У Х В А Л А

І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И

2 квітня 2008 року                                                                          м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах
Верховного Суду України в складі :

головуючого

Патрюка  М.В.,

суддів:

Берднік І.С.,

Лященко Н.П.,

Костенка А.В.,

Прокопчука Ю.В.,

розглянувши
в судовому засіданні справу за позовом Рівненського виробничого
автотранспортного об'єднання до ОСОБА_1 про виселення, за касаційною
скаргою Рівненського виробничого автотранспортного об'єднання на рішення
апеляційного суду Рівненської області від 25 червня 2007 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2006 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом,
посилаючись на те, що гуртожиток, розташований на  по вулиці Млинівській, 26 у місті Рівному,
належить Рівненському виробничому автотранспортному об'єднанню на підставі
свідоцтва про право власності від 12 жовтня 2000 року. Зазначав, що за
клопотанням директора Заводу будівельних конструкцій від 25 серпня 1989 року,
ОСОБА_1 вселено до кімнати НОМЕР_1 у гуртожитку на вулиці Млинівській, 26 у
місті Рівному, проте спільного рішення адміністрації Рівненського виробничого
автотранспортного об'єднання та його профспілкової організації про надання
ОСОБА_1 жилої площі в гуртожитку не приймалося, спеціального ордера не
видавалося, а відповідач не перебував і не перебуває в трудових відносинах із
Рівненським виробничим автотранспортним об'єднанням. Просив виселити ОСОБА_1
без надання іншого жилого приміщення.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 16 квітня 2007
року позов задоволено. Виселено ОСОБА_1 з кімнати НОМЕР_1 у гуртожитку, що
знаходиться на вулиці Млинівській, 26 у місті Рівному, без надання іншого
житла.

Рішенням апеляційного суду Рівненської області від 25 червня 2007 року рішення
суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення про відмову в
задоволенні позову.

У касаційній скарзі Рівненське виробниче автотранспортне об'єднання просить
скасувати рішення апеляційного суду, а рішення суду першої інстанції залишити в
силі.

Касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи позовні вимоги Рівненського виробничого автотранспортного
підприємства, суд першої інстанції виходив із того, що ОСОБА_1 не набув права
на проживання в кімнаті гуртожитку, оскільки з підприємством позивача у
трудових відносинах не перебував, а був вселений у спірну кімнату за
клопотанням іншої юридичної особи.

Ухвалюючи нове рішення про відмову в задоволенні позову, апеляційний суд
виходив із того, що ОСОБА_1 тривалий час проживає в спірній кімнаті, перебував
у трудових відносинах із підприємством - позивачем, а правомірність його
поселення та проживання в гуртожитку тривалий час ніким не оспорювалась.

Висновки апеляційного суду є помилковими, такими, що не відповідають
вимогам матеріального права, які регулюють правовідносини сторін, і
спростовуються наявними матеріалами цивільної справи.

Судом встановлено, що гуртожиток на вулиці Млинівській,
26 у місті Рівному належить Рівненському виробничому автотранспортному
об'єднанню Рівненської обласної спілки споживчих товариств, райспоживспілок,
рай СТ на праві колективної власності згідно
свідоцтва про право власності від 12 жовтня 2000 року (а.с. 16). 25
серпня 1989 року № 83 директором Заводу будівельних конструкцій направлено
лист-клопотання директору Рівненської облспоживспілки про вселення
формувальника заводу ОСОБА_1 до гуртожитку (а.с. 9). Згідно з довідкою від 18
липня 2006 року та від 14 липня 2006 року ОСОБА_1 працював на Заводі
будівельних конструкцій БМУ ОСС з 14 вересня 1989 року до 6 вересня 1990 року
формувальником та на Рівненській універсальній базі облспоживспілки вантажником
з 20 листопада 1990 року до 21 вересня 1994 року (а.с. 73, 74). 1 червня 2006
року між виробничим автотранспортним об'єднанням Рівненської ОСС та ОСОБА_1 укладено
договір на проживання в гуртожитку (а.с. 8).

Відповідно до ч. 4 ст. 8 Закону України від 10 квітня
1992 року “Про споживчу кооперацію” (далі - Закон) спілка визнається юридичною
особою і може здійснювати господарську та іншу не заборонену чинним законодавством
діяльність з дня її державної реєстрації. Вона не відповідає за зобов'язаннями
споживчих товариств і не має щодо них розпорядчих функцій. Кожний член
споживчого товариства має свою частку в його майні, яка визначається розмірами
обов'язкового пайового та інших внесків, а також нарахованих на них дивідендів
(ст. 9 Закону).

Перелік підприємств - членів виробничого
автотранспортного об'єднання (а.с. 25, 26) встановлено п. 1.3 статуту (у
редакції 1994 року).

Статтею 128 Житлового кодексу УРСР передбачено надання
жилої площі у гуртожитку за спільним рішенням адміністрації, підприємства,
установи, організації чи органу кооперативної або іншої громадської організації
та відповідного профспілкового комітету. Єдиною підставою для вселення на
надану жилу площу в гуртожитку є спеціальний ордер.

Без надання іншого жилого приміщення не може бути
виселено, зокрема, осіб, які пропрацювали на підприємстві, в установі,
організації, що надали їм службове жиле приміщення, не менш як десять років.

Ураховуючи, що ОСОБА_1 не перебував у трудових відносинах
із Рівненським виробничим автотранспортним об'єднанням, яке є самостійною
юридичною особою, спільне рішення адміністрації підприємства та профспілкового
комітету про надання жилої площі в гуртожитку не приймалося, спеціальний ордер
на право вселення не видавався, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого
висновку про необхідність задоволення позовних вимог про виселення ОСОБА_1 без
надання іншого жилого приміщення з підстав, передбачених ст. ст. 127-132
Житлового кодексу УРСР.

Судом першої інстанції дотримано вимоги процесуального
закону, всебічно, повно й об'єктивно з'ясовані обставини справи та надана їм
належна оцінка.

Ураховуючи вищенаведене, ухвалене рішення апеляційного
суду підлягає скасуванню з підстав, установлених ст. 339 ЦПК України.

Керуючись ст. 336 ЦПК України, колегія суддів Судової
палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу
Рівненського виробничого автотранспортного об'єднання задовольнити.

Рішення апеляційного суду
Рівненської області від 25 червня 2007 року скасувати, а рішення Рівненського
районного суду Рівненської області від 25 червня 2007 року залишити в силі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                      М.В. Патрюк

Судді:                                                                                І.С. Берднік

А.В. Костенко

Н.П.
Лященко

Ю.В.
Прокопчук