Справа №2-34/2008
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18
лютого 2008 року Онуфріївський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого:                                    судді Петрова
Р.І.,

при секретарі:                                   Скочко
О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.
Онуфріївка справу за позовною заявою прокурора Онуфріївського району
Кіровоградської області в інтересах держави, уповноваженим органом якої
виступає Онуфріївське державне лісогосподарське підприємство Кіровоградської
області, до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої працівниками
підприємству при виконанні трудових обов'язків, -

В С Т А Н О В И В:

Прокурор
Онуфріївського району Кіровоградської області звернувся до суду з позовом в
інтересах держави, уповноваженим органом якої виступає Онуфріївське державне
лісогосподарське підприємство Кіровоградської області, в якому просив стягнути
з ОСОБА_1 шкоду в розмірі 9252,50 гривень, спричинену Онуфріївському державному
лісогосподарському підприємству Кіровоградської області при виконанні трудових
обов'язків.

Судом,
за ініціативою сторін, до участі в справі у якості співвідповідача залучена
ОСОБА_2.

Під час
розгляду справи по суті прокурор та представник Онуфріївського державного
лісогосподарського підприємства Кіровоградської області змінили позовні вимоги
та просили суд стягнути з ОСОБА_1 і ОСОБА_2, спричинену підприємству шкоду при
виконанні ними трудових обов'язків в розмірі прямої дійсної шкоди, але не
більше їх середнього місячного заробітку. Так, з ОСОБА_1 просили стягнути шкоду
в розмірі 1300 гривень (в подальшому вимоги уточнили і просили стягнути 1282,5
гривень), а з ОСОБА_2 - в розмірі 1320 гривень.

Прокурор та
представник позивача позовні вимоги мотивують тим, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2,
працюючи відповідно директором та головним бухгалтером Онуфріївського
державного лісогосподарського підприємства Кіровоградської області, впродовж
2005-2006 років занизили скоригований валовий дохід підприємства, що призвело
до несплати в цей період податку на прибуток в сумі 21311 гривень, занизили
балансовий прибуток, в результаті чого знизилось надходження до бюджету частини
прибутку державного підприємства в сумі 6970 гривень. 11 квітня 2007 року
Онуфріївським відділенням Світловодської об'єднаної державної податкової
інспекції Кіровоградської області проведено планову документальну перевірку
дотримання вимог податкового законодавства Онуфріївським державним
лісогосподарським підприємством Кіровоградської області за період роботи з 1
жовтня 2005 року по 31 грудня 2006 року. За наслідками перевірки, якою
встановлені вищевказані порушення законодавства, Онуфріївським відділенням
Світловодської об'єднаної державної податкової інспекції в квітні 2007 року
винесені податкові повідомлення-рішення, якими застосовані штрафні санкції до
Онуфріївського державного лісогосподарського підприємства по податку на
прибуток в сумі 5767,50 гривень та в частині прибутку державних підприємств, що
вилучаються до бюджету, в сумі 3485 гривень, а всього в розмірі 9252,50
гривень. Вказані штрафні санкції, які застосовані до підприємства з вини
відповідачів, сплачені Онуфріївським державним лісогосподарським підприємством
в повному обсязі.

Відповідач
ОСОБА_1 та його представник позов не визнали, при цьому ОСОБА_1пояснив, що
відповідальною за ведення бухгалтерського обліку в Онуфріївському державному
лісогосподарському підприємстві, в якому він працював директором, була ОСОБА_2,
яка особисто забезпечувала фіксування фактів в бухгалтерській та фінансовій
звітності. Вся фінансова звітність, яку ОСОБА_2складала, ним особисто
підписувалась, але перевірити її достовірність він не міг, оскільки не
обізнаний в тонкощах бухгалтерського обліку. Будь-яких вказівок головному
бухгалтеру підприємства з приводу перекручення бухгалтерського обліку він не
давав. 26 березня 2007 року він був звільнений з посади директора
Онуфріївського державного лісогосподарського підприємства Кіровоградської
області за невиконання без поважних причин службових обов'язків, а тому, коли в
квітні 2007 року Онуфріївським відділенням Світловодської об'єднаної державної
податкової інспекції Кіровоградської області проведено планову документальну
перевірку дотримання вимог податкового законодавства Онуфріївським державним
лісогосподарським підприємством, він не міг подати зауваження та пояснення з
приводу виявлених порушень. Вважає акт податкової інспекції таким, що не
відповідає фактичному стану справ, оскільки впродовж 2005-2006 років прибуток
підприємства не занижувався, а податки сплачувались відповідно до вимог
законодавства.

