АПЕЛЯЦІЙНИЙ   СУД  КІРОВОГРАДСЬКОЇ   ОБЛАСТІ
Справа №
22-1493/2008 р.                               Головуючий  у  суді
першої  інстанції  Волошина Н.Л.
Доповідач Пономаренко В.Г.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

27
серпня 2008 року     Колегія суддів
судової  палати  у цивільних справах  апеляційного
суду  Кіровоградської   області
у складі :

головуючого
-  судді Кодрула М.А.

суддів
- Потапенка В.І. , Пономаренко В.Г.

при
секретарі  - Донець А.Ю.,

розглянувши
у  відкритому судовому засіданні в м.
Кіровограді цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення
Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 28 травня 2008
року у справі за позовом ОСОБА_1, яка діє у власних інтересах та інтересах
неповнолітнього сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання осіб такими, що втратили право
користування жилим приміщенням, усуненні перешкод та вселення в жиле
приміщення, встановлення порядку користування квартирою та зустрічним позовом
ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про визнання особи такою, шо втратила право користування
жилим приміщенням , треті особи: орган опіки та піклування Світловодського
міськвиконкому, комунальне підприємство „Власівські мережі”, Власівська селищна
рада, відділ громадянства, імміграції і реєстрації  фізичних осіб Світловодського МРВ УМВС
України в області,

ВСТАНОВИЛА:

02 лютого 2007
року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом
в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання осіб такими, що
втратили право користування жилим приміщенням, усуненні перешкод та вселення в
жиле приміщення, встановлення порядку користування квартирою.

Зазначала, що з відповідачем ОСОБА_5вона перебувала в
зареєстрованому шлюбі з 06 травня 2006 року по 12 грудня 2006 року, від
сумісного проживання з яким мають сина ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

З 11 травня 2006 року вона зареєстрована в квартирі
АДРЕСА_1, а син ОСОБА_2 - з ІНФОРМАЦІЯ_1.

У серпні 2006 року відповідач ОСОБА_5 виставив її та сина
з вказаної квартири, змінив замки на вхідних дверях квартири і вона змушена
тимчасово з сином проживати у своїх батьків..

Наймачем квартири був відповідач ОСОБА_3, який в квартирі
не проживає і знятий з реєстрації з 21 листопада 2002 року та проживає в АДРЕСА_2.
Наймачем квартири є ОСОБА_4, яка з травня 2006 року на жилій площі спірної
квартири не проживає, а проживає постійно в іншій квартирі разом з чоловіком
ОСОБА_3

Просила визнати ОСОБА_3 та ОСОБА_4 такими, що втратили
право користування квартирою АДРЕСА_1, вселити її та неповнолітнього сина
ОСОБА_2в цю квартиру та зобов'язати ОСОБА_5 не чинити їй та сину перешкод в
користуванні квартирою, визначити порядок користування цією квартирою,  виділивши їй
та сину в користування кімнату
площею 16  кв.м. з балконом, а
відповідачу  ОСОБА_5 - кімнату площею 11
кв.м., кухню коридор, ванну та туалет залишити в загальному користуванні.

26 лютого 2007 року ОСОБА_4 звернулася в суд із
зустрічним позовом до ОСОБА_1 про визнання її такою, що втратила право користування
жилим приміщенням та зняття її з реєстрації.

Посилалася на те, що 21 серпня 2006 року ОСОБА_1 разом з
сином ОСОБА_2забрала свої та дитячі речі, покинула  квартиру та перейшла на постійне проживання
до своїх батьків.  Посилаючись на те, що
ОСОБА_1 більше шести місяців без поважних причини не проживає на жилій площі
спірної квартири, на  підставі ст..ст.
71,72 ЖК України  просила визнати її
такою, що втратила право користування жилим приміщення спірної квартири та  зняти її з реєстрації в спірній квартирі.

Ухвалою суду  від
27 лютого 2007 року  на стороні позивача
за первісним і відповідача за зустрічним
позовом залучені до участі в справі
в якості третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог на предмет
спору: орган опіки та піклування
Світловодського міськвиконкому, комунальне підприємство «Власівські
мережі», Власівську селищну раду та відділ громадянства, імміграції та
реєстрації  фізичних осіб Світловодського
МРВ УМВС України в Кіровоградській області.

Справа судами розглядалася неодноразово. Останнім
рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 28
травня 2008 року  позовні вимоги ОСОБА_1
задоволено частково.  Вселено ОСОБА_1та
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, у квартиру АДРЕСА_1.
Зобов'язано ОСОБА_4 та ОСОБА_5не чинити ОСОБА_1та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1
перешкод у користуванні квартирою АДРЕСА_1. Стягнуто з ОСОБА_4 та ОСОБА_5на
користь ОСОБА_1 8 грн. судових витрат.

У задоволенні зустрічного позову  ОСОБА_4 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просила рішення скасувати  і ухвалити нове рішення про відмову в
задоволенні первісного позову та про задоволення її зустрічного позову,
оскільки  суд неповно з'ясував дійсні
обставини справи, дав невірну правову оцінку зібраним у справі доказам і
неправильно застосував норми матеріального права.

У судовому засіданні
апеляційного суду ОСОБА_4 доводи апеляційної скарги підтримала.

Представник позивача ОСОБА_1 з доводами апеляційної
скарги не погодився, просить рішення суду залишити без змін.

Заслухавши доповідача, осіб, які беруть участь у  справі, вивчивши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга
підлягає відхиленню, а рішення залишенню без змін з таких підстав.

Відповідно до  ч.1
ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний
суд перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в
межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно зі ст. 65 ЖК України  особи, що вселилися у жиле приміщення як
члени сім'ї наймача, набувають  рівного з
іншими членами сім'ї права користування цим приміщенням, якщо при його вселенні
між цими особами, наймачем і членами його сім'ї, які з ним проживають, не було
іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням.

Відповідно до п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду
України  від 12 квітня 1985 року  № 2 „Про деякі питання, що виникли в практиці
застосування судами Житлового кодексу України» №2  від 12.04.1985 року  із змінами, внесеними згідно з Постановами
Пленуму Верховного Суду України  № 2 від
10.03.89 року, № 13 від 25.12.1992 року, № 15 від 25.05. 1998 року , вирішуючи
спори  про право користування  жилим приміщенням осіб, які вселилися до
наймача, суд повинен з'ясувати, чи дотриманий порядок  при
їх вселенні:  чи була письмова згода  на це всіх членів сім»ї наймача, чи прописані
вони в даному жилому приміщенні, чи було це приміщення  постійним
місцем їх проживання , чи не обумовлювався  угодою між цими особами, наймачем і членами
сім'ї, що проживають з ним, певний порядок
користування жилим приміщенням. При цьому зазначено, що  відсутність письмової згоди  членів сім'ї наймача на вселення сама по собі не свідчить про те, що
особи, які вселилися не набули права користування жилим приміщенням, якщо за
обставинами справи безспірно встановлено, що вони висловлювали таку згоду.

У судовому засіданні встановлено, що  з  06
травня 2006 року  ОСОБА_1 перебувала в
зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_5, який між ними розірвано в грудні
2006 року, і за згодою його та його матері ОСОБА_4, яка є наймачем спірної
квартири, вселилася у цю квартиру ще до реєстрації шлюбу.    З 11 травня 2006 року ОСОБА_1 зареєстрована
на жилій площі спірної квартири і на цій же площі  зареєстрований син позивачки та відповідача
ОСОБА_5 - ОСОБА_2, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1.    Зазначені обставини підтверджені в судовому
засіданні  довідкою КП «Власівські
мережі», відміткою про прописку  в
паспорті позивачки та поясненнями сторін, як позивачки так і відповідачів, які
в судовому засіданні про наявність своєї згоди на вселення позивачки в спірну
квартиру   як дружини  ОСОБА_5 не заперечували.

За таких обставин
суд дійшов правильного висновку про те, що  позивач ОСОБА_1, а  після народження і її дитина,  набули права користування жилим приміщенням
спірної квартири.

Відповідно до ст. 71,72 ЖК України  наймач або члени його сім'ї  можуть бути визнані судом такими, що втратили
право користування  жилим приміщенням,
зокрема, якщо вони не проживають в ньому
без поважних причин понад шість місяців.

Відмовляючи в
задоволенні зустрічного позову  про
визнання ОСОБА_1 такою, що втратила право користування жилим приміщенням у
спірній  квартирі,  суд на підставі досліджених в судовому
засіданні доказів правильно дійшов висновку про не проживання її з сином  у спірній квартирі з поважних причин,  якими визнав
перебування  ОСОБА_1  з 21 серпня по 01 вересня 2006 року на
стаціонарному та амбулаторному лікуванні,
а також  ті обставини, що після
закінчення лікування вона потребувала допомоги своїх батьків для здійснення
догляду за малолітнім сином, так як за станом свого здоров'я самостійно не
могла в повній мірі піклуватися про дитину, чим і було викликане  тимчасове проживання у її  батьків, а також неможливість доступу до
спірної квартири у зв'язку із зміною відповідачами  у вересні 2006 року  замків
вхідних дверей спірної квартири, ключі від яких  позивачці ними не були передані, що
підтвердили  і в засіданні апеляційного
суду  відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_3

Підтвердженням наявності перешкод  у
ОСОБА_1 в користуванні  жилим
приміщенням спірної квартири  є і її
звернення  до суду  за захистом порушених прав , що мало місце до
перебігу  шестимісячного строку її
відсутності  у спірній квартирі.

У зв'язку  з цим
суд дійшов правильного  висновку
про відсутність передбачених законом підстав
для визнання   ОСОБА_1 такою, що
втратила право користування жилим приміщенням .

Суд  першої інстанції  повно та правильно з'ясував  характер спірних взаємовідносин, правильно
застосував зазначені  норми матеріального
права, що підлягали застосуванню, висновки суду про встановлені обставини й
правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності  та підтверджуються достовірними доказами,
дослідженими в судовому засіданні .

З огляду на викладене, колегія суддів  вважає, що рішення  постановлене з дотриманням вимог
матеріального та процесуального  закону,
є законним і обґрунтованим, доводи апеляційної скарги  його не спростовують.

Відповідно до ч.1 ст. 308 ЦПК України апеляційний
суд  відхиляє апеляційну скаргу і залишає
рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення  з додержанням норм  матеріального і процесуального права.

Керуючись ст..ст.303, 304, п.1 ч.1
ст. 307, 308,  313-315, 317,319 ЦПК
України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Світловодського міськрайонного суду
Кіровоградської області від 28 травня 2008 року залишити без змін.

Рішення
апеляційного суду  набирає
законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене  в касаційному порядку до Верховного Суду
України протягом двох місяців  з дня
набрання  ним  законної сили.

Головуючий:

Судді: