У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2008 року

м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

головуючого  Патрюка М.В.,

суддів:           Прокопчука Ю.В.,

Пшонки М.П.,-

розглянувши
в попередньому судовому засіданні справу за позовом приватного підприємства
(далі - ПП) “Яворівна” до ОСОБА_1, третя особа - агентство нерухомості “Домен”,
про стягнення боргу і за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ПП “Яворівна” та ОСОБА_2
про визнання недійсним договору, відшкодування моральної шкоди, за касаційною
скаргою                   ПП “Яворівна”
на рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 26 червня 2007 року та
ухвалу апеляційного суду Харківської області від 19 вересня 2007 року,

в  с
т  а  н
о  в  и
л  а :

У лютому 2007 року ПП “Яворівна” звернулося в суд із
вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що 9 грудня 2006 року між ними та
відповідачкою було укладено договір № 16-11 про надання
інформаційно-консультаційних послуг. Відповідно до умов цього договору ПП “
Яворівна” взяло на себе обов'язок по наданню ОСОБА_1 платної
інформаційно-консультаційної послуги з метою підбору варіантів об'єкту
нерухомості для придбання його у подальшому, а вона зобов'язалася оплатити за
надані послуги. Позивач виконав взяті на себе обов'язки за договором, про що
свідчить акт виконаних робіт з відміткою відповідачки про отримання наданих ним
послуг. ОСОБА_1 не виконала взяті на себе зобов'язання щодо оплати наданих їй послуг ПП  “Яворівна”. У зв'язку з цим позивач просив
стягнути з відповідачки              5
530 грн. за виконані ним послуги за договором від 9 грудня 2006 року № 16-11 та
9216 грн.  25 коп. штраф за вказаним
договором.

В ході розгляду справи ОСОБА_1 подала зустрічний позов
про визнання недійсним договору від 9 грудня 2006 року № 16-11 про надання
інформаційно-

консультаційних
послуг та відшкодування моральної шкоди,
посилаючись на те, що вона мала намір придбати квартиру. З метою
отримання інформації про існуючі пропозиції продажу квартир, а також з метою
отримати необхідну для укладення договору купівлі-продажу обраної квартири
допомогу вона 5 грудня 2006 року уклала договір з агентством нерухомості
“Домен”, яке надало передбачені договором послуги, в результаті чого позивачка
обрала для придбання квартиру АДРЕСА_1. З метою укладання договору
купівлі-продажу цієї квартири агентство нерухомості „Домен” звернулось до осіб,
які пропонували цю квартиру для продажу, а саме до ПП “Яворівна”, в результаті
чого було досягнуто згоди про зустріч покупця та представника продавця. Під час цієї зустрічі було укладено договір
№ 16-11 про надання інформаційно-консультаційних послуг. При цьому ПП
“Яворівна” посилалося на те, що без його укладення неможливо укласти договір
купівлі-продажу зазначеної вище квартири, оскільки цей договір необхідний для
отримання ПП “Яворівна” завдатку та що цей договір є лише формальністю,
необхідною для обліку, в результаті цього 9 грудня 2006 року між нею та ПП
“Яворівна” було укладено договір. Вважала, що цей договір є недійсним з
підстав, передбачених ст. ст. 215, 230 ЦК України.

Рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 26
червня 2007 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Харківської
області від 19 вересня 2007 року, в задоволенні позову ПП “Яворівна”
відмовлено; зустрічний позов
ОСОБА_1 задоволено в частині визнання недійсним договору від 9 грудня
2006 року № 16-11 про надання інформаційно-консультаційних послуг, в
задоволенні її вимог щодо відшкодування моральної шкоди - відмовлено.

У поданій касаційній скарзі ПП “Яворівна” просить скасувати ухвалені у
справі судові рішення, посилаючись на порушення норм матеріального та
процесуального права.

Згідно ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження судового
рішення може бути неправильне застосування судом норм матеріального права чи
порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції
не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені
в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність чи недостовірність
того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Оскільки з матеріалів справи та змісту касаційної скарги не вбачається
порушення судами норм матеріального та процесуального права колегія суддів
вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів

у
х в а л и л а :

Касаційну скаргу  приватного підприємства “Яворівна” відхилити.

Рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 26
червня 2007 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 19 вересня
2007 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
Патрюк М.В.

Судді:                                                                                              Прокопчук
Ю.В.

Пшонка М.П.