Відповідач
ОСОБА_2 позов визнала в повному обсязі та пояснила, що працюючи головним
бухгалтером Онуфріївського державного лісогосподарського підприємства
Кіровоградської області, впродовж 2005-2006 років, за вказівкою тоді ще
директора підприємства ОСОБА_1, занижувала у фінансовій звітності дохід
підприємства з метою меншого податкового навантаження. Прибуток підприємства,
відображений в первинних фінансових документах, не вірно зазначався у
бухгалтерських документах та деклараціях з податку на прибуток. Вчинюючи за
вказівкою керівника підприємства дії по приховуванню прибутку підприємства,
вона добре розуміла як мету таких дій, так і можливі наслідки. Просила суд,
враховуючи її матеріальний стан та стан здоров'я, зменшити розмір відшкодування
шкоди.

Свідок ОСОБА_3
пояснила суду, що в квітні 2007 року вона, як податковий ревізор Онуфріївського
відділення Світловодської об'єднаної державної податкової інспекції
Кіровоградської області, проводила планову документальну перевірку дотримання
вимог податкового законодавства Онуфріївським державним лісогосподарським
підприємством Кіровоградської області за період роботи з 1 жовтня 2005 року по
31 грудня 2006 року. Відповідальними за фінансову діяльність підприємства у
вказаний період були відповідачі по справі. За наслідками перевірки було
встановлено заниження, впродовж 2005-2006 років, прибутку підприємства і як
наслідок зменшення сплати податку на прибуток до бюджету. Онуфріївським
відділенням Світловодської об'єднаної державної податкової інспекції,
враховуючи наявність згаданих порушень, донараховані податки на прибуток
підприємства та застосовані штрафні санкції до Онуфріївського державного
лісогосподарського підприємства по податку на прибуток в сумі 5767,50 гривень
та в частині прибутку державних підприємств, що вилучаються до бюджету, в сумі
3485 гривень.

Свідки
ОСОБА_4таОСОБА_5 пояснили, що працювали та працюють в Онуфріївському державному
лісогосподарському підприємстві бухгалтером та касиром. З приводу заниження,
впродовж 2005-2006 років, прибутку підприємства їм нічого не відомо. Особисто
при них бувший директор підприємства ОСОБА_1вказівок ОСОБА_2про вчинення
будь-яких незаконних дій не давав.

Свідок ОСОБА_6,
викликана до суду за ініціативою відповідача, не повідомила суду будь-яких
обставин, що стосуються справи та її меж.

Заслухавши
пояснення сторін та дослідивши інші докази по справі, суд встановив такі факти
і відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_1 та
ОСОБА_2, працюючи відповідно директором та головним бухгалтером Онуфріївського
державного лісогосподарського підприємства Кіровоградської області, впродовж
2005-2006 років занизили скоригований валовий дохід підприємства, що призвело
до несплати в цей період податку на прибуток в сумі 17998 гривень, занизили
балансовий прибуток, в результаті чого знизилось надходження до бюджету частини
прибутку державного підприємства в сумі 6970 гривень. Прибуток підприємства,
відображений в первинних фінансових документах, не вірно зазначався цими
особами у бухгалтерських документах та деклараціях з податку на прибуток. 11
квітня 2007 року Онуфріївським відділенням Світловодської об'єднаної державної
податкової інспекції Кіровоградської області проведено планову документальну
перевірку дотримання вимог податкового законодавства Онуфріївським державним
лісогосподарським підприємством Кіровоградської області за період роботи з 1
жовтня 2005 року по 31 грудня 2006 року. Відповідальними за фінансову
діяльність підприємства у вказаний період були відповідачі по справі, які особисто
підписували всю фінансову документацію та податкові декларації. За наслідками
перевірки, якою встановлені вищевказані порушення законодавства, Онуфріївським
відділенням Світловодської об'єднаної державної податкової інспекції в квітні
2007 року винесені податкові повідомлення-рішення, якими застосовані штрафні
санкції до Онуфріївського державного лісогосподарського підприємства по податку
на прибуток в сумі 5767,50 гривень та в частині прибутку державних підприємств,
що вилучаються до бюджету, в сумі 3485 гривень, а всього в розмірі 9252,50
гривень. Вказані штрафні санкції сплачені Онуфріївським державним
лісогосподарським підприємством в повному обсязі.

