Справа № 2-13/08
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

11 червня 2008р. Ялтинський міський суд Автономної
Республіки Крим у складі

головуючого судді - Слєзко Т.В.,

при секретарі - Малишевої М.О., Воробйової
О.І.,

за
участю адвоката - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду
м. Ялти цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, 3-тя особа - Сімеїзська
селищна рада про заборону та знос самочинного будівництва, захист права
власності, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, 3-тя особа - Сімеїзська
селищна рада, про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, про знос
самовільної будівлі, -

В С Т А Н О В И
В :

ОСОБА_1
звернувся до суду з позовом у якому просить зобов'язати ОСОБА_2 за її рахунок
знести самочинне будівництво, розташоване за адресою: АДРЕСА_1. Також просить
зобов'язати ОСОБА_2 демонтувати виступаючи конструкції покрівлі, кронштейнів
для сушіння білизни, та водостічної труби на житловому будинку літер «Ф»
вказаного будинку, відновити встановлені державними будівельними нормами
відстані не менш 1 метра від житлового будинку літер «Ф» до межі земельної
ділянки та зобов'язати ОСОБА_2 привести житлові будівлі, збудовані на місце
сараю літер «Ж» у відповідність з чинними державними будівельними, санітарними,
протипожежними та іншими стандартами, нормами та правилами.

Вимоги
мотивовані тим, що ОСОБА_2 вибудувала будівлю без будь-яких дозволів, з
порушеннями встановлених норм та правил, що перешкоджає йому користуватися
своєю земельною ділянкою.

У свою чергу
ОСОБА_2, просить суд зобов'язати ОСОБА_1усунути перешкоди в користуванні нею
земельною ділянкою площею 0,0665 га, яка надана їй для будівництва та
обслуговування жилого будинку та господарських споруд на підставі рішення
Сімеїзської селищної ради за № 357 від 17 грудня 1997р. і держакту на право
приватної власності на земельну ділянку № 34 від 25 грудня 1997р. шляхом
заборони вчиняти дії щодо порушення цілісності будівлі літер «Ф» та «Ж»,
висадження багаторічних насаджень, чагарників та квітів на межи земельних
ділянок та їх поливу. Також просить зобов'язати ОСОБА_1усунути перешкоди в
користуванні вказаною земельною ділянкою шляхом прибирання цвях та опор для
рослин з стіни домоволодіння літер «Ф», не ставити автомобілі вздовж суміжних
границь земельних ділянок, знести огороджувальну стіну, яка зведена на її
земельної ділянці з використанням відмостки біля сараю літер «Ж», та
забезпечити доступ до вікна цієї будівлі, демонтувати навіс (козирок) для
відведення стічних вод від домоволодіння № 17а, яке належить на праві власності
ОСОБА_1, на її ділянку, прибрати накопичувальний бак для води з межі земельних
ділянок та встановити земельний сервітут у вигляді права встановлювати
будівельні ліса та складувати будматеріали з метою ремонту стін будівель, які
розташовані на межі земельних ділянок, стягнути матеріальну шкоду у розмірі 165
грн. та моральну - 5 000грн. Вимоги мотивовані тим, що вона зробила будівництво
на земельній ділянці, що знаходиться у неї у власності, а ОСОБА_1 перешкоджає
їй реалізувати своє право на цю ділянку.

Заслухавши сторони, дослідивши обставини по справі, суд
вважає, що позови не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 на
підставі Державного акту на право приватної власності на землю є власником
земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_2, площею 0,0531 га, а також власником 1/3
частини житлового будинку з відповідною часткою господарських та побутових
будівель та споруд, які розташовані на цієї ділянці, що підтверджується
договором купівлі-продажу від 14 січня 2002р.

У свою чергу, на підставі
аналогічного акту, ОСОБА_2 є власником земельної ділянки площею 0,0665 га за
адресою: АДРЕСА_3.

Як углядається з рішення
виконавчого комітету Сімеїзської селищної ради від 10 серпня 2007р. за № 342,
за ОСОБА_2 визнане право власності на житловий будинок літ. Ф загальною площею
315,8 кв.м.

Як випливає з висновку експерту від
11 липня 2007р., порушення, на яки вказують сторони, є як з одного боку, так і
з іншого, що найшло своє підтвердження і при огляді доказів за їх
місцезнаходженням. Сторони підтвердили наявність порушень з боку кожного, але
наполягають на тому, що порушення кожного з них є несуттєвими.

Відповідно до ст. 91 Земельного Кодексу України, власники земельних ділянок зобов'язані дотримуватися правил добросусідства
та обмежень, пов'язаних з встановленням земельних сервітутів та охоронних зон.

Ст. 103 Земельного Кодексу України
встановлено, що власники та
землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання
земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам,
землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей
(затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо). Власники та
землекористувачі земельних ділянок зобов'язані не використовувати земельні
ділянки способами, які не дозволяють власникам, землекористувачам сусідніх
земельних ділянок використовувати їх за цільовим призначенням (неприпустимий
вплив). Власники та землекористувачі земельних ділянок зобов'язані
співпрацювати при вчиненні дій, спрямованих на забезпечення прав на землю
кожного з них та використання цих ділянок із запровадженням і додержанням
прогресивних технологій вирощування сільськогосподарських культур та охорони
земель (обмін земельних ділянок, раціональна організація територій, дотримання
сівозмін, встановлення, зберігання межових знаків тощо).

Ст.
99 Земельного Кодексу України передбачено встановлення сервітуту при ремонті
будівель і споруд, а не при їх будівлі. Ст. 376 ЦК України не передбачений знос
будівель за позовом громадян.

Щодо матеріальної та моральної шкоди, то наявність її заподіяння ОСОБА_1
суду не доведена.

Суд
приходить до висновку, що позовні вимоги сторін є такими, що взаємоповязані, не
можуть бути відділені одне від одного і виникли з того, що сторони порушили
правила добросусідства.

Таким чином, позови не можуть бути задоволені.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 376, 1166, 1167 ЦК України,
ст. ст. 91, 99, 103 Земельного Кодексу України, ст.ст. 60, 215, ЦПК України,
суд

В И Р І
Ш И В :

У задоволенні позовів ОСОБА_1 до ОСОБА_2, 3-тя особа - Сімеїзська селищна рада
про заборону та знос самочинного будівництва та ОСОБА_2 до ОСОБА_1, 3-тя особа
- Сімеїзська селищна рада, про усунення перешкод в користуванні земельною
ділянкою, про знос самовільної будівлі - відмовити.

Рішення може
бути оскаржено у порядку та строки, встановлені ст. ст. 294, 296 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви
про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано.

Суддя