Справа № 2-130/08
РІШЕННЯ

(заочне)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2008 року Самарський районний суд
міста Дніпропетровська у складі:

головуючого
судді:               Католікяна М.О.,

при
секретарі:                        Дятленко
М.О.,

з участю позивача ОСОБА_1.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні
в залі суду в місті Дніпропетровськ цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Дніпропетровської міської ради, третя особа - Восьма дніпропетровська державна
нотаріальна контора, про визначення частки померлого у спільній власності,

установив:

22
жовтня 2007 року позивач звернулася до суду із цим позовом. Свої позовні вимоги
позивач обґрунтувала тим, що їй, її чоловікові, ОСОБА_2, та їх дочці, ОСОБА_3,
належить квартираАДРЕСА_1. У червні 2007 року ОСОБА_2. помер. Після його смерті
відкрилася спадщина на його частку вказаної квартири. Позивач звернулася до
нотаріуса, проте їй було відмовлено через те, що частка померлого на момент
смерті не була виділена. Зазначені обставини явилися причиною звернення до суду
з позовом про визначення частки померлого у спільній власності (а.с.а.с. 2 - 4,
7 - 9).

Позивач у судовому засіданні позов підтримала у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, повідомлявся
належним чином. У справі є достатньо доказів для її вирішення, що у сукупності
зі вказаною вище обставиною дає судові підстави для застосування положень ч. 4
ст. 169, ст.ст. 224, 225 ЦПК України.

Представник третьої особи у судове засідання також не з'явився,
повідомлявся належним чином.

Суд, вислухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, вважає, що
позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом було встановлено, що позивач доводиться дружиною ОСОБА_2, про що
свідчить копія свідоцтва про народження серіїНОМЕР_1, виданого 19.07.1969 р.
Будинком шлюбу м. Дніпропетровська (актовий запис № 1790)

(а.с. 12).

29 жовтня 1996 року на підставі розпорядження № 7/346-96 Виконавчого
комітету Дніпропетровської міської Ради народних депутатів було видано
свідоцтво про право власності на житло, за яким ОСОБА_2., позивач та їх дочка
набули право спільної власності на квартируАДРЕСА_1

(а.с.а.с. 10, 11).

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_2. помер, про що свідчить копія свідоцтва про
смерть серії НОМЕР_2, виданого 20.06.2007 р. Самарським відділом РАЦС
Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області
(актовий запис № 701) (а.с. 13).

11 вересня 2007 року позивач звернулася до третьої особи із заявою про
прийняття спадщину після смерті чоловіка, проте постановою № 2369 у видачі
свідоцтва про право на спадщину позивачеві було відмовлено, оскільки на момент
смерті ОСОБА_2не була визначена його частка у спільній квартирі (а.с. 14).

Вказані вище спірні правовідносини регулюються Цивільним кодексом України.

В
силу ч. 4 ст. 355 ЦК України спільна власність вважається частковою, якщо
договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно.

Відповідно
до ч. 1 ст. 357 ЦК України частки у праві спільної часткової власності
вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або
законом.

З
матеріалів справи вбачається, що в даному випадку ані договором, ані законом не
встановлено спільну сумісну власність співвласників на спірну квартиру, а тому
ця квартира належала їм на праві спільної часткової власності, отже, за
правилом ч. 1 ст. 357 ЦК України, частки кожного з власників являлися рівними
(по 1/3 частці).

Таким
чином, позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 355, 357 Цивільного кодексу України, ст.ст. 4 - 8, 10, 11,
18, 57 - 60, 169, 208, 209, 212 - 215, 218, 224, 225 Цивільного процесуального
кодексу України, суд

вирішив:

позов
ОСОБА_1 до Дніпропетровської міської ради, третя особа - Восьма
дніпропетровська державна нотаріальна контора, про визначення частки померлого
у спільній власності задовольнити.

Встановити, що ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, на підставі свідоцтва
про право власності на житло від 29 жовтня 1996 року, виданого згідно з
розпорядженням Виконавчого комітету Дніпропетровської міської Ради народних
депутатів № 7/346-96, належала 1/3 частка квартири

АДРЕСА_1

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з
дня отримання його копії.

Заочне
рішення набирає законної сили відповідно до загального порядку, встановленого
Цивільним процесуальним кодексом України.

Головуючий
суддя: