№ 2-1472/2008
року Іллічівський районний суд м. Маріуполя, Донецької області під головуванням
судді Топчій Т.В., при секретарі Дорош Н.В., розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Маріуполі цивільну справу за позовом Відкритого акціонерного
товариства «Маріупольський завод важкого машинобудування» до ОСОБА_1, про
визнання особою, що втратила право користування житловим приміщенням,
ВАТ «Маріупольський завод важкого машинобудування»  звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про
визнання його особою, що втратила право користування житловим приміщенням.
позивача ВАТ «МЗВМ» у судовому засіданні підтримав позовні вимоги у повному обсязі
та в обґрунтування позовних вимог пояснив, що у травні 1990 року за спільним
рішенням адміністрації підприємства та профспілкового комітету ОСОБА_1 було
виділено приміщення у гуртожитку АДРЕСА_1. На підставі вказаного рішення
11.05.1990 року ОСОБА_1 був прописаний у гуртожитку, але в надане житлове
приміщення так і не вселився. На теперішній час фактичне місце перебування
відповідача не відоме, але з реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 він не знятий.
ОСОБА_1не проживає в житловому приміщенні з травня 1990 року і по теперішній
час, його майно та особисті речі у гуртожитку № 8 ВАТ «МЗВМ» не зберігаються.

На підставі
викладеного представник позивача просив суд визнати ОСОБА_1 особою, що втратила
право користування жилим приміщенням у АДРЕСА_1.

Відповідач ОСОБА_1,
у судове засідання не з'явився, згідно акту від 14.04.2008 р., останній у
гуртожитку АДРЕСА_1 не проживає з 1990 року, у зв`язку з чим, суд ухвалив
розглядати справу у порядку, передбаченому ст. 224 ЦПК України.

Свідок ОСОБА_2 у
судовому засіданні пояснила, що вона працює у гуртожиткуАДРЕСА_1. Їй відомо, що
ОСОБА_1 у гуртожитку не проживає з 1990 року. Його речей на зберіганні нема.

Свідок ОСОБА_3 у
судовому засіданні дала аналогічні пояснення.

Суд
вислухавши пояснення представника позивача, свідків, дослідивши матеріали
справи, вважає, що позов підлягає задоволенню оскільки в судовому засіданні
достовірно було встановлено, що ОСОБА_1 з травня 1990 року в спірному житловому
приміщенні не проживає більше 6 місяців, що підтверджується актом від 14.04.2008
р.

Згідно положень ст.ст.71,72 ЖК України, особа може бути
визнана такою, що втратила право користування житловим приміщенням, у разі її
відсутності більше шести місяців за місцем проживання.

У
зв'язку з чим, суд вважає, що відповідач ОСОБА_1 втратив право користування
житловим приміщенням у гуртожитку АДРЕСА_1.

Згідно ст. 88
ЦПК України, судові витрати, понесені по справі
позивачем  слід  стягнути з відповідача, а саме  держмито у розмірі 8,50 гривень та витрати на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 7,50 гривень на
користь ВАТ «МЗВМ».

Керуючись ст. ст. 60, 212, 213, 215, 224 ЦПК
України, ст. ст.  71, 72  ЖК України, суд-

ВИРІШИВ:

Позов Відкритого
акціонерного товариства «Маріупольський завод важкого машинобудування» до
ОСОБА_1,  про визнання особою, що
втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_1 особою, що втратила право
користування жилим приміщенням у гуртожитку АДРЕСА_1.

Стягнути з
ОСОБА_1  на користь ВАТ «МЗВМ» судові
витрати: держмито в розмірі - 8,50 гривень та витрати на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи в розмірі - 7,50 гривень.

На заочне
рішення відповідачем може бути подана заява про його перегляд до Іллічівського
райсуду міста Маріуполя, протягом 10 днів з дня отримання заочного рішення.

На заочне
рішення може бути подана апеляція в апеляційний суд Донецької області через
Іллічівський райсуд м. Маріуполя.

Заява про апеляційне оскарження може
бути подана протягом 10 днів з дня проголошення заочного рішення. Апеляційна
скарга подається протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне
оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана без
попередньої подачі заяви про апеляційне оскарження в строк, передбачений для
подачі такої заяви.

Суддя: