Справа № 22ц-601/08                                                                                                   Головуючий в 1 інстанції  Кирилюк В.Ф.
Категорія - 42                                                                                                               Доповідач Киця С.І.
СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м    У к
р а ї н и

22 липня 2008 року                                                                                                 м.
Луцьк

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду Волинської області в складі: головуючого
судді - Расевича С.І.

суддів
Киці С.І., Подолюка В.А.

при
секретарі Масляній С.В.,

з участю   представника позивача  Ковальової Л.Г.

відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Рожищенської міської ради
Волинської області до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про виселення з гуртожитку за
апеляційною скаргою позивача Рожищенської міської ради на рішення Рожищенського
районного суду Волинської області від 20 травня 2008 року, -

в с т а
н о в и л а :

У
лютому 2008 року позивач звернувся до суду
з позовом до відповідачів про виселення з житлового приміщення
гуртожитку. Позов мотивує тим, що відповідачу ОСОБА_1, як особі, яка перебувала
у трудових відносинах з ВАТ ВО “Рожищесільмаш” була надана кімната у гуртожитку
по АДРЕСА_1 і в яку відповідач вселився разом з членами своєї сім”ї. Рішенням
виконкому Рожищенської міської ради від 21 грудня 2001 року № 249 затверджено
розподіл квартир в новозбудованому жилому будинку АДРЕСА_2. На підставі цього
рішення ОСОБА_1 та членам його сім'ї, яка складається з 4 осіб 24 грудня 2001
року виданий ордер № 23 на зайняття трьохкімнатної квартири, загальною площею
60,6кв.м., житловою площею - 37,26кв.м, квартириАДРЕСА_2. На даний час
приміщення гуртожитку передано до комунальної власності.  Незважаючи на те, що ОСОБА_1 та його сім”ї з
2001 року надане жиле приміщення, ОСОБА_1 продовжує займати дві кімнати в
гуртожитку. Просили зобов”язати ОСОБА_1 звільнити займані кімнати в блоці
АДРЕСА_1

Під час
розгляду справи позивач уточнив позовні вимоги. Просив виселити з блоку № 29
гуртожитку по АДРЕСА_1 ОСОБА_1, ОСОБА_2 та неповнолітню дочку відповідача
ОСОБА_3 При цьому покликається на те, що в даному гуртожитку разом з
відповідачем зареєстровані його повнолітня дочка ОСОБА_2 та неповнолітня дочка
ОСОБА_3

Рішенням
Рожищенського районного суду Волинської області від 20 травня 2008 року в
задоволенні позову відмовлено.

Позивач
в апеляційній скарзі просить скасувати рішення і ухвалити нове про задоволення
позову у зв'язку з порушенням норм матеріального права.

Апеляційна
скарга підлягає до задоволення, а рішення суду скасуванню з ухваленням нового
рішення в зв'язку з неправильним застосуванням норм матеріального права.

Судом першої інстанції встановлено, що
відповідач  ОСОБА_1 разом із членами
своєї сім'ї проживав в гуртожитку ВАТ ВО “Рожищесільмаш“. ОСОБА_1 звільнився з
ВАТ ВО “Рожищесільмаш” з 26.02.2001 року за угодою сторін і більше на
підприємстві не працював. У 2001 році відповідачу ОСОБА_1 надана трьохкімнатна
квартира АДРЕСА_2. Згідно ордеру № 23 від 24.12.2001р. наймачем наданої
квартири вказаний ОСОБА_1, як члени його сім”ї зазначені  дружина ОСОБА_4 та дочки ОСОБА_2,
ОСОБА_3Дружина ОСОБА_1 - ОСОБА_4, з
21.10.2003 року зареєстрована і проживає в наданій квартирі по АДРЕСА_2

Відмовляючи
в позові суд першої інстанції послався на те, що при надані відповідачу спілкою
воїнів-інтернаціоналістів ні попереднім власником гуртожитку по АДРЕСА_1, ні
міською радою при видачі ордера на квартиру від відповідачів не відбиралось
письмове зобов”язання про переселення в надану квартиру. А тому, відсутні
підстави для виселення відповідачів з гуртожитку без надання іншого жилого
приміщення.

