Справа № 22-ц-873
2008р.                                     Головуючий у 1-й інстанції  - Банчукова В.І.
Суддя-доповідач           -
У Х В А Л А

іменем              України

24 липня 2008 року колегія
суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Сумської області у
складі:

головуючої -
Смирнової Т.В.,

суддів -  Ільченко
О.Ю.,Ведмедь Н.І.,

з участю секретаря судового засідання - Пархоменко А.П.,

та осіб, які беруть участь у справі - позивачки ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду цивільну справу

за апеляційною скаргою редакції  Середино-Будської  районної газети «Знамя труда»

на
рішення Середино-Будського районного суду Сумської області  від 26 травня
2008 року

у справі за позовом ОСОБА_1 до редакції Середино-Будської
районної газети «Знамя труда» ,третя особа - редактор  редакції Середино-Будської  районної газети «Знамя труда» - ОСОБА_2,

про поновлення на
роботі,стягнення заробітної плати за час
вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И Л
А :

Позивачка  ОСОБА_1 звернулась до  суду з позовом до редакції Середино-Будської
районної газети «Знамя труда» про поновлення на роботі ,стягнення заробітної
плати за вимушений прогул та стягнення
моральної шкоди.

При розгляді справи
позивачка  підтримала лише вимоги про
стягнення компенсації моральної шкоди  в
сумі 5000 грн. та витрати на  юридину
допомогу в сумі 1000 грн., посилаючись на те, що відповідач  до розгляду справи судом  поновив її на роботі  та вирішив питання  про виплату зарплати за вимушений прогул.

Рішенням
Середино-Будського районного суду від 26 травня  2008 року позовні вимоги  ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з
редакції районної газети «Знамя труда» компенсації моральної шкоди в сумі 500
грн. та за правову допомогу 400 грн., а всього 900 грн.

В апеляційній скарзі відповідач просить змінити рішення
суду першої інстанції та  зменшити суми
стягнень  з редакції Середино-Будської
районної газети «Знамя труда» на користь позивачки моральної шкоди та витрат за
правову допомогу.

При цьому апелянт посилається
на те, що рішення суду є необгрунтованим та незаконним ,оскільки суд неповно
з»ясував обставини, що мають значення для справи та порушено норми
матеріального та процесуального права при визначенні розміру моральної шкоди та
витрат на правову допомогу.

Перевіривши рішення в межах доводів апеляційної
скарги, вивчивши матеріали справи, заслухавши
заперечення ОСОБА_1 проти апеляційної скарги колегія суддів  вважає, що апеляційна скарга не підлягає  задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Задовольняючи позов ОСОБА_1
в частині стягнення моральної шкоди суд виходив з того, що в зв»язку з
незаконним звільненням вона зазнала моральних страждань , суд посилався  на пояснення позивачки,яка вказувала на те,
що після звільнення у неї погіршився стан здоров»я ,а саме: підвищився
артеріальний тиск і тому суд стягнув на її користь 500 грн.

Суд  частково задоволив позов про стягнення з
редакції Середино-Будської районної газети «Знамя труда» на користь ОСОБА_1 її
витрат на правову допомогу в розмірі 400 грн.

Позовні вимоги щодо
стягнення моральної  шкоди позивачка
обгрунтовувала тим, що  на робочому місці
їй стало зле саме після того, як керівник повідомив  про її звільнення за невиконання трудових
обов»язків і тому їй була викликана швидка
допомога та її забрали до лікарні і вона певний час  була непрацездатна. Тобто, було завдано шкоди
здоров»ю  і крім того вона зазнала
моральних страждань внаслідок
незаконного звільнення .Ці  вимоги
позивачки  знайшли  своє підтвердження  наданими по справі доказами.

З матеріалів справи
вбачається, що позивачці ОСОБА_1 на роботу
дійсно 11 березня 2008 року викликали швидку допомогу і дійсно надано
медичну допомогу з причин підвищення артеріального тиску. Також, в матеріалах
справи є копія листа непрацездатності позивачки саме з 11 березня 2008 року по
18 березня 2008 року .Крім того, позивачка зазначила в судовому засіданні,
що  вона зазнала  душевні страждання внаслідок порушення її
законних прав незаконним звільненням.

Відповідач фактично  визнав, що були  порушені трудові права позивачки,
оскільки  поновив її на роботі та сплатив
заробітну плату  за вимушений прогул.

Суд першої інстанції
частково задовольняючи позов про стягнення моральної шкоди в сумі 500 грн.,
вірно застосував норми  матеріального
права ,а  доводи апелянта відносно  недоведення позивачкою в судовому засіданні
того факту, що підвищення у неї артеріального тиску  сталося у зв»язку з її звільненням ,
суперечить зазначеним доказам. Розмір
моральної шкоди  визначено судом
вірно, з урахуванням обставин справи , доказів.

Відповідно до ст.237-1 Кодексу законів про
працю України та п.13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня
1995 року №4 з змінами  та доповненнями
від 25 травня 2001 р.»Про судову практику в справах  про відшкодування  моральної (немайнової) шкоди» вбачається, що
«при наявності порушених прав  працівника
у сфері трудових відносин (незаконного звільнення), яке призвело до його
моральних страждань , втрати нормальних життєвих зв»язків чи вимагає від нього
додаткових зусиль для організації свого життя, обов»язок  по відшкодуванню шкоди покладається на
власника або уповноважений  ним орган
незалежно  від форми власності, виду
діяльності чи галузевої належності».

Доводи апеляційної скарги
щодо невірного встановлення розміру витрат
на правову допомогу не грунтуються
на матеріалах справи та законі. Так сам факт надання правової
допомоги  ОСОБА_1 визнається відповідачем
, по справі проведено два судових засідання , де приймав участь спеціаліст в
галузі права. Розгляд справи тривав на протязі
5 годин 28 хвилин ( в 2-х судових засіданнях ).

Таким чином,виходячи з
постанови Кабінету Міністрів України «Про граничні розміри компенсації витрат,
пов»язаних з розглядом цивільних та адміністративних справ і  порядок
їх компенсації за рахунок держави» від 27 квітня 2006 року , за №590 ,
граничний розмір витрат  по даній
справі  складав-би (525:100Х40=210 грн (
за 1 годину)Х5 годин 28 хвилин=1.108 грн.80 коп.).Судом стягнуто лише 400
грн.Таким чином граничний розмір - не перевищено, а тому не можна  погодитись з доводами апеляційної скарги  в цій частині .

Колегія суддів  вважає, що суд  першої
інстанції повно та всебічно з»ясував
обставини справи, вірно застосував матеріальний та процесуальний  закони
і доводи  апеляційної скарги не
спростовують  висновків суду , тому  скарга
не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 303,307,308,313-315 ЦПК
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А  :

Апеляційну
скаргу  редакції Середино-Будської
районної газети «Знамя труда» - відхилити , а рішення  Середино-Будського районного суду Сумської
області від 26 травня 2008 року по даній справі - залишити без зміни .

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців  з дня набрання нею законної сили.

Головуючий
-

Судді -