У Х В А Л А

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

28 травня 2008 року

м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України у
складі:

Головуючого

Яреми А.Г.,

суддів:

Левченка Є.Ф.,

Романюка Я.М.,

Охрімчук Л.І.,

Сеніна Ю.Л.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Пролетарського районного відділу
Донецького міського управління Управління Міністерства внутрішніх справ України
в Донецькій області, треті особи - виконавчий комітет Пролетарської районної у м.
Донецьку ради, Пролетарська районна у місті Донецьку рада, Комунальне підприємство
“ЖЕК № 6 Пролетарського району міста Донецька”, Державне комунальне підприємство
“ЖЕО Пролетарського району міста Донецька”, про виселення та зняття з реєстраційного
обліку; а також за зустрічним позовом ОСОБА_3, яка діє в інтересах ОСОБА_2, до ОСОБА_1, треті особи - Комунальне підприємство
“ЖЕК № 6 Пролетарського району міста Донецька”, виконавчий комітет Пролетарської
районної у м. Донецьку ради, про визнання особи такою, що втратила право користування
жилим приміщенням, усунення перешкод у користуванні жилим приміщенням та вселення,
за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення апеляційного суду Донецької області від 30 січня
2008 року,

в с т а н о в и л а :

У серпні 2006 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до                   ОСОБА_2, Пролетарського
районного відділу Донецького міського управління Управління МВС України в
Донецькій області, треті особи - виконавчий комітет Пролетарської районної у м.
Донецьку ради, Пролетарська районна у місті Донецьку рада, КП “ЖЕК № 6
Пролетарського району міста Донецька”, Державне комунальне підприємство “ЖЕО
Пролетарського району міста Донецька”, про виселення та зняття з реєстраційного
обліку, посилаючись на те, що зареєстрована у спірній квартирі разом зі своїм
сином ОСОБА_4, 2003 року народження, її бабою ОСОБА_5, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_1. Крім них у квартирі був зареєстрований чоловік баби ОСОБА_6, який
помер ІНФОРМАЦІЯ_2.                  18
травня 2006 року ОСОБА_6 зареєстрував у квартирі свою онуку - ОСОБА_2 Рішенням
виконкому Пролетарської районної в м. Донецьку ради відповідачці було  призначено піклувальника - ОСОБА_3, та
закріплено жилу площу у спірній квартирі. Вважала, що відповідач незаконно, без
її згоди вселена та зареєстрована у спірній квартирі. Зазначала, що
піклувальник відповідачки проживає у своєму будинку за іншою адресою, а тому
виконком безпідставно закріпив за нею жилу площу у спірній квартирі.

У зустрічному позові ОСОБА_3, яка діяла в інтересах неповнолітньої на той
час ОСОБА_2, просила визнати ОСОБА_7 такою, що втратила право користування
жилим приміщенням, усунення перешкод у користуванні жилим приміщенням та
вселення. При цьому посилалась на те, що у спірну квартиру була вселена як член
родини її онука - ОСОБА_2, за якою спірна квартира закріплена рішенням
виконкому Пролетарської районної в м. Донецьку ради від 11 жовтня 2006 року.
Зазначала, що відповідач у спірній квартирі зареєстрована з 2004 року, але
ніколи там не проживала, фактично проживає разом зі своїми матір'ю та сином за
іншою адресою та чинить перешкоди її онуці у вселенні до квартири, закріпленої
за нею зазначеним рішенням виконкому.

Рішенням Пролетарського районного суду м. Донецька від 11 жовтня                    2007 року позов ОСОБА_1
задоволено. Постановлено виселити ОСОБА_2 з квартири АДРЕСА_1 з наданням іншого
жилого приміщення за місцем мешкання ОСОБА_3 за АДРЕСА_2. Зобов'язано
Пролетарський районний відділ Донецького міського управління Управління МВС
України в Донецькій області зняти з реєстраційного обліку ОСОБА_2 за АДРЕСА_1 У
задоволенні зустрічного позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Донецької області від 30 січня 2008 року
зазначене рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Пролетарського районного відділу Донецького міського
управління Управління МВС України в Донецькій області про виселення та зняття з
реєстраційного обліку та в частині відмови у задоволенні позовних вимог
ОСОБА_3, яка діє в інтересах ОСОБА_2, до ОСОБА_1 про вселення скасовано та у
задоволенні зазначених позовних вимог ОСОБА_1 до        ОСОБА_2 відмовлено. Задоволено
зустрічні позовні вимоги ОСОБА_3, яка діє в інтересах ОСОБА_2, до  ОСОБА_1 про вселення. Вселено ОСОБА_2 в
квартиру АДРЕСА_1. В частині відмови в задоволенні зустрічного позову про
визнання ОСОБА_1 такою, що втратила право користування жилим приміщенням
рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення апеляційного суду
щодо відмови в задоволенні її позову та задоволенні зустрічного позову,
посилаючись на порушення апеляційним судом норм матеріального та процесуального
права, та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді Верховного Суду України, дослідивши
матеріали справи та перевіривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла
висновку, що касаційна скарга підлягає до задоволення.

Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує
такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані
(пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення
справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають
із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих
правовідносин.

Ухвалюючи рішення про скасування рішення суду першої інстанції в частині
задоволення позову ОСОБА_1 про виселення відповідачки та зняття її з реєстраційного
обліку та ухвалюючи рішення про відмову у позові, апеляційний суд виходив з
того, що спірна квартира закріплена за ОСОБА_2 рішенням виконкому Пролетарської
районної в м. Донецьку ради від 11 жовтня 2006 року, воно ніким не оскаржене та
не скасоване, а тому є законним.

Однак, погодитися з таким висновком не можна.

Відповідно до ст. 65 ЖК України наймач вправі в установленому порядку за
письмовою згодою всіх членів сім'ї, які проживають разом з ним, вселити в
займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб.

Особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім'ї наймача, набувають
рівного з іншими членами сім'ї права користування жилим приміщенням, якщо при
вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім'ї, які проживають з
ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням.

Пленум Верховного Суду України в п. 9 постанови “Про деякі питання, що
виникають в практиці застосування судами Житлового кодексу України” від 12
квітня 1985 року № 2 роз'яснив, що, вирішуючи спори про право користування
жилим приміщенням осіб, які вселилися до наймача, суд повинен з'ясувати, чи
дотриманий встановлений порядок при їх вселенні, зокрема: чи була письмова
згода на це всіх членів сім'ї наймача, чи було це приміщення постійним місцем
їх проживання, чи вели вони з наймачем спільне господарство, тривалість часу їх
проживання, чи не обумовлювався угодою між цими особами, наймачем і членами
сім'ї, що проживають з ним, певний порядок користування жилим приміщенням. При
цьому наявність чи відсутність прописки сама по собі не може бути підставою для
визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи
вселилась туди як член сім'ї наймача приміщення, або ж для відмови їй у цьому.

Судом першої інстанції встановлено, що неповнолітня ОСОБА_2 зареєстрована в
спірному жилому приміщенні 18 травня 2006 року за письмовою згодою ОСОБА_6,
який наймачем цього жилого приміщення не був. Законні представники ОСОБА_1 та
її неповнолітнього сина ОСОБА_4, які також зберігали на той час право
користування спірним жилим приміщенням, письмової згоди на реєстрацію ОСОБА_2
не давали. Крім того, як встановив суд, фактично ОСОБА_2 в квартиру не
поселялась і ніколи тут проживала, лише час від часу провідуючи свого діда
ОСОБА_6, а проживала разом зі своїм піклувальником ОСОБА_3 за іншою адресою.
Рішення про закріплення спірної квартири за
ОСОБА_2 було прийнято виконавчим комітетом Пролетарської районної в           м. Донецьку ради 11 жовтня 2006 року
як органом опіки і піклування, вже по факту реєстрації в цій квартирі ОСОБА_2,
при вирішенні питання про встановлення над нею піклування та у зв'язку з тим,
що для реєстрації її по місцю проживання піклувальника ОСОБА_3 не було згоди її
колишнього чоловіка ОСОБА_8, місце знаходження якого невідоме.

Встановивши такі обставини, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого
висновку про те, що ОСОБА_2 не набула права користування спірним жилим
приміщенням та підставно задовольнив первісний позов про виселення її з спірної
квартири та зобов'язання зняти з реєстраційного обліку в цій квартирі та
відмовив в зустрічному позові ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 про вселення.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції в цій частині та ухвалюючи нове
про відмову в первісному позові та задоволення зустрічного позову в частині
вселення ОСОБА_2 в спірну квартиру, апеляційний суд зазначених обставин не
спростував а помилково виходив лише з наявності нескасованого рішення виконкому
районної ради про закріплення спірної квартири за ОСОБА_2, хоча саме по собі це
рішення виконкому як органу опіки і піклування за наявності наведених вище
обставин не породжує в ОСОБА_2 права користування цим жилим приміщенням.

Таким чином, апеляційний суд помилково скасував рішення суду першої
інстанції, ухвалене згідно із законом, що відповідно до ст. 339 ЦПК України є
підставою для його скасування та залишення в силі рішення суду першої
інстанції.

Керуючись п. 3 ч. 1 ст. 336, ст. 339, п. 4 ч. 1 ст. 344 ЦПК України,
колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України,

у х в а л и л а :

касаційну ОСОБА_1  задовольнити.

Рішення апеляційного суду Донецької області
від 30 січня 2008 року щодо скасування рішення Пролетарського районного суду м.
Донецька від 11 жовтня 2007 року в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Пролетарського районного відділу
Донецького міського управління Управління Міністерства внутрішніх справ України
в Донецькій області про виселення та зняття з реєстраційного обліку та в частині
відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3, яка діє в інтересах ОСОБА_2, до ОСОБА_1 про вселення та ухвалення в
цій частині рішення про відмову у задоволенні зазначених позовних вимог ОСОБА_1 та задоволення позовних вимог
ОСОБА_3, яка діє
в інтересах ОСОБА_2, про вселення
та ухвалення рішення про вселення ОСОБА_2 у квартиру АДРЕСА_1 скасувати та в цій частині
залишити в силі рішення Пролетарського районного
суду м. Донецька від 11 жовтня 2007 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
А.Г. Ярема

Судді:
Є.Ф. Левченко

Л.І. Охрімчук

Я.М. Романюк

Ю.Л. Сенін