Справа № 22ц-113/08                         Головуючий у 1
інстанції - Крупінська С.С.
Категорія - 39                                      Доповідач
СУД  ВОЛИНСЬКОЇ  ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М   У К Р
А Ї Н И

05
березня 2008 року.
місто Луцьк.

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду Волинської області в складі :

головуючого:                            Шевчук Л.Я.,

суддів:
Свистун О.В., Подолюка В.А.,

при секретарі:                           Матюхіній О.Г.,

з участю  відповідача:             ОСОБА_2

представника відповідача:     ОСОБА_3

розглянувши
у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2про
відшкодування моральної шкоди, за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1на
рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 29 листопада 2007
року ,-

В С Т А Н О В И Л А :

В травні 2007 року ОСОБА_1звернувся в
суд з позовом до ОСОБА_2про відшкодування моральної шкоди.

Позовні вимоги мотивував тим,
що  внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, вчиненої з вини відповідача, 17 липня 2006 року
йому була спричинена моральна шкода, яка полягала в тому, що протягом трьох
місяців він не користувався власним автомобілем, що спричинило йому сильні
душевні страждання та переживання. Він був змушений брати в борг гроші для
погашення кредиту, який надавався для купівлі автомобіля та проведення ремонту
транспортного засобу після дружньо-транспортної пригоди. Крім того він втратив
багато друзів, погіршились стосунки з близькими і рідними людьми, оскільки
потрібно було віддавати борги, багато часу затрачено на проведення експертизи,
а  тому просив стягнути з відповідача в
його користь 1700 грн. у відшкодування моральної шкоди та 500 грн. на правову
допомогу.

Рішенням Луцького міськрайонного суду від 29 листопада 2007 року позов
задоволено частково. Постановлено стягнути з відповідача в користь позивача 350
грн. у відшкодування моральної шкоди, 24 грн. 50 коп. судових витрат та 160
грн. витрат за надання правової допомоги.

В поданій апеляційній скарзі
позивач  ОСОБА_1 покликаючись на
незаконність та необґрунтованість судового рішення, просив змінити оскаржуване
ним рішення та задоволити його позовні вимоги.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у
справі, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої
інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що скарга  не підлягає до задоволення з наступних
підстав.

Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або
юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини, крім випадків,
встановлених  частиною другою цієї
статті.

Судом встановлено, що  16 липня 2006
року приблизно о 1 год. 15 хв. під час керування позивачем автомобілем
«ВАЗ-21102», державний номер НОМЕР_1 по вул. Ковельській в м. Луцьку сталася
дорожньо - транспортна пригода з участю водія автомобіля «ВАЗ-21063» під
керуванням ОСОБА_2, який рухаючись з правої сторони від нього, не зайнявши
відповідного крайнього положення на дорозі, не увімкнувши покажчиків повороту,
розпочав маневр розвороту, внаслідок чого відбулося зіткнення та був
пошкоджений транспортний засіб позивача.

Причиною даної дорожньо-транспортної пригоди стало порушення водієм
автомобіля «ВАЗ-21063» ОСОБА_2 п.п.10.1,10.4 Правил дорожнього руху України, що
було встановлено постановою Луцького міськрайонного суду від 28 серпня 2006
року.

Крім того, на підставі рішення Луцького міськрайонного суду від 23 квітня
2007 року з відповідача ОСОБА_2 в користь позивача стягнуто 4802 грн. у
відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до ч.4 ст. 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується
незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з
розміром цього відшкодування.

Таким чином, по вині відповідача сталася дорожньо - транспортна пригода,
яка мала місце 16 липня 2006 року, а тому спричинена моральна шкода підлягає
стягненню з останнього в користь позивача.

Відповідно до п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31
березня1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди», суд зокрема,
повинен з'ясувати, чим
підтверджується   факт   заподіяння
позивачеві моральних  чи  фізичних страждань або втрат немайнового характеру,
за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні,  в якій
грошовій  сумі  чи  в
якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він
при  цьому  виходить,
а  також інші  обставини,
що  мають  значення для вирішення спору.

При цьому, судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 керував транспортним
засобом на підставі тимчасового реєстраційного посвідчення від 25 червня 2004
року (а.с.21). Власником даного транспортного засобу є ОСОБА_3, а тому
відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України позивач не довів тих обставин, що йому
завдані збитки внаслідок ДТП як власнику автомобіля, погашення саме ним кредиту
за вказаний транспортний засіб, продаж ним автомобіля як власником із-за
дорожньо-транспортної пригоди, втрати стосунків з близькими людьми. Також суд
враховує обставину відшкодування майнової шкоди відповідачем позивачу, відразу
після набрання судового рішення законної сили.

Суд першої інстанції з врахуванням
встановлених обставин справи, наведених вимог закону, як вважає колегія суддів,
прийшов до правильного висновку про задоволення позовних вимог частково в
розмірі 350 грн.

Крім того, суд з врахуванням граничних розмірів компенсації витрат на
правову допомогу встановлених законом та обставин даної справи, приходить до
висновку про правильність висновків суду в частині визначення розміру витрат за
надання правової допомоги в сумі 160 грн., яку присудив позивачеві пропорційно
до розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, рішення суду ухвалено відповідно до встановлених обставин
справи, вимог законодавства, а тому підстав для його скасування колегія суддів
не вбачає.

Керуючись  ст.ст. 307, 308, 314, 315,
319 ЦПК України, колегія суддів ,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну
скаргу позивача ОСОБА_1відхилити.

Рішення
Луцького міськрайонного суду від 29 листопада 2007 року в даній справі залишити
без зміни.

Ухвала набирає  законної сили з
моменту проголошення, але може бути оскаржена
до Верховного Суду України протягом двох місяців з часу набрання ухвалою
законної сили.

Головуючий
Шевчук Л.Я.

Судді :
Свистун О.В.

Подолюк В.А.