справа № 2-52
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ      УКРАЇНИ

13 червня 2008 року Центрально-Міський районний суд м.Макіївки Донецької
області в складі:

головуючого судді                                    Максимова
М.Т.

при секретарях                                          Улещенко
Г.В., Балтанєнє І.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Макіївці цивільну справу за
позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 «Про поділ
майна подружжя»,-

Встановив:

ОСОБА_1. звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2. та просить суд поділити
сумісно придбане майно подружжя- житловий будинок за адресою:м.Макіївка-57,
АДРЕСА_1 та виділити їй вказане майно з відшкодуванням відповідачу належної 12
частини його вартості.

У судовому засіданні позивачка змінила позовні вимоги та просила суд
визнати за нею право власності на 12 частину ідеальної долі житлового будинку
за вказаною вище адресою та пояснила, що з 05 жовтня 1998 року перебувла у
шлюбі з відповідачем. Шлюб було розірвано 10.09.2007 року. За період шлюбу ними
був придбаний житловий будинок за адресою: м.Макіївка-57, АДРЕСА_1, який став
належати ОСОБА_2. на підставі договору довічного утримання між ним та  ОСОБА_3, який було укладено у період їх
шлюбу. Сама позивачка допомагала відповідачу доглядати за ОСОБА_3: готувала їй
їжу, прибирала у будинку та прала білизну. У добровільному порядку відповідач
відмовляється поділити спірне майно.

Відповідач позов не визнав та пояснив, що, дійсно, з 05.10.1998 року по
10.09.2007 року він перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_1. Однак,  вважає, що спірний будинок не є їх спільно
придбаним майном, оскільки він йому став належати на підставі договору
довічного утримання. Тобто, 10.04.2002 року він з ОСОБА_3 уклав договір
довічного утримання останньої і згідно з яким він зобов'язався доглядати за
нею, довічно її утримувати, а після її смерті йому переходить у власність
будинок, що належить ОСОБА_3 Позивачка готувала їжу для ОСОБА_3, допомагала
доглядати за нею, однак, до будинку вона не має ніякого відношення, оскільки у
договорі вказано лише його прізвище. ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1, після чого
йому у власність й перейшов цей будинок.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що
позов ОСОБА_1. підлягає задоволенню з наступних підстав:

З матеріалів справи видно, що сторони одружені з 05 жовтня 1998 року і шлюб
між ними було розірвано 10.09.2007 року, що підтверджується свідоцтвами про
укладення та розірвання шлюбу (а.с.8,26).

Відповідно до договору довічного утримання від 18 квітня 2002 року,
укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_2, останній зобов'язався довічно повністю
утримувати ОСОБА_3, а вона, у свою чергу, передала у власність відповідачу
належний їй на праві власності будинок за адресою:м.Макіївка-57, АДРЕСА_1з
належними до нього надвірними будівлями, який складається з 14 частини
домовладіння за адресою: м.Макіївка-57, АДРЕСА_1, до якої входить: будинок
«Ж-1», літня кухня «Л-1», гараж «К-1», уборна «Н-1», 13 частина споруд (а.с.
11).

З свідоцтва про смерть видно, що ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.10).

Відповідно до витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно ОСОБА_2. на
підставі договору довічного утримання від 18.04.2002 року належить  житловий будинок за адресою:м.Макіївка-57,
АДРЕСА_1(а.с.12).

Відповідно до висновку  судової
будівельно-технічної експертизи № 523723 від 14 грудня 2007 року ринкова
вартість 14 частини домовладіння за адресою: м.Макіївка-57, АДРЕСА_1, до якої
входить: будинок «Ж-1», літня кухня «Л-1», гараж «К-1», уборна «Н-1», 13
частина споруд  складає 22725,00 грн.
Поділ житлового будинку, з побудовами в натурі не можливий (а.с.31-33).

Ст. 60 Сімейного Кодексу України передбачає, що майно, набуте подружжям за
час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності
незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення  домашнього господарства, догляд за дітьми,
хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута
за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права
спільно сумісної власності подружжя.

Відповідно до ч.3 ст. 61СК України якщо одним з подружжя укладено договір в
інтересах сім'ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були
одержані за цим договором, є об'єктом права спільної сумісної власності
подружжя.

Таким чином, суд вважає, що ОСОБА_2. укладав договір довічного
утримання  від 18 квітня 2002 року з
ОСОБА_3 в інтересах сім'ї, а тому й майно, отримане ним за цим договором є
об'єктом права спільної сумісної власності
його та позивачки. Сам ОСОБА_2. не заперечував того факту, що позивачка
виконувала умови договору, тобто: готувала ОСОБА_3 їжу, прибирала у її будинку
та прала брудну білизну.

Ст. 63 СК України передбачає, що дружина та чоловік мають рівні права на
володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві
спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Відповідно до ст. 69 Сімейного Кодексу України дружина і чоловік мають
право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності,
незалежно від розірвання шлюбу. У разі поділу
майна, що є об'єктом спільної сумісної власності подружжя, частки майна
дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або
шлюбним контрактом, що передбачено ст. 70 СК України.

Таким чином, суд вважає за необхідне поділити спільне майно сторін, а
саме  14 частину домоволодіння за
адресою: м.Макіївка-57, АДРЕСА_1, до якої входить: будинок «Ж-1», літня кухня
«Л-1», гараж «К-1», уборна «Н-1», 13 частина споруд.

Однак, враховуючи, що спірне майно поділу не підлягає, що встановлено
висновком експертизи, а відповідно до ст. 71 Сімейного Кодексу України
присудження одному з подружжя компенсації замість його частки у праві спільної
сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну
ділянку, допускається лише за його згодою, суд вважає за необхідне визнати за
позивачкою та відповідачем право власності на 12 частину спірного майна за
кожним і залишити його у їх спільному користуванні.

Керуючись ст.ст.
10,11,60,130,174,209,212,213,215 ЦПК України, на підставі ст.ст.60,
61,63,64,65, 69, 70,71 Сімейного Кодексу України,  суд,-

Вирішив:

Позов  ОСОБА_1. - задовольнити.

Поділити спільне майно подружжя, визнавши за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право
власності на 12 частину спільного майна за кожним, яке складається з 14
частини домовладіння за адресою: м.Макіївка-57, АДРЕСА_1 до якої входить:
будинок «Ж-1», літня кухня «Л-1», гараж «К-1», уборна «Н-1», 13 частина
споруд, вартістю по 11362,60 грн.

Вказаний будинок та надвірні споруди, а також 14 частину земельної ділянки
залишити у загальному користуванні сторін.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1судові витрати в сумі 113, 63 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави витрати а інформаційно-технічне
забезпечення процесу в сумі 30 грн.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання заяви про апеляційне оскарження
протягом 10 днів, а апеляційної скарги протягом 20 днів з дня подання заяви.

Суддя:                                            М.Т.Максимов