Справа № 2-3811/08
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

14 березня 2008 року Приморський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого - судді Шенцевої О.П.,

при секретарі Ющенко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12 про визнання права власності на допоміжне приміщення,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка
звернулась з позовом до відповідачів про визнання права власності на допоміжне
приміщення, вказуючи, що вона проживає у кв.
АДРЕСА_1, і є власником вказаної квартири.
Поряд з її квартирою, розташовані допоміжні приміщення загальною
площею 20,9 (9,9 та 11,0) кв.м. Відповідно до заяв всіх власників квартир - співвласників будинку, засвідчених керівником дільниці № 13 КП ЖКС «Фонтанський», ними було здійснено поступку своїх прав
спільної власності на вказане допоміжне приміщення загальною
площею 20,9 кв.м. на користь позивачки. В підтвердження згоди па
передачу у одноособову власність спірних приміщень надана письмова заява і від
членів родини позивача.

Таким чином,
виходячи з вищезазначеного, позивачка вважає, що вона є власником зазначених допоміжних приміщень. Проте, через
неможливість здійснювати у повному обсязі правомочності власника згаданих допоміжних приміщень (реалізувати своє право власності),
вона звернулася до суду для визнання її права власності на вказані приміщення.

В судовому
засіданні представник позивачки позовні вимоги підтримала та просив позов
задовольнити.

Відповідачі
(співвласники будинку АДРЕСА_1) надали суду в порядку ч. 2 ст. 158 ЦПК України клопотання про розгляд справи за їх відсутності, зазначивши, що
проти позову ОСОБА_1 не заперечують, його визнають і ними було здійснено
поступку на користь позивачки своїх прав спільної власності на
вказані допоміжні приміщення.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши доводи представника позивачки, суд
доходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з
наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 на
підставі договору купівлі-продажу від 11 січня 2008 р., зареєстрованого КП «ОМБТІ та РОН» 14.01.2008 р., реєстраційний
номер 20878800, номер запису 491 в книзі: 567пр-167.

Поряд з вказаною квартирою, знаходяться допоміжні приміщення, загальною
площею згідно технічного паспорту, складеного
06.02.2008 р. КП «ОМБТІ та РОН», - 20,9 кв.м (а саме 9,9 та 11,0 кв. м.).

Вказані допоміжні приміщення розпорядженням Іллічівськом районної адміністрації м.
Одеси (АДРЕСА_1 на той час знаходився у Іллічівськом районі м. Одеси) було закріплено як підсобні (допоміжні) за вказаною
кв.АДРЕСА_1.

Відповідно до заяв всіх власників квартир -
співвласників будинку АДРЕСА_1, засвідчених у КП ЖКС "Фонтанський",
позивачем було отримано згоду на визнання за нею права власності  на спірні
допоміжні приміщення.

Згідно з Рішенням Конституційного суду України у справі про офіційне
тлумачення положень пункту 2 статті 10 Закону
України "Про приватизацію державного житлового фонду" та про офіційне
тлумачення положень статей 1, 10 цього Закону (справа про права співвласників
на допоміжні приміщення багатоквартирних
будинків) від 2 березня 2004 року, N 1-2/2004, співвласники багатоквартирного
будинку є співвласниками його допоміжних приміщень (підвали, сараї,
кладовки, горища, колясочні і т. ін.). Згідно
п.п. 1.1. резолютивної частини цього Рішення Конституційного суду України: "Допоміжні приміщення (підвали, сараї, кладовки. горища, колясочні і т. ін.)
передаються безоплатно у спільну власність громадян одночасно з приватизацією ними квартир (кімнат у квартирах)
багатоквартирних будинків. Підтвердження
права власності на допоміжні приміщення не потребує здійснення додаткових дій.
зокрема створення об'єднання співвласників багатоквартирного будинку,
вступу до нього.

Згідно п.п.
1.2. резолютивної частини цього Рішення Конституційного суду України: "1.2. Власник (власники) неприватизованих
квартир багатоквартирного будинку є співвласником (співвласниками) допоміжних
приміщень нарівні з власниками приватизованих квартир.".

