АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

4 березня 2008 року                                                                       м.
Хмельницький

Колегія  суддів
судової палати у цивільних справах

Апеляційного
суду Хмельницької області

в складі : головуючої -
судді Ніколової Б.Ю.,

суддів : Заїки В.М., Ніколаєвої В.М.

при секретарі Арзянцевій А.А.

з
участю: позивачки ОСОБА_3., її представника ОСОБА_4.

відповідачів: ОСОБА_2., ОСОБА_1., їх
представника ОСОБА_5.

розглянула
у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 22ц-422 за апеляційними
скаргами ОСОБА_1 та ОСОБА_2на рішення Шепетівського міськрайонного суду від 20
грудня 2007 року за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ОСОБА_1 про виселення.

Заслухавши доповідача, пояснення сторін, їх представників,
перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги,  колегія суддів

в с т а н о
в и л а :

В жовтні 2007 року ОСОБА_3. звернулася до суду з позовом до відповідачів про
виселення. Вказувала, що 21.12.2005 року
вона уклала з ОСОБА_6. договір довічного утримання, здійснювала догляд
за останньою і після її смерті 29.07.2006 року набула у власність квартиру
АДРЕСА_1. 30.07.2006 року між нею, позивачкою, та відповідачем ОСОБА_2. було
укладено усну домовленість про його тимчасове проживання в цій квартирі на
період здійснення заходів по похованню ОСОБА_6. та проведення поминок
останньої. Однак відповідач, вселившись в дану квартиру разом з своєю дружиною
та двома її неповнолітніми дітьми ОСОБА_7 та ОСОБА_8., відмовляється її
звільнити та продовжує в ній проживати. Тому просила виселити ОСОБА_2. з
зазначеної квартири без надання іншого житлового приміщення, а його дружину
ОСОБА_1. з неповнолітніми дітьми у належну їм квартиру АДРЕСА_2.

Рішенням Шепетівського
міськрайонного суду від 20 грудня 2007 року позов задоволено частково. Виселено
ОСОБА_2., ОСОБА_1., ОСОБА_7. та ОСОБА_8. з квартири АДРЕСА_1 без надання іншого
жилого приміщення. Стягнуто з ОСОБА_2. на користь ОСОБА_3. 8 грн. 50 коп.
державного мита, 7 грн. 50 коп. витрат на ІТЗ, 6 грн. комісійних за надання
послуг ЗАТ КБ „Приватбанк”, а всього 22 грн., в іншій частині позовних вимог
відмовлено.

В апеляційних скаргах ОСОБА_2 та ОСОБА_1. вважають рішення суду
незаконним, просить  його скасувати.
Посилаються на неправильне застосування норм матеріального та порушення норм
процесуального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам.
Вказують, що суд необґрунтовано застосував до даних правовідносин положення
ст.ст. 168, 169 ЖК України, оскільки позивачка не надала суду доказів щодо
укладення між ними договору найму житлового приміщення. У суду не було підстав
для виселення його з сім'єю з квартири в зимовий період.

________________________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції -
Пічугіна Н.О.                                 Справа № 22ц- 422

Доповідач - Ніколова Б.Ю.                                                                               Категорія № 11

Апеляційна скарга підлягає відхиленню з
таких мотивів.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_3.,
суд встановив та правильно виходив з того, що остання є власником квартири
АДРЕСА_1 і у зв'язку зі смертю попереднього власника  цієї квартири 30.07.2006 року  надала згоду на тимчасове проживання протягом
9 днів ОСОБА_2., а тому останній разом з відповідачкою ОСОБА_1. та
неповнолітніми дітьми підлягає виселенню з цієї квартири без надання іншого
житлового приміщення.

Висновки суду узгоджуються з матеріалами
справи.

Вирішуючи даний спір, суд повно і
правильно встановив дійсні обставини справи, однак дійшов висновку про те, що
ОСОБА_2 вселився у спірну квартиру за згодою ОСОБА_3. тимчасово, помилково
керувався положеннями ст.ст. 168, 169 ЖК України.

Колегія суддів вважає, що спірні
правовідносини регулюються ст.ст. 383, 391 ЦК України, а тому посилання в
мотивувальній та резолютивній частині рішення суду першої інстанції на ст.ст.
168, 169 ЖК України є помилковими. Вважати, що ОСОБА_3. як власник даної
квартири вправі відповідно до положень ст.ст. 383, 391 ЦК України вимагати усунення
перешкод у здійсненні нею права користування та розпорядження нею, виселення
відповідачів разом з їх неповнолітніми дітьми без надання іншого житла.

Посилання в апеляційній скарзі на
неправильне застосування  судом першої
інстанції норм матеріального права не можуть бути підставою для скасування
ухваленого ним рішення, оскільки це порушення не призвело до неправильного
вирішення справи.

Рішення суду узгоджується з матеріалами
справи і підстав в межах доводів апеляційної скарги для його скасування не вбачається.

Рішення суду ґрунтується на повно,
всебічно досліджених матеріалах справи, його висновки про доведеність вимог
позивачки ґрунтуються на законі, підстав в межах доводів апеляційної скарги для
його скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 315, 319 ЦПК
України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2
відхилити.

Рішення Шепетівського міськрайонного
суду від 20 грудня 2007 року  залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду
України протягом двох місяців з дня набрання законної сили.

Головуюча /підпис/

Судді /підписи/

Копія вірна: суддя апеляційного суду
Б.Ю.Ніколова