Справа № 2 - 238/2008р.
РІШЕННЯ

ІМ'ЯМ      УКРАЇНИ

22
січня 2008року                                                                       Дніпровський районний суд м.
Дніпродзержинська

Дніпропетровської області

у
складі:       головуючого             Кір'яка А.В.

при секретарі            Буніч Ю.О.

розглянувши у відкритому попередньому судовому засіданні в залі
Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська цивільну справу за позовом
ОСОБА_1до ОСОБА_2про розірвання шлюбу, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з позовом до суду і просить шлюб з відповідачкою
розірвати. Обґрунтовуючи позов зазначає, що з відповідачкою по справі
знаходиться в зареєстрованому шлюбі з 16.06.1984р., який оформлений Заводським
відділом РАЦС м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, актовий запис
№350. Від спільного подружнього життя неповнолітніх дітей не мають. Шлюбні
відносини між ними припинені 17 років назад, спільного бюджету не мають,
спільного господарства не ведуть, мешкають окремо. Шлюб просить розірвати з тих
підстав, що вони втратили почуття взаємопорозуміння, любові і поваги один до
одного, в них постійно виникали сварки і конфлікти, напружені стосунки, різні
інтереси, кожний з них вирішує свої проблеми самостійно, життя вдвох в квартирі
стало нестерпним, стали зовсім чужими людьми. Примиритись не намагались,
примирення між ними неможливо, сім'я розпалась остаточно, і тому шлюб між ними
необхідно розірвати. Згоден нести витрати пов'язані з розглядом справи.

Відповідачка в судовому засіданні позовні вимоги визнала, проти розірвання
шлюбу не заперечує, примиритись не намагались, примирення між ними не можливе,
просить витрати по справі стягнути з позивача.

Вислухавши думку позивача, враховуючи позицію відповідачки, вивчивши
матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних
підстав:

Згідно п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 1998
року «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб і сім'ю України
“шлюб може бути розірваний у судовому порядку лише за умови, якщо встановлено,
що подальше спільне життя подружжя і збереження родини стали неможливими”.

У судовому засіданні встановлено, що між сторонами склалися неприязні
відносини, сторони припинили подружні стосунки, не примирялися і збереження
сім'ї неможливе. Суд приймає до уваги позицію відповідачки, так як вона сама
позов визнала по всім обставинам, проти розірвання шлюбу не заперечує,
пояснила, що разом не мешкають, почуття між ними втрачені.

Відповідно до ст. 105, 110 СК України шлюб слід розірвати.

Керуючись ст. 8, 10, 59, 60, 213-215, 218 ЦПК України, ст.104, 105, 110 СК
України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1до ОСОБА_2про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1та ОСОБА_2, який зареєстрований 16.06.1984р. Заводським
відділом РАЦС м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, актовий запис
№350, від якого неповнолітніх дітей не мають, - розірвати.

При видачі свідоцтва про розірвання шлюбу в органах РАЦС стягнути державне
мито на користь держави з ОСОБА_1- 17 (сімнадцять)грн., а ОСОБА_2 від судових
витрат звільнити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі заяви про
апеляційне оскарження до Апеляційного суду Дніпропетровської області через суд
першої інстанції протягом десяти днів з дня проголошення рішення або з дня його
отримання та шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду
Дніпропетровської області через суд першої інстанції протягом двадцяти днів
після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя
Кір'як А.В.