Справа № 2-28/2008
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

29 січня 2008 року Рокитнянський районний суд Київської області в складі :

головуючого                 -  судді Литвина О.В.

при секретарі               -  Киричок В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Рокитне цивільну справу за позовом ОСОБА_1доОСОБА_2

про відшкодування шкоди, заподіяної
дорожно-транспортною пригодою,

та зустрічним позовомОСОБА_2 до ОСОБА_1

про відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із вказаним
позовом, посилаючись, що винними діями відповідача внаслідок ДТП, що сталася
17.10.2006 року близько 7-00 години в с.Довгалівське Рокитнянського району
Київської області, заподіяно шкоду належному йому на праві власності автомобілю
«ВАЗ-21099», д.н.з. НОМЕР_1. Просить стягнути з відповідача заподіяну
матеріальну шкоду в сумі 8667-98 грн. та
1000-00 грн. моральної шкоди.

Відповідач заявив зустрічний позов про
стягнення з позивача моральної шкоди, оспорюючи факт  скоєння ДТП зі своєї вини. Розмір моральної
шкоди визначив сумою 2000-00 грн.

В судовому засіданні позивач позов
підтримав повністю за викладених у ньому обставин та підстав та пояснив, що
близько 7-00 години  він рухався на
власному автомобілі «ВАЗ-21099», д.н.з. НОМЕР_1 в с.Довгалівське.  Попереду нього в попутньому напрямку руху по
тій же полосі рухалася гужова повозка. Рухався він зі швидкістю близько 50
км/год.  Наблизившись до гужової повозки.
Він став її обганяти і в той час коли порівнявся з гужовою повозкою, остання
різко змінила напрямок свого руху в його сторону. З метою уникнути зіткнення
він різко змінив напрямок руху автомобіля вліво, загальмував, проте зіткнення
уникнути не вдалося.

Просив позов задовольнити.

Відповідач первісний позов не визнав та
підтримав заявлений ним зустрічний позов. Суду пояснив, що керував гужовою
повозкою близько 7-00 години в с.Довгалівське, збираючи молоко у населення. На
вулиці було темно.  Коли автомобіль, що
рухався позаду наблизився до повозки, світло фар автомобіля відбилося від
сумок, які стояли попереду біля дороги і кінь, злякавшись, змінив напрямок руху
та повернув різко вліво. Він став тримати віжки і думав успіє чи не успіє, але
відчув удар. Відбулося зіткнення з автомобілем. Вважає винним в ДТП позивача,
оскільки той їхав з великою швидкістю та мав можливість уникнути зіткнення.
Зазначив, що йому не можна працювати у зв»язку зі станом здоров»я, але є така
потреба.

Просив у задоволенні первісного позову
відмовити, а зустрічний позов задовольнити.

Заслухавши у судовому засіданні сторін
спору,  свідків, дослідивши письмові
матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення первісного
позову та відмови у задоволенні зустрічного позову, виходячи з наступного.

