Справа № 2-773
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М    У К Р А Ї Н И

03 квітня 2008 року                                           Рівненський
районний суд Рівненської області

в особі
судді                                           Остапчук Л.В.

при
секретарі                                         Шевцовій Р.В.

за
участю: позивача                             ОСОБА_1

відповідача                     ОСОБА_2

розглянувши у відкритому попередньому судовому засіданні в залі суду в
місті Рівному

цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третьої особи -
Рівненської районної державної нотаріальної контори про визнання права
власності на спадкове майно,

в с т а н о в и в :

У зв'язку з тим, що
він є спадкоємцем по закону будинку АДРЕСА_1, який згідно свідоцтва про право
власності від 29.01.1998 року, виданого виконавчим комітетом Рівненської
районної ради належав померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 його матері ОСОБА_3, однак на
випадок своєї смерті його мати залишила заповіт, згідно якого все належне їй
майно заповідала своєму онуку, відповідачу по справі - ОСОБА_2, він, позивач, фактично
своєчасно прийняв спадщину після смерті матері, так як проживав разом з нею в
даному будинку й на даний час проживає там, однак оформити її в нотконторі не
може, так як на спадкове майно вже подано заяву спадкоємцяОСОБА_2 по заповіту,
на даний час відповідач не заперечує проти прийняття ним спадщини по закону,
від своєї долі в спадщині відмовляється, інших спадкоємців немає, проте минув
строк, протягом якого заява про прийняття спадщини може бути відкликана,
позивач звернувся з позовом до суду і просить визнати заяву про прийняття
спадщини по заповіту, подану від іменіОСОБА_2, відкликаною та визнати його, як
спадкоємця по закону, власником вказаного будинку.

В суді позивач позов підтримав, пославшись на обставини викладені вище.
Крім того, пояснив, що його матері на праві власності належав даний будинок,
1945 року забудови. Ще за свого життя його мати склала заповіт на ім'я свого
онукаОСОБА_2, в якому вищевказане будинковолодіння заповіла останньому. Після
смерті матері він фактично прийняв спадкове майно, так як на день її смерті та
в даний час проживає там один, бо розлучений, користується житловим будинком,
обробляє земельну ділянку. На даний час відповідач не заперечує проти прийняття
ним спадщини по закону, від своєї долі в спадщині по заповіту відмовляється,
інших спадкоємців немає, так як його сестра не претендує на спадщину. Таким
чином, він являється єдиним спадкоємцем на житловий будинок з погосподарськими
будівлями, проте минув строк, протягом якого заява про прийняття спадщини за
заповітом може бути відкликана, тому він в даний час не може оформити спадщину
в нотконторі. В зв'язку з цим вимушений звертатися до суду з даним позовом,
який просить задоволити.

Відповідач позов визнав і суду пояснив, що він спочатку хотів прийняти
спадщину по заповіту та написав заяву в нотконтору, потім передумав і в даний
час не претендує на спадщину, після смерті бабусі  відмовляється від своєї долі в спадщині на
користь свого дядька, позивача по справі. Не заперечує проти задоволення
позову.

Представник 3-ої особи - Рівненської державної нотаріальної контори в
судове засідання не з'явився, хоча належним чином і в установлений строк був
повідомлений про слухання справи. Враховуючи, що рішенням суду, прийнятим по
даній справі, будь-які права Рівненської райдержнотконтори порушені не будуть,
суд враховуючи думку сторін, вважає, за можливе справу слухати у відсутності
представника третьої особи.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є сином померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3, якій
на праві власності належить житловий будинок АДРЕСА_1 згідно свідоцтва про
право власності, виданого 29.01.1998 року виконавчим комітетом Рівненської
районної ради. Право власності зареєстроване за ОСОБА_3 в реєстрових книгах КП
“Рівненське ОБТІ” за № 1-27-27, що підтверджується листом № 1836/811 від 14.03.2008
року. Після її смерті спадкове майно фактично прийняв позивач ОСОБА_1, оскільки
він проживав постійно в будинку і в даний час там проживає, користується майном
померлої. Ще за життя, а саме 03.11.1984 року ОСОБА_3 склала заповіт,
посвідчений секретарем виконавчого комітету Шпанівської сільської ради, згідно
якого все належне їй майно заповідала своєму онуку ОСОБА_2, відповідачу по
справі, який подав в нотконтору заяву про прийняття спадщини за заповітом, а
потім відмовився отримувати свідоцтво про право на спадщину і відмовився від
спадщини на користь позивача. Після смерті матері, позивач фактично прийняв
спадщину, але в нотконторі не може отримати свідоцтва про право на спадщину за
законом, так як минув строк, протягом якого заява про прийняття спадщини за
заповітом відповідачем може бути відкликана. Інших спадкоємців немає, оскільки
сестра позивача не претендує на спадщину, з заявою про прийняття спадщини в
нотконтору не зверталася.

Відповідно до ч.3 ст.1268 Цивільного кодексу України спадкоємець, який
постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається
таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270
цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно ч.5 ст.1269 Цивільного кодексу України особа, яка подала заяву про
прийняття спадщини, може відкликати її протягом строку, встановленого для
прийняття спадщини.

У суду не виникло сумніву, що померлій ОСОБА_3 на праві власності належить
вищевказаний житловий будинок у с.Ходоси Рівненського району, який вона за
життя заповіла своєму онуку     ОСОБА_2,
відповідачу по справі, а той в свою чергу відмовився від спадщини на користь
позивача. Проте минув строк, протягом якого заява про прийняття спадщини за заповітом
може бути відкликана, що позбавляє спадкоємця за законом можливості оформити
спадщину.

Оскільки позивач фактично сам
прийняв спадщину, відповідач на спадкове майно не претендує, інших спадкоємців
немає, тому суд приходить до висновку, що позивач є єдиним спадкоємцем і
відповідно до ст.ст.1216, 1217, 1220, 1258, 1261, 1296 ЦК України,
успадковує  будинок після смерті матері
за законом.

За таких обставин суд вважає, що в наявності порушення права позивача, за
захистом якого спрямоване його звернення до суду, а тому позов підлягає до
задоволення.

Керуючись ст.ст.57, 59, 213-215, 294, 295 ЦПК України, ст.ст.392, 1216,
1217, 1241, 1258, 1261, 1268, 1269, 1296 ЦК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, третьої особи - Рівненської районної державної нотаріальної контори
про визнання права власності на спадкове майно, задовольнити повністю.

Визнати заяву про
прийняття спадщини по заповіту після смерті ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1,
подану від імені ОСОБА_2, відкликаною.

Визнати ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_2, як спадкоємця за законом, власником житлового будинку АДРЕСА_1,
який згідно свідоцтва про право власності від 29.01.1998 року, виданого
виконавчим комітетом Рівненської районної ради належав померлій ІНФОРМАЦІЯ_1
його матері ОСОБА_3.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви
про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано.
Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була
подана у встановлений строк, рішення суду набирає законної сили після
закінчення цього строку.

Заяву про апеляційне
оскарження рішення суду першої інстанції може бути подано до Рівненського
районного суду протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна
скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Рівненської області через
Рівненський районний суд протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього
подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк,
встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя: