Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

6 лютого 2008 року

м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

головуючого

Патрюка М.В.,

суддів:

Костенка А.В.,
Прокопчука Ю.В., Лященко Н.П.,
Пшонки М.П., -

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору, відшкодування
збитків, за зустрічним позовом  ОСОБА_2
до ОСОБА_1 про визнання недійсним договору підряду, за касаційною скаргою
ОСОБА_2 на рішення Залізничного районного суду м. Сімферополя від 27 березня
2007 року та ухвалу Апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 20 серпня
2007 року,

в  с
т  а  н
о  в  и
л  а :

У травні 2006 року ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_2 про
розірвання договору підряду від 6 березня 2006 року, відшкодування збитків у
сумі 8 690 грн. 50 коп. та моральної шкоди в розмірі                    10 тис. грн.

Позивачка посилалася на те, що 6 березня 2006 року між нею та ОСОБА_2 був
укладений договір підряду, згідно з умовами якого останній зобов'язався
виконати роботи, пов'язані  з ремонтом її
квартири АДРЕСА_1, відповідно до будівельних норм і правил. У договорі
передбачався кінцевий термін здачі робіт -
6 червня 2006 року - з правом дострокового їх виконання. Відповідач
порушив свої договірні зобов'язання, роботи провів із порушенням будівельних
норм і правил. Вона відмовилася від подальшого виконання робіт за договором і
вимагає відшкодування заподіяних їй збитків і моральної шкоди.

У процесі розгляду справи позивачка, уточнивши свої позовні вимоги  просила розірвати договір підряду від 6
березня 2006 року, відшкодувати
збитки в сумі  22 590 грн. та
стягнути 10 тис. грн. на відшкодування моральної шкоди.

У грудні 2006 року ОСОБА_2 подав у суд зустрічну позовну заяву до ОСОБА_1
про визнання недійсним договору підряду від 6 березня 2006 року.

Рішенням Залізничного районного суду м. Сімферополя від 27 березня 2007
року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Автономної Республіки Крим
від 20 серпня 2007 року, позов ОСОБА_1 задоволено, у задоволенні зустрічного
позову ОСОБА_2 відмовлено.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати ухвалені у справі
судові рішення, посилаючись на порушення судами норм матеріального та
процесуального права.

Касаційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову в частині відшкодування моральної
шкоди, суд першої інстанції, з чим погодився суд апеляційної інстанції,
виходили з того, що порушення відповідачем зобов'язань за договором підряду
негативно вплинуло на психічний стан позивачки.

При цьому суд не звернув уваги на те, що згідно зі ст. 611 ЦК України у
разі порушення зобов'язань настають правові наслідки, встановлені договором або
законом, що ст. 883 ЦК України передбачена відповідальність підрядника за  невиконання або неналежне виконання
обов'язків за договором будівельного підряду тільки у вигляді відшкодування
останнім неустойки, встановленої договором або законом і відшкодування збитків,
та не передбачена відповідальність підрядника у вигляді відшкодування моральної
шкоди, а також те, що така відповідальність не передбачена сторонами у
договорі.

Задовольняючи вимоги про відшкодування моральної шкоди, суди виходили з
того, що таке відшкодування повинно здійснюватися на загальних підставах, не
зазначивши норми, що визначають ці загальні підстави.

Частиною 3 ст. 875 ЦК України передбачено, що до договору будівельного
підряду застосовуються  положення цього
Кодексу, якщо інше не встановлено законом.

Виходячи з цього положення та ст.
865 ЦК України до спірних відносин могло б застосовуватися законодавство про
захист прав споживачів, зокрема Закон України “Про захист прав споживачів”, але
п. 5 ст. 4  цього Закону передбачено
відшкодування моральної шкоди тільки в разі її заподіяння небезпечною для життя
і здоров'я людей продукцією у випадках, передбачених законодавством.

За таких обставин задоволення вимог
про відшкодування моральної шкоди не ґрунтується на законі, а тому судові
рішення в цій частині підлягають скасуванню з підстав, передбачених ст. 341 ЦПК
України, з ухваленням у цій частині нового рішення про відмову в задоволенні
цих вимог.

У решті - судові рішення ухвалені з додержанням норм матеріального та
процесуального права, тому касаційну скаргу слід відхилити.

Керуючись ст. ст.  341, 344 ЦПК
України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду
України

в и р і ш и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Залізничного районного суду м. Сімферополя від 27 березня 2007 року
та ухвалу Апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 20 серпня 2007 року
в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 10 тис. грн. моральної шкоди
скасувати.

У задоволенні позову  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди відмовити.

У решті - судові рішення залишити без змін.

Рішення оскарженню не підлягає.

Головуючий

М.В. Патрюк

Судді:

А.В. Костенко

Н.П.
Лященко

Ю.В. Прокопчук

М.П.
Пшонка