У х в а л а

І М Е Н Е М
У К Р А Ї Н И

30 січня 2008 року
м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

головуючого
Гуменюка В.І.,  суддів:
Данчука В.Г.,                                                                       Косенка В.Й.,

розглянувши
справу за позовом ОСОБА_1, який
діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2,    ОСОБА_3 до ОСОБА_4, акціонерно-комерційного банку соціального розвитку “Укрсоцбанк”,   треті особи:
приватний  нотаріус Лозівського
нотаріального округу ОСОБА_5, державний нотаріус Онуфріївськоі державної нотаріальної контори
Кіровоградської області Оніщенко Алли Анатоліївни про визнання
недійсним іпотечного договору,

в с т а н о в и в :

У
лютому 2006 року ОСОБА_1, який діє в своїх інтересах та в інтересах
неповнолітнього ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернулись з зазначеним позовом посилаючись на
те, що 26 липня 1986 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 було укладено шлюб. 22 жовтня
2002 року сторони придбали за договором купівлі-продажу квартиру АДРЕСА_1. Однак,
квартиру оформлено на відповідачку. 22
грудня 2005 року ОСОБА_4 уклала з АКБ “Укрсоцбанк”
іпотечний договір, предметом якого була
квартира АДРЕСА_1. Цю квартиру позивачка передала в іпотеку в якості забезпечення виконання
зобов'язання за кредитним
договором №
860/6-27/18/1/5-111 від 22 грудня 2005 року. Шлюб між сторонами розірвано у
грудні 2005 року. Оскільки договір іпотеки було укладено без відома позивачів
та їх згоди, шляхом обману та підробки заяви ОСОБА_1 про дачу згоди на
укладення договору, просили задовольнити їх позовні вимоги та визнати недійсним
договір іпотеки.

Рішенням
Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 10 квітня 2007 року,
залишеним без зміни ухвалою апеляційного суду Харківської області від 10 липня
2007 року, позов задоволено. Визнано недійсним іпотечний договір від 22 грудня
2005 року, укладений на виконання кредитного договору від 22 грудня 2005 року,
сторони приведено у первинний стан. Дію іпотечного договору від 22 грудня 2005
року припинено.

У касаційній скарзі АКБ “Укрсоцбанк” просить скасувати ухвалені у справі
рішення та ухвалити рішення про відмову у задоволенні позову, посилаючись на
неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення  судом норм процесуального права.

Згідно вимог частини 2 статті 324 ЦПК України підставами касаційного
оскарження судового рішення є неправильне застосування судом норм матеріального
чи порушення норм процесуального права.

За правилами статті 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може
встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в
рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність того чи
іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Судові рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального
права. Доводи скарги висновків суду не спростовують. Підстав для їх скасування
не встановлено.

Керуючись статтями 332, 345 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у
цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу акціонерно-комерційного банку
соціального розвитку “Укрсоцбанк” відхилити.

Рішення Лозівського міськрайонного суду
Харківської області від 10 квітня 2007 року та ухвалу апеляційного суду
Харківської області від 10 липня 2007 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
В.І. Гуменюк

Судді:
В.Г. Данчук

В.Й. Косенко