Справа № 2-1529 / 2008 рік
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И

23 червня 2008
року Чугуївський міський суд Харківської області у складі :

головуючого - судді Ковригіна О.С.,

при
секретарі  -  Фатєєвої С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в
м. Чугуєві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2про визнання права власності на
земельну ділянку,

В С Т А Н О В И
В:

ОСОБА_1  звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2. про
визнання права власності на земельну ділянку, на якій розташоване належне
позивачу домоволодіння по АДРЕСА_1 Позивач заявив, що 01 лютого 2007 року між
нею та відповідачем ОСОБА_2., та ії чоловіком ОСОБА_3., було укладено договір
купівлі-продажу домоволодіння, договір посвідчено нотаріально, зареєстровано у Державному
реєстрі правочинів за № 1893301, та Чугуївському міжміському бюро технічної
інвентаризації, згідно виданого реєстраційного посвідчення від 22 лютого 2007
року, однак, з підстав відсутності на момент укладення договору, документів, що
підтверджували  реєстрацію права
власності продавця на земельну ділянку, на який розташовано домоволодіння,
договір було укладено відносно домоволодіння, із зазначенням в договорі, що
розмір ділянки, на який розташовано домоволодіння, складає 0,1637 га. Земельна
ділянка, що оспорюється, була передана у спільну власність продавцю, на
підставі рішення  Виконавчого комітету
Чугуївської міської ради Харківської області № 188/21 від 17.10.2001 року, та
складається із земельної ділянки площею 0,1 га, призначеної для обслуговування
житлового будинку і господарчих будівель, та земельної ділянки площею 0,0637
га, призначеної для ведення особистого підсобного господарства. 04 липня 2008
року, відповідач ОСОБА_2. та ОСОБА_3. згідно Державних актів про право
власності на земельну ділянку серії ЯБ № 990925 та № 990926, зареєстрували
право власності на оспорюванні земельні ділянки, які були зареєстровані за
кадастровими номерами :29:001:0031 та :29:001:0032  відповідно. Позивач послався на те, що
відповідач не має наміру здійснювати цивільно-правову угоду, на її користь,
відносно зазначених ділянок, чим створює обставини, що суперечать нормам
матеріального права.

Відповідач
скористався правом передбаченим ст. 174 ЦПК України та повністю визнав позов.
Вивчивши матеріали та обставини справи суд дійшов висновку, що вимоги позивача
обґрунтовані та законні.

Визнання
відповідачем позову не суперечить закону та не порушує, права, свободи чи
інтереси інших осіб.

Приймаючи
визнання позову, та ухвалюючи рішення, суд виходив з наступного.

Згідно ч. 1 ст.
9 ЦК України положення Цивільного кодексу України застосовуються до
врегулювання відносин, які виникають у сфері використання природних ресурсів,
якщо вони не врегульовані іншими актами законодавства.

Відповідно до
ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі
його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ст. 16 ЦК
України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого
майнового права та інтересу, способом захисту цивільних прав та інтересів може
бути визнання права.

Відповідно до
ст. 120 Земельного кодексу України до особи, яка придбала житловий, будівлю або
споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони
розміщені, без зміни ії цільового призначення, у розмірах встановлених
договором.

Згідно п. 2
наданого суду договору купівлі-продажу будинку з надвірними будівлями, від
01.02.2007 року, зареєстрованого у Чугуївському міжміському бюро технічної
інвентаризації.22.02.2007 року, будинок з надвірними будівлями, що був
відчужений, розташований на земельній ділянці площею 0,1637 га, в АДРЕСА_1.

Відповідно до
наданого суду рішення Виконавчого комітету Чугуївської міської ради Харківської
області № 188/21 від 17.10.2008 року «Про передачу ОСОБА_2  та ОСОБА_3 що мешкають в АДРЕСА_1 земельної ділянки, що розташована за
місцем проживання для обслуговування житлового будинку і господарських будівель
та ведення особистого підсобного господарства», земельна
ділянка, передана у приватну власність на підставі ст. 67 Земельного кодексу
України, та юридично складеться  з
ділянки площею 0,1000 га призначеної для обслуговування житлового будинку і
господарчих будівель, та земельної ділянки площею 0,0637 га, призначеної для
ведення особистого підсобного господарства.

Згідно наданих
суду свідоцтв про право на спадщину за законом серії НОМЕР_1 та НОМЕР_2  від 13.05.2008 року, відповідно до ст. 1261
ЦК України, спадкоємицею всього майна після ОСОБА_3., який помер ІНФОРМАЦІЯ_1,
є ОСОБА_2.

Відповідно до
вимог ст. 125 Земельного кодексу України, право власності на земельну ділянку
виникає після одержання її власником документа, що посвідчує право власності на
земельну  ділянку,  та
його  державної реєстрації.

Згідно наданих
до суду державних актів про право власності на земельні ділянки на ім'я
ОСОБА_4., право власності на земельні ділянки передані ОСОБА_3. та ОСОБА_2., на
праві спільної власності, рішенням Виконавчого комітету Чугуївської міської
ради Харківської області № 188/21 від 17.10.2008 року, зареєстровано 04 липня 2008
року, земельна ділянка площею 0,1000 га зареєстрована за кадастровим номером
:29:001:0031, земельна ділянка площею 0,0637 га зареєстрована за
кадастровим номером
:29:001:0032.

Таким, чином,
суд вважає, що викладені обставини, є законними підставами для визнання права
власності на земельну ділянку за ОСОБА_1. з моменту державної реєстрації, у
встановленому законом порядку, прав на нерухоме майно відповідачем, тобто з 04
липня 2007 року.

На підставі
вищевикладеного, керуючись ст. 9, 15. 16, 377 ЦК України, ст. 120, 125 ЗК
України ст.3, 4, 8,11, 60, 88, 130, 174, 209, 213-218 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов
задовольнити.

Визнати за
ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованою
за адресою: АДРЕСА_1, право власності на земельну ділянку площею 0,1000 га, кадастровий номер :29:001:0031, та на
земельну ділянку  розміром 0,0637 га, кадастровий номер
:29:001:0032, що розташовані у АДРЕСА_1, без
зміни цільового призначення.

Стягнути з
ОСОБА_2   на користь держави судові
витрати в розмірі 489 (чотириста вісімдесят дев'ять) грн.  87 коп. .

Рішення може
бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Харківської області
через суд першої інстанції шляхом подачі у 10-денний строк з дня проголошення
рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів
апеляційної скарги, або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя -