Колегія суддів Судової палати у цивільних справах
Верховного Суду України в складі:
суддів:           Прокопчука Ю.В.,
розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - ОСОБА_3, про
стягнення грошової суми та відшкодування моральної шкоди, за касаційною скаргою
ОСОБА_2 на рішення Кіровського районного суду м. Донецька від 17 травня 2007
року та ухвалу апеляційного суду Донецької області від 25 липня 2007 року,
в с т а н о в и л а:
У вересні 2006 року ОСОБА_1 звернулася в суд з вищезазначеним позовом,
посилаючись на те, що ОСОБА_2 на праві власності належить 78/100 будинку
АДРЕСА_1, на підставі договору дарування
від 23 жовтня 1989 року
13 травня 2006 року між нею та відповідачем була укладена угода про наміри та внесення авансу, згідно з умовами якої, вона
передала ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 63 750 грн., в якості авансу, в
рахунок майбутнього платежу за договором купівлі-продажу 78/100 частин
вищевказаного будинку з відповідною часткою надвірних будівель. Відповідач, в
свою чергу, отримавши від неї грошові кошти зобов'язався
в строк до 1 серпня 2006 року оформити договір купівлі-продажу. Вказана угода
від 13 травня 2006 року про наміри
та внесення авансу була посвідчена приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу ОСОБА_4, за реєстраційним
7 серпня 2006 року відповідач отримав від неї додатково 2 500 грн., а             18 серпня 2006р. його
представник  ОСОБА_3 отримав ще 650
доларів США, що у гривневому еквіваленті складало 3 282 грн., в рахунок майбутнього платежу за договором
купівлі-продажу 78/100 частин вищезазначеного будинку, про що їй були
надані відповідні розписки.
По закінченню вказаного в угоді
строку, відповідач не уклав договір купівлі-продажу
будинку і мав намір продати його іншій особі. При цьому, повернути їй
грошову суму, оговорену умовами угоди про наміри та внесення авансу, у
добровільному порядку відмовлявся. Не бажав повертати отриману грошову суму і
ОСОБА_3, мотивуючи свою відмову тим, що передав гроші саме ОСОБА_2
У зв'язку з цим, позивачка просила суд стягнути з відповідача грошову суму
передану йому відповідно до угоди про наміри та внесення авансу від               13 травня 2006р. у розмірі 63 750 грн., суму штрафу, передбачену п.2
вищевказаної угоди у сумі 63 750 грн., гроші отримані відповідно до
розписок у сумі 2 500 грн. та 3 282 грн., а всього 133 282 грн. Крім того,
просила суд, відповідно до ст. 625  ЦК
України, стягнути з відповідача суму боргу з урахуванням індексу інфляції у
Також після укладення з відповідачем угоди про наміри та внесення авансу,
вона зі згоди відповідача вселилася у спірний будинок і почала проводити в
ньому ремонтні роботи. При цьому, відповідач у розписці зобов'язався у разі
відмови з його боку укласти договір купівлі - продажу, відшкодувати їй усі
витрати пов'язані з проведенням будівельних робіт.
У зв'язку з цим, позивачка  просила
стягнути вартість проведених нею будівельних робіт у сумі 28 628 грн., а також
відшкодувати 10 тис. грн. на відшкодування моральної шкоди.
Рішенням Кіровського районного суду
м. Донецька від 17 травня 2007 року позов задоволено частково. Стягнуто з
відповідача на користь позивачки сплачений нею аванс у сумі 63 750 грн., штраф
у сумі 63 750 грн., гроші передані за розписками у сумі 5 782 грн., вартість
будівельних робіт і матеріалів у загальній сумі 28 628 грн., моральну шкоду у
сумі 3 тис. грн. В решті позовних вимог відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Донецької області від 25 липня 2007 року  рішення районного суду змінено в частині
відшкодування моральної шкоди, ухвалено в цій частині про відмову у задоволенні
цих вимог. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати ухвалені у справі
судові рішення в частині відшкодування ним штрафу у розмірі 63 750 грн.,
посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права.

Згідно ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження судового
рішення може бути неправильне застосування судом норм матеріального права чи
порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може
встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в
рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність чи
недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Оскільки з матеріалів справи та змісту касаційної скарги не вбачається
порушення судами норм матеріального та процесуального права колегія суддів
вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Кіровського районного суду м. Донецька від 17 травня 2007 року та
ухвалу апеляційного суду Донецької області від 25 липня 2007 року в частині
відшкодування ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 штрафу у розмірі           63 750 грн. залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
Патрюк М.В.

Судді:                                                                      Прокопчук Ю.В.

Пшонка М.П.