Справа №2-408
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17
квітня 2008 року. Першотравневий районний суд м.Чернівці

в складі:

головуючого судді Марчука В.Т.

при секретарі Вольській О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м.Чернівці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Чернівецької міської ради, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7
про встановлення постійного земельного сервітуту та зобов′язання не
чинити перешкод в користуванні земельною ділянкою, щодо якої встановлюється постійний
земельний сервітут,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка
звернулася до суду із зазначеним вище позовом до відповідачів.

Посилалася
на те, що у відповідності до договору купівлі-продажу від 19.06.2003 року вона
стала власником будинку АДРЕСА_1.

Відповідно
до державного акту на право власності на земельну ділянку від 02.09.2004 року
їй передано в приватну власність земельну ділянку АДРЕСА_1 розміром 0,0563 га
для обслуговування житлового будинку та господарських споруд.

У
відповідності до викопіювання схематичного плану земельної ділянки АДРЕСА_1
межа земельної ділянки, яка передана їй у власність проходить по стіні
житлового будинку літ. «А», який належить їй на праві власності.

В
будинку АДРЕСА_2 проживають відповідачі.

Така
межа по суміжному землекористуванню між мешканцями будинків №8 та №10 склалася
історично і до цього часу будь-яких перешкод зі сторони мешканців будинку №10 в
обслуговуванні стіни будинку №8 не було.

Однак,
в даний час виникла конфліктна ситуація, через яку відповідачі перешкоджають їй
обладнати бетонну відмостку біля житлового будинку літ. «А», мотивуючи тим, що
вона (позивачка) не є землекористувачем даної земельної ділянки. Також
відповідачі забороняють виконувати будь-які ремонтні роботи стіни власного
житлового будинку, встановлюють перед вікнами її будинку завісу.

Для
вирішення спору вона зверталась до Чернівецької міської ради із заявою про
виділення їй для обслуговування власного житлового будинку частину земельної
ділянки АДРЕСА_2.

Однак,
в задоволенні їй відмовлено, оскільки мешканці будинку АДРЕСА_2 категорично
відмовляються дати згоду на вилучення частини земельної ділянки із їхнього
користування та запропоновано звернутись до суду для встановлення земельного
сервітуту.

Просила
встановити довічний земельний сервітут на право її постійного безоплатного
користування земельною ділянкою АДРЕСА_2 шириною 1м 50см довжиною 22м 65см, що
межує із земельною ділянкою АДРЕСА_1 і розташована з тильної сторони житлового
будинку літ. «А» для обслуговування житлового будинку, а саме: для обладнання
бетонної відмостки шириною 1м; для обладнання будинку зливною системою від
атмосферних опадів; для ремонту стін будинку, миття вікон в будинку, очистки
земельної ділянки від снігу в зимній період.

Також
просила зобов′язати відповідачів не чинити їй перешкод у користуванні
земельною ділянкою, щодо якої їй встановлюється постійний земельний сервітут.

В
судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 свій позов підтримала і підтвердила
обставини, викладені в позовній заяві.

Представник
відповідача - Чернівецької міської ради Антонюк І.Я. позов не визнала і суду
пояснила, що позивачка не надала суду доказів чинення відповідачами перешкод у
здійсненні її права власності на житловий будинок АДРЕСА_1.

Вважає,
що для проведення певних ремонтних робіт будинку можливе встановлення сервітуту
земельної ділянки АДРЕСА_2 на певний строк, а підстав для встановлення
постійного безоплатного сервітуту на частину цієї земельної ділянки немає.

Просила
в задоволенні позову відмовити.

Відповідачі
ОСОБА_3, ОСОБА_7, ОСОБА_6 в судовому засіданні позов не визнали і кожний із них
суду пояснив, що вони проживають в будинку АДРЕСА_2. Будь-хто із мешканців
цього будинку №10 не чинить позивачці перешкод в обслуговуванні належного їй на
праві власності будинку №8. Навпаки, вони зацікавлені, щоб позивачка зробила
ремонт тильної стіни свого будинку, однак ремонтних робіт вона не проводить.

На
території закріпленої за ними земельної ділянки АДРЕСА_2 не знаходиться
газового крану, яким мала б право користуватись позивачка.

З
їх згоди позивачкою обладнана бетонна відмостка впродовж тильної стіни будинку,
а тому посилання у позовній заяві на неможливість облаштування цієї відмостки,
як на підставу позову, є надуманим.

Кожний
із відповідачів вважають, що в разі задоволення позову будуть порушені права
кожного із них на користування земельною ділянкою, унеможливить заїзд на
територію їхнього двору спеціалізованого автотранспорту для очистки вигрібної
ями.

Просили
відмовити в задоволенні позову щодо встановлення позивачці постійного
безоплатного земельного сервітуту за рахунок закріпленої за будинком АДРЕСА_2
земельної ділянки.

Справа
слухалась у відсутність відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_4, та ОСОБА_5, які належним
чином повідомлялись судом про час та місце розгляду справи, але в судове
засідання не з′явились і про причини неявки суду не повідомили.

Суд,
заслухавши пояснення всіх присутніх в судовому засіданні учасників процесу,
покази свідка ОСОБА_8, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі,
вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 не обгрунтовані і задоволенню не підлягають.

