МІСЬКИЙ СУД
м е н е м   У к р а ї н и
“22” лютого 2008 року
Ялтинський міський суд Автономної Республіки Крим
головуючого, судді
представника позивача
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Ялтинського міського
суду Автономної Республіки Крим цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_4 до
ОСОБА_2, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, Першої
Ялтинської державної нотаріальної контори про визначення додаткового строку,
достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, визнання права власності,
визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом,
Представник позивачки звернувся до Ялтинського міського
суду Автономної Республіки Крим із зазначеною позовною заявою в порядку
процесуальних вимог цивільного судочинства і просить суд :
-              Визначити ОСОБА_4 додатковий строк,
достатній для подання нею заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5;
-              Визнати
частково недійсним Свідоцтво про право на спадщину за законом від 27 вересня
2007 року на Ѕ частку  квартири АДРЕСА_1
у м. Ялта, видане ОСОБА_2 після  смерті
-              Визнати
за ОСОБА_4 право власності на Ѕ частки квартириАДРЕСА_1 м. Ялта як спадкового
майна після смерті батька ОСОБА_5 та матери ОСОБА_6.
Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що
сторони є дочками померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5, про його смерть позивачці,
яка постійно мешкає на території іншої держави та є її громадянином, нічого не
було відомо упродовж чотирьох років, тобто вона пропустила строк для прийняття
спадщини з поважних причин. Про смерть батька ОСОБА_4. дізналась лише після
смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 матері ОСОБА_6.
Оскільки відповідачка одержала свідоцтво про право на спадщину за законом
після смерті ОСОБА_5 на все спадкове майно, яке складається з Ѕ частки
квартириАДРЕСА_1 у м. Ялта, звертаючись до нотаріальної контори, не повідомила
про наявність інших спадкоємців, представник позивачки просить суд визнати
свідоцтво недійсним у відповідній частці та визнати право власності на Ѕ частку
спадкового майна після смерті ОСОБА_5 та матері його довірителя ОСОБА_6.
Відповідачка проти позовних вимог заперечувала, наголошуючи, що про смерть
ОСОБА_5 позивачці було повідомлено одразу, отже підстав для визначення
додаткового строку для прийняття спадщини немає.
Представник відповідачки заперечував проти позову, посилаючись на
відсутність поважних причин пропуску строку для прийняття спадщини позивачкою.
Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, у судове
засідання не з'явився, про дату, час та місце такого був повідомлений належним
Особи, які беруть участь у справі, не заявили у суді, що факти, які мають
значення для справи, їм відомі особисто, тому не вирішувалось питання про їх
допит в якості свідків згідно зі ст. 184 ЦПК України.
Вислухавши пояснення представника позивача, відповідачку та її
представника, з'ясувавши обставини справи та дослідивши відповідні докази, суд
дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.
Як вбачається із свідоцтв про народження  НОМЕР_1 та НОМЕР_2, Свідоцтв про укладення
шлюбу Серії  НОМЕР_3 таНОМЕР_4, ОСОБА_2.
і ОСОБА_4. доводились дочками померлій ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 та померлому
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5.
Факт смерті зазначених осіб підтверджується
Свідоцтвом про смерть Серії НОМЕР_5 та відповідно Свідоцтвом про смерть
Отже сторони є спадкоємцями за законом після
смерті ОСОБА_5 і ОСОБА_6. (ст. ст. 1222, 1261 УК України, ст. 529 ЦК УРСР 1963
Норми Цивільного кодексу України 2003 року
поширюються на спадщину, яка хоча і відкрилася до 1 січня 2004 року, але не
була прийнята ніким із спадкоємців до цієї дати (п. 5 Прикінцевих та перехідних
положень ЦК України).
Зважаючи на те, що відповідачка прийняла
спадщину після смерті батька ОСОБА_5 8 вересня 2003 року, суд має застосовувати
норми ЦК УРСР 1963 року.
Відповідно до статті 548 ЦК Українського РСР
для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її
прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття
спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично
вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав
державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття
спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести
місяців з дня відкриття спадщини (стаття 549 УК УРСР).
Протягом зазначеного строку та у встановленому порядку
позивачка спадщину після смерті батька ОСОБА_5 не прийняла, строк прийняття
спадщини був пропущений.
Статтею 550 ЦК УРСР визначалось, що  строк для
прийняття спадщини, встановлений статтею 549 цього Кодексу, може бути
продовжений судом, якщо він визнає причини пропуску строку поважними.
Встановлено, що позивачка ОСОБА_4. є громадянином
Російської Федерації, постійно мешкає на території цієї країни у м.
Новомосковськ Тульської області.
Відповідачкою в порядку статті 61 ч. 1 ЦПК України
визнано, що тривалий час ОСОБА_4. територію України не відвідувала, відповідно
з батьками не зустрічалась, востаннє прибула у м. Ялта у зв'язку зі смертю
матері ОСОБА_6. у 2007 році.
Та обставина, що ОСОБА_2., діючи недобросовісно, не
зазначила у заяві про прийняття спадщини від 8 вересня 2003 року інших
спадкоємців, вірогідно підтверджує доводи позивачки про те, що про смерть
батька вона дізналася лише у 2007 році, що позбавило її можливості своєчасно
Твердження ОСОБА_2. про те, що вона особисто повідомила
ОСОБА_4. про смерть ОСОБА_5 є бездоказовими, оскільки телеграма останньої про
неможливість приїзду у м. Ялта, не містить інформації щодо предмету доказування
і є неналежним доказом, а з її змісту неможливо встановити дату її
Оцінивши належність, допустимість, достовірність наданих
на підтвердження викладених обставин доказів окремо, їх достатність і взаємний
зв'язок у сукупності, суд дійшов висновку, що причина пропуску ОСОБА_4. строку
прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 є поважною, строк належить продовжити.
Враховуючи, що суд застосував норми ЦК УРСР, питання про
тривалість строку, який продовжується, не вирішувалось.
Згідно Свідоцтв про право на спадщину за
законом від 15 листопада 2007 року та від 27 вересня 2007 року посвідчено, що
спадкоємцем Ѕ частки майна ОСОБА_6. та усього майна ОСОБА_5 є ОСОБА_2.
До складу спадкового майна належить квартири АДРЕСА_1 у м. Ялта, яку на підставі договору міни від 2 вересня
1999 року придбали у спільну часткову власність у рівних частках спадкодавці.
Отже, зважаючи на вимоги статті 1301 ЦК України, є
обґрунтованою вимога про визнання частково недійсним свідоцтва про право на
спадщину за законом від 27 вересня 2007 року на Ѕ
частку  квартириАДРЕСА_1 у м. Ялта,
видане ОСОБА_2. після  смерті ОСОБА_5
Оскільки право ОСОБА_4. на спадкування  відповідачкою не визнається, суд задовольняє
і позовну вимогу про визнання права власності на Ѕ частку зазначеної квартири з
підстав статті 392 ЦК України.
Таким чином, розглянувши справу в присутності
представника позивачки, відповідачки та її представника, повно та всебічно
з'ясувавши обставини справи та перевіривши такі
доказами, суд дійшов висновку, що позовні вимоги належить задовольнити у
Питання про розподіл судових витрат суд вирішує на
підставі вимог статті 88 ЦПК України.
На підставі викладеного і керуючись ст. 392, 1301 ЦК
України, п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, ст. ст. 548-550 ЦК УРСР 1963 року, ст. ст. 5, 10, 11, 15, 60, 61, 88, 158, 209, 212-215 Цивільного процесуального кодексу України, суд
Позовну заяву ОСОБА_4 до ОСОБА_2, за участю третьої
особи, яка не заявляє самостійних вимог, Першої Ялтинської державної
нотаріальної контори про визначення додаткового строку, достатнього для подання
заяви про прийняття спадщини, визнання права власності, визнання частково
недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом - задовольнити.
Визначити ОСОБА_4 додатковий строк, достатній для подання
нею заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5.
Визнати недійсним Свідоцтво про право на спадщину за
законом від 27 вересня 2007 року, видане ОСОБА_2після смерті ОСОБА_5, в частині
посвідчення права на спадкування ј частки квартириАДРЕСА_1 у м. Ялта.
Визнати за ОСОБА_4 право власності на Ѕ частки
квартириАДРЕСА_1 м. Ялта як спадкового майна після смерті батька ОСОБА_5 та
В порядку розподілу судових витрат стягнути з ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_4 суму судового збору в розмірі сто вісімнадцять гривень, суму
витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи в
розмірі тридцять гривень, а усього - сто сорок вісім гривень.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду
Автономної Республіки Крим через Ялтинський міський суд шляхом подачі в
десятиденний строк з наступного дня після його проголошення заяви про
апеляційне оскарження і поданням після цього протягом двадцяти днів апеляційної
скарги або в порядку ст. 295 ч. 4 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, що передбачені ст.
ст. 223, 294 ЦПК України.

СУДДЯ -