Справа  № 4с - 1/08
У Х В А Л А

І М Е Н Е М    У К Р А Ї Н И

12
березня 2008 року                                                                                м.
Монастирище

Суддя
Монастирищенського районного суду Черкаської області Мазай Н.В., при
секретарі  Возній В.В.,  розглянувши у відкритому судовому засіданні в
залі суду в м. Монастирище  скаргу
ОСОБА_1 на рішення державного виконавця,

в с т а н о в и в:

Скаржник 22
лютого 2008 року звернувся до суду з скаргою
на рішення державного виконавця, посилаючись на те, що  10.01.2008 року державним виконавцем Державної
виконавчої служби у Монастирищенському районі - ОСОБА_2 винесено постанову про
повернення виконавчого документа стягувачеві. Відповідно до якого, стягнення за
виконавчим документом провести не можливо та на підставі ст. 40 Закону України
„Про виконавче провадження” виконавчий документ виданий 09.08.1999 року по
справі № 1-75 повернуто йому. 10.01.2008 року дана постанова затверджена
Начальником  відділу Державної виконавчої
служби у Монастирищенському районі. Копію постанови  він отримав 13.02.2008 року, що підтверджує
штемпель відділення зв'язку на конверті. З постановою він не погоджується,
через наступне, а саме: відповідно до ст. 40 Закону України „Про виконавче
провадження” виконавчий документ прийнятий державним виконавцем до виконання
повертається стягувачеві за письмовою заявою стягувача або коли не можна
встановити місцезнаходження боржника та майна. Із заявою він про повернення
виконавчого документа не звертався до відділу Державної виконавчої служби у
Монастирищенському районі. Вважає, що вжиті державним виконавцем заходи про
встановлення місцезнаходження боржника та майна на яке можна звернути стягнення
не можна вважати адекватними, адже відповідно до ст. 42 Закону України „Про
виконавче провадження” у разі відсутності відомостей про місце проживання
боржника державний виконавець може звернутися до суду з поданням про розшук
боржника. Зазначені вимоги закону були не виконані.  В зв'язку з чим, просить визнати постанову
Державного виконавця ОСОБА_2  від
10.01.2008 року про повернення виконавчого документа стягувачеві такою, що не
відповідає закону та скасувати дану постанову.

Скаржник ОСОБА_1 в
судовому засіданні скаргу підтримав, просить її задоволити та пояснив, що
протягом всього виконання виконавчого листа робота по його виконанню не
проводилась. Поновили виконання по виконавчому листу після його скарги в
обласне управління юстиції. Причина того, що боржника неможливо знайти є не
обґрунтованою, оскільки боржник проживає в м. Монастирище та здійснює торгівлю
квітами біля магазину “Універмаг” в м. Монастирище.

Представник
відділу держаної виконавчої служби Монастирищенського районного управління
юстиції у Черкаській області ОСОБА_2 ( діє на підставі доручення № 504
від 04.03.2008 року) в судовому засіданні скаргу не визнав та пояснив, що
дійсно в нього на виконанні знаходився виконавчий лист № 1-75/99, виданий
Монастирищенським районним судом  про
стягнення з ОСОБА_3 400 гривень боргу на користь ОСОБА_1. Виконавчий лист
поступив на виконання у відділ в 2007 році, в зв'язку з тим, що він був втрачений
і ДВС зверталося з поданням про видачу дублікату виконавчого листа. Встановити
місце проживання боржника та знаходження його майна, на яке можливо звернути
стягнення не вдалося. З виїздом на місце проживання боржника зі слів матері
було встановлено, що він проживає в м. Полтава, потім в м. Києві. У
відповідності до ч. 2 ст. 40 ЗУ “Про виконавче провадження”   винесена постанова про повернення
виконавчого документа стягувачеві. Посилання скаржника на те, що державний
виконавець не звернувся з поданням в суд з приводу розшуку боржника чи його
майна є безпідставними, оскільки Законом чітко визначені випадки коли державний
виконавець має право звернутися з поданням про розшук боржника чи майна
боржника і даний випадок в переліку відсутній. Крім цього, скаржнику роз'яснено
його право на пред'явлення виконавчого документа до виконання.  Просить в задоволенні скарги відмовити.

Заслухавши
пояснення скаржника, представника відділу ДВС Монастирищенського РУЮ,
дослідивши матеріали справи судом встановлено, що

Дублікат
виконавчого листа № 1-75/99 виданий Монастирищенським районним судом надійшов
на виконання у відділ ДВС Монастирищенського РУЮ 01.08.2007 року вх. № 1182.

Постанова про
відкриття виконавчого провадження винесена державним виконавцем 01.08.2007
року.

Постановою
державного виконавця про повернення виконавчого документа стягувачеві від
10.01.2008 року виконавчий лист № 1-75/99 рік на підставі ст. 40 ЗУ “Про
виконавче провадження” повернуто стягувачеві.

Згідно
документів виконавчого провадження № 294 від 01.08.2007 року місцезнаходження
боржника не встановлено, що підтверджується актом державного виконавця від
28.12.2007 року, а також не встановлено наявність майна боржника, що
підтверджується відповідними запитами.

Скаржник
посилається у скарзі на те, що  державним
виконавцем не виконані всі дії по знаходженню боржника та його майна, шляхом
звернення до суду з поданням про розшук.

Відповідно до ч.
1 ст. 42 ЗУ “Про виконавче провадження” у разі відсутності відомостей про місце
проживання (знаходження) боржника за виконавчими документами про стягнення
аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом чи іншим ушкодженням
здоров'ю або у зв'язку з втратою годувальника, а також дитини за виконавчими
документами про відібрання дитини державний виконавець звертається до суду з
поданням про винесення ухвали про розшук боржника або дитини.

Стягнення за
виконавчим листом № 1-75/99 рік провидиться не з підстав передбачених в ч. 1
ст. 42 ЗУ “Про виконавче провадження”, а тому обов'язок по зверненню з поданням
про розшук боржника чи його майна у державного виконавця відсутній.

Однак,
відповідно до ч. 5 ст. 42 ЗУ “Про виконавче провадження” за іншими виконавчими
документами державний виконавець може звернутися до суду з поданням про розшук
боржника або дитини чи винести постанову про оголошення розшуку майна боржника
за наявності письмової згоди стягувача відшкодувати витрати на розшук та
авансувати зазначені витрати відповідно до цього Закону. В цьому випадку
стягувач має право у судовому порядку вимагати від боржника компенсації витрат,
пов'язаних з проведенням розшуку.

Тобто, в інших випадках, які не передбачені
ч. 1 ст. 42 ЗУ “Про виконавче провадження” державний виконавець може, а не
зобов'язаний, звернутись з поданням про розшук до суду, за обов'язкової умови -
наявність письмової згоди стягувача відшкодувати витрати на розшук та
авансувати зазначені витрати відповідно до цього Закону.

Судом встановлено, що державним виконавцем
право стягувача на проведення розшуку боржника за умови фінансування ним витрат
на проведення розшуку стягувачу не роз'яснювалось, а тому суд вважає, що
постанова про повернення виконавчого документа стягувачеві від 10.01.2008 року
винесена передчасно та підлягає скасуванню.

Представником
відділу ДВС не надано суду доказів коли саме постанова була направлена на
адресу стягувача і коли він її отримав, оскільки відправлялась простою
кореспонденцією.

На підставі
викладеного ст. ст. 40, 42 Закону України “Про виконавче провадження” та
керуючись ст. ст. 383-389 ЦПК України, -
суд,

у х в а
л и в :

Скаргу ОСОБА_1 на рішення державного виконавця
відділу державної виконавчої служби Монастирищенського районного управління
юстиції Черкаської області, задоволити повністю.

Визнати постанову   державного виконавця відділу ДВС
Монастирищенського районного управління юстиції про повернення виконавчого
документа стягувачеві від 10.01.2008 року при виконанні виконавчого листа №
1-75/1999 рік виданого Монастирищенським районним судом такою, що не відповідає
закону.

Скасувати
постанову державного виконавця відділу ДВС Монастирищенського районного
управління юстиції про повернення виконавчого документа стягувачеві від
10.01.2008 року при виконанні виконавчого листа № 1-75/19 99 рік виданого
Монастирищенським районним судом.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційний суд Черкаської області.

Заяву про апеляційне оскарження
ухвали суду може бути подано протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали,
через  районний суд.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
подається протягом десяти днів після подання заяви про апеляційне
оскарження.

Суддя:
Н.В. Мазай