Застосування
Світловодською об'єднаною державною податковою інспекцією Кіровоградської
області штрафних санкцій за виявлені порушення податкового законодавства до
Онуфріївського державного лісогосподарського підприємства Кіровоградської
області, факт їх сплати підприємством, а також наявність порушень в сфері
оподаткування, підтверджується актом перевірки податкової інспекції,
податковими повідомленнями-рішеннями та копіями платіжних доручень.

Штрафні санкції
застосовані Світловодською об'єднаною державною податковою інспекцією
Кіровоградської області в межах власних повноважень, визначених ст. 11 Закону
України „Про державну податкову службу в Україні”.

Таким чином,
факт зайвих виплат підприємства у вигляді штрафних санкцій за порушення в сфері
оподаткування знайшов своє підтвердження.

Пунктом 6
Контракту, укладеного між ОСОБА_1 та Держкомлісгоспом 8 травня 2003 року,
передбачено, що керівник Онуфріївського державного лісогосподарського
підприємства здійснює поточне керівництво підприємством, організовує його
виробничо-господарську діяльність, забезпечує виконання завдань, передбачених
законодавством та статутом підприємства.

Відповідно
до ст. 8 Закону України „Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в Україні”, відповідальність
за організацію бухгалтерського обліку та забезпечення фіксування фактів
здійснення всіх господарських операцій у первинних документах, збереження
оброблених документів, регістрів і звітності протягом встановленого терміну,
але не менше трьох років, несе власник (власники) або уповноважений орган
(посадова особа), який здійснює керівництво підприємством відповідно до законодавства
та установчих документів. Головний бухгалтер або особа, на яку покладено
ведення бухгалтерського обліку підприємства, забезпечує дотримання на
підприємстві встановлених єдиних методологічних засад бухгалтерського обліку,
складання і подання у встановлені строки фінансової звітності; організує
контроль за відображенням на рахунках бухгалтерського обліку всіх господарських
операцій; бере участь в оформленні матеріалів, пов'язаних з нестачею та
відшкодуванням втрат від нестачі, крадіжки і псування активів підприємства;
забезпечує перевірку стану бухгалтерського обліку у філіях, представництвах,
відділеннях та інших відокремлених підрозділах підприємства.

За змістом ст. 11 Закону України
„Про бухгалтерський облік та фінансову звітність
в Україні”, на основі даних
бухгалтерського обліку підприємства зобов'язані складати фінансову звітність.
Фінансову звітність підписують керівник та бухгалтер підприємства.

Згідно п. 1.6. Порядку складання декларації з
податку на прибуток підприємства, затвердженого наказом ДПА України № 143 від
29.03.2003 року, дані, наведені в декларації, повинні підтверджуватись
первинними документами обліку та відповідати податковому обліку (звітності).
Достовірність даних підтверджується підписами керівника і головного бухгалтера та
засвідчується печаткою підприємства.

Враховуючи викладене, суд вважає, що
відповідачі, працюючи директором та головним бухгалтером підприємста, повинні
були організувати бухгалтерський облік на підприємстві та забезпечити
дотримання засад бухгалтерського обліку, при цьому несли відповідальність за
достовірність такого обліку. Вказане останніми зроблено не було, що потягло
застосування до підприємства вищевказаних штрафних санкцій.

У відповідності до вимог ст. 130 КЗпПУ,
працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну
підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них
трудових обов'язків. При покладенні матеріальної відповідальності права і
законні інтереси працівників гарантуються шляхом встановлення відповідальності
тільки за пряму дійсну шкоду, лише в межах і порядку, передбачених
законодавством, і за умови, коли така шкода заподіяна підприємству, установі,
організації винними протиправними діями (бездіяльністю) працівника. Ця
відповідальність, як правило, обмежується певною частиною заробітку працівника
і не повинна перевищувати повного розміру заподіяної шкоди, за винятком
випадків, передбачених законодавством. За наявності зазначених підстав і умов
матеріальна відповідальність може бути покладена незалежно від притягнення
працівника до дисциплінарної, адміністративної чи кримінальної
відповідальності. На працівників не може бути покладена відповідальність за
шкоду, яка відноситься до категорії нормального виробничо-господарського риску,
а також за неодержані підприємством, установою, організацією прибутки і за
шкоду, заподіяну працівником, що перебував у стані крайньої необхідності.

Статтями 132, 133 КЗпПУ передбачено, що за
шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації при виконанні трудових
обов'язків, працівники, з вини яких заподіяно шкоду, несуть матеріальну
відповідальність у розмірі прямої дійсної шкоди, але не більше свого середнього
місячного заробітку. Матеріальна відповідальність понад середній місячний
заробіток допускається лише у випадках, зазначених у законодавстві. У
відповідності з законодавством обмежену матеріальну відповідальність несуть:
керівники підприємств, установ, організацій та їх заступники, а також керівники
структурних підрозділів на підприємствах, в установах, організаціях та їх
заступники - у розмірі заподіяної з їх вини шкоди, але не більше свого
середнього місячного заробітку, якщо шкоду підприємству, установі, організації
заподіяно зайвими грошовими виплатами, неправильною постановкою обліку і
зберігання матеріальних чи грошових цінностей, невжиттям необхідних заходів до
запобігання простоям, випускові недоброякісної продукції, розкраданню, знищенню
і зіпсуттю матеріальних чи грошових цінностей.

Згідно ст. 136 КЗпПУ, покриття шкоди
працівниками в розмірі, що не перевищує середнього місячного заробітку,
провадиться за розпорядженням власника або уповноваженого ним органу,
керівниками підприємств, установ, організацій та їх заступниками - за
розпорядженням вищестоящого в порядку підлеглості органу шляхом відрахування із
заробітної плати працівника. У решті випадків покриття шкоди провадиться шляхом
подання власником або уповноваженим ним органом позову до районного, районного
у місті, міського чи міськрайонного суду. Стягнення з керівників підприємств,
установ, організацій та їх заступників матеріальної шкоди в судовому порядку
провадиться за позовом вищестоящого в порядку підлеглості органу або за заявою
прокурора.

Пленум Верховного суду України в постанові №
14 від 29.12.1992 року „Про судову практику в справах про відшкодування шкоди,
заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками” роз'яснив
судам, що під прямою дійсною шкодою, зокрема, слід розуміти проведені зайві,
тобто викликані внаслідок порушення працівником трудових обов'язків, грошові
виплати. До зайвих грошових виплат відносяться, зокрема, суми стягнення
штрафів, заробітної плати, виплачені звільненому працівникові у зв'язку з
затримкою з вини службової особи видачі трудової книжки, розрахунку,
неправильним формулюванням причин звільнення, тощо. За шкоду, заподіяну зайвими
грошовими виплатами, неправильною постановкою обліку і зберігання матеріальних
чи грошових цінностей, невжиттям необхідних заходів до запобігання простоям,
випускові недоброякісної продукції, розкраданню, знищенню і зіпсуттю матеріальних
чи грошових цінностей, матеріальну відповідальність в межах прямої дійсної
шкоди, але не більше середнього місячного заробітку, несуть винні в цьому
директори, начальники і інші керівники підприємств, установ, організацій та їх
заступники; керівники та їх заступники будь-яких структурних підрозділів,
передбачених статутом підприємства, установи, організації чи іншим відповідним
положенням. При виявленні безпосередніх заподіювачів шкоди, викликаної виплатою
зайвих сум, знищенням чи зіпсуттям матеріальних цінностей, вони зобов'язані
відшкодувати шкоду в межах, встановлених законодавством. Зазначені вище
службові особи в цих випадках несуть матеріальну відповідальність в межах свого
середньомісячного заробітку за ту частину шкоди, що не відшкодована безпосередніми
заподіювачами її. При цьому загальна сума, що підлягає стягненню, не повинна
перевищувати заподіяну шкоду.

Таким чином, суд вважає, що відповідачами було
завдано шкоди Онуфріївському державному лісогосподарському
підприємству у вигляді зайвих, тобто викликаних
внаслідок порушення трудових обов'язків, грошових виплат. Цю шкоду відповідачі
повинні відшкодувати у розмірі прямої дійсної шкоди, але не більше свого
середнього місячного заробітку.