В судовому засіданні
встановлено, що дорожна пригода сталася  в с.Довгалівське Рокитнянського району
Київської області близько 7-00 години ранку в умовах  достатньої видимості. Місцем ДТП була рівна,
суха, асфальтобетонна  ділянка дороги
шириною 7.1 м, що має  дві смуги  для руху транспортних засобів в протилежних
напрямках, розділених суцільною смугою дорожної розмітки  1.1. Автомобіль«ВАЗ-21099», д.н.з. НОМЕР_1
під керуванням позивача та гужова повозка під керуванням відповідача рухалися в
попутному напрямку по своїй полосі руху, при цьому гужова повозка рухалася
попереду. Швидкість руху автомобіля була в межах 30-66 км/год, величина якої є
допустимою з огляду на вимоги ПДР України і більш точної  величини
якої з огляду на отримані  у
справі докази встановити не можливо. На переконання суду така швидкість
відповідала також вимогам ПДР щодо обрання безпечної швидкості руху, враховуючи
наявну дорожну обстановку та дорожні умови і на що вказують отримані дані про
сухий стан дорожного покриття, достатня ширина проїзджої частини дороги, добра
видимість з місця водія автомобіля, який побачив гужову повозку на значній
відстані і що не спростовується жодним іншим отриманим в ході судового
засідання доказів.  Безпосередньо перед
ДТП, в момент, коли водій автомобіля ОСОБА_1 розпочав маневр обгону гужової
повозки, порівнявшись передньою частиною автомобіля з нею, остання різко
змінила напрямок свого руху вліво, що змусило водія автомобіля з метою
уникнення зіткнення  змінити також різко
напрямок руху автомобіля вліво та гальмувати.
Разом з тим, зіткнення уникнути йому не вдалося. Також встановлено,
що  на час огляду місця ДТП на останньому
були сліди гальмування автомобіля
«ВАЗ-21099», д.н.з. НОМЕР_1, яким керував ОСОБА_1, які орієнтовно
розпочиналися близько роздільної лінії 1.1, мали прямолінійний характер і були
спрямовані під кутом наліво відносно напрямку руху автомобіля та
закінчувалися  на зустрічній полосі руху
ближче до обочини. Достовірно встановити довжину останнього в судовому
засіданні встановити не представилося можливим, оскільки дані з цього приводу у
схемі ДТП відсутні, тоді як свідок ОСОБА_3., який був понятим при проведенні
огляду місця ДТП і покази якого на переконання суд більш об»єктивно відображають
цю обставину,  вказав на приблизну
довжину гальмівного шляху автомобіля розміром 4 м, а інші особи, які  були очевидцями обставин, що були наслідком  ДТП, вказували на довжину гальмівного шляху
величиною близько 20 м. Вказані величини визначені свідками візуально. Під час
ДТП відповідач отримав тілесне ушкодження, а саме забій потиличної частини
голови і у зв»язку з чим йому була надана медична допомога в Рокитнянській ЦРЛ.
Внаслідок ДТП автомобіль позивача отримав механічні пошкодження. Вартість відновлювального
ремонту автомобіля   відповідно до
висновку автотоварознавчої експертизи становить 8317-98 грн.  Пошкодження гужової повозки виразилися у
пошкодженні оглоблі. На час ДТП відповідача перебував у хворобливому стані та
проходив лікування по місцю свого проживання з приводу ішемишечної хвороби
серця, стенокардії напруги і спокою, гіпертонічної хвороби ІІ ступеня.
Хворобливий стан здоров»я носить постійний характер і він постійно перебуває на
амбулаторному лікуванні.

Відповідно до постанови Рокитнянського
районного суду Київської області від 15.12.2006 року, яка є чинною на даний
час, винним в ДТП визнанийОСОБА_2. Вказане рішення суду ним не оскаржувалося і
ним добровільно сплачено штраф як адмінстягнення.

Викладене підтверджується поясненнями у судовому
засіданні сторін спору, свідківОСОБА_3.,
ОСОБА_4, ОСОБА_5., ОСОБА_6.,
ОСОБА_7, ОСОБА_8та письмовими матеріалами справи, якими є :

·    Свідоцтво про реєстрацію технічного засобу на ім.»я ОСОБА_1;

·    Постанова Рокитнянського районного суду від 15.12.2006 року у справі про
адмінправопорушення за ст..124 КУпАП відносно особиОСОБА_2.;

·    Висновок автотоварознавчої експертизи № 3042 від  02.11.2006 року з фототаблицею;

·    Довідками Насташівської дільничої лікарні № 0103 від 31.10.2006 року та №
21 від 07.02.2007 року;

·    Довідкою Рокитнянської ЦРЛ від 09.02.2007 року № 3;

·    Довідки Рокитнянської ЦРЛ № 132 від 09.02.2007 року та № 135 від 13.02.2007
року;

·    Висновок судової транспортно-трасологічної та автотехнічної експертизи №
14449/14459 від 21.12.2007 року;

·    Матеріали справи про адмінправопорушення № 3-2121 (постанова про відмову у
порушенні кримінальної справи від 19.10.2006 року, протоколи огляду транспорту
від 17.10.2006 року, схема ДТП, пояснення ОСОБА_1 та ОСОБА_2).

Суд критично відноситься до пояснень в
судовому засіданні відповідача в тім, що кінь злякався відблиску світа фар
автомобіля позивача, який переключився з ближнього на дальнє світло фар,
оскільки останні самі по собі не підтверджують такої обставини і суд розцінює
їх як намагання відповідача уникнути відповідальності. На це вказує те, що
до  пред»явлення позову ОСОБА_1
відповідач визнавав свою вину,  не
оскаржував постанову суду, якою він визнаний в ДТП, добровільно сплатив згідно
останньої штраф, а його пояснення, які він давав безпосередньо після ДТП і які
на переконання суду є більш об»єктивними щодо відображення обставин події,
взагалі не містять жодного посилання на таку обставину.  З огляду на стан здоров»я відповідача,
пояснення відповідача, що за станом здоров»я йому не можна працювати, на
переконання суду  більш вірогідною  є обставина, що відповідач в силу свого
хворобливого стану здоров»я, а він в цей час перебував на лікуванні і про що
свідчить довідка Насташівської дільничої лікарні від 31.10.2006 року № 0103, не
справився з керуванням конем, для чого потрібні певні фізичні зусилля і
поведінка якого зазвичай може бути в будь-який час непередбачуваною та допустив
порушення вимог  п.10.1 ПДР.