У ч. З п. 4.2
вказаного Рішення Конституційного суду України зазначено: "Набуте громадянами право на квартири державного житлового фонду та належні до них допоміжні приміщення є непорушним (стаття 41 Конституції України),
забезпечується державою і захищається судом (стаття 55 Конституції України)".

Відповідно до
ч. 2 ст. 382 ЦК України власникам квартири у дво-або
багатоквартирному житловому будинку належать на праві спільної сумісної
власності приміщення загального користування, опорні конструкції будинку,
механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання за
межами або всередині квартири, яке обслуговує більше однієї квартири, а також споруди, будівлі, які призначені для забезпечення
потреб усіх власників квартир, а також власників нежитлових приміщень, які розташовані у житловому будинку.".

Згідно п. 2 ст.
10 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду":
"2. Власники квартир багатоквартирних будинків є
співвласниками допоміжних приміщень будинку, технічного обладнання, елементів зовнішнього благоустрою і зобов'язані брати участь у
загальних витратах, пов'язаних з утриманням будинку і прибудинкової
території відповідно до своєї частки у майні будинку. Допоміжні приміщення (кладовки, сараї і т. ін.) передаються у власність
квартиронаймачів безоплатно і окремо приватизації
не підлягають".

Відповідно до Рішення Конституційного суду України від 2 березня 2004 року, N 1-2/2004, допоміжні приміщення, відповідно до пункту 2 статті !0 Закону України
"Про приватизацію державного житлового фонду", стають
об'єктами права спільної власності співвласників багатоквартирного будинку,
тобто їх спільним майном, одночасно з приватизацією громадянами квартир, що
засвідчується єдиним документом - свідоцтвом про право власності на
квартиру. Для підтвердження набутого в такий спосіб права не потребується вчинення будь-яких інших додаткових
юридичних дій. Власникам квартир немає необхідності створювати з цією метою об'єднання співвласників багатоквартирного будинку.

Крім того,
згідно ст. 186 ЦК України, річ, призначена для обслуговування іншої (головної)
речі і пов'язана з нею спільним
призначенням, є її приналежністю; приналежність слідує за головною річчю, якщо
інше не встановлено договором або законом. Право власності в Україні повинно
спиратися на певний титул (правовстановлюючий
документ), для того, щоб бути доведеним перед іншими особами, я звертаюся до суду для визнання мого права власності на вказане
приміщення.

Судовий захист
прав та інтересів шляхом визнання відповідного права гарантується ст. 16 ЦПК
України. Відповідно до ст. 392 ЦК України:
"Власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається
іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності".

Відповідно до ст.
328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності
вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону, або незаконність набування
права власності не встановлена судом.

Таким чином,
все вищевикладене, з урахуванням того, що у даний час право власності на
вказані допоміжні приміщення в установленому
законом порядку ніким не оспорено і не оспорюється, дозволяє суду дійти
висновку, про обґрунтованість вимог позивача та необхідність визнання за
ОСОБА_1, права власності на допоміжні
приміщення загальною площею згідно технічного паспорту, складеного 06.02.2008
р. КП ОМБТІ та РОН, - 20,9 (9,9 та і 11,0) кв. м., що розташовані у будинку
АДРЕСА_1.

Керуючись Рішенням Конституційного суду
України від 2 березня 2004 року у справі N
1-2/2004 (справа про права співвласників на допоміжні приміщення багатоквартирних будинків), ст. ст. 1, 10 Закону України
"Про приватизацію державного житлового фонду", ст. ст. 15,
16, 214, 328, 346, 382 ЦК України, ст. 3, 7, 8, 10, 11, 60, 208, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за
ОСОБА_1, право власності на допоміжні приміщення загальною площею згідно технічного паспорту, складеного 06.02.2008 р. КП
«ОМБТІ та РОН», - 20,9 кв. м. (а саме: 9,9 та 11,0 кв. м.), що
розташоване у будинку АДРЕСА_1.

Рішення може
бути оскаржено до Апеляційного суду Одеської області через Приморський районний
суд м. Одеси. Заяву про апеляційне оскарження може
бути подано протягом десяти днів з дня проголошення постанови. Апеляційна скарга на рішення подається протягом двадцяти днів
після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя