Справа № 2-406/2008 рік
Татарбунарський районний суд Одеської області
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

08 квітня 2008 року Татарбунарський
районний суд Одеської області у складі:

головуючого
- судді                         Чебан
А.П.

при секретарі                               Білик М.М.

за участю адвоката                          ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Татарбунари
цивільну справу за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про усунення перешкод в
здійсненні прав власника шляхом виселення,

В С Т А Н О В И В:

Позивачі звернулися до суду з позовом до відповідача, в якому просять суд
усунути перешкоди в здійсненні ними права власника, посилаючись на слідуючі
обставини.

03 грудня 2005 року позивачі уклали нотаріально з ОСОБА_4 та його сином
ОСОБА_5 договір купівлі-продажу третього поверху нежилого приміщення будинку за
АДРЕСА_1. Цей поверх складається з приміщень за №№ з 1-го по 15-й, загальною
площею 297,5 метрів квадратних згідно поверхового плану.

06 грудня 2005 року позивачі набули права власності на вказане приміщення,
зареєструвавши його у державного реєстратора.

Але, в порушення п.7.2 вищезазначеного договору купівлі-продажу, яким
передбачено, що продавці зобов'язані передати покупцям не пізніше 03.12.2005
року ключі від приміщення та всю технічну документацію на нього, позивач до
теперішнього часу не віддав їм ключ від кімнати за НОМЕР_2 та не звільнив її
від своїх речей. Крім того, замурував двері з боку драбинної площадки у кімнату
за НОМЕР_1, та самовільно зайняв драбинний проліт на 1-му поверсі, чим
перешкоджає позивачам користуватися правим крилом третього поверху будинку, на
який вони набули права власності.

На пропозиції позивачів звільнити приміщення НОМЕР_2 та драбинний проліт,
розмурувати двері в кімнату НОМЕР_1 відповідач не реагує, посилаючись на те, що
кімнату НОМЕР_2 він їм не продавав.

За таких обставин, позивачі вимушені звернутись до суду за захистом своїх
прав власника із вказаним позовом, вказуючи на те, що останній не має у будинку
АДРЕСА_1  ні частки власності.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_2. та
представник позивачів підтримали позов.

Відповідач позовні вимоги не визнав,
пояснивши, що він разом з сином ОСОБА_5 дійсно уклали з позивачами договір
купівлі-продажу третього поверху в будинку АДРЕСА_1, крім кімнати за НОМЕР_2.
Тому, звільняти це приміщення він не має наміру, а чому в договорі
купівлі-продажу значиться проданою і вказана спірна кімната, він пояснити не
може. Договір купівлі-продажу він не оскаржував.

Заслухавши пояснення та доводи сторін, дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Копією договору купівлі-продажу ВСЕ НОМЕР_3
від 03.12.2005 року (а.с.7) підтверджується укладення між сторонами угоди про
купівлю позивачами і оплату в рівних долях по &frac12;
частці у ОСОБА_4 та ОСОБА_5 нежилого приміщення (ІІІ
поверх) за АДРЕСА_1, що належить: 9/10 часток, що відчужуються - ОСОБА_4 та
1/10 частка - ОСОБА_5 на підставі свідоцтв про право власності.

За вказаними правовстановлюючими
документами продавцю належало право власності на нежиле приміщення, яке
складається: з №1 по №15, загальною площею 297,5 кв.метрів.

Із копії витягу від 06.12.2005 року (а.с.8)
серії НОМЕР_4 вбачається державна реєстрація вищезазначеного правочину під
№1013400.

Копією витягу НОМЕР_6 від 07.04.2008 року
(а.с. ) підтверджується реєстрація права власності на нерухоме майно, а саме:
нежиле приміщення, (ІІІ поверх) буд. АДРЕСА_1 на праві приватної спільної часткової
власності по &frac12; частці за ОСОБА_3
та ОСОБА_2.

Із довідки Татарбунарського БТІ від
21.03.2008 року (а.с. ) вбачається, що по даним БТІ право власності в
трьохповерховому будинку побуту по вАДРЕСА_1 за ОСОБА_4 не зареєстроване.

Згідно ч.2 ст. 386 ЦК України, власник який має підстави
передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може
звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити
його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому
порушенню.

Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна
має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та
розпорядження своїм майном.

В судовому засіданні з достовірністю
встановлено, що позивачі є власниками в рівних частках на праві приватної
спільної часткової власності нежилого приміщення (ІІІ поверх) будинку по
АДРЕСА_1 згідно договору купівлі-продажу від 03.12.2005 року та витягу про
реєстрацію права власності на нерухоме майно серії НОМЕР_5. Відповідач чинить
їм перешкоди в користуванні своєю власністю та розпорядженню нею на власний
розсуд, не бажає добровільно виселитись із кімнати НОМЕР_2 та створює перешкоди
в користуванні драбинним пройомом 1-го поверху правого крила будинку, що тягне
негативні наслідки для позивачів.

Суд не може взяти до уваги доводи
відповідача стосовно того, що він не мав наміру продавати позивачам кімнату
НОМЕР_2 та драбинний пройом 1-го поверху правого крила будинку побуту, оскільки
вказані доводи заперечуються договором купівлі-продажу від 03.12.2005 року,
укладеним між сторонами по справі, який ніким не оскаржувався, та є чинним.

За таких обставин, суд вважає, що права власників мають бути захищені судом
відповідно до ст.48 Закону України «Про власність», а тому позовні вимоги ОСОБА_3
та ОСОБА_2. про усунення перешкод прав власника підлягають задоволенню, як
основані на законі, що надасть можливість позивачам розпоряджатися,
користуватися і володіти своєю власністю на власний розсуд.

На підставі викладеного, керуючись  ст. ст. 319, 386,391 ЦК  України, ст.48 Закону України «Про
власність»,  ст.ст.58-60, 213-215 ЦПК
України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_2 та ОСОБА_3
до ОСОБА_4 про усунення перешкод прав власника - задовольнити.

Усунути перешкоди ОСОБА_3 та ОСОБА_2 у
користуванні та розпорядженні нежилим приміщенням (ІІІ поверх), що розташоване
по АДРЕСА_1 шляхом виселення ОСОБА_4 з кімнати НОМЕР_2 ІІІ-го поверху будинку
АДРЕСА_1 та зобов'язати його звільнити драбинний пройом 1-го поверху правого
крила вказаного будинку від свого майна.

На рішення Татарбунарського районного
суду може бути  подана заява до апеляційного суду Одеської області через
Татарбунарський районний суд про апеляційне оскарження
протягом десяти днів з  дня
проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в
порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Суддя
Чебан