Однак,
з таким висновком погодитись не можна.

Згідно
ст. 127 ЖК України для проживання робітників, службовців, студентів, учнів, а
також інших громадян у період роботи або навчання можуть використовуватись
гуртожитки.

Отже,
цільове призначення гуртожитку в тому, щоб тимчасово задовольнити потребу в
житлі працівників в період їх роботи на підприємстві.

Відповідно
до вимог частин ст. 132 ЖК Української РСР сезонні, тимчасові працівники і
особи, що працювали за строковим трудовим договором, які припинили роботу, а
також особи, що вчились у навчальних закладах і вибули з них, підлягають
виселенню без надання іншого жилого приміщення з гуртожитку, який їм було
надано у зв'язку з роботою чи навчанням.

Інших
працівників підприємств, установ, організацій, які поселилися в гуртожитку в
зв'язку з роботою, може бути виселено без надання іншого жилого приміщення в
разі звільнення за власним бажанням без поважних причин, за порушення трудової
дисципліни або вчинення злочину.

Осіб,
які припинили роботу з інших підстав, ніж ті, що зазначені в частині другій
цієї статті, а також осіб, перелічених у статті 125 цього Кодексу, може бути
виселено лише з наданням їм іншого жилого приміщення.

Оскільки
ОСОБА_1 та членам його сім'ї - дружині та двом дочкам, надана квартира,  і жиле приміщення відповідає вимогам,
передбаченим частиною другою статті 114 ЖК України, тому відповідачі
безпідставно займають жиле приміщення в гуртожитку.

Посилання
суду на відсутність письмових зобов'язань відповідачів про звільнення
приміщення у гуртожитку не заслуговує на увагу, так як включенням їх в ордер на
зайняття жилого приміщення вони підтвердили своє бажання на виселення із
зайнятого жилого приміщення і переселення в інше. Не заслуговує на увагу і  те, що шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 розірваний
відповідно до рішення суду від 5 вересня 2006року, так як шлюб було розірвано
уже після отримання ордеру на квартиру.

Відмовляючи
у задоволенні позову суд даним правовим нормам дав невірну юридичну оцінку,
неправильно застосував норми матеріального права, а тому рішення підлягає
скасуванню з ухваленням нового. Колегія суддів прийшла до висновку, що
відповідач ОСОБА_1 разом з неповнолітньою дочкою ОСОБА_3, і відповідачка
ОСОБА_2 підлягають виселенню з гуртожитку без надання іншого житла, так як вони
забезпечені  благоустроєним житлом.

Відповідно
до ст. 88 ЦПК України з відповідачів в користь позивача слід присудити судові
витрати по справі по 13грн.88коп. з кожного.

На
підставі ст.ст. 50, 114, 125, 127, 132 ЖК України, керуючись ст.ст. 307, 309,
314 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну
скаргу позивача Рожищенської міської ради Волинської області задовольнити.

Рішення
Рожищенського районного суду Волинської області від 20 травня 2008 року в даній
справі скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов
задовольнити.

Виселити
ОСОБА_1 разом з неповнолітньою дочкою
ОСОБА_3, та ОСОБА_2 з блоку АДРЕСА_1.

Стягнути
з ОСОБА_1, ОСОБА_2 в користь Рожищенської міської ради Волинської області по
13(тринадцять) грн.88коп.
судових витрат з кожного.

Рішення
набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене шляхом
подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох
місяців з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:   - // -
підпис

Судді:    - // -
- // -    підписи

З
оригіналом згідно

Суддя
апеляційного суду

Волинської
області
С.І.Киця