив правила
маневрування, при обгоні не переконався в безпеці маневру і скоїв зіткнення з
автомобілем марки «Ваз 2103» д.н. НОМЕР_2під керуванням сина позивача
ОСОБА_3 і який належить позивачу ОСОБА_1, причинивши  автомобілю механічні
пошкодження. ОСОБА_2 притягнутий до адміністративної відповідальності. Сума
збитків згідно з експертним дослідженням складає 10699,13 гривень.

Крім того позивач просить стягнути з відповідача витрати
на евакуатор в розмірі 152,00 гривень, витрати на правову допомогу в сумі 185
гривень, витрати повязані з викликом відповідача для огляду доказів понесені
позивачем в сумі 10,26 гривень, витрати понесені позивачем на оплату
дослідження експерта в сумі 500 гривень, витрати пов'язані з проведенням судових експертиз в розмірі
901,44 гривень. Крім того, у зв'язку з відсутністю автомобіля позивач зазнав
певні моральні страждання, що відтворилися
в переживаннях у зв'язку з пошкодженням автомобіля, необхідністю  додаткових зусиль для організації способу
життя у зв'язку з відсутністю транспортного засобу, постійними приниженнями,
знаходячись в ролі прохача відшкодування заподіяного збитку у відповідача
добровільно. Моральний збиток позивач оцінює в розмірі 8000 гривень. Просить суд стягнути на його користь
вищезазначені
суми шкоди.

Позивач в судовому засіданні
позовні вимоги підтримав в повному обсязі, згідно обставин викладених в
позовній заяві, підтвердивши факт та обставини спричинення йому моральної та
матеріальної шкоди позивачем.

Відповідач ОСОБА_2 позов визнав
частково,  вказавши на те, що дійсно  винен у вчиненні ДТП 17 березня 2007 року між його
автомобілем та автомобілем позивача, згоден з позовом в частині матеріальної
шкоди за виключенням витрат на виклики його для огляду доказів понесені
позивачем, витрат понесених позивачем на оплату дослідження експерта в сумі 500
гривень в в зв'язку з тим, що вважає ці вимоги безпідставними. Відповідач
повністю не згоден на відшкодування моральної шкоди позивачу, в зв'язку з тим, що
не вбачає моральної шкоди в своїх діях по відношенню до позивача.

Судом досліджені докази по справі:

- досліджений
висновок експерта щодо визначення розміру матеріальної шкоди спричиненої
автомобілю позивача внаслідок ДТП;

- досліджені
письмові докази по справі шляхом оголошення їх
у судовому засіданні;

У
судовому засіданні встановлені судом обставини та визначені до них
правовідносини.

ОСОБА_1 є власником автомобілю
марки «Ваз 2103» д.н. НОМЕР_2.

17 березня 2007 року близько  18.00 години водій автомобіля марки
„Ваз-2103” д.н. НОМЕР_1 ОСОБА_2 на
порушення вимог п.14.2 Правил дорожнього руху,
порушив правила маневрування, при обгоні не переконався в безпеці
маневру і скоїв зіткнення з автомобілем марки «Ваз 2103» д.н. НОМЕР_2під
керуванням сина позивача ОСОБА_3 і який належить позивачу ОСОБА_1, причинивши
автомобілю механічні пошкодження. ОСОБА_2 притягнутий до
адміністративної відповідальності. При зіткненні автомобіль марки «Ваз 2103» д.н.
НОМЕР_2одержав пошкодження. Сума збитків
згідно з експертним дослідженням складає 10 699, 13 гривень. Проти оцінки суми
збитків відповідач не заперечує. Крім того позивач поніс витрати на
доставку пошкодженого автомобіля евакуатором в розмірі 152,00 гривень, витрати
на правову допомогу в сумі 185 гривень, витрати пов'язані з проведенням судових експертиз в розмірі 901,44 гривень,
проти яких відповідач не заперечує. Крім того позивач поніс витрати повязані з
викликом відповідача для огляду доказів у вигляді відправки телеграм
відповідачу понесені позивачем в сумі 10,26 гривень, суд вважає їх підлягаючими
задоволенню на підставі ст. 88 ЦПК України. Витрати понесені позивачем на
оплату дослідження експерта в сумі 500 гривень не є доказом по справі і були
проведені за ініціативою позивача, тому не підлягають відшкодуванню
відповідачем згідно з вимогами ст. 86 ЦПК України. Крім того, у зв'язку з
відсутністю автомобіля позивач зазнав певні моральні страждання, що
відтворилися   в переживаннях у зв'язку з
пошкодженням автомобіля, необхідністю
додаткових зусиль для організації способу життя у зв'язку з відсутністю
транспортного засобу, постійними приниженнями, знаходячись в ролі прохача
відшкодування заподіяного збитку у відповідача добровільно.

