У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2008 року

м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

головуючого  Патрюка М.В.,

суддів:           Лященко Н.П.,

Пшонки М.П.,-

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2 про усунення перешкод у
користуванні власністю та відшкодування моральної шкоди, і за зустрічним
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, виконавчого комітету Октябрської   районної
у м. Полтаві ради про усунення перешкод у користуванні власністю,
визнання права власності на самочинно збудоване нежитлове приміщення та
відшкодування моральної шкоди, за
касаційною скаргою ОСОБА_1на рішення Октябрського районного суду м.
Полтави від 5 січня 2007 року та рішення апеляційного суду Полтавської області
від 25 червня 2007 року,

в  с
т  а  н
о  в  и
л  а :

У червні 2006 року ОСОБА_1. звернулася в суд із позовом до ОСОБА_2. про усунення перешкод у користуванні
належною їй на праві власності частиною будинку АДРЕСА_1 у м. Полтаві та відшкодування
моральної шкоди в сумі
1 700 грн.

Посилалася на те, що на підставі договору дарування від
23 квітня 2002 року їй належить 19/50 частина будинку АДРЕСА_1 у м. Полтаві, а ОСОБА_2. 9/25 частин цього будинку.
У 2001 році відповідач самовільно прибудував до належної йому частини будинку, тамбур,
площею 4,8 кв.м, чим створює перешкоди в користуванні належною їй частиною будинку.
Також відповідач у липні 2003 року самовільно зніс її сарай та на його місці збудував
інший, не допускаючи її до користування ним.

ОСОБА_2. подав зустрічний позов до ОСОБА_1., виконавчого комітету Октябрської   районної
у м. Полтаві ради про визнання права власності на тамбур площею 4,8 кв.м
з ганком наАДРЕСА_1 в м. Полтаві
і сарай, та про  зобов'язання ОСОБА_1. усунути перешкоди в користуванні
належною йому частиною будинку й відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 5 січня
2007 року позов ОСОБА_1. задоволено
частково, зобов'язано ОСОБА_2. знести за свій рахунок сарай, побудований за адресою: м.
Полтава, АДРЕСА_1, стягнуто
з ОСОБА_2. на користь
ОСОБА_1. 238 грн.
на відшкодування матеріальної шкоди та 500 грн. моральної шкоди. В іншій частині
позову відмовлено.

Зустрічний позов ОСОБА_2. задоволено частково, визнано за ним право власності на тамбур
площею 4,8 кв. м з ганком наАДРЕСА_1 в
м. Полтаві, в іншій частині  зустрічного
позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Полтавської області від 25 червня
2007 року рішення районного суду в частині відмови у задоволенні позову ОСОБА_2. про усунення перешкод в користуванні
власністю скасовано і в цій частині ухвалено рішення про зобов'язання ОСОБА_1. знести самовільно збудований
тамбур до квартири № 2 за власний рахунок.
Рішення суду в частині задоволення позову ОСОБА_1. про знесення самовільно збудованого
сараю скасовано, визнано право власності на цей сарай за ОСОБА_2. У решті рішення суду першої
інстанції залишено без змін.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_1. просить скасувати
ухвалені у справі судові рішення, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

Згідно ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження судового
рішення може бути неправильне застосування судом норм матеріального права чи
порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції
не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені
в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність чи недостовірність
того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Оскільки з матеріалів справи та змісту касаційної скарги не вбачається
порушення судами норм матеріального та процесуального права колегія суддів
вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів

у
х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_1відхилити.

Рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 5 січня 2007 року та
рішення апеляційного суду Полтавської області від 25 червня 2007 року залишити
без змін.

Головуючий
М.В. Патрюк

Судді:                                                                                     Н.П.
Лященко

М.П. Пшонка