Разом з тим, на переконання суду, водій
автомобіля ОСОБА_1  не порушив жодної
вимоги правил дорожного руху, а саме обрана ним швидкість не перевищувала
допустиму та була безпечною з урахуванням дорожних умов та обстановки, він
заздалегідь розпочав обгін гужової повозки і такий обгін не заборонявся йому
правилами, під час виникнення раптової перешкоди у вигляді гужової повозки вжив
всіх необхідних передбачених правилами заходів -  гальмував та змінив напрямок руху з метою
об»їзду  перешкоди, тобто діяв відповідно
до вимог  п.12.3 ПДР. Та обставина, що
зіткнення уникнути не вдалося, на переконання суду є наслідком того, що в
момент зміни напрямку руху гужової повозки під час обгону її автомобілем,
обидва транспортні засоби перебували в безпосередній близькості. Суд не зв»язує
свої висновки з  висновком судової
транспортно-трасологічної та автотехнічної експертизи, викладені в
дослідницькій частині останнього в тім,
що є неспроможною версія позивача щодо того, що гужова повозка змінила
напрямок свого руху під час здійснення ним обгону, зважаючи, що автомобіль в
цей час рухався  в попутному напрямку (по
тій же смузі), а не знаходився на зустрічній смузі руху, здійснюючи обгін.
Такий висновок експерта не ґрунтується на отриманих у справі доказах та
спростовується хоча б тією обставиною, яку ніхто не оспорював у судовому
засіданні, що слід гальмування автомобіля розпочинався на зустрічній полосі
руху. На це вказують також  характер та
напрямок пошкоджень автомобіля відповідно до наявної у справі фото таблиці, а
також обставина пошкодження  передньої
частини воза (оглоблі).

У відповідності до вимог ст..1188 ЦК
України, що шкода, завдана  внаслідок
взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки одній особі з вини іншої,
відшкодовується винною особою на загальних підставах. Загальні підстави
відшкодування майнової шкоди визначають положення ст. 1166 ЦК України, за  якими майнова шкода, завдана  майну фізичної або юридичної особи
неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала, а остання звільняється від її відшкодування,
якщо доведе, що шкоди завдано не з її вини.

За викладеного суд знаходить обґрунтованими
вимоги первісного позову  в частині
відшкодування заподіяної матеріальної шкоди на суму 8317-98, що складає
вартість відновлювального ремонту автомобіля.

Виходячи із загальних засад відшкодування моральної шкоди,
визначених ст.ст. 23, 1167 ЦК України, принципів розумності та справедливості, з
врахуванням встановлених обставин справи суд приходить до висновку про
необхідність часткового  задоволення
позовних вимог в цій частині  ОСОБА_1 та визнає достатньою такою суму 500-00
грн.

Заявлений зустрічний позов за викладеного
підлягає залишенню без задоволення.

Понесені позивачем судові витрати
підлягають частковому відшкодуванню за рахунок відповідача у відповідності до
вимог ст..88 ЦПК України, а саме на відшкодування оплати судового збору має
бути стягнуто  91-84 грн., витрат на ІТЗ
судового розгляду справи - 28-50 грн., на оплату судової експертизи - 332-50
грн., а всього 452-84 грн.

Керуючись ст.ст.
22, 23, 1166, 1167,  1188 ЦК
України,  ст. ст. 10,  11, 57-61, 88,  212-215 ЦПК України суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1доОСОБА_2  про відшкодування шкоди, заподіяної
дорожно-транспортною пригодою задовольнити частково.

Стягнути зОСОБА_2 на користь  ОСОБА_1в рахунок відшкодування заподіяної
шкоди 8817-98 грн., 452-84 в рахунок відшкодування понесених судових витрат, а
всього 9270-82 грн.

В задоволенні іншої частини вимог
відмовити.

В задоволенні зустрічного позовуОСОБА_2 до
ОСОБА_1про стягнення моральної шкоди відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному
порядку до апеляційного суду Київської області через суд першої інстанції
шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне
оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги.

Суддя