Справа 22ц-1473/ 2008
р.                  Головуючий в 1-ій
інстанції Білий В.М.
Категорія цивільна.                          Доповідач Смаглюк Р.І.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2008 року.           Апеляційний
суд Чернігівської області

в складі: головуючого - судді Литвиненко І.В.,

суддів Смаглюк Р.І., Євстафієва О.К.,

при секретарі Штупун О.М.,

з участю позивачки ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, його
представника ОСОБА_3, прокурора Кравченко А.А.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в приміщенні
апеляційного суду Чернігівської області в м. Чернігові апеляційні скарги сторін
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 1
липня 2008 року у справі  за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів та за зустрічним позовом ОСОБА_2
до ОСОБА_1 про призначення аліментів в твердій грошовій сумі, -

встановив:

В лютому 2008 року позивачка ОСОБА_1
звернулася до суду з позовом про зміну розміру аліментів, стягнутих з
відповідача ОСОБА_2 рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 17
грудня 2003 року на її утримання в розмірі 1/5 частини всіх видів доходів
щомісячно, мотивуючи тим, що відповідно до ст.80 СК України розмір аліментів,
визначений судом, може бути змінений за рішенням суду в разі зміни
матеріального і /або/ сімейного стану платника або одержувача аліментів.

На час пред”явлення позову матеріальне
становище позивачки -інваліда 2 групи - погіршилося через погіршення стану
здоров”я, великої заборгованості за отримані комунальні послуги, оплату
навчання доньки.

Матеріальне становище відповідача дає
можливість сплачувати аліменти в більшому розмірі, тому вона просить змінити
розмір стягнутих аліментів на її користь з 1/5 частини на 1/2 частину всіх
видів доходів.

В березні 2008 року відповідач ОСОБА_2
звернувся з зустрічною позовною заявою про стягнення аліментів на користь
позивачки в твердій грошовій сумі в розмірі 230 грн. щомісячно, мотивуючи тим,
що з часу ухвалення рішення суду від 17 грудня 2003 року змінилося його
матеріальне становище. Він є ліквідатором аварії на ЧАЕС, його стан здоров”я
погіршився, це обумовлює додаткові витрати на лікування. На його утриманні є
дружина та син, на долю яких припадає 452 грн. 02 коп. його пенсії. В той же
час позивачка отримує пенсію в розмірі 474 грн. та аліменти на її утримання в
середньому 350 грн. Сукупний дохід позивачки переважає встановлений законом
прожитковий мінімум для непрацездатних осіб. Тому, виходячи з викладеного, у
відповідності до ч. 3 ст. 80 СК України відповідач просить стягнути аліменти на
користь позивачки в твердій грошовій сумі - 230 грн. щомісячно.

Рішенням Деснянського районного суду м.
Чернігова від 1 липня 2008 року позов ОСОБА_1 задоволено частково, змінено
розмір аліментів, стягнутих на користь позивачки рішенням суду від 17 грудня
2003 року, на 1/4 частину всіх видів доходів щомісячно, починаючи з 25 лютого
2008 року.

В зустрічному позові відмовлено.

Рішення суду обґрунтоване тим, що позивачка,
колишня дружина відповідача, інвалід 2 групи, перебуває в скрутному
матеріальному становищі, має велику заборгованість за комунальні послуги,
навчає на 5-му курсі вузу повнолітню доньку, отримує в середньому від
відповідача 364 грн. аліментів. Її стан здоров”я погіршився, що підтверджено
медичними документами. Відповідач ОСОБА_2 з 1 червня 2008 року отримує пенсію в
розмірі 2087 грн. 50 коп. Його стан здоров”я після операції в 2007 році  покращився. Враховуючи ці обставини, а також
те, що відповідач має на утриманні іншу сім”ю, суд прийшов до висновку про
можливість збільшення розміру аліментів на користь позивачки з 1/5 частини на
1/4  частину відповідно до ст. 192 СК
України.

В зустрічному позові ОСОБА_2 відмовлено з тих
підстав, що відповідно до ст. 184 СК України визначення розміру аліментів в
твердій грошовій сумі можливо, якщо платник аліментів має нерегулярний,
мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі, а також при наявності інших
обставин, що мають істотне значення. ОСОБА_2 має регулярний, постійний дохід,
інших істотних обставин не встановлено, тому в задоволенні його вимог
відмовлено.

В апеляційній скарзі позивачка ОСОБА_1
просить вказане рішення суду скасувати і ухвалити нове рішення про задоволення
її позовних вимог, мотивуючи тим, що суд першої інстанції не врахував її стану
здоров”я, що з вини відповідача вона стала інвалідом 2 групи, на її утриманні
двоє дітей, при цьому донька, студентка 5 курсу Київського медичного
університету, не отримує стипендії, тому що навчається на платній основі,
утворилася велика заборгованість за комунальні послуги, які відповідач обіцяв
заплатити, але потім відмовився.

Відповідач ОСОБА_2 отримує пенсію в більшому
розмірі, ніж в 2003 році, має іншу сім”ю, в якій дружина отримує аліменти на
утримання дитини від батька  ОСОБА_4 Тому
позивачка просить збільшити аліменти на її утримання з 1/5 частини на 1/2  частину всіх доходів відповідача.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_2
просить скасувати вказане рішення, прийняти нове рішення відповідно до обставин
справи та наданих доказів, в задоволенні вимог ОСОБА_1 відмовити з таких
підстав. Обґрунтувавши зміну розміру аліментів з 1/5 частини на 1/4 частину
погіршенням стану здоров”я позивачки та її інвалідністю 2 групи, суд не взяв до
уваги, що саме з цих підстав було стягнуто їй аліменти в розмірі 1/5 частини
рішенням суду від 17 грудня 2003 року. Крім того, велика сума заборгованості за
комунальні послуги, створена позивачкою, яка не оформила для цього субсидію, не
правильно врахована судом як зміна матеріального становища позивачки.

Суд не
дав належної оцінки доказам, що свідчать про погіршення його здоров”я, про
втрату 20% працездатності  після 2003
року, не врахував, що з його пенсії 2087 грн. 50 коп. позивачка отримує 417
грн. 50 коп. аліментів, при цьому на кожного члена його сім”ї припадає 556 грн.
66 коп., що менше доходу позивачки, який становить 908 грн. 84 коп. разом з
пенсією.

В
порушення вимог ст.ст. 75, 76 СК України суд не з”ясував, чи потребує позивачка
матеріальної допомоги, чи має право на аліменти взагалі. Відповідно до Закону
України „Про Державний бюджет” прожитковий мінімум на непрацездатну особу з 1
липня 2008 року становить 482 грн., позивачка отримує пенсію 491 грн. 34 коп.,
тобто взагалі є такою, що не потребує матеріальної допомоги і не має права на
отримання аліментів в розумінні ст.ст. 75, 76 СК України.

В
порушення вимог ст. 192 СК України суд не дослідив його матеріальний стан, стан
здоров”я, необхідність санаторно-курортного лікування, тому ухвалив незаконне,
необґрунтоване рішення.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду,
пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційних
скарг, суд вважає, що апеляційна скарга позивачки підлягає відхиленню,
відповідача - частковому задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням
Деснянського районного суду м. Чернігова від 17 грудня 2003 року з відповідача
на користь позивачки стягнуто на її утримання аліменти в розмірі 1/5
частини  всіх видів доходів  /л.с. 4-5/.

Відповідно до ч. 3 ст. 80 СК України розмір
аліментів може бути змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або
одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і /або/ сімейного
стану.

Обставини, на які посилалася позивачка
ОСОБА_1, як на зміну її матеріального стану, не підтверджені дослідженими
доказами. Матеріальне становище позивачки не стало гіршим: на час рішення 17
грудня 2003 року неповнолітні син і донька вчилися на платних відділеннях
вузів, станом на 1 липня 2008 року - тільки донька, студентка 5-го курсу
Національного медичного університету ім. Богомольця, яка не отримує аліменти
від відповідача по досягненню нею 23-річного віку /л.с.2,3/. Зростання
заборгованості за комунальні послуги понад 11 тис. грн./ л.с.6-10, 85-87/ не
можна вважати зміною матеріального становища позивачки, оскільки цей стан
враховується при вирішенні питання про отримання субсидії і не звільняє її від
оплати отриманих послуг. За станом здоров”я позивачка є непрацездатною з 2003
року/ л.с.3/,

В той же час змінився сімейний стан
відповідача, який створив нову сім”ю, став пенсіонером, має 20% втрати
працездатності / л.с. 28, 29, 36, 37/. Тому висновок суду про можливість
змінити розмір аліментів на користь позивачки з 1/5 частини на 1/4 частину всіх
видів доходу не відповідає встановленим обставинам.

За таких обставин суд першої інстанції
ухвалив рішення, що не відповідає цим обставинам.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 щодо зміни
стягнутих аліментів на 1/2 частину не спростовують цей висновок, тому її
апеляційна скарга підлягає відхиленню.

Доводи апеляційної скарги відповідача ОСОБА_2
не дають підстав для її повного задоволення. Стягнення аліментів в твердій
грошовій сумі закон пов”язує з нерегулярним, мінливим заробітком платника
аліментів, отриманням частини доходу в натурі
та іншими істотними обставинами. Обставини, пов”язані зі станом здоров”я
відповідача, втрата ним 20 % працездатності, наявність іншої сім”ї, до них не
відносяться / л.с. 29-44/.  Тому ці
доводи апеляційної скарги не можуть бути прийняті судом.

Обгрунтування апеляційних доводів ОСОБА_2
посиланням на ст.ст. 75, 76 СК України не може бути прийняте, оскільки існує
рішення суду від 17 грудня 2003 року, яким стягнуто аліменти з відповідача на
утримання позивачки. Тому суд обґрунтовано виходив при вирішенні вказаних вимог
з положень ст. 80 СК України.

Доводи щодо повторного обґрунтування рішення
суду від 1 липня 2008 року тими обставинами, якими обґрунтоване рішення суду
від 17 грудня 2003 року, підтверджені матеріалами справи / л.с.4,5/, тому
заслуговують на увагу. В зв”язку з цим апеляційна скарга відповідача підлягає
задоволенню частково в частині скасування рішення суду першої інстанції
відносно зміни розміру аліментів з 1/5 частини на 1/4 частину та відмови в
задоволенні цих вимог.

В частині відмови в задоволенні його
зустрічних позовних вимог рішення суду першої інстанції відповідає вимогам
закону.

За таких обставин апеляційна скарга ОСОБА_1
підлягає відхиленню, ОСОБА_2 - задоволенню частково.

Керуючись ст.ст. 303, 307, п.п.3,4 ст. 309,
313-315, 317, 319, 10, 62, 212 ЦПК України, ст. 80 СК України, апеляційний суд,

в и р і ш и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Рішення Деснянського районного суду м.
Чернігова від 1 липня 2008 року в частині часткового задоволення позовних вимог
ОСОБА_1 про зміну розміру аліментів з 1/5 частини на 1/4 частину всіх видів
доходів скасувати

Відмовити ОСОБА_1 в позові до ОСОБА_2 про
зміну розміру аліментів.

В іншій частині  рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає чинності негайно і може бути
оскаржене до Верховного Суду України в касаційному порядку протягом двох
місяців з дня проголошення.

Головуючий:                                              Судді: