Справа
№ 2-917/08
РІШЕННЯ

Іменем України

07 травня 2008 року   Індустріальний районний суд м.

Дніпропетровська

в
складі:

головуючого
судді

Чебикіна
В.П.

при

секретарі

Олексенко
М.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні  в залі суду  м.

Дніпропетровська
цивільну справу   за позовною заявою  ОСОБА_1до ОСОБА_2про стягнення боргу, -

ВСТАНОВИВ:

В
лютому 2008 року  позивачка  звернулася до суду із зазначеною

позовною
заявою,   посилаючись на те, що 28 лютого
2005  року  відповідач
взяв

у
неї в борг 40500 грн., оформивши власноруч розписку та залишив у неї в якості

застави
власний автомобіль “Ауді-200” д/н НОМЕР_1.
При взятті  грошей в борг

відповідач
зобов'язував  повернути борг до 01 квітня
2005 року. Однак по

закінченні
строку відповідач борг не повернув і став уникати зустрічі з нею.

Просила
стягнути з відповідача  40500 грн. та
судові витрати у розмірі 561 грн.

(судовий
збір - 405 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгулу

справи
у суді - 30 грн., витрати пов'язані з викликом відповідача у судове

засідання
- 126 грн.).

У судовому засідання позивачка
підтримала позовні вимоги та просила

суд
їх задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з'явився,
про день та час слухання

справи
повідомлений належним чином, про причину неявки суду не повідомив. Суд

ухвалив,
у відповідності зі ст. 224 ЦПК України та за згодою позивачки,

провести
заочний розгляд справи по наявних матеріалах справи.

Суд, вислухавши пояснення
позивачки,  свідків,  вивчивши матеріали

справи,
вважає, що   позовні вимоги  підлягають
задоволенню  з наступних

підстав.

У ході судового розгляду встановлено, що
28 лютого  2005 року  у

відповідності
до  письмової розписки ОСОБА_2 взяв в
борг у

ОСОБА_1гроші
в сумі 40500  грн.  до 01 квітня 2005 року,

залишивши
у якості застави власний автомобіль “Ауді-200” д/н НОМЕР_1.   До

даного
часу відповідач кошти не повернув.

У судовому засіданні свідки ОСОБА_3. та
ОСОБА_4.

підтвердили
факт передачі ОСОБА_1. грошей ОСОБА_2. у сумі 40500 грн.,

та
пояснили, що гроші до тепер відповідачем не повернуті.

Згідно до ст. 1046 ЦК України,  за договором позики одна сторона (

позикодавець)
передає у власність другій стороні ( позичальникові) грошові

кошти
або інші речі,  визначені родовими
признаками,  а позивальник зобов'

язується
повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів ( суму позики) або

таку
ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Оскільки відповідач  не заперечував щодо отримання коштів, написав

особисто
розписку і підписав її, то суд вважає, що позовні вимоги позивачки

законні  і підлягають задоволенню.

У відповідності зі ст. 11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи  не

інакше
як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього

Кодексу,
в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших

осіб,
які беруть участь у справі.

Оскільки позовні вимоги позивачки
задоволені, то відповідно до ст. 88

ЦПК
України із відповідача підлягають стягненню на користь позивачки судові

витрати
по справі в розмірі 561 грн.

Враховуючий
викладене та керуючись  ст. 1049, 1050 ЦК
України,  ст.ст. 11, 15,

57,
60, 88, 212-215, 224, 225, 226 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні
вимоги  ОСОБА_1  задовольнити.

Стягнути
із ОСОБА_2 на користь  ОСОБА_1 грошові
кошти в розмірі  40500 грн. та судові
витрати в розмірі 561

грн.,
а всього стягнути 41061 грн.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за

письмовою
заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його

копії
.

Рішення може  бути оскаржено позивачем в апеляційному
порядку  до

апеляційного
суду Дніпропетровської області через районний суд шляхом подання в

10-денний
строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги або шляхом

подання
в десятиденний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне

оскарження
і поданням після цього  протягом двадцяти
днів апеляційної скарги.

У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення  без

задоволення
заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному

порядку.

Суддя
В.П.

Чебикін