РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

21 лютого 2008 року Семенівський
районний суд Полтавської області в складі:

Головуючого - судді Халявки В.І.

При секретарі - Козулі Н.П.

З участю позивачки - ОСОБА_1

Відповідача - ОСОБА_2

Представника відповідача - адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому
за сіданні в смт.Семенівка справу за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2про визначення
місця проживання дітей, стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1звернулась до районного суду з позовом, в якому вказувала, що з
відповідачем ОСОБА_2вона знаходилася неодноразово в фактичних шлюбних
відносинах, а з 2000 року вони їх припинили і проживають окремо. Від фактичного
шлюбу вони мають двох синів - дітей: ОСОБА_3 та ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1народження.
З 2003 року відповідач сплачує аліменти на дітей. 7 липня 2007 року відповідач
приїхав до неї в с.Погребняки Семенівського району і почав вимагати щоб
поновити шлюбні стосунки, а одержавши від неї відмову, насильно посадив обох
синів у свій автомобіль і повіз до себе додому в с.Гаївка Семенівського району,
тобто самочинно без її згоди і проти волі дітей змінив їх місце проживання.

Відповідно до ст.162 Сімейного кодексу України позивачка просила
постановити рішення про негайне відібрання дітей у відповідача і повернення
синів до неї. Позивачка також просила стягти з відповідача на її користь на
відшкодування моральної шкоди, завданої їй неправомірними діями, 10000 гривень.

В попередньому судовому засіданні ОСОБА_1змінила свої позовні вимоги і
тепер просить суд постановити рішення про визначення місця проживання дітей та
стягнення з відповідача моральної шкоди. Зміну позовних вимог мотивувала тим,
що дітей відповідач повернув їй, але вона не впевнена, що таке більше не
повториться.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримала свої позовні вимоги, просила
визначити місце проживання дітей та стягти з відповідача 10000 грн. моральної
шкоди.

Відповідач ОСОБА_2визнав позов в частині визначення місця проживання дітей
і не заперечує, щоб діти проживали з позивачкою. Щодо стягнення моральної шкоди
відповідач позов не визнав, пояснивши, що він забрав дітей до себе додому з їх
згоди, що моральної шкоди своїми діями позивачці не завдав.

Суд, вислухавши пояснення сторін, представника служби в справах дітей,
дослідивши докази, вважає, що позов в частині визначення місця проживання дітей
підлягає задоволенню, а позов про стягнення моральної шкоди підлягає
задоволенню частково.

В судовому засіданні встановлено, що позивачка ОСОБА_1 та відповідач
ОСОБА_2 перебували в фактичних шлюбних стосунках і мають синів - двійнят
ОСОБА_3та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1народження. З 2000 року сторони припинили
подружні стосунки і проживали окремо - позивачка ОСОБА_1 з дітьми в
с.Погребняки, а відповідач в с.Гаївка Семенівського району.

7 липня 2007 року відповідач ОСОБА_2 під приводом того, що позивачка веде
себе непристойно, не займається вихованням дітей, приїхав в с.Погребняки та
вчинив у дворі ОСОБА_1 сварку, ображав її лаявся непристойними словами,
намагався нанести їй тілесні ушкодження. А після конфлікту забрав до себе додому
в с.Гаївка двох малолітніх синів проти волі позивачки, завдавши їй моральної
шкоди. Після такого вчинку відповідача позивачка переживала за своїх дітей,
вимушена була звертатись зі скаргами на відповідача в різні інстанції -
райдержадміністрацію, сільську раду та з позовом до районного суду.

Встановлено, що діти проживали у відповідача близько трьох тижнів, а потім
повернулися проживати до своєї матері ОСОБА_1

Таким чином судом встановлено, що відповідач 7 липня 2007 року самочинно
без згоди матері дітей змінив їх місце проживання, а також вчинив насильство в
сім'ї, що виразилось в намаганні завдати матері дітей тілесних ушкоджень,
образах та погрозах на її адресу.

Вказане вище підтверджується показами свідків, іншими доказами.

Так свідок ОСОБА_6- син позивачки показав, що 7 липня 2007 року ОСОБА_2
приїхав до них додому в с.Погребняки, вчинив у дворі сварку, кричав на матір,
ображав її, намагався вдарити її цеглиною. У зв'язку з такою поведінкою
відповідача ОСОБА_1 вимушена була телефонувати в міліцію. Після цього на місце
скандалу приїздили дільничний інспектор міліції та голова сільської ради.
Свідок показав, що відповідач проти волі матері забрав двох його братів до себе
додому в с.Гаївку, де вони перебували близько трьох тижнів. Через таку
поведінку його мати дуже переживала, хвилювалась за дітей, зверталась в різні
інстанції.

Свідок ОСОБА_7показала, що вона як начальник відділу в справах дітей,9
липня 2007 року в складі комісії перевіряла скаргу ОСОБА_1, подану до
райдержадміністрації. Комісія була вдома у позивачки і при цьому члени комісії
були свідками, як діти брали вдома речі і заявляли, що вони хочуть жити з
батьком. При цьому ОСОБА_1 просила дітей залишитися дома і жити разом з нею.

Свідок ОСОБА_8сільський голова показав, що 7 липня 2007 року він разом з
дільничним інспектором виїздив на місце конфлікту. Після сварки ОСОБА_1 просила
дітей залишитися вдома, але вони поїхали до батька в с.Гаївку.

Свідок ОСОБА_9показала, що після того, як діти стали проживати з батьком їх
мати зверталась зі скаргами на ОСОБА_2 в сільську  раду та до голови райдержадміністрації.

Свідок ОСОБА_10показав, що близько 19 години 7 липня 2007 року йому
зателефонував черговий Семенівського райвідділу міліції і повідомив про
скандал. ОСОБА_1 розповіла йому, що ОСОБА_2 вчинив з нею сварку. Свідок
показав, що коли ОСОБА_2  забирав до себе
додому дітей, ОСОБА_1 дуже нервувалася. Свідок показав, що ним особисто було
складено в цей день протокол про адміністративне правопорушення, передбачене
ст.173-2 КУпАП і ОСОБА_2 був підданий штрафу за вчинення насильства в сім'ї.

Факт неправомірної поведінки відповідача щодо позивачки, що мав місце 7
липня 2007 року, підтверджується постановою виконувача обов'язків начальника
відділення дільничних інспекторів міліції Семенівського РВ УМВС від 19 листопада
2007 року про відмову в порушенні кримінальної справи стосовно ОСОБА_2 за
відсутністю в його діях складу злочину. В постанові йдеться про те0 що 7 липня
2007 року ОСОБА_2 вчинив сварку з ОСОБА_1, виражався на її адресу нецензурними
словами, погрожував фізичною розправою і що в його діях вбачаються ознаки
адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173-2 ч.1 КУпАП.

Із протоколу про адміністративне правопорушення від 7 липня 2007 року
вбачається, що відповідач ОСОБА_2 близько 18 год. 30 хв. в с.Погребняки вчинив
психологічне насильство в сім'ї стосовно позивачки.

Судом встановлено, що в даному протоколі помилково замість прізвища
правопорушника ОСОБА_2 вказано прізвище ОСОБА_2

Таким чином судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 не тільки самочинно
змінив місце проживання дітей, а й вчинив психологічне насильство в сім'ї,
завдавши своїми діями позивачці моральної шкоди.

Відповідно до ст.23 Цивільного кодексу України особа має право на
відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Відповідно
до п.2ч.2 ст.23 ЦК моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична
особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її
сім'ї чи близьких родичів. Відповідно до п.4 цієї ж статті моральна шкода
полягає у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також її ділової
репутації.

Таким чином судом встановлено, що своїми протиправними діями відповідач
завдав позивачці моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню.

Разом з тим, суд вважає позовні вимоги в цій частині завищеними.

Виходячи з принципу розумності та достатності суд вважає за можливе і
необхідне стягти з відповідача на користь позивачки моральну шкоду у розмірі 1
(одної) тисячі гривень.

При вирішенні питання про місце проживання неповнолітніх дітей сторін суд
виходить з того, що відповідач визнав позов і не заперечує щоб діти проживали
разом з матір'ю.

При цьому суд також зважає на висновок органу опіки і піклування згідно з
яким неповнолітнім  дітям сторін краще
проживати з їх матір'ю.

Зважаючи на вік дітей, їх особисту прихильність до матері та інші
обставини, що заслуговують на увагу, суд вважає за доцільне проживання дітей з
позивачкою.

На підставі наведеного, керуючись ст.23,1167 ЦК України, ст.ст. 160,161
Сімейного кодексу України,

РІШИВ:

Встановити,
що місцем проживання неповнолітніх дітей ОСОБА_1та ОСОБА_2синів ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1народження і ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1народження, є місце проживання їх
матері ОСОБА_1жительки с.Погребняки Семенівського району Полтавської області.

Позовні
вимоги про стягнення моральної шкоди задовільнити частково.

Стягти
з ОСОБА_2на користь ОСОБА_1на відшкодування моральної шкоди 1000 (одну) тисячу
гривень.

Стягти
з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1  судові
витрати в розмірі 308 грн. 50 коп.

Стягти
з ОСОБА_2 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Рішення
може бути оскаржене до апеляційного суду Полтавської області шляхом подачі
протягом 10 днів з часу його проголошення заяви про апеляційне оскарження та
подачі після цього протягом 20 днів апеляційної скарги.

Головуючий - підпис

ВІРНО

Голова Семенівського райсуду

Полтавської області                                                                                                        В.О.Любицький