У Х В А Л А  І М Е Н Е М     У К Р А Ї Н И

21 березня
2008 року                                                                                   м. Київ

Колегія суддів Судової палати у
цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Охрімчук Л.І., Левченка Є.Ф.,
Сеніна Ю.Л., -

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1до
ОСОБА_2про стягнення аліментів, за касаційною скаргою ОСОБА_1на рішення
Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 5 лютого 2007 року та
рішення апеляційного суду Черкаської області від 13 квітня 2007 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2006 року ОСОБА_1. звернулася в суд із позовом до ОСОБА_2. про стягнення аліментів.

Зазначала, що перебувала з відповідачем у шлюбі, від
якого мають дитину - ОСОБА_3.

26 жовтня 2000 року шлюб між ними був розірваний.

Відповідно до рішення Уманського міського суду від 25
жовтня 2000 року ОСОБА_2. сплачував аліменти на дитину до досягнення останньою
повноліття, тобто до 29 грудня 2006 року.

Посилаючись на те, що ОСОБА_3. навчається в Уманському агротехнічному коледжі та має
намір продовжити навчання у вищому навчальному закладі, просила зобов'язати відповідача сплачувати аліменти на утримання дочки - ОСОБА_3., у розмірі ј заробітку на місяць до закінчення останньою
навчання.

Рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської
області від                 5 лютого 2007
року позовні вимоги ОСОБА_1. задоволені частково:
стягнуто з ОСОБА_2. на її користь аліменти на утримання дочки - ОСОБА_3. у розмірі 1/7 частини його заробітку на період
навчання, починаючи з 18 грудня 2006 року, але не більше ніж до досягнення     ОСОБА_3. 23
річного віку.

Рішенням апеляційного суду Черкаської області від 13
квітня 2007 року рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від
5 лютого 2007 року змінено: стягнуто з ОСОБА_2. на її
користь аліменти на утримання дочки - ОСОБА_3. у
розмірі 1/7 частини його заробітку на період навчання, починаючи з 1 вересня
2005 року по 23 червня 2007 року. У решті рішення суду першої інстанції
залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_1. просить скасувати зазначені судові рішення, посилаючись
на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм
процесуального права.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК
України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу,
про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з
матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалені з додержанням норм
матеріального та процесуального права, а доводи скарги цих висновків не
спростовують.

Відсутні й передбачені ст. 338 ЦПК
України підстави для обов'язкового скасування судового рішення.

Ураховуючи наведене, колегія суддів
вважає за необхідне відмовити в задоволенні касаційної скарги.

Керуючись статтями 332, 336, 337
ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду
України

у
х  в  а
л  и  л  а :

Касаційну скаргу ОСОБА_1відхилити.

Рішення Уманського міськрайонного суду
Черкаської області від 5 лютого 2007 року та рішення апеляційного суду
Черкаської області від 13 квітня 2007 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

Л.І. Охрімчук

Є.Ф. Левченко   Ю.Л. Сенін