Вислухавши пояснення сторін,  вивчивши матеріали справи , з'ясувавши
обставини справи та дослідивши їх доказами , суд вважає, що  позов підлягає частковому задоволенню  з наступних підстав.

Згідно зі ст.1166 ЦК України майнова шкода,  завдана неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю  особистим  немайновим правам фізичної або юридичної
особи,  а також шкода, завдана майну
фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її
завдала. Особа,    яка   завдала
шкоди,   звільняється   від
її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Згідно зі ст. 1167 ЦК України моральна
шкода,  завдана  фізичній
або  юридичній особі
неправомірними рішеннями,  діями чи
бездіяльністю, відшкодовується особою,
яка її завдала,  за наявності  її
вини,  крім  випадків, встановлених частиною другою цієї
статті.

Згідно зі ст.. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є  діяльність,
пов'язана  з використанням,  зберіганням
або  утриманням транспортних
засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних,
радіоактивних, вибухо- і
вогненебезпечних  та  інших
речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак  бійцівських порід тощо, що створює підвищену
небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана
джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується
особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше
речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом,
механізмом, іншим об'єктом, використання,
зберігання або утримання
якого  створює  підвищену небезпеку.

Згідно з п. 2 Постанови Пленуму Верховного суду України  N 6 від 27 березня 1992 року „Про практику
розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди
„розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що
шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної
особи,  підлягає відшкодуванню в повному
обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були
неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній  причинний
зв'язок  та  є  вина
зазначеної особи,  а коли це було
наслідком дії джерела підвищеної небезпеки,
незалежно  від наявності вини.

Згідно з п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України  N 6 від 27 березня 1992 року „Про практику
розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди „ під
володільцем джерела  підвищеної   небезпеки
розуміється юридична особа або громадянин,  що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної
небезпеки   в    силу
права    власності, повного
господарського  відання,    оперативного    управління    або
з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо). Не вважається
володільцем джерела  підвищеної  небезпеки і не несе відповідальності  за
шкоду  перед  потерпілим
особа,   яка управляє
джерелом  підвищеної небезпеки в силу
трудових відносин з володільцем цього джерела (шофер, машиніст, оператор і
т.ін.).

Згідно
ст. 84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або
іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання
безоплатної правової допомоги.

Згідно ст. 86 ЦПК України витрати, пов'язані з переїздом до іншого населеного пункту свідків,
спеціалістів, перекладачів, експертів, найманням ними житла, а також
проведенням судових експертиз, несе сторона, яка заявила клопотання про виклик
свідків, залучення спеціаліста, перекладача та проведення судової експертизи.

Згідно ст. 87 ЦПК України
витрати, пов'язані з проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням та
вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи, несе сторона, яка заявила
клопотання про вчинення цих дій. Якщо клопотання про вчинення відповідних дій заявлено обома
сторонами, витрати на них несуть обидві сторони порівну.

Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої
ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально
підтверджені судові витрати.

Суд вважає встановленим наявність
фактів, якими частково обґрунтовуються вимоги позивача, та наявність фактів,
якими частково обґрунтовуються заперечення проти позову зі сторони відповідача
з  таких мотивів.

Згідно з вимогами ст.1187 ЦК України,  з п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду
України  N 6 від 27 березня 1992 року
„Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди
„ відповідальність за заподіяну шкоду повинен нести

ОСОБА_2, оскільки, саме він на відповідній
правовій основі керував транспортним засобом - автомобілем марки „Ваз-2103” д.н. НОМЕР_1. Вина ОСОБА_2 у заподіянні шкоди внаслідок ДТП підтверджена адміністративним
матеріалом про притягнення останнього до адміністративної відповідальності, а
також поясненнями самого відповідача.

