справа № 2-42
Р І Ш ЕН Н Я

Іменем  України

15 лютого  2008
року
смт Віньківці

Місцевий Віньковецький районний суд, Хмельницької області

У складі головуючого судді Потапова О.О.

При секретарі
Заєць М.З.

розглянувши у відкритому судовому засіданні  позовну заяву
ОСОБА_1 до ОСОБА_2,  про захист
честі, гідності та ділової репутації,

В
С Т А Н О В И В :

До суду з
позовом звернулась ОСОБА_1  просила
притягнути до  цивільної відповідальності
ОСОБА_2 , зобов'язати його спростувати
поширені ним неправдиві відомості на сході громадян с. Говори. Стягнути
з нього на її користь моральну шкоду в сумі 1500 грн. Зазначила, що з1988 року
ОСОБА_2 її ображає. Привселюдно протягом декількох років її принижує,   лає нецензурними словами.

Так, 11 листопада 2007 року  на пасовиську, в с. Говори, він,  в присутності
ОСОБА_3. висловився до неї нецензурними словами, обізвав сукою. Крім
цього постійно її ображає, обзивав  її
дурною, брехливою, злодійкою, підстилкою
та  нецензурними словами.   18.11. 2007 року  вимагав, щоб вона забрала з суду заяву,
шантажуючи оприлюднити неправдиві
відомості про те, що вона з ним перебувала у  сексуальних стосунках.

Такі його дії
спричинили їй фізичні та моральні страждання. Вона вимушена була
виправдовуватись пере синами, знайомими , односельцями.

В судовому засіданні позивачка  уточнила свої вимоги. Просила
зобов'язати  відповідача вибачитись  перед нею особисто. Зазначила, що її ділова
репутація постраждала  в тому, що ОСОБА_2
обізвав її ледащою. Повідомила, що  в неї
урвався терпець від образ та нецензурщини
відповідача. Вона приймає ліки. Переживає. Всі переживання переносить в
собі, а він  веде  себе дуже зухвало.

Після того як
відповідач  образив її та ОСОБА_3 на
пасовиську, приїхав чоловік останньої. В його присутності ОСОБА_2 став на
коліна та вибачився перед ОСОБА_3,  а
піднявшись, сказав: „ Я обзивав не тебе, а цю суку” і показав на позивачку.
Вона  проживає без чоловіка, сирота, тому
доже боляче переносить образи.

Представник позивачки підтримав  її вимоги, просив їх  задовольнити. Зазначив, що вина  ОСОБА_2
доведена показами свідків позивачки та свідків  запрошених
відповідачем.

Відповідач вимоги не визнав .  Пояснив , що він не обзивав  нецензурно
ОСОБА_1 і не принижував її, не вимагав забрати заяву з суду і не
шантажував її.

Представник відповідача заперечувала проти позову.
Зазначила, що позивачка не довела свої вимоги. Що її ділова репутація не
постраждала. А покази  позивачки  та її свідків спростовуються показами  сина та дружини ОСОБА_2 та свідка ОСОБА_4

Заслухавши сторони , представників, вивчивши письмові
докази слід вважати позов обґрунтованим та таким, що підлягає частковому
задоволенню.

Відповідно до
ст. 270 ЦК України фізична особа має право на
недоторканість особистого  та
сімейного життя,  право на повагу до  гідності та честі.

Показами всіх свідків
допитаних в судовому засіданні підтверджено, що в с. Говори на
пасовиську  11 листопада 2007 року
відбувся конфлікт між ОСОБА_2 та ОСОБА_3
ОСОБА_2 обізвав її нецензурно, а через деякий час в присутності чоловіка
та  позивачки вибачився перед нею. Це не
оспорюється  сторонами.

Допитана в судовому засіданні  як свідок
ОСОБА_3 показала, що  11.11.2007
року на пасовищі в с. Говори пробігав ОСОБА_2. Зупинився. Запитав де його син.
Сказав, що вона та позивачка пасуть худобу на
його території обізвав її та позивачку
нецензурно. ОСОБА_1 по телефону поскаржилась на це її чоловіку. Той
приїхав, тому  ОСОБА_2 попросив в ОСОБА_3
пробачення. Ставав на коліна та цілував в руку
і щоку ОСОБА_3. Але при цьому обізвав
„ сукою” позивачку.  А через  декілька дні приходив додому до неї та в її
присутності казав ОСОБА_1 , що якщо та не забере заяву з суду ,то він розповсюдить
відомості про те, що позивачка перебувала з ним в інтимних стосунках ,- „спала
з ним”.

Допитаний в
якості свідка ОСОБА_5 показав, що йому
зателефонувала ОСОБА_1  та
сказала, що ОСОБА_2 обізвав  його  дружину та її нецензурними словами. Він приїхав
на пасовисько і в його присутності ОСОБА_2 вибачився перед дружиною. Під час
вибачення він  обізвав нецензурними  словами позивачку. Говорив, що до цього він  обзивав не його дружину, а тільки
ОСОБА_1.  В його присутності  назвав позивачку  сукою.
Пізніше казав,  що вона
„розкладалась” перед ним. Свідок
зрозумів, що  вони вступали в
сексуальні стосунки.  Але він про ОСОБА_1
знає тільки  хороше. Після цих подій вона
була  стурбована, плакала.

Сина ОСОБА_2 - ОСОБА_6 він зустрів біля лісу.  Той пас корів і вважає, що  він не міг бачити подію вибачення батька
перед  його дружиною, через далеку
відстань.

Допитана в
якості свідка  ОСОБА_7 показала, що
11.11.2007 року їй зателефонувала ОСОБА_1 і сказала, що її та ОСОБА_3 обізвав
нецензурно ОСОБА_2,а 18.11. 2007 року вона , перебуваючи на подвір'ї чула  розмову.
ОСОБА_2 говорив,  ОСОБА_1, щоб
вона забрала заяву з суду, а якщо не забере, то він прилюдно скаже про те,
що  вступав з нею в сексуальні стосунки в
той час , коли його дружини не було вдома. Поруч з свідком стояв син
ОСОБА_1  - ОСОБА_8 і також чув цю
розмову.  Зі слів позивачки, вона знає,
що  ОСОБА_2 декілька разів обзивав
останню різними словами. В нього характер запальний, а позивачка вміє
стримувати емоції. Вона після  образ
лікувалась, ходила в медпункт, пила ліки від серця.

Допитаний в
якості свідка ОСОБА_8 дав покази аналогічні показам свідка ОСОБА_7 в тій
частині , що він чув  як  відповідач шантажував  матір, щоб вона  забрала заяву з суду . Також мати йому  казала, що її обзивав ОСОБА_2,. після
цього  вона лікувалась від переживань та
казала, що серце болить.  Вживала
ліки  „ ребоксін”.

Допитані  в якості
свідків ОСОБА_2  та ОСОБА_4 дали покази
про те, що перебували на відстані 150 - 200 метрів від того місця де  спілкувалися 11.11. 2007 року  позивачка, відповідач, та ОСОБА_3 і не чули,
щоб ОСОБА_2 обзивав  когось , чи його
обзивали. Суд приймає це до уваги, оскільки на такій відстані ці свідки могли
не чути  розмови  між сторонами.

Свідок ОСОБА_9
зазначає, що знає про події конфлікту тільки зі слів  свого чоловіка ОСОБА_2

Свідок ОСОБА_10 та свідок ОСОБА_11 показали,
що не  були безпосередніми очевидцями
конфлікту між сторонами.

З аналізу
досліджених доказів слідує, що позивачка довела той факт, що відповідач
обзивав її нецензурними словами 11.11. 2007 року на пасовищі с. Говори,
ВІньковецького району. Також вона довела, що в цьому місці відповідач обізвав
її „сукою”. А після цього шантажував її
18.11. 2007 року на подвір'ї ОСОБА_3, погрожуючи поширити відомості про
те, що вона з ним перебувала в інтимних стосунках, коли та відмовилась забрати
заяву  подану до суду. Фактично він
поширив такі відомості в присутності подружжя ОСОБА_3 і це чула ОСОБА_7та син
позивачки.

У зазначеному випадку постраждала честь  самотньої
жінки середнього віку. Перед дітьми та знайомими  ганьбили її добре ім'я. Також постраждала її
гідність, оскільки  односельці,  сусіди та
син отримали негативну інформацію про ОСОБА_1 яка не є правдивою,
хоча  вони  і не змінили своє відношення до позивачки. Ця
інформація  не відповідає дійсності.   В судовому засіданні позивач не довів  правдивість поширеної ним негативної
інформації про сексуальні стосунки з позивачкою. Тому його дії слід вважати
винними.

Для жінки яка має двох дорослих дітей ця інформація
є  принизливою.

Поширенням
неправдивих відомостей, шантажем та образою завдана шкода позивачці. Вона
тривалий час переживає.  Лікувалась, про
що зазначили свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8, плакала, - зі слів свідка ОСОБА_5.
Тобто,  перенесла моральні страждання.

Розмір завданої їй шкоди, відповідно до засади
виваженості , оговореної п.9 постанови
Пленуму Верховного Суду України
від 31.03.1995 року  №4 „Про судову
практику в  справах про відшкодування
моральної /немайнової/  шкоди”  суд оцінює в
600 грн. При цьому,  приймається
до уваги той факт, що вибачаючись перед іншою жінкою, відповідач поступив  жорстоко та цинічно перед позивачкою.
Почуваючи відсутність захисту  /  чоловік позивачки помер/ він, ставши на
коліна та цілуючи руку  „захищеної особи”
обзиває  „сукою” незахищену самотню
жінку,  сироту, і каже: „Я не тебе
обзивав, - я , цю - суку”, а після цього
з метою залякати ОСОБА_1  шантажує
її  сексуальною сукупністю з ним.
Переживання позивачки слід вважати
доведеними.  Стан здоров'я її
погіршився, вона приймала ліки.

ОСОБА_2 посягнув
на право позивачки оговорене ст. 28 Конституції
України. В ній зазначено, що кожен громадянин має право на повагу до
його гідності. Ніхто не  може бути
підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його
гідність поводженню чи покаранню.

Проте, позивачка не довела в судовому засіданні, що  постраждала її ділова репутація, оскільки
свідок  ОСОБА_7 зазначає, що її в селі
знