Справа № 2-221/08
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

м. Ковель
07 лютого 2008 року

Ковельський
міськрайонний суд Волинської області

під головуванням судді
Денісова В.П.,

за участю секретаря         Матвійчук Т.Е.,

представник позивача
ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні при
попередньому розгляді в м. Ковелі в залі суду цивільну справу за позовом
ОСОБА_2 до Доротищенської сільської ради про визнання права власності в порядку
успадкування, -

в с т а н о в и
в :

ОСОБА_2
звернувся до суду з позовною заявою до Доротищенської сільської ради про
визнання права власності  в порядку
успадкування на житловий будинок АДРЕСА_1, земельний та майновий пай, грошові
вклади, після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 На обґрунтування своїх позовних
вимог вказує на те, що в с. Доротище Ковельського р-ну постійно проживала його
бабця ОСОБА_3, якій на праві власності належав житловий будинок АДРЕСА_1.
Пояснив, що його бабця являлась одинокою жінкою, не знаходилась в юридичному
шлюбі і позивач по справі допомагав їй обробляти земельну ділянку та
підтримувати будинок в належному стані, фактично проживали однією сім'єю.
Вказує, що 26.02.2004 року його бабця, ОСОБА_3 склала заповіт, яким заповіла на
випадок своєї смерті житловий будинок в с. Доротище Ковельського р-ну  та земельну ділянку своєму правнукові,
позивачеві по справі ОСОБА_2 Додав, що ІНФОРМАЦІЯ_1 його бабуся, ОСОБА_3
помирає та після її смерті відкрилась спадщина на все належне останній майно.
Вказує, що у померлої ОСОБА_3 дітей не було, не має осіб, які б мали право на
обов'язкову частку у спадковому майні за законом, а тому позивач ОСОБА_2 є
єдиним спадкоємцем після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 за заповітом та законом.
Позивач вказує, що після смерті бабці фактично прийняв спадщину, закрив
будинок, проводить постійний нагляд, обробляє землю. Вказує, що Ковельською
державною нотаріальною йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину
через відсутність правовстановлюючих документів на будинок, в зв'язку із чим
змушений звертатись до суду, та просить визнати за ним право власності на
житловий будинок АДРЕСА_1, Державний акт на право приватної власності на землю
серії ІІІ-ВЛ № 022861, виданий на ім'я ОСОБА_3, Свідоцтво про право на майновий
пай № 45, згідно рішення загальних зборів КСП "Нива", від 21.03.2000
року, та грошовий вклад, який зберігається у ВАТ "Ощадний банк
України" Ковельського відділення № 6303/05 на особовому рахунку № НОМЕР_1.

У відкритому
судовому засіданні при попередньому розгляді представник позивача позов
підтримав з вище викладених підстав та прохає його задовольнити. Вказав, що
позивач фактично прийняв спадщину і з дня смерті бабці ОСОБА_3 закрив будинок,
проводить за ним догляд, сплачує страхові платежі, користується земельною
ділянкою. Судові витрати по справі прохає залишити за рахунок позивача.

Представник
відповідача у відкрите судове засіданні при попередньому розгляді не з'явився,
подав суду заяву з якої вбачається, що Доротищенська сільська рада заперечень
проти задоволення заявлених позивачем вимог немає, прохає справу слухати у його
відсутності, судові витрати віднести за рахунок позивача.

Відповідно до ч.
4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку,
встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі
визнання  відповідачем позову суд за
наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Матеріалами
справи встановлено наступне.

Із довідки №
795, виданої 19.12.2007 року Доротищенською сільською радою Ковельського р-ну,
вбачається, що ОСОБА_3 на праві приватної власності належить житловий будинок
АДРЕСА_1. / а.с. 8 /.

З копії
свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2, виданого 15.11.2004 року Доротищенською
сільською радою Ковельського району вбачається, що ОСОБА_3 померла
ІНФОРМАЦІЯ_1. / а.с.5 /.

З копії
державного акта на право приватної власності на землю серії ІІІ-ВЛ № 022861,
виданого 04.07.2003 року на підставі розпорядження Ковельської
райдержадміністрації, від 24.03.2003 року за № 133, вбачається, що ОСОБА_3
передається у приватну власність земельна ділянка розміром 2, 2983 га., що
розташована на території Доротищенської сільської ради. / а.с. 6-7 /.

Згідно заповіту,
посвідченого секретарем Доротищенської сільської ради Ковельського р-ну
Волинської області 26.04.1994 року, ОСОБА_3 на випадок своєї смерті зробила
заповітне розпорядження щодо належного їй будинку по АДРЕСА_1 та земельної
ділянки на ім'я ОСОБА_2, позивача у справі. / а.с. 10 /.

Після смерті
ОСОБА_3 відкрилась спадщина на все належне останній майно, в тому числі й на
будинок по АДРЕСА_1 та земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом,
право на які посвідчується письмовими доказами у справі / а.с. 6-7, 10 /, із
змісту яких вбачається, що будинок по АДРЕСА_1 та земельна ділянка площею 2,
2983 га належать на праві приватної власності ОСОБА_3.

Згідно довідки
Дубівської сільської Ради заповіт не змінено та не відмінено. / а.с. 8 /.

Таким чином
право на спадщину після померлої ОСОБА_3 має особа визначена заповітом, а саме
позивач по справі. Осіб, які мали б право на обов'язкову частку в спадщині не
встановлено.

Стороною
стверджено, що заповіт померлою на майновий пай в пайовому фонді вартістю 2125
грн. згідно Свідоцтва № 45 рішення загальних зборів КСП "Нива" від
21.03.2000 року / а.с. 13 /, та грошовий вклад, який зберігається у ВАТ
"Ощадний банк України" Ковельського відділення № 6303/05 на особовому
рахунку № НОМЕР_1 /а.с. 16/ не укладався, а право на спадщину за законом
виникло у позивача по справі ОСОБА_2, як спадкоємця четвертої черги.

Вказані
обставини стверджуються письмовими доказами у справі та, як вбачається із заяви
представника відповідача не заперечені.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід
прав та обов'язків / спадщини / від фізичної особи, яка померла / спадкодавця /, до інших осіб / спадкоємців /.

Статтею 1217 ЦК
України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом, а
з аналізу змісту ст. ст. 1222, 1241 ЦК України вбачається, що спадкування за
законом має місце лише тоді і в тому обсязі, в якому воно не змінено заповітом,
крім випадків права на обов'язкову частку у спадщині, незалежно від заповіту.

Згідно ст. 1233
ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї
смерті.

Відповідно до
ст. 1245 ЦК України, частина спадщини, що не охоплена заповітом, спадкується
спадкоємцями за законом на загальних підставах. До числа цих спадкоємців
входять також спадкоємці за законом, яким інша частина спадщини була передана
за заповітом.

Відповідно до
ст. 1228 ЦК України, право на вклад входить до складу спадщини незалежно від
способу розпорядження ним.

Відповідно до
ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу на спадкування за законом мають особи,
які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш п'яти років до часу
відкриття спадщини.

Статтею 1268 ЦК
України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право
прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч.
3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем
на час відкриття спадщини вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом
встановленого законом шестимісячного строку для прийняття спадщини він не
заявив про відмову від неї.

На момент
відкриття спадщини позивач проживав разом із спадкодавцем, про відмову від
спадщини не заявляв та звернувся до нотаріального органу із заявою про
прийняття спадщини.

Таким чином
визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує
права, свободи чи інтереси інших осіб.

Враховуючи
встановлені факти та відповідні їм правовідносини, суд приходить до висновку
про підставність вимог позивача про визнання за ним права власності на житловий
будинок по АДРЕСА_1 та земельну ділянку площею 2,2983 га відповідно до
державного акта серії ІІІ-ВЛ № 022861, виданого 04.07.2003 року, в порядку
спадкування за заповітом, після померлої ОСОБА_3 та на майновий пай в пайовому
фонді вартістю 2125 грн. згідно Свідоцтва № 45 рішення загальних зборів КСП
"Нива" від 21.03.2000 року, грошовий вклад, який зберігається у ВАТ
"Ощадний банк України" Ковельського відділення № 6303/05 на особовому
рахунку № НОМЕР_1 в порядку успадкування за законом після смерті бабці ОСОБА_3.

З копії посвідчення
серії НОМЕР_3 виданого 18.12.2003 року Ковельським районним управлінням
Пенсійного фонду України, вбачається, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, є інвалідом ІІ
групи інвалідності дитинства. / а.с. 16 /.

Відповідно до п. 4 ст. ч.18 ст. 4 Декрету Кабінету
Міністрів України "Про державне мито" інваліди І та ІІ групи
звільняються від сплати державного мита.

На підставі
наведеного, керуючись ст. ст. 130, 174 ЦПК України  ст. ст. 1216, 1217, 1222, 1228,1241, 1233,
1245, 1264, 1268 ЦК України, -

в и р і ш и в :

Позов
задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на будинок по
АДРЕСА_1, земельну ділянку площею 2,2983 га відповідно до державного акта серії
ІІІ-ВЛ № 022861, в порядку спадкування за заповітом, після померлої
ОСОБА_3 та на майновий пай в пайовому фонді вартістю 2125 грн. згідно Свідоцтва
№ 45 рішення загальних зборів КСП "Нива" від 21.03.2000 року,
грошовий вклад, який зберігається у ВАТ "Ощадний банк України"
Ковельського відділення № 6303/05 на особовому рахунку № НОМЕР_1 в порядку
успадкування за законом після смерті бабусі ОСОБА_3.

Рішення
може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області через Ковельський
міськрайонний суд шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом десяти
днів з дня його проголошення та поданням апеляційної скарги протягом двадцяти
днів після подання заяви про апеляційне оскарження або шляхом подачі
апеляційної скарги без попереднього подання заяви - протягом строку,
встановленого для подання заяви про апеляційне оскарження.

Головуючий :                                                                                                                    В.П.
Денісов