Так,
судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1, згідно договору купівлі-продажу
житлового будинку від 19.06.2003 року, стала власником будинку АДРЕСА_1.

Згідно
п.9 цього Договору відчужуваний житловий будинок оглянутий позивачкою.
Недоліків чи дефектів, які б перешкоджали його використовувати за цільовим
призначенням, на момент огляду виявлено не було (а.с.25-26).

Рішенням
Чернівецької міської ради від 29.09.2005 року №849 вулицю Нікопольську
перейменовано АДРЕСА_1 (а.с.18).

Житловий
будинок АДРЕСА_2 містить в собі три житлові квартири, власниками яких є
відповідачі: квартира №1 - ОСОБА_2 (а.с.72-73); квартира №2 - ОСОБА_7 та
ОСОБА_9 (а.с.65-67); квартира №3 - ОСОБА_5, ОСОБА_4 та ОСОБА_6 (а.с.68-70).

Рішенням
виконкому Чернівецької міської ради від 06.10.1953 року в користуванні за
мешканцями будинку АДРЕСА_1 залишено 655 кв.м. земельної ділянки, а за
мешканцями будинку АДРЕСА_2 залишено 2986 кв.м. земельної ділянки (а.с.27).

Згідно
схематичного плану від 10.08.1953 року межа зазначених вище земельних ділянок
проходить по тильній стіні будинку №8 (а.с.62).

На
підставі заяви ОСОБА_1 рішенням 18 сесії ХХІV скликання Чернівецької міської ради №374 від 25.12.2003
року їй передана для обслуговування житлового будинку та господарських будівель
земельна ділянка загальною площею 0,699 га, з яких 0,0563 га передано у
власність, а 0,0136 га - в оренду (а.с.21-24).

На
підставі зазначеного вище рішення Чернівецької міської ради 02.09.2004 року
ОСОБА_1 отримала державний акт на право власності на земельну ділянку АДРЕСА_1
площею 0,0563 га з цільовим її призначенням - для обслуговування житлового
будинку та господарських будівель (а.с.8).

Починаючи
з 2006 року між позивачкою та відповідачами - мешканцями сусіднього будинку
АДРЕСА_2 почали виникати суперечки з приводу користування закріпленою за
будинком №10 земельною ділянкою.

Під
приводом чинення їй відповідачами перешкод у проведенні ремонту фасаду тильної
стіни власного будинку №8, влаштування водостічних жолобів та відмостки впродовж
тильної стіни її будинку ОСОБА_1 зверталась з відповідною заявою в КЖРЕП №12
м.Чернівці.

Листом
від 21.07.2006 року КЖРЕП №12 її повідомило про те, що мешканці будинку №10 не
заперечують на проведення позивачкою вказаних робіт.

Цим
же листом її було зобов′язано провести зазначені ремонтно-будівельні
роботи до 01.09.2006 року та не захаращувати будматеріалами дворову територію
будинку АДРЕСА_2 (а.с.63).

Позивачкою
були виконані роботи по влаштуванню бетонної відмостки впродовж тильної стіни
її будинку, що підтверджується долученими до матеріалів справи фотознімками
(а.с.64) і цього не заперечувала в судовому засіданні і сама позивачка.

Таким
чином, посилання у позовній заяві на те, що відповідачі чинять перешкоди
позивачці у влаштуванні бетонної відмостки та проведенню будівельних робіт по
ремонту тильної стіни її будинку і обладнання будинку зливною системою від
атмосферних опадів є безпідставними.

Позивачка
не надала суду доказів, які б свідчили про необхідність встановлення постійного
земельного сервітуту частини земельної ділянки, закріпленої за будинком
АДРЕСА_2.

В
судовому засіданні ОСОБА_1 не надала суду доказів можливості початку та
закінчення проведення нею ремонту фасаду тильної стіни її будинку.

Суд
вважає, що в разі відсутності згоди відповідачів для проведення позивачкою
зазначених робіт по облаштуванню її будинку можливо, у відповідності до п. «ж»
ст.99 ЗК України, встановити строковий сервітут.

Разом
з тим, як було зазначено вище, позивачка не надала суду доказів чинення
відповідачами їй перешкод у проведенні будь-яких ремонтних робіт, що зазначені
у позовній заяві.

Крім
того, незважаючи на те, що судом позивачці роз′яснено вимоги ч.4 ст.10
ЦПК України, тобто роз′яснено її права та обов′язки та попереджено
про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій, позовні вимоги вона
змінити не побажала, а наполягала на задоволенні саме тих позовних вимог, що
викладені у позовній заяві.

З
огляду на викладене, суд не вбачає підстав для задоволення позову ОСОБА_1

Враховуючи
наведене, керуючись ст.ст.401-404 ЦК України, ст.ст.98-100 ЗК України,
ст.ст.10, 11, 58, 60, 64, 79-81, 88, 208, 209, 212-215, 218, 294 ЦПК України
суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Чернівецької міської ради, ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про встановлення постійного
земельного сервітуту та зобов′язання не чинити перешкод в користуванні
земельною ділянкою, щодо якої встановлюється постійний земельний сервітут
відмовити.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції може бути
подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після
подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя  Першотравневого

районного суду м.Чернівці                                                                 В.Т.МАРЧУК