У Х В А Л А

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

23 квітня 2008 року

м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

головуючого

Патрюка М.В.,

суддів:

Берднік І.С., Костенка А.В.,

Лященко Н.П.,  Пшонки М.П., -

розглянувши
в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до державного відкритого
акціонерного товариства “Вуглебуд” (далі - ДВАТ “Вуглебуд”), відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних захворювань України в м. Красноармійську Донецької
області (далі - відділення ВД ФССНВВПЗ України в м. Красноармійську Донецької
області) про перерахунок невиплачених щомісячних сум із відшкодування шкоди, за
касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення апеляційного суду Донецької області від
18 квітня 2007 року,

в с т а н о в и л а :

У серпні 2006 року ОСОБА_1 звернувся в
суд із позовом до ДВАТ «Вуглебуд» та
відділення ВД ФССНВВПЗ України в м. Красноармійську Донецької області.

Зазначав, що з 20 жовтня 1984 року до 10 жовтня 1994 року, а
потім з               22 листопада 1995 року до
30 травня 1997 року перебував у трудових відносинах із Димитрівським ШБУ № 2 тресту «Красноармійськшахтобуд»,
правонаступником якого є ДВАТ «Вуглебуд». Під час виконання
трудових обов'язків отримав професійне захворювання - силікатоз 1
стадії. Висновком МСЕК від 29 січня 1996 року йому вперше було
встановлено втрату 40 % професійної працездатності у зв'язку з
професійним захворюванням з 27 грудня 1995 року до 29
січня 1997 року. У подальшому під час медичних переосвідчень  вказаний вище відсоток
втрати працездатності підтверджувався відповідними висновками МСЕК, а
висновком МСЕК від 30 вересня 2004 року йому встановлено втрату 40 % професійної
працездатності безстроково.

З 1996 року до 1 квітня 2001 року щомісячні виплати з відшкодування шкоди
проводило підприємство, а з 1 квітня 2001 року до теперішнього часу -
відділення ВД ФССНВВПЗ України в м. Красноармійську Донецької області.

Посилаючись на те, що ДВАТ “Вуглебуд” необґрунтовано під час перерахування
розміру втраченого заробітку не застосувало коефіцієнти, установлені на
підприємстві: з 1 січня 1996 року - 1,5, з 1 вересня 1998 року - 1,15; з 1
березня 2000 року - 1,28, з 1 березня 2001 року - 1,368, ОСОБА_1 просив суд
стягнути на його користь із ДВАТ “Вуглебуд” невиплачену суму виплат із
відшкодування шкоди за період з 1 січня 1996 року до 1 квітня

2001
року в розмірі 3 287 грн. 03 коп. та зобов'язати ДВАТ “Вуглебуд” надати
відділенню ВД ФССНВВПЗ України в м. Красноармійську Донецької області довідку
про суму належних йому виплат, що станом на 1 квітня 2001 року становила 387
грн. 15 коп., а також стягнути з відділення ВД ФССНВВПЗ України в м.
Красноармійську Донецької області суму щомісячних виплат на відшкодування
шкоди, завданої здоров'ю, за період з 1 квітня 2001 року до липня 2006 року в
розмірі 20 891 грн. 09 коп.

Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької
області від         18 грудня 2006 року
позов ОСОБА_1 задоволено.

Рішенням апеляційного суду Донецької області від 18
квітня 2007 року рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької
області від

18 грудня 2006 року скасовано й ухвалено нове рішення,
яким стягнуто з відділення ВД ФССНВВПЗ України в м. Красноармійську Донецької
області на користь ОСОБА_1 недоплату із щомісячних страхових виплат за минулий
час - із серпня 2003 року до 1 березня 2007 року - у сумі 2 220 грн. 89 коп., а
також стягнуто з відділення ВД ФССНВВПЗ України в м. Красноармійську Донецької області
на користь позивача щомісячно, починаючи з 1 березня 2007 року, страхову суму в
розмірі 575 грн. 04 коп. із подальшим коригуванням відповідно до вимог
законодавства.

У касаційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на порушення
апеляційним судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення
апеляційного суду Донецької області від 18 квітня 2007 року скасувати й
залишити в силі рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області
від 18 грудня 2006 року.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню
з таких підстав.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 про
перерахування щомісячних страхових виплат за минулий час та визначаючи розмір
щомісячних страхових виплат в сумі 575 грн. 04 коп., що підлягають сплаті
позивачеві, починаючи з 1 березня 2007 року, з подальшим коригуванням
відповідно до вимог законодавства, апеляційний суд виходив із того, що
підприємством у порушення п. 28 Правил відшкодування власником підприємства,
установи і організації або уповноваженим ним органом шкоди, заподіяної
працівникові ушкодженням здоров'я, пов'язаної з виконанням ним трудових
обов'язків, затверджених постановою Кабінету
Міністрів України від 23 червня 1993 року № 472, (далі - Правила) не
були застосовані коефіцієнти фактичного підвищення тарифних ставок і
неправильно встановлений розмір щомісячного відшкодування шкоди на момент
передачі справи до відділення ВД ФССНВВПЗ України в м. Красноармійську
Донецької області.

Проте з таким висновком суду апеляційної інстанції
погодитися не можна.

Відповідно до п. 28 Правил перерахування розміру
відшкодування шкоди проводиться у разі підвищення розміру неоподаткованого
мінімуму доходів громадян в порядку, визначеному законодавством; підвищення
тарифних ставок (окладів) працівників госпрозрахункових і бюджетних підприємств.
При цьому перерахований або нарахований розмір втраченого заробітку в
перерахунку на 100 відсотків втрати професійної
працездатності не може бути більшим від середньомісячного заробітку
відповідного працівника (після підвищення тарифних ставок) за умови його роботи
протягом повного календарного місяця або у перерахунку на повний  календарний
місяць роботи.

У порушення зазначених вимог законодавства, проводячи
перерахування сум страхових виплат, визначених ОСОБА_1 ДВАТ “Вуглебуд”, апеляційний суд не з'ясував розмір середньомісячної
заробітної плати прохідника станом на 1 січня 1996 року, коли на підприємстві
було встановлено коефіцієнт підвищення тарифних ставок посадових окладів 1,5
та, як наслідок, не перевірив, чи сума відшкодування, нарахованого позивачеві,
судом не перевищила розмір середньомісячного заробітку прохідника станом на
вказаний вище період.

Крім того,
проводячи перерахунок щомісячних страхових виплат із часу передачі справи до
відділення ВД ФССНВВПЗ України в м. Красноармійську Донецької області, суд не
перевірив відповідність такого перерахування вимогам ст. 29 Закону України “Про
загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності”.

Указані обставини
не були встановлені й судом першої інстанції.

Оскільки судами
першої та апеляційної інстанцій допущені порушення норм матеріального й
процесуального права, що могло призвести до неправильного вирішення справи,
постановлені у справі рішення підлягають скасуванню з передачею справи на новий
розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338, 345 ЦПК України, колегія
суддів Судової палати у цивільних справах Верхового Суду України

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької
області від

18 грудня 2006 року та рішення апеляційного суду
Донецької області від

18 квітня 2007 року скасувати.

Справу за позовом ОСОБА_1 до державного відкритого акціонерного
товариства “Вуглебуд”, відділення виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань
України в м. Красноармійську Донецької області про перерахунок невиплачених
щомісячних сум із відшкодування шкоди передати на новий розгляд до суду першої
інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий

М.В. Патрюк

Судді:

В.    І.С. Берднік

А.В. Костенко

Н.П. Лященко

М.П. Пшонка