Згідно з висновком експерта, квитанцій щодо витрат за доставку
автомобіля евакуатором,  довідкою про
розмір витрат на правову допомогу, квітанціями про відправку
телеграм,  підтверджено
розмір матеріальної шкоди, завданої
позивачеві, яка складає  11 947,
83 гривень. Крім того, у зв'язку з відсутністю автомобіля позивач зазнав певні
моральні страждання, що відтворилися в переживаннях у зв'язку з причиненою
шкодою його здоров'ю, пошкодженням автомобіля, необхідністю додаткових зусиль
для організації способу життя у зв'язку з відсутністю транспортного засобу,
постійними приниженнями, знаходячись в ролі прохача відшкодування заподіяного
збитку у відповідача добровільно. Моральний збиток  суд оцінює у 3000 гривень. Згідно даних суду пояснень сторін, вивчених судом матеріалів справи,  з'ясованих обставин справи які досліджені
доказами, суд прийшов до висновку про часткове задоволення позову ОСОБА_1до ОСОБА_2про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди у зв'язку з дорожньо -
транспортною пригодою.

Встановлені судом факти і обставини справи
підтверджуються крім пояснень сторін:

- постановою суду про притягнення ОСОБА_2 до
адміністративної відповідальності за вчинення ДТП  17 березня 2007 року /а.с. 3/, згідно якої
підтверджується вина відповідача у спричинення пошкоджень автомобілю
відповідача внаслідок ДТП;

- квітанціями та повідомленнями про відправлення телеграм
/а.с. 5-7/, згідно яких підтверджено витрати позивача понесені ним для виклику
відповідача для огляду доказів;

- квітанцією про сплату послуг евакуатора /а.с. 8/,
згідно якої підтверджено витрати позивача понесені ним внаслідок ДТП;

- реєстраційним талоном на автомобіль марки «Ваз 21061»
д.н. НОМЕР_2/а.с. 11/, згідно якого підтверджено, що позивач є власником
автомобіля;

- епікрізами з медичних закладів /а.с. 12-14/, згідно
яких підтверджено, що позивач звертався до медичних закладів після ДТП;

- висновком спеціаліста по визначенню матеріальної шкоди
внаслідок ДТП /а.с. 15-33 згідно якого підтверджено, що позивач звертався до
спеціалістів для визначення нанесеної його автомобілю шкоди, внаслідок ДТП з
відповідачем;

- довідкою про розмір сплати витрат за правову допомогу /
а.с. 34/, згідно якої підтверджено витрати позивача понесені ним на правову
допомогу;

- судової авто-товарознавчої експертизи /а.с. 62-67/,
згідно якої підтверджено розмір матеріальної шкоди в наслідок ДТП;

На підставі ст.  1166, 1167 , 1187 ЦК України, керуючись ст.
.8,10, 59, 60, 213-215, 218 ЦПК України, суд ,-

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1до
ОСОБА_2 про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди  у
зв'язку з ДТП -  задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2на користь
ОСОБА_1на відшкодування матеріальної шкоди - 10699 гривень 13 копійки, на відшкодування
моральної шкоди - 3000 гривень, на відшкодування судових витрат

(витрати
на правову допомогу - 185 гривень, витрати, пов'язані з проведенням судових
експертиз - 901.44 гривні,  огляду
доказів (евакуатор - 152.00
гривні,,телеграми на виклик відповідача - 10,26 гривень)- 162.26 гривень, всього стягнути 14 947 гивень 83
копійки.

В іншій частині  у позові ОСОБА_1до  ОСОБА_2
про відшкодування  матеріальної та
моральної шкоди  у зв'язку з ДТП
відмовити.

Стягнути  з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у
сумі 115 гривень 49 копійок, та витрати на інформаційно - технічне забезпечення
у суммі 30.00 гривень .

Рішення  може бути оскаржене  шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження
до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції
протягом  десяти днів з дня проголошення
рішення та шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду
Дніпропетровської області через суд першої інстанції  та безпосередньо до апеляційного суду
протягом  двадцяти днів після подання
заяви про апеляційне оскарження.

Суддя                            В.Є. Гнєзділов