Справа № 2-17/2008 р.
М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И
09 червня 2008 року        Гайсинський районний суд Вінницької
складі: головуючого-судді С.К.Медвецького
при секретарях С.В.Селіщевій, А.А.Сегеді
за участю адвокатів ОСОБА_1, ОСОБА_2
розглянувши у відкритому
судовому засіданні в місті Гайсині справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, треті
особи ОСОБА_5, ОСОБА_6 про встановлення порядку розподілу спадкового майна,
позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа Носовецька сільська рада про
визнання заповітів недійсними, -
складність у викладені повного рішення суду, пов'язаного з потребою у
обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд
вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.
Керуючись ст.10, 11, 209, 212, 213, 214, 215 ЦПК України,
суд -
Позов ОСОБА_3 задовольнити повністю.
Визнати за ОСОБА_3, в порядку
спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_7, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, право
- земельну ділянку для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва розміром 2.2282 га, яка розташована на
території Носовецької сільської ради (державний акт на право власності на
земельну ділянку серія ВН № 187117);
- земельну ділянку для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва розміром 0.0251 га, яка розташована на
території Носовецької сільської ради (державний акт на право власності на
земельну ділянку серія ВН № 187116);
- земельну ділянку для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва розміром 2.2267 га, яка розташована на
території Носовецької сільської ради (державний акт на право власності на
земельну ділянку серія ВН № 073457);
- майновий пай у пайовому фонді КСП “Мрія” с. Косанове
Гайсинського району Вінницької області (свідоцтво про право власності на
майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства серія ВІ IV №
Визнати за ОСОБА_4, в порядку спадкування за заповітом
після смерті ОСОБА_7, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на:
- житловий будинок АДРЕСА_1;
- земельну ділянку для будівництва і обслуговування
житлового будинку та ведення особистого селянського господарства розміром
0,8199 га, яка розташована по АДРЕСА_1;
- житловий будинок АДРЕСА_2.
У задоволенні позову ОСОБА_6 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя
особа Носовецька сільська рада про визнання заповітів недійсними відмовити.
Звільнити ОСОБА_3, ОСОБА_4 від сплати державного мита на
підставі п.4 ст.18 Декрету Кабінету Міністрів України “Про державне мито”.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до
апеляційного суду Вінницької області через Гайсинський районний суд шляхом
подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне
оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з
подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Суддя

Справа № 2-17/2008 р.

Р
І Ш Е Н Н Я

І
М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И

09 червня 2008 року        Гайсинський районний суд Вінницької
області

в
складі: головуючого-судді С.К.Медвецького

при секретарях С.В.Селіщевій, А.А.Сегеді

за участю адвокатів ОСОБА_1, ОСОБА_2

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в місті Гайсині справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, треті
особи ОСОБА_5, ОСОБА_6 про встановлення порядку розподілу спадкового майна,
позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа Носовецька сільська рада про
визнання заповітів недійсними, -

встановив:

У травні 2007 року ОСОБА_3 звернувся в суд з позовом ОСОБА_4
про поділ спадкового майна, вказуючи, що ІНФОРМАЦІЯ_2померла його бабуся
ОСОБА_8, яка за життя, заповіла все своє майно, зокрема: житловий будинок

АДРЕСА_2, дві земельні
ділянки та майновий пай його матері ОСОБА_7

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_7, яка не встигла
прийняти спадщину після смерті ОСОБА_8, і яка за життя заповіла все своє майно,
зокрема: житловий будинок АДРЕСА_2, дві земельні ділянки та майновий пай, що за
життя належали ОСОБА_8, житловий будинок АДРЕСА_1, дві земельні ділянки та
майновий пай йому та ОСОБА_4

У встановлений законом шестимісячний строк він та ОСОБА_4
подали заяви в нотаріальну контору про прийняття спадщини, однак у них виник
спір щодо поділу спадкового майна.

