У х в а л а

іменем  україни

5 березня 2008 року                                            м. Київ

Колегія
суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України у складі :

Головуючого - Яреми А.Г.,

Суддів :
Левченка Є.Ф., Лихути Л.М.,

Охрімчук Л.І.,    Сеніна Ю.Л.,

розглянувши в
судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ
спадщини,

в  с
т  а  н
о  в  и
л  а :

У січні 2007 року ОСОБА_1
звернулася до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що 22 червня 2006
року помер її батько ОСОБА_2, після його смерті відкрилася спадщина на квартиру
АДРЕСА_1, вона та відповідачка є спадкоємцями першої черги і прийняли спадщину,
проте відповідачка відмовляється від поділу квартири на дві рівних частини.

Згодом позивачка змінила свої
вимоги, просила виділити їй 2/3  частини
квартири, посилаючись на те, що крім них з відповідачкою спадкоємцем є також її
сестра          ОСОБА_3, яка відмовилась
від своєї частки у спадщині на її користь.

Заочним рішенням Хортицького
районного суду м. Запоріжжя від 29 березня
2007 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Запорізької
області від           15 серпня 2007
року, позов задоволено, визнано за ОСОБА_1 право власності на      2/3
частини квартири АДРЕСА_1, за ОСОБА_2
визнано  право власності на  1/3
частини цієї квартири.

У касаційній скарзі ОСОБА_2
просить скасувати ухвалені в справі судові рішення і справу направити на новий
розгляд,  посилаючись на порушення судами
норм матеріального та процесуального права.

Касаційна скарга підлягає
задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи
позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що спірна квартира
належала ОСОБА_2 на праві приватної власності, а після його смерті право на
квартиру в порядку спадкування набули його дружина ОСОБА_2 - на 1/3 частину, та
дочка  ОСОБА_1 - на 2/3 частини з
урахуванням відмови від спадщини ОСОБА_3.

Відхиляючи апеляційну скаргу та залишаючи
зазначене рішення без змін, суд апеляційної інстанції зазначив, що спірна
квартира належала на праві власності тільки ОСОБА_2, оскільки до моменту повної
оплати її вартості відповідачка перебувала у шлюбі з ним лише 2,5 роки.

Проте з такими висновками
повністю погодитись не можна.

Відповідно до ст. 57 СК
України  майно, набуте чоловіком до
шлюбу, є його особистою приватною власністю. Якщо у придбання майна вкладені
крім спільних коштів і кошти, що належали одному з подружжя, то частка у цьому
майні, відповідно до розміру внеску,  є
його особистою приватною власністю.

Вирішуючи спір, суд наведені
вимоги закону залишив поза увагою, не з'ясував загальну вартість спірної квартири, яку суму було
сплачено за нею ОСОБА_2 на час укладення шлюбу з ОСОБА_2, а яку суму було
сплачено ними під час шлюбу за рахунок спільних коштів. Фактично судом не
перевірено на частину квартири чи на квартиру в цілому відкрилася спадщина
після смерті ОСОБА_2.

Визнаючи право власності на
частки квартири за сторонами, суд не звернув уваги на те, що позов було
заявлено про поділ спадкового майна, а не про визнання права власності, а
свідоцтва про право на спадщину в порядку, передбаченому главою 89 ЦК України,
сторони не отримали.

За таких обставин ухвалені в
справі судові рішення підлягають скасуванню з передачею справи на новий розгляд
з підстав, передбачених ч. 2 ст. 338 ЦПК України.

Керуючись ст. 336
ЦПК України, колегія суддів Cудової палати у цивільних справах Верховного
Суду України

у  х  в  а  л  и  л  а :

Касаційну скаргу ОСОБА_2
задовольнити.

Заочне рішення Хортицького
районного суду м. Запоріжжя від 29 березня          2007 року та  ухвалу Апеляційного суду Запорізької області
від 15 серпня 2007 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду
першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий -
А.Г.Ярема

Судді:                                                                                     Є.Ф.Левченко

Л.М.Лихута

Л.І.Охрімчук

Ю.Л.Сенін