У Х В А Л А

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

5 лютого  2008 року колегія суддів
Судової палати у цивільних

справах Верховного Суду України в складі:

Левченка Є.Ф.,   Лященко Н.П.,   Сеніна Ю.Л.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні в м. Києві
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, що діє в
інтересах неповнолітньої ОСОБА_3, третя особа орган опіки та піклування
Сімферопольської міської Ради, про припинення права власності у частковій
спільній власності, визнання права власності на квартиру та стягнення грошової
компенсації, за касаційними скаргами заступника
прокурора Автономної Республіки Крим та ОСОБА_2, що діє в інтересах
неповнолітньої ОСОБА_3, на рішення Київського районного суду м. Сімферополя
Автономної Республіки Крим від 1 грудня 2006 року та ухвалу Апеляційного суду
Автономної Республіки Крим від 16 квітня 2007 року,

в с т а н о в и л а:

Заступник прокурора Автономної Республіки
Крим та ОСОБА_2, що діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3, звернулися до
Верховного Суду України з касаційними скаргами на рішення Київського районного
суду                               м.
Сімферополя Автономної Республіки Крим від 1.12.2006 р., залишене без змін
ухвалою Апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 16.04.2007 р., яким
позов задоволено: припинено право власності ОСОБА_3 на Ѕ частину в спільній
частковій власності на квартиру АДРЕСА_1; визнано за ОСОБА_1 право власності на
цю квартиру та стягнуто з неї на користь неповнолітньої ОСОБА_3 грошову
компенсацію за Ѕ частку спірної квартири у розмірі 59762 грн.

В обґрунтування касаційних скарг заявники посилалися на неправильне застосування судами
норм матеріального права та порушення норм процесуального права, в зв'язку з
чим ставлять питання про скасування судових рішень та ухвалення нового рішення
про відмову в позові.

Колегія суддів дійшла висновку, що підстави
для перегляду судових рішень відсутні, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно ст. 335 ЦПК України суд касаційної
інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не
були встановлені в рішенні суду, чи відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що
судові рішення ухвалені з додержанням судами норм матеріального та
процесуального права, а також відсутні передбачені ч. 1 ст. 338 ЦПК України
підстави для обов'язкового скасування рішення суду.

Наведені у касаційних скаргах доводи висновок
судів не спростовують.

Керуючись ст.ст. 332, 336 ЦПК України,
колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у  х  в
а  л  и  л  а :

Касаційні скарги заступника прокурора Автономної
Республіки Крим та ОСОБА_2, що діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3,
відхилити.

Рішення Київського районного суду м. Сімферополя Автономної Республіки Крим
від 1 грудня 2006 року та ухвалу Апеляційного суду Автономної Республіки Крим
від 16 квітня 2007 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Верховного Суду України :

Є.Ф. Левченко

Н.П. Лященко

Ю.Л. Сенін