Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

4 червня 2008 року

м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах
Верховного Суду України в складі:

головуючого

Григор'євої Л.І.,

суддів:

Барсукової В.М.,

Данчука В.Г.,

Балюка М.І.,

Косенка В.Й.,-

розглянувши в судовому
засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1до
ОСОБА_2в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3, третя особа - служба у справах
неповнолітніх Києво-Святошинської районної державної адміністрації, про
припинення права власності на частку в майні, за касаційною скаргою ОСОБА_1на
рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24 грудня
2007 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 6 березня 2008
року,

в с т а н о в и л а :

У липні 2005 року ОСОБА_1 звернулась у суд із
позовом до ОСОБА_2, яка є законним представником неповнолітнього ОСОБА_3., про
виділ належної їй частки в спільній власності на будинок, а саме 5/6 частин
жилого АДРЕСА_1

Під час розгляду справи в суді першої
інстанції позивачка змінила свої вимоги, просила суд припинити право відповідача на 1/6 частку в спільному майні з виплатою йому компенсації
її вартості, посилаючись на ту обставину, що за висновком будівельно-технічної експертизи № 4787/4788 від 5 вересня 2006 року, проведеної
експертами КНІСЕ на підставі ухвали суду, частка відповідача в праві на будинок є
незначною і виділити її в натурі неможливо, а сам, відповідач у будинку не проживає.

Рішенням  Києво-Святошинського
районного  суду   Київської
області   від  24 грудня 2007 року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду Київської області від 6 березня 2008 року, ОСОБА_1 в
позові відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 порушує питання
про скасування ухвалених у справі рішень судів першої та апеляційної інстанцій
і ухвалення нового рішення про задоволення позову, посилаючись на неправильне
застосування судами норм матеріального права, а саме  ст. 365 ЦК України.

Касаційна скарга підлягає задоволенню з таких
підстав.

Судами встановлено, що жилий АДРЕСА_1належить
на праві спільної часткової власності ОСОБА_1 (5/6 частин) та ОСОБА_3 (1/6
частина).

Відповідно до ст. 365 ЦК України, яка регулює
можливість припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників,
право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на
підставі позову інших співвласників, якщо: частка є незначною і не може бути виділена
в натурі; річ є неподільною; спільне володіння і користування майном є неможливим;
таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його
сім'ї.

Правовий аналіз цієї норми  свідчить про те, що законодавець визначив чотири самостійні підстави, кожна з яких
окремо може слугувати приводом для припинення права власності на частку в спільному
майні.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд з
посланням на ст. 365 ЦК України зазначив, що припинення права власності  ОСОБА_3. на 1/6 (2/12) частину будинку завдасть
істотної шкоди інтересам неповнолітнього власника та членам його сім'ї та що таке вирішення
спору суперечить чинному
законодавству. Крім того, суд посилався на ту обставину, що частка позивачки може бути виділена в натурі. З такими висновками суду першої інстанції
погодився й апеляційний суд зазначивши  при цьому, що внесеної на депозитний рахунок
суду суми в розмірі 13 235 грн. недостатньо для компенсації частки відповідача
в його праві на будинок, оскільки з урахуванням вартості земельної ділянки
вартість частки складає 179 050 грн.

Колегія суддів судової палати вважає, що рішення судів першої та апеляційної інстанцій є незаконними та підлягають скасуванню внаслідок  неправильного застосування судами ст. 365 ЦК України.

Так, можливість виділити частку в натурі позивачки не є визначальною у
вирішенні цього спору, тому, що законодавець пов'язує припинення права на частку в спільному майні
за вимогою інших співвласників із розміром
частки відповідача та можливістю виділення
цієї  частки  в
натурі.  У  своєму   висновку  № 4787/4788 від 5 вересня 2006 року експерт вказав,
що частка позивачки (5/6) може бути виділена в натурі, але за
цієї умови не може бути виділеною в натурі частка відповідача, яка є незначною.

При тому, що  відповідно до вимог ч. 2 ст. 365 ЦК України ОСОБА_1  внесла на депозитний рахунок суду вартість
частки відповідача, у суду була достатня правова підстава для задоволення її позову. Посилання суду апеляційної інстанції на недостатність грошової суми,
внесеної позивачкою на депозитний рахунок суду, для повної компенсації вартості
частки ОСОБА_3. є необґрунтованими, оскільки не підлягає врахуванню вартості
земельної ділянки тому що рішення про передачу земельної ділянки у власність
співвласників будинку повноважним органом не приймалося і державний акт про
право власності на землю не видавався. На цю обставину посилалася ОСОБА_1,
(надавши відповідні документи),
досліджувалася судами, та відображена у висновках експерта, а тому
сплата компенсації за частку земельної ділянки, яка не перебуває у власності
сторін, не повинна проводитися.

Оскільки фактичні обставини у справі встановлено судами
першої та апеляційної інстанцій з достатньою повнотою, але ними невірно
застосовано закон, який підлягав застосуванню - ст. 365 ЦК України,
постановлені у справі рішення  відповідно
до ст. 341 ЦПК України підлягають скасуванню з ухваленням нового рішення про
задоволення позову. Колегія суддів вважає, що слід припинити право власності
ОСОБА_3. на 2/12 частини АДРЕСА_1і визнати за ОСОБА_1право власності на
зазначені 2/12 частини АДРЕСА_1.
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь
ОСОБА_3. 13 235 грн. компенсації за належну йому частку, виходячи з
установленої вартості будинку - 79 400 грн. - на час вирішення спору.

Підлягають задоволенню й вимоги про часткове
відшкодування витрат у сумі 900 грн., понесених позивачкою у справі.

На підставі наведеного, керуючись ст. 336, 341, 344 ЦПК України, колегія
суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

в и р і ш и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_1задовольнити.

Скасувати рішення Києво-Святошинського районного суду
Київської області від 24 грудня 2007 року та ухвалу судової палати в цивільних
справах Апеляційного суду Київської області від 6 березня 2008 року.

Ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Припинити право власності ОСОБА_3 на 2/12 частини
АДРЕСА_1Київської області.

Визнати за
ОСОБА_1право власності на зазначені 2/12 частини АДРЕСА_1Київської області.

Стягнути з
ОСОБА_1на користь ОСОБА_3 13 235 грн. компенсації за належну йому
частку.

Стягнути з ОСОБА_2, законного представника ОСОБА_3, на
користь ОСОБА_1у повернення судового збору, витрат на проведення експертиз та
інших витрат, пов'язаних зі справою, у сумі
900 грн.

Рішення оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                  Л.І.
Григор'єва

Судді:
В.М. Барсукова

М.І. Балюк

В.Г.
Данчук

В.Й. Косенко