У х в а л а

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

28 травня 2008 року                                                                                                м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

головуючого             Григор'євої
Л.І.,

суддів:                       Косенка
В.Й.,                                 Барсукової
В.М.,

Балюка М.І.,                                   Данчука В.Г., -

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, за
касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення апеляційного суду Дніпропетровської
області від 28 листопада 2007 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2002 року ОСОБА_3 зверталась у суд із позовом до
ОСОБА_4, а згодом до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,
мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 16 травня 2001 року внаслідок пожару, що
стався за адресою: Степовий тупик, 10.

У зв'язку зі смертю ОСОБА_3, що сталася 3 березня 2005
року, з позовом звернулась правонаступник ОСОБА_1, вона підтримала вимоги,
уточнила суму матеріальної шкоди, просила стягнути з ОСОБА_2 12 147 грн. та
матеріальну шкоду в розмірі 3 тис. грн.

Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська
від 18 вересня 2006 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від
28 листопада 2007 року вказане рішення суду першої інстанції скасовано та
ухвалено нове рішення, яким позов ОСОБА_1 задоволено. Постановлено стягнути
з                ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 матеріальну шкоду в розмірі 17 523 грн. 85 коп., моральну шкоду у
розмірі 3 тис. грн., витрати за проведення експертиз у розмірі 1299 грн. 99
коп. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий сбір у розмірі 183 грн. 74
коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи - 30
грн.

Не погодившись з ухвалою апеляційного суду ОСОБА_2 подала
до Верховного Суду України касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення
судом норм матеріального й процесуального права, просить оскаржуване рішення
скасувати та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Касаційна скарга ОСОБА_2 підлягає відхиленню з таких
підстав.

Ухвалюючи рішення та задовольняючи позов ОСОБА_1,
апеляційний суд правомірно виходив із того, що ОСОБА_3 належала 1/2 частина
будинку АДРЕСА_1 відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від
30 серпня 2002 року, в будинку самочинно збудованими відповідно до технічного
паспорту від 17 серпня 2001 року значились прибудова А-1, веранда а-І, тамбур
а1-1, літня кухня Д,Б, гараж Е. ОСОБА_3 померла 3 березня 2005 року, відповідно
до свідоцтва про право на спадщину за законом від 13 вересня 2005 року власником
зазначеної частини домоволодіння є її дочка - ОСОБА_1

Відповідачці ОСОБА_2 належить будинок № 10 по Степовому
тупику в м. Дніпропетровську.

16 травня 2001 року інспектором 4-ї самостійної
воєнізованої пожежної частини управління пожежної охорони УВС Дніпропетровської
області було складено акт про пожежу, яка виникла цього ж дня о 23 годині в
прибудові в будинку відповідачки внаслідок короткого замикання у
електропроводці. У результаті пожежі пошкоджено покрівля гаража та літньої
кухні, що належали ОСОБА_3

Ураховуючи, що актом про пожежу встановлено осередок
виникнення пожежі саме на території будинку відповідачки, цей акт не оспорено,
а відповідно до п. 2.2 Правил пожежної безпеки в Україні, затверджених в.о.
Головного державного інспектора України з пожежного нагляду - в.о. начальника
Управління Державної пожежної охорони Міністерства внутрішніх справ України
14  червня 1995 року та затверджених у
Міністерстві юстиції України 14 липня 1995 року № 219/755, чинних на момент
виникнення спірних правовідносин, забезпечення пожежної безпеки в житлових
будинках приватного житлового фонду та інших приватних спорудах /надвірних
будівлях, гаражах тощо/ покладається на їх власників. Встановлено вину
відповідачки ОСОБА_2 у пошкодженні гаража та літньої кухні в будинку № 8 у
Степовому тупику  внаслідок пожежі, що
виникла з її вини 16 травня 2001 року.

Згідно зі ст. 440
ЦК України 1963 року, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин,
шкода, заподіяна особі або майну громадянина, підлягає відшкодуванню особою,
яка заподіяла шкоду.

З огляду на викладене апеляційний суд обґрунтовано
скасував рішення районного суду та ухвалив у справі нове рішення, яким
задовольнив позовні вимоги ОСОБА_1

Наведені в касаційній скарзі доводи висновків суду не
спростовують.

Згідно зі ст. 337 ЦПК України суд касаційної
інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням
норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України, колегія суддів
Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від
28 листопада 2007 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                               Л.І. Григор'єва

Судді:                                                                       В.Й.
Косенко

М.І. Балюк

В.М. Барсукова

В.Г.
Данчук