У Х В А Л А

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

2 квітня  2008
року

м. Київ

Колегія
суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

головуючого

Патрюка М.В.,

суддів:

Берднік І.С.,                                     Лященко
Н.П.,
Костенка А.В.,                               Прокопчука
Ю.В., -

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до
відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних захворювань України в Гірницькому
районі  м. Макіївки Донецької області
(далі - Відділення) про відшкодування моральної шкоди, за касаційною
скаргою ОСОБА_1 на рішення  Гірницького
районного суду м. Макіївки Донецької області від 2 квітня 2007 року та ухвалу
колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Донецької
області від  13 серпня 2007 року,

в с т а н о в и л а :

20 листопада 2006 року ОСОБА_1 звернувся
в суд із позовом до Відділення про відшкодування моральної шкоди в розмірі 30
тис. грн. Свої позовні
вимоги обґрунтовував тим, що з 12 грудня 1996 року працював на приватному
підприємстві “Гірник-95” підземним гірничим майстром з повним робочим днем у
шахті. У зв'язку з роботою зі шкідливими умовами праці в нього було виявлено
професійні захворювання: хронічний абструктивний бронхіт, ємфізема легенів.
Висновком МСЕК від 7 вересня   2004 року
йому вперше встановлено стійку втрату професійної працездатності на 40 % і 15 %
у зв'язку з травмою, яка мала місце 20 квітня 1992 року, сукупний відсоток
втрати  професійної працездатності склав
55% безстроково. ОСОБА_1 визнано інвалідом третьої групи. Постановою Відділення
від 22 вересня 2004 року № 476 йому були призначені страхові виплати
відшкодування шкоди. Через погіршення стану здоров'я він був вимушений
працювати на поверхні, на ділянці ШТ. У результаті отриманого професійного
захворювання морально страждає.  Моральні
страждання  оцінює в 30 тис. грн. Зазначаючи
розмір моральної шкоди, виходив із норм Закону України "Про
загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату
працездатності", згідно з яким, розмір моральної шкоди не повинен
перевищувати 200 мінімальних заробітних плат. Таким чином, зазначений позивачем
розмір моральної шкоди - 30 тис. грн. - складає
40 % (ступінь втрати працездатності) від максимального розміру моральної
шкоди, визначеного законом. На підставі викладеного та керуючись ст. 34 Закону
України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили
втрату працездатності", просив стягнути з відповідача на його користь
моральну шкоду в розмірі 30 тис. грн.

Рішенням
Гірницького районного суду м. Макіївки Донецької області від 2 квітня 2007
року, залишеним без змін ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних
справах апеляційного суду Донецької області від 13 серпня 2007 року, у
задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить
скасувати ухвалені у справі рішення та ухвалити нове рішення, яким його позов
задовольнити, посилаючись на неправильне застосування судовими інстанціями норм
матеріального права й порушення норм
процесуального права.

Касаційна скарга підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи
в задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й суд
апеляційної інстанції, виходив із того, що відповідно до Закону України "Про Державний
бюджет України на 2007 рік" зупинено на 2007 рік дію ч. 3 ст. 34 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" у частині
відшкодування моральної шкоди застрахованим і членам їх сімей.

Проте
з таким висновком судів погодитися не можна з таких підстав.

Як установлено судами та
підтверджено матеріалами справи,  ОСОБА_1 тривалий час працював у вугільній
промисловості, а саме: з 29 липня 1975 року працював в шахтоуправлінні
“Жовтневе” в якості підземного гірника, з 12 грудня 1996 року гірничим майстром
підземним з повним робочим днем у ПП „Гірник-95",  з  16
серпня 2004 року працює на поверхні, на ділянці ШТ.

За змістом ст. ст. 21,
28, 30, 34, 35 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування
від нещасного випадку
на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності"
право на отримання потерпілим страхових виплат у разі настання стійкої втрати
працездатності, у тому числі виплати за моральну шкоду, виникає в особи з дня встановлення
їй такої стійкої втрати
працездатності вперше висновком МСЕК.

З огляду на вищезазначені
положення законодавства посилання судів на відсутність у ОСОБА_1 права на відшкодування моральної шкоди
безпідставне, оскільки право на відшкодування такої шкоди виникло в позивача до прийняття
Закону України
"Про Державний бюджет України на 2007 рік" і не може бути обмежене.

При викладених обставинах ухвалені у
справі рішення без змін залишатися не можуть і підлягають скасуванню з направленням справи на новий судовий розгляд до
суду першої інстанції, у ході якого суду належить урахувати наведене та залежно
від установленого вирішити спір.

Керуючись ст. ст.  336, 338 ЦПК України, колегія суддів Судової
палати у цивільних справах
Верховного Суду України

у  х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_1
задовольнити.

Рішення
Гірницького районного суду  м.
Макіївки Донецької області від 2 квітня 2007 року та ухвалу колегії суддів
судової палати у цивільних справах апеляційного суду Донецької області від  13 серпня 2007 року скасувати, а справу
передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення й
оскарженню не підлягає.

Головуючий

М.В. Патрюк

Судді:

І.С. Берднік

А.В. Костенко

Н.П. Лященко

Ю.В. Прокопчук