Пленум ВСУ у вищевказаній постанові також
роз'яснив судам, що при матеріальній відповідальності в межах середнього
місячного заробітку він визначається відповідно до затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100 Порядку обчислення
середньої заробітної плати, а саме виходячи з виплат за останні два календарні
місяці роботи, що передують вирішенню судом справи про відшкодування шкоди, або
за фактично відпрацьований час, якщо працівник пропрацював менше двох місяців,
а в разі коли працівник останні місяці перед вирішенням справи не працював або
справа вирішується після його звільнення - виходячи з виплат за попередні два
місяці роботи на даному підприємстві (в установі, організації).

Відповідно до згаданого Порядку обчислення
середньої заробітної плати, у всіх випадках збереження середньої заробітної
плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні
два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна
виплата. Працівникам, які пропрацювали на підприємстві, в установі, організації
менше двох календарних місяців, середня заробітна плата обчислюється виходячи з
виплат за фактично відпрацьований час. Якщо протягом останніх двох календарних
місяців працівник не працював, середня заробітна плата обчислюється виходячи з
виплат за попередні два місяці роботи. Якщо і протягом цих місяців працівник не
відпрацював жодного робочого дня, середня заробітна плата обчислюється
відповідно до останнього абзацу пункту 4 цього Порядку, яким передбачено, що у
випадках, коли нарахування проводяться виходячи із середньої заробітної плати,
працівник не мав заробітку, не з вини працівника, розрахунки проводяться
виходячи з установлених йому в трудовому договорі тарифної ставки, посадового
(місячного) окладу. При обчисленні середньої заробітної плати за останні два
місяці не враховуються виплати за час, протягом якого зберігається середній
заробіток працівника (за час виконання державних і громадських обов'язків,
щорічної і додаткової відпусток, відрядження, тощо) та допомога у зв'язку з
тимчасовою непрацездатністю.

Проаналізувавши відомості про отриману
відповідачами заробітну плату за останні два повні місяці роботи на
підприємстві, за виключенням нарахованих сум, пов'язаних з щорічною відпусткою
та втратою працездатності, керуючись вищевказаним Порядком обчислення середньої
заробітної плати, суд вважає, що середній місячний заробіток відповідачів на
підприємстві складав: ОСОБА_1 - 1282,5 гривень, а ОСОБА_2- 1320 гривень.

Саме в межах цього середнього місячного
заробітку відповідачі повинні нести матеріальну відповідальність за шкоду,
спрчинену підприємству внаслідок порушення покладених на них трудових
обов'язків.

Аналізуючи
наведене, суд вважає, що позов прокурора базується на законі, а тому  підлягає задоволенню.

Відповідачі повинні сплатити судові витрати по
справі. Так, відповідно до Декрету КМУ „Про державне мито”,  п. 28 Інструкції про порядок обчислення та
справляння державного мита, у випадках притягнення судом іншої особи як другого
відповідача, якщо при цьому позивач звільнений від сплати державного мита, мито
обчислюється із загальної задоволеної суми позову і стягується з кожного
відповідача пропорційно розміру присудженої з нього суми позову.

Керуючись
Законом України „Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні”, Порядком
складання декларації з податку на прибуток підприємства, затвердженого наказом
ДПА України № 143 від 29.03.2003 року, ст.ст. 130-136 КЗпПУ, Порядком
обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100, ст.ст. 10, 11, 212-215
ЦПК України, суд,-

В И Р І
Ш И В:

Позов прокурора
Онуфріївського району Кіровоградської області задовольнити.

Стягнути з
ОСОБА_1 на користь Онуфріївського державного лісогосподарського підприємства
Кіровоградської області, спричинену при виконанні трудових обов'язків шкоду в
розмірі 1282,5 гривень.

Стягнути з
ОСОБА_2 на користь Онуфріївського державного лісогосподарського підприємства
Кіровоградської області, спричинену при виконанні трудових обов'язків шкоду в
розмірі 1320 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2, по половині з кожного, в прибуток
держави судовий збір у розмірі 51 грн. та на користь судових органів витрати на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи в сумі 30 грн.

Заяву про
апеляційне оскарження рішення Онуфріївського районного суду Кіровоградської
області може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після
подання заяви про апеляційне оскарження або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.
Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються апеляційному
суду Кіровоградської області через Онуфріївський районний суд.

Суддя Онуфріївського районного

суду Кіровоградської області                                                                                   Петров Р.І.