АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2008 року                                                                         м.
Хмельницький

Колегія  суддів
судової палати у цивільних справах

Апеляційного
суду Хмельницької області

в складі : головуючої -
судді Ніколової Б.Ю.,

суддів : Матковської Л.О., Гуменюк Н.І.

при секретарі: Гребелюк Т.Б.

розглянула
у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 22ц-1378 за апеляційною
скаргою ОСОБА_1та ОСОБА_2на рішення Кам'янець-Подільського міськрайонного суду
від 4 червня 2008 року за позовом закритого акціонерного товариства
„Тепловоденергія” до ОСОБА_1та ОСОБА_2про стягнення боргу.

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи,  колегія
суддів

в с т а н о
в и л а :

В січні 2008 року ЗАТ „Тепловоденергія” звернулося до суду з позовом до
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення боргу. В обґрунтування своїх вимог вказувало,
що відповідачі користуються послугами, які надає їх підприємство з
теплопостачання,  водопостачання  та водовідведення, однак нерегулярно
проводять оплату за них, а тому з 01.01.2005 року по 01.01.2008 року допустили
заборгованість 350 грн. 96 коп.

Під час розгляду справи позивач уточнив свої вимоги, зазначивши, що
відповідачі облаштували у належній їм квартирі АДРЕСА_1 у 2005 році автономне
опалення. Відповідно до діючої на той час методики їм було зроблено розрахунок
витрат теплової енергії стояками в квартирі та стояками нагрівальних приладів в
місцях загального користування на обігрів їх квартири, який становить 17,48%.
Відповідачі з даними відсотками щодо оплати зазначених послуг погодились,
підписавши договір, але в лютому 2008 року на їх адресу  надіслали заяву, в якій заперечують проти
оплати послуг позивача. Вказували, що розмір відсотків щодо оплати послуг
позивача може бути переглянутий проектним інститутом за зверненням споживача і
в разі наявності такого перерахунку ЗАТ „Тепловоденергія” проведе відповідний
перерахунок, однак відповідачі до проектного інституту з цього питання не
зверталися. Тому просили задовольнити позов і, врахувуючи, що відповідачі до
вирішення даного спору добровільно сплатили заборгованість з послуг щодо
постачання холодної води та водовідведення, стягнути з них на користь позивача
285 грн. 87 коп. заборгованості і судові витрати.

До участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог залучено
ККП „Господар” .

Рішенням Кам'янець-Подільського
міськрайонного суду від 4 червня 2008 року позов задоволено. Постановлено
стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 285 грн. 87 коп.

________________________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції -
Швець О.Д.                                               Справа № 22ц- 1378

Доповідач - Ніколова Б.Ю.                                                                               Категорія №  19

заборгованості за опалення, 30 грн.
витрат на ІТЗ, а всього 315 грн. 87 коп. та на користь держави по 25 грн. 50
коп. судового збору.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 та ОСОБА_2
вважають рішення суду незаконним, просять
його скасувати. Посилаються на неправильне застосування судом норм
матеріального та порушення норм процесуального права, невідповідність висновків
суду фактичним обставинам. Суд не врахував, що з встановленим позивачем
розміром відсотків 17,48% вони не погоджувалися та договору про оплату вартості
послуг з теплопостачання у цьому розмірі вони не підписували. Методика
обрахування тепла у місцях загального користування була затверджена 22.02.2008
року і її застосовування з 2005 року до 22.02.2008 року є неправомірним. Також
посилаються на те, що суд не прийняв до уваги довідку ККП „Господар”, яка
підтверджує відсутність опалення в місцях загального користування.

Апеляційна скарга підлягає відхиленню з
таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Задовольняючи позовні вимоги позивача,
суд встановив та правильно виходив з того, що відповідачі, являючись
споживачами з послуг, які надає ЗАТ „Тепловоденергія”, після встановлення в
належній їм квартирі АДРЕСА_1автономного опалення протягом 2005-2007 років
зобов'язані були відповідно до Галузевих комунальних норм, затверджених наказом
Державного комітету України з питань
житлово-комунального господарства від 17.06.2005 року №95 та діючої на
той час Методики  нарахування проводити
оплату в розмірі 17,48% витрат теплової енергії стояками в квартирі та стояками
і нагрівальними приладами приміщень загального користування в будинку, де
розташована їх квартира, однак в зазначений період часу оплату таких послуг не
проводили, допустивши заборгованість в сумі 285 грн. 87 коп.

Висновки суду підтверджуються
матеріалами справи, в тому числі випискою з особового рахунку абонента ОСОБА_1,
згідно якого заборгованість за послуги з теплопостачання за 2005-2007 роки
становить 285 грн. 87 коп. , договором про надання населенню послуг з
теплопостачання від 01.09.2005 року.

Доводи апеляційної скарги не містять
посилань на докази які б спростовували висновки суду першої інстанції.

Що стосується посилань відповідачів на
відсутність договору з позивачем про надання їм послуг з тепло-водопостачання
та відсутність  в наданому позивачем
договорі їх підписів, то ця обставина не може бути підставою для звільнення їх
від часткової оплати послуг з теплопостачання, оскільки згідно матеріалів
справи вони такими послугами після встановлення автономного опалення
продовжували користуватися у зв'язку з опаленням стояками та нагрівальними
приладами приміщень загального користування у будинку, де вони проживають.

Як вбачається з матеріалав справи,
відповідачі, не погоджуючись з визначеним позивачем розрахунком оплати
зазначених послуг, не звертались відповідно до Методики, затвердженої наказом
від 22.02.2008 року №47,  до відповідного
проектного інституту про перерахунок розміру цих послуг, а тому їх посилання на
ці обставини не можна визнати підставними.

Рішення суду є законним і обґрунтованим,
підстав в межах доводів апеляційної скарги для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 313, 315, 319 ЦПК України,
колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1та
ОСОБА_2відхилити.

Рішення
Кам'янець-Подільського міськрайонного суду від 4 червня 2008 року залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного
Суду України протягом двох місяців з дня набрання нею законної сили.

Головуюча /підпис/

Судді /підписи/

Копія вірна: суддя апеляційного суду
Б.Ю.Ніколова