У Х В А Л А

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

4 червня 2008 року

м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

головуючого         Патрюка М.В.,

суддів:                   Берднік І.С.,              Лященко
Н.П.,

Костенка А.В.,                   Пшонки М.П., -

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1до державного
підприємства “Львіввугілля” про відшкодування моральної шкоди, за касаційною
скаргою державного підприємства “Львіввугілля” (далі - ДП “Львіввугілля”) на
рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 21 травня

2007 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від

26 листопада 2007 року,

в с т а н о в и л а :

У серпні 2005 року ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до
ДП “Львівугілля” про стягнення 5 тис. грн. на відшкодування моральної шкоди.

Позивач зазначав, що він проживає в смт Роздольному
Автономної Республіки Крим.

У період з вересня 2001 року до серпня 2005 року він
неодноразово звертався до керівництва шахти “Межирічанська” ДП “Львівугілля”
зробити перерахунок його середнього заробітку за його професією станом на 1
квітня 2001 року для проведення перерахування страхових виплат, які він отримує
за місцем проживання у відділенні виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань
України в Роздольненському районі Автономної Республіки Крим.

Незважаючи на його неодноразові звернення, необхідні
довідки він отримав лише у вересні 2005 року.

Рішенням Червоноградського міського суду Львівської
області від 21 травня 2007 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду
Львівської області від 26 листопада 2007 року, позов задоволено частково.
Стягнуто з ДП “Львіввугілля” на користь ОСОБА_1 800 грн. моральної шкоди.

У касаційній скарзі ДП “Львіввугілля”, посилаючись на
порушення судами норм матеріального й процесуального права, просить
постановлені у справі рішення скасувати й ухвалити нове рішення.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких
підстав.

Частково задовольняючи позов ОСОБА_1, суд першої
інстанції, з яким погодився й апеляційний суд, виходив із того, що
адміністрація шахти в порушення вимог Закону України “Про звернення громадян”
протягом чотирьох років по суті не розглядала заяви позивача, а обмежувалася
формальними відписками, та з того, що внаслідок протиправних дій відповідача
ОСОБА_1 недоотримував належні йому суми відшкодування шкоди.

Проте погодитися з таким висновком не можна, оскільки суд
дійшов його з порушенням норм матеріального й процесуального права.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні
справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим
відповідно до Цивільного процесуального кодексу України, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно з вимогами ст. 31 ЦПК України право визначення
підстав позову належить виключно позивачеві.

Прийнявши позовну заяву, яка не відповідала вимогам ст.
119 ЦПК України, суд і під час розгляду справи не з'ясував у ОСОБА_1, якими
саме діями чи бездіяльністю ДП “Львіввугілля” обґрунтовував позивач заподіяння
йому моральної шкоди: чи внаслідок порушення
його права на звернення, передбаченого Законом України “Про звернення
громадян”, чи іншими винними діями відповідача та якими саме.

Ухвалюючи рішення у справі, суд у порушення ст. ст. 10,
213, 214 ЦПК України не з'ясував характер правовідносин, що виникли між
сторонами, і задовольнив позовні вимоги на підставі Закону України “Про
звернення громадян” та ст. 1167 ЦК України, що регулюють різні за своїм
характером правовідносини.

Крім того, у порушення зазначених вимог процесуального
закону суд не перевірив пояснення відповідача про те, що рішенням
Роздольненського районного суду Автономної Республіки Крим від

18 березня 2003 року вже було відмовлено в позові з
приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих
підстав.

За таких обставин постановлені у справі рішення
підлягають скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду першої
інстанції з підстав, передбачених ст. 338 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 336, 338,
345 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного
Суду України

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу державного підприємства “Львіввугілля”  задовольнити частково.

Рішення
Червоноградського міського суду Львівської області від 21 травня 2007 року та
ухвалу апеляційного суду Львівської області від

26 листопада 2007 року скасувати.

Справу за позовом ОСОБА_1до державного підприємства
“Львіввугілля” про відшкодування моральної шкоди передати на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не
підлягає.

Головуючий
М.В.
Патрюк

Судді :                                                                І.С.
Берднік

А.В.
Костенко

Н.П.
Лященко

М.П.
Пшонка