У Х В А Л А

Іменем  України

1 лютого 2008 року
м. Київ

Колегія
суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного
Суду України в складі:

суддів:
Григор'євої Л.І.,

Балюка М.І.,
Барсукової В.М., -

розглянувши
у попередньому судовому засіданні цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на дії
державного виконавця Відділу державної виконавчої служби (далі - ВДВС)
Зміївського районного управління юстиції Харківської області, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Зміївського районного суду Харківської області від                                12 липня 2007
року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від              10 жовтня 2007 року,

встановила:

У червні 2007 року
ОСОБА_1 звернулася
в суд із скаргою на дії державного виконавця ВДВС
Зміївського районного управління юстиції Харківської області з виконання
постанови Зміївського районного суду Харківської області від 2 квітня 1990
року.

Просила зобов'язати ВДВС Зміївського районного управління юстиції
Харківської області виконати вказану постанову; видати постанову про відкриття
виконавчого провадження та копію виконавчого листа; надати достовірну
інформацію про стягнуті суми та розмір заборгованості; у випадку неможливості
стягнути заборгованість зобов'язати ВДВС Зміївського районного управління
юстиції Харківської області звернути стягнення на майно боржника.

Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від                     12 липня 2007 року,
залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 10 жовтня
2007 року, у задоволенні скарги        ОСОБА_1
відмовлено.

У поданій до Верховного Суду України касаційній скарзі
ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу Зміївського районного суду Харківської області від
12 липня 2007 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 10
жовтня 2007 року, посилаючись на неправильне
застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження
судового рішення є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення
норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної
інстанції перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом
першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і
не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні суду, чи відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

З наявних матеріалів справи вбачається, що оскаржувані
ухвали постановлені з додержанням норм матеріального і процесуального права та
передбачені ст. 338 ЦПК України підстави для їх обов'язкового скасування
відсутні.

Керуючись ст. ст. 331, 332, 337 ЦПК України, колегія
суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

ухвалила:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу Зміївського районного суду Харківської області від                         12 липня 2007 року та
ухвалу апеляційного суду Харківської області від              10 жовтня 2007 року залишити без
змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:                                                                 Л.І. Григор'єва

М.І.
Балюк

В.М.
Барсукова