06.07.2007 року ОСОБА_6 звернулась в суд з позовом до
ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання недійсним заповіту від 14.09.2006 року
посвідченого секретарем Носовецької сільської ради, за яким все своє майно її
мати ОСОБА_8, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2, заповіла своїй дочці ОСОБА_7 та
визнання недійсним заповіту від 07.04.2006 року посвідченого секретарем
Носовецької сільської ради, за яким все своє майно її рідна сестра ОСОБА_7, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_1, заповіла своїм дітям ОСОБА_3 і ОСОБА_4

Ухвалою суду від 18.07.2007 року зазначені цивільні справи
об'єднанні в одне провадження.

В судовому засіданні ОСОБА_3 вимоги позову підтримав, просив
поділити та визнати за ним право власності на спадкове майно, яке залишилось
після смерті його матері ОСОБА_7, яка не встигла прийняти спадщини своєї матері
ОСОБА_8, між ним та ОСОБА_4, виділивши йому:

- земельну ділянку для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва розміром 2.2282 га, яка розташована на
території Носовецької сільської ради (державний акт на право власності на
земельну ділянку серія ВН № 187117);

-2-

- земельну ділянку для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва розміром 0.0251 га, яка розташована на
території Носовецької сільської ради (державний акт на право власності на
земельну ділянку серія ВН № 187116);

- земельну ділянку для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва розміром 2.2267 га, яка розташована на
території Носовецької сільської ради (державний акт на право власності на
земельну ділянку серія ВН № 073457);

- майновий пай у пайовому фонді КСП “Мрія” с. Косанове
Гайсинського району Вінницької області (свідоцтво про право власності на
майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства серія ВІ IV №
017213) та виділивши ОСОБА_4 таке майно:

- житловий будинок АДРЕСА_1;

- земельну ділянку для будівництва і обслуговування
житлового будинку та ведення особистого селянського господарства розміром
0,8199 га, яка розташована по АДРЕСА_1;

- житловий будинок АДРЕСА_2.

Вимоги позову ОСОБА_6 не визнав зовсім, пояснив, що
заповіти ОСОБА_8 і ОСОБА_7 були складені в присутності секретаря сільської
ради, без будь-якого примусу і відповідали їх волевиявленню. За життя померлі
розпорядилися своїм майном: ОСОБА_8 заповівши все своє майно своїй дочці
ОСОБА_7, яка у свою чергу заповіла все своє майно йому та ОСОБА_4

ОСОБА_4 вимоги позову ОСОБА_3 визнала повністю,
погоджувалася поділити спадкове майно, як запропонував позивач.

Вимоги позову ОСОБА_6 не визнала зовсім, пояснила, що
волевиявлення померлих ОСОБА_8 і ОСОБА_7 було вільним і відповідало їх волі.

В судовому засіданні ОСОБА_6 вимоги позову підтримала,
пояснила, що 10.03.2000 року її мати ОСОБА_8 заповіла належний їй земельний пай
ОСОБА_9 (дочці ОСОБА_6). У січні 2006 року вона дізналась, що ОСОБА_8 заповіла
все своє майно ОСОБА_7, однак вважала, що мати через свій похилий вік,
неграмотність, фізичну та психологічну безпомічність не могла виконати
написаний у заповіті текст, прочитати його та поставити свій підпис.

Також вказала, що ОСОБА_7 не могла
скласти заповіт, яким все своє майно заповіла ОСОБА_3 та ОСОБА_4, оскільки, на
день складання заповіту, через хворобу не могла рухатись, спілкуватись і
віддавати значення своїм діям.

Вважала, що як спадкоємиця за законом
має право на спадщину після смерті матері, тому заперечувала проти задоволення
позову ОСОБА_3

ОСОБА_5 не заперечувала проти
задоволення позову ОСОБА_3, пояснила, що являється спадкоємицею після смерті
матері ОСОБА_8, так як має право на обов'язкову частку у спадщині, однак
відмовляється від своєї частки у спадщині на користь ОСОБА_3 та ОСОБА_4 Також
вказала, що за життя ОСОБА_8 повідомила їй про заповіт, за яким все своє майно
заповіла ОСОБА_7, так як остання її доглядала.

Представник Носовецької сільської ради
ОСОБА_10, сільський голова ОСОБА_11 вимоги позову про визнання заповітів
недійсними не визнали, пояснили, що ОСОБА_8 склала заповіт у сільській раді, а
ОСОБА_7 за місцем свого проживання в присутності секретаря сільської ради. При
складанні заповітів волевиявлення померлих ОСОБА_8 і ОСОБА_7 було вільним і
відповідало їх волі. ОСОБА_8 було зачитано текст заповіту, роз'яснено його
зміст і вона поставила підпис під ним. Що стосується ОСОБА_7, то вона дійсно
перебувала у важкому стані не розмовляла, однак їй також було прочитано зміст
заповіту і за допомогою ОСОБА_3 вона поставила під ним підпис.

Заслухавши пояснення сторін, свідків,
дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов ОСОБА_3 підлягає задоволення
повністю, позов ОСОБА_6 не підлягає задоволенню з таких міркувань.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2померла
ОСОБА_8, яка за життя заповіла все своє майно ОСОБА_7 (а.с.16,31). ІНФОРМАЦІЯ_1
померла

-3-

ОСОБА_7, яка за
життя заповіла своє майно ОСОБА_3 і ОСОБА_4 (а.с.17,30). У встановлений законом
строк, тобто 06.06.2006 року, ОСОБА_3 і ОСОБА_4 подали заяви у нотаріальну
контору про прийняття спадщини (а.с.216-217), однак через спір щодо поділу
спадкового майна не оформили право на спадщину.

ОСОБА_5, яка має право на обов'язкову
частку у спадщині після смерті матері ОСОБА_8, відмовляється від своєї частки у
спадщині користь ОСОБА_3 і ОСОБА_4 і не претендує на спадщину.

Спірні правовідносини регламентуються:

- ч.1 ст.1223 ЦК України за змістом
якої, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті;

- ч.1-3 ст.1225 ЦК України згідно яких
право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних
підставах, із збереженням її цільового призначення; до спадкоємців житлового
будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право
користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені; до спадкоємців
житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або
право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування,
якщо інший її розмір не визначений заповітом;

- ст.1233 ЦК України відповідно до
якої, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї
смерті;

- ст.1276 ЦК України за змістом якої,
якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і
не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім
права на прийняття обов'язкової частки у спадщині, переходить до його
спадкоємців (спадкова трансмісія); право на прийняття спадщини у цьому випадку
здійснюється на загальних підставах протягом строку, що залишився; якщо строк, що
залишився, менший як три місяці, він продовжується до трьох місяців;

- ч.1,2 ст.1278 ЦК України, згідно
яких, частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у
заповіті сам не розподілив спадщину між ними; кожен із спадкоємців має право на
виділ його частки в натурі.

Оскільки ОСОБА_7, являючись
спадкоємицею за заповітом спадщини ОСОБА_8, померла після її відкриття, і не
встигла її прийняти, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 являючись спадкоємцями за заповітом
після смерті матері ОСОБА_7 у встановлений законом строк подали заяви про
прийняття спадщини, однак не дійшли згоди щодо поділу спадкового майна, то за
ОСОБА_3, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_7, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_1, необхідно визнати право власності на:

- земельну ділянку для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва розміром 2.2282 га, яка розташована на
території Носовецької сільської ради (державний акт на право власності на
земельну ділянку серія ВН № 187117);

- земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського
виробництва розміром 0.0251 га, яка розташована на території Носовецької
сільської ради (державний акт на право власності на земельну ділянку серія ВН №
187116);

- земельну ділянку для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва розміром 2.2267 га, яка розташована на
території Носовецької сільської ради (державний акт на право власності на
земельну ділянку серія ВН № 073457);

- майновий пай у пайовому фонді КСП “Мрія” с. Косанове
Гайсинського району Вінницької області (свідоцтво про право власності на
майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства серія ВІ IV №
017213), а за ОСОБА_4 - необхідно визнати право власності на:

- житловий будинок АДРЕСА_1;

- земельну ділянку для будівництва і обслуговування
житлового будинку та ведення особистого селянського господарства розміром
0,8199 га, яка розташована по АДРЕСА_1;

- житловий будинок АДРЕСА_2.

Що стосується позовних вимог ОСОБА_6 про визнання
заповітів недійсними, то вони не підлягають задоволенню з таких міркувань.

-4-

Як уже зазначалось ІНФОРМАЦІЯ_2померла ОСОБА_8 (а.с.16).
14.09.2005 року секретар Носовецької сільської ради ОСОБА_10 посвідчив
заповіт  ОСОБА_8, за яким вона на випадок
своєї смерті розпорядилась, що все майно, яке буде належати їй на день смерті, і
на що вона матиме право за законом, заповіла своїй дочці ОСОБА_7 (а.с.31).

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_7, яка не встигла прийняти
спадщини ОСОБА_8 (а.с.17). 07.04.2006 року секретар Носовецької сільської ради
ОСОБА_10 посвідчив заповіт ОСОБА_7, за яким вона на випадок своєї смерті
розпорядилась, що все майно, яке буде належати їй на день смерті, і на що вона
матиме право за законом, заповіла своїм дітям ОСОБА_3 і ОСОБА_4 (а.с.30).

В судовому засіданні секретар сільської ради ОСОБА_10
підтвердив, що ОСОБА_8 самостійно виконувала підпис в заповіті, їй був
прочитаний текст заповіту і це було її волевиявлення; щодо заповіту ОСОБА_7, то
він був складений за місцем її проживання та підписаний нею. Цей факт у
судовому засіданні підтвердив свідок ОСОБА_12, який також зазначив, що при
оголошенні ОСОБА_7 заповіту, вона була у свідомості і реагувала на задані їй
запитання.

Свідок ОСОБА_13 пояснив, що перед смертю ОСОБА_8
проживала у своєї дочки ОСОБА_7

Свідок ОСОБА_14 пояснила, що ОСОБА_8 перед смертю
проживала у своєї дочки ОСОБА_7, при цьому вона неодноразово зазначала, що
заповість все своє майно останній, так як вона її доглядає.

Свідок ОСОБА_15 пояснив, що возив ОСОБА_8 у сільську
раду, де вона складала заповіт; при цьому секретар зачитував їй текст заповіту
і вона його підписала. Цей факт підтвердила і свідок ОСОБА_16

Свідок ОСОБА_17 пояснила, що в її присутності секретар
сільської ради зачитував ОСОБА_7 текст заповіту і вона за допомогою свого сина
підписала заповіт.

Спірні правовідносини регламентуються:

- ч.1,2 ст.1247 ЦК України за змістом яких, заповіт
складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складення;
заповіт має бути особисто підписаний заповідачем;

- ст.1251 ЦК України згідно якої, якщо у населеному
пункті немає нотаріуса, заповіт, крім секретного, може бути посвідчений
уповноваженою на це посадовою, службовою особою відповідного органу місцевого
самоврядування.

Підстави визнання заповіту недійсним визначені в ст.1257
ЦК України за змістом якої заповіт, складений особою, яка не мала на це права,
а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є
нікчемним; за позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо
буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало
його волі.

Оскільки заповіт
ОСОБА_8 був складений у письмовій формі із зазначенням місця та часу його
складання, особисто нею підписаний, посвідчений посадовою особою, секретарем
Носовецької сільської ради ОСОБА_10, волевиявлення заповідача було вільним і
відповідало її волі, будь-яких доказів про те, що на неї чинився тиск, чи вона
не розуміла значення своїх дій суду не було надано, то  підстав для визнання недійсним заповіту від
14.09.2005 року, за яким все своє майно яке їй належало на праві приватної
власності ОСОБА_8 заповів своїй дочці ОСОБА_7, немає.

Доводи позивачки
ОСОБА_6, свідків ОСОБА_9, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20 про те, що ОСОБА_8 через
свій вік, поганий стан здоров'я, неграмотність не могла підписати заповіт, суд
не приймає до уваги, оскільки вони спростовуються показаннями секретаря
сільської ради, ОСОБА_21, які зазначали, що заповіт складений на користь
ОСОБА_7 - це було волевиявлення ОСОБА_8

Що стосується
визнання недійсним заповіту ОСОБА_7, то за змістом ст.3 ЦПК України кожна особа
має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом
своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

-5-

При цьому, щоб
звернутися до суду важливо не тільки мати цивільно - процесуальну
правоздатність та дієздатність взагалі, а й правоздатність у конкретній справі,
тобто володіти юридичною заінтересованістю.

Частина 4 ст.1257 ЦК
України передбачає, що у разі недійсності заповіту спадкоємець, який за цим
заповітом був позбавлений права на спадкування, одержує право на спадкування за
законом на загальних підставах.

Систематичний аналіз
зазначених статей свідчить, що ОСОБА_6 немає правоздатності, тобто не володіє
юридичною заінтересованістю у визнанні недійсним заповіту ОСОБА_7, оскільки
відповідачі у разі визнання цього заповіту недійсним одержують право на
спадкування її спадщини за законом на загальних підставах, а у ОСОБА_6 виникає
таке право у разі неприйняття відповідачами цієї спадщини.

Виходячи з
викладеного, при вирішенні цього спору, суд не приймає до уваги висновок
посмертної судово-психіатричної експертизи № 5 від 13.03.2008 року, згідно
якого ОСОБА_7 на час підписання нею заповіту 07.04.2006 року перебувала в  періоді перенесеного гострого порушення
мозкового кровообігу і не могла усвідомлювати значення своїх дій та керувати
ними.

Вирішуючи питання про судові витрати, суд вважає, що
ОСОБА_3, ОСОБА_4 слід звільнити від сплати державного мита на підставі п.4
ст.18 Декрету Кабінету Міністрів України “Про державне мито”.

Керуючись ст.10, 11,
209, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд -

вирішив:

Позов ОСОБА_3 задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_3, в порядку
спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_7, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, право
власності на:

- земельну ділянку для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва розміром 2.2282 га, яка розташована на
території Носовецької сільської ради (державний акт на право власності на
земельну ділянку серія ВН № 187117);

- земельну ділянку для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва розміром 0.0251 га, яка розташована на
території Носовецької сільської ради (державний акт на право власності на
земельну ділянку серія ВН № 187116);

- земельну ділянку для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва розміром 2.2267 га, яка розташована на
території Носовецької сільської ради (державний акт на право власності на
земельну ділянку серія ВН № 073457);

- майновий пай у пайовому фонді КСП “Мрія” с. Косанове
Гайсинського району Вінницької області (свідоцтво про право власності на
майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства серія ВІ IV №
017213).

Визнати за ОСОБА_4, в порядку спадкування за заповітом
після смерті ОСОБА_7, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на:

- житловий будинок АДРЕСА_1;

- земельну ділянку для будівництва і обслуговування
житлового будинку та ведення особистого селянського господарства розміром
0,8199 га, яка розташована по АДРЕСА_1;

- житловий будинок АДРЕСА_2.

У задоволенні позову ОСОБА_6 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя
особа Носовецька сільська рада про визнання заповітів недійсними відмовити.

Звільнити ОСОБА_3, ОСОБА_4 від сплати державного мита на
підставі п.4 ст.18 Декрету Кабінету Міністрів України “Про державне мито”.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного
суду Вінницької області через Гайсинський районний суд шляхом подачі в
10-денний строк з

дня проголошення рішення
заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього

-6-

протягом 20 днів апеляційної
скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч.4 ст.295
ЦПК України.

Суддя