Справа № 2-826-2008 р.
Староміський  районний суд міста
головуючого судді
представник виконкому
ради                               Заярнюка В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до виконкому Вінницької міської ради та третіх осіб, які не
заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ОСОБА_2,
ОСОБА_3 про визнання права власності,
ОСОБА_1звернулася до суду з позовом до виконкому Вінницької міської ради
та третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на
стороні відповідача ОСОБА_2, ОСОБА_3. про визнання права
власності, мотивуючи свої вимоги тим, що згідно державному акту
на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1від 21.08.2006р. позивачці
на праві власності належить земельна ділянка площею 0,0160га, розташована за
адресою : АДРЕСА_1 зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів
на право власності на землю на право постійного користування землею, договорів
оренди землі за НОМЕР_2 Згідно договору оренди землі від 27.01.2006р. у
позивача в користуванні перебуває земельна ділянка площею 0,0093га, яка
розташована за адресою : АДРЕСА_1, і межує з належною позивачеві на праві
власності земельною ділянкою.
На зазначеній земельній ділянці по АДРЕСА_1 був розташований житловий
будинок НОМЕР_1, який перебуває у спільній частковій власності позивача,
ОСОБА_2, ОСОБА_3. Згідно рішенню Староміського районного суду м. Вінниці від
26.02.1997р. у справі № 2-76-97 у власності позивача перебуває 4/25 часток
житлового будинку, які складаються з приміщень: 2-1, 2-2, 2-2а, 2-3, 2-4, 2-5,
2-9, гараж «Н», вбиральня «Г», криниця «Р».
Після отримання частини будинковолодіння у власність, зважаючи на
незадовільний технічний стан будинку та необхідність поліпшення житлових умов,
позивачем було проведено певне перепланування та перебудову.
Внаслідок проведення перепланування до складу належної позивачеві частини
будинковолодіння на даний час входять наступні самочинно збудовані:
поверх літера «А» : коридор 2-6 площею 3,2 кв.м., тамбур 2-7 площею 1,9 кв.м.,
кімната 2-9 площею 31,2 кв.м., тамбур 4-1 площею 1,9 кв.м., торговельна зала
4-2 площею 71,9 кв.м., склад 4-3 площею 13,7 кв.м., торгівельна зала 4-4 площею
34.5 кв.м., туалет 4-5 площею 1,6 кв.м., контора 4-6 площею 4,6 кв.м.;
-     другий поверх літера «А5» :
торгівельна зала 4-7 площею 81,2 кв.м., сходова клітина 4-8 площею 5,5 кв.м.,
підсобне приміщення 4-9 площею 48,6 кв.м.;
-     мансарда літера м/А :
мансарда літера м/А : приміщення 2-8 площею 3,2 кв.м., приміщення 2-9 площею
31,2 кв.м., приміщення 2-10 площею 5,5 кв.м., приміщення 2-6 площею 9,6кв.м,
торговий зал 2-7 площею 31,1 кв.м.
Таким чином, на даний час у власності позивача приміщення загальною площею
340,6 кв.м., з яких збудовані самовільно:
поверх літера «А»: коридор 2-6 площею 3,2 кв.м.. тамбур 2-7 площею 1,9 кв.м.,
кімната 2-9 площею 31,2 кв.м., тамбур 4-1 площею 1,9 кв.м., торгівельна зала
4-2 площею 71,9 кв.м., склад 4-3 площею 13,7 кв.м., торгівельна зала 4-4 площею
34,5 кв.м., туалет 4-5 площею 1,6 кв.м., контора 4-6 площею 4,6 кв.м.;
-           другий поверх літера
«А5» : торгівельна зала 4-7 площею 81,2 кв.м., сходова клітина 4-8 площею 5,5
кв.м., підсобне приміщення 4-9 площею 48,6 кв.м.;
-           мансарда літера м/А :
мансарда літера м/А : приміщення 2-8 площею 3,2 кв.м., приміщення 2-9 площею
31,2 кв.м., приміщення 2-10 площею 5,5 кв.м., приміщення 2-6 площею 9,6кв.м,
торговий зал 2-7 площею 31,1 кв.м.
Зазначене підтверджується  технічним
паспортом, складеним КП «Вінницьке обласне об'єднане бюро технічної
інвентаризації» 29.08.2007р. Належна позивачці частина будінковолодіння розташована
на земельній ділянці, відведеній саме для цієї мети і належній їй на праві
власності та користування, а здійснене перепланування та перебудова не порушує
прав інших осіб, а тому ОСОБА_1просить визнати за нею право власності на
самочинно здійснене перепланування та перебудову.
У судовому засіданні представник позивач ОСОБА_4. позов підтримала за
обставин, викладених в позовній заяві. Просить суд позов задовольнити, та визнати за ОСОБА_1право
власності на самочинно здійснене перепланування та перебудову.
Представник виконкому Вінницької міської ради  позов не визнав, але при вирішенні спору
покладається на розсуд суду.
Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на
стороні відповідача ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилися,
надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутність,  зазначили, що не заперечують проти
задоволення позову (а.с.21, 22).
Вислухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.
Судом встановлено, що згідно державного акту на право власності на земельну
ділянку серії НОМЕР_1від 21.08.2006р. позивачці на праві власності належить
земельна ділянка площею 0,0160га, розташована за адресою: АДРЕСА_1 зареєстрований
в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю на право
постійного користування землею, договорів оренди землі за НОМЕР_2 (а.с.19).
Відповідно до договору оренди землі від 27.01.2006р. у позивача в
користуванні перебуває земельна ділянка площею 0,0093га, яка розташована за
адресою : АДРЕСА_1 і межує з належною позивачеві на праві власності земельною
ділянкою (а.с.15-17).
Рішенням Староміського районного суду м. Вінниці від 26.02.1997р. визнано
право власності за ОСОБА_1на 4/25 часток житлового будинку НОМЕР_1 по АДРЕСА_1,
які складаються з приміщень : 2-1, 2-2, 2-2а, 2-3, 2-4, 2-5, 2-9, гараж «Н»,
вбиральня «Г», криниця «Р» решта вказаного будинку належить на праві спільної
часткової власності ОСОБА_2, ОСОБА_3. (а.с.5).

Оскільки зазначений будинок був у непридатному стані і потребував
переобладнання, позивачка здійснила самочинну перебудову належної їй частини
будинковолодіння і на даний час відповідно до технічного паспорту, складеним КП
«Вінницьке обласне об'єднане бюро технічної інвентаризації» від 29.08.2007р.
будинок складається з самочинно збудованих приміщень, а саме: перший поверх
літера «А»: коридор 2-6 площею 3,2 кв.м.. тамбур 2-7 площею 1,9 кв.м.,
кімната 2-9 площею 31,2 кв.м., тамбур 4-1 площею 1,9 кв.м., торгівельна зала
4-2 площею 71,9 кв.м., склад 4-3 площею 13,7 кв.м., торгівельна зала 4-4 площею
34,5 кв.м., туалет 4-5 площею 1,6 кв.м., контора 4-6 площею 4,6 кв.м., другий
поверх літера «А5»: торгівельна зала 4-7 площею 81,2 кв.м., сходова клітина
4-8 площею 5,5 кв.м., підсобне приміщення 4-9 площею 48,6 кв.м., мансарда
літера м/А : мансарда літера м/А : приміщення 2-8 площею 3,2 кв.м.,
приміщення 2-9 площею 31,2 кв.м., приміщення 2-10 площею 5,5 кв.м., приміщення
2-6 площею 9,6кв.м, торговий зал 2-7 площею 31,1 кв.м.  (а.с.6-14).

Встановленим фактам відповідають правовідносини, що регулюються Цивільним
кодексом України.

Статтями 21, 22, 47,48  Конституції
України закріплено, що права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними.
Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. Держава
створює умови, за яких кожний громадянин України матиме змогу побудувати житло
і кожен має право на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім'ї , що
включає достатнє харчування, одяг, житло.

Відповідно ст. 331 ЦК України
набуття права власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки,
будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення
майна). Якщо договором чи законом передбачено прийняття нерухомого майна до
експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації.

Згідно технічного паспорту, складеного КП «Вінницьке обласне об'єднане бюро
технічної інвентаризації» від 29.08.2007р. самочинно перебудована частина
будинку НОМЕР_1  являється закінченою.

Нормою ст.375 ЦК України
встановлено, що власник земельної ділянки має право  зводити
на ній будівлі та споруди, створювати закриті водойми, здійснювати
перебудову, а також дозволяти будівництво на своїй ділянці іншим особам.
Власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі,
споруди та інше нерухоме майно. Право власника на забудову здійснюється ним за
умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших
норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим
призначенням.

Відповідно до ст.376 ЦК України
житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним
будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не
була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно
затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил,
однак як вбачається з матеріалів справи, цільове призначення  земельної ділянки для будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських будівель споруд.

Відповідно до матеріалів
справи,  ОСОБА_1здійснила самочинне
будівництво споруди, а саме:

-             перший
поверх літера «А» : коридор 2-6 площею 3,2 кв.м.. тамбур 2-7 площею 1,9 кв.м.,
кімната 2-9 площею 31,2 кв.м., тамбур 4-1 площею 1,9 кв.м., торгівельна зала
4-2 площею 71,9 кв.м., склад 4-3 площею 13,7 кв.м., торгівельна зала 4-4 площею
34,5 кв.м., туалет 4-5 площею 1,6 кв.м., контора 4-6 площею 4,6 кв.м.;

-             другий поверх літера
«А-5» : торгівельна зала 4-7 площею 81,2 кв.м., сходова клітина 4-8 площею 5,5
кв.м., підсобне приміщення 4-9 площею 48,6 кв.м.;

-             мансарда літера м/А :
приміщення 2-8 площею 3,2 кв.м., приміщення 2-9 площею 31,2 кв.м., приміщення
2-10 площею 5,5 кв.м., приміщення 2-6 площею 9,6кв.м, торговий зал 2-7 площею
31,1 кв.м.

За
викладених обставин та у відповідності
до вимог ст. 376 ЦК України, вона звернулася до суду з вимогою, про
визнання за нею права власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване,
оскільки це не порушує права інших осіб.

Відповідач в судовому засіданні не довів, що позивачкою ОСОБА_1при забудові
були порушені вимоги ст. 376 ЦК України, а саме не додержання архітектурних,
будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови
використання земельної ділянки за її цільовим призначенням також не доведено,
що самочинно збудована споруда порушує права інших осіб.

Враховуючи вищезазначені обставини
справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов  обґрунтований та не суперечить чинному
законодавству України, тому  підлягає
задоволенню.

Керуючись ст. ст. 21, 22, 47,48
Конституції України ст.ст. 331, 375, 376, 392 Цивільного кодексу України, ст.ст. 10, 11, 60, 88,  212 -215, 218
ЦПК України, суд -

в
и р  і  ш
и  в  :

Позов   задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на самочинно збудовані приміщення за
адресоюАДРЕСА_1, загальною площею 92,4 кв.м., а саме:

-             перший
поверх літера «А» : коридор 2-6 площею 3,2 кв.м.. тамбур 2-7 площею 1,9 кв.м.,
кімната 2-9 площею 31,2 кв.м., тамбур 4-1 площею 1,9 кв.м., торгівельна зала
4-2 площею 71,9 кв.м., склад 4-3 площею 13,7 кв.м., торгівельна зала 4-4 площею
34,5 кв.м., туалет 4-5 площею 1,6 кв.м., контора 4-6 площею 4,6 кв.м.;

-             другий поверх літера
«А-5» : торгівельна зала 4-7 площею 81,2 кв.м., сходова клітина 4-8 площею 5,5
кв.м., підсобне приміщення 4-9 площею 48,6 кв.м.;

-             мансарда літера м/А :
приміщення 2-8 площею 3,2 кв.м., приміщення 2-9 площею 31,2 кв.м., приміщення
2-10 площею 5,5 кв.м., приміщення 2-6 площею 9,6кв.м, торговий зал 2-7 площею
31,1 кв.м.

Рі­шен­ня мо­же бу­ти оскаржено до апе­ля­цій­но­го су­ду Вінницької
області про­тя­гом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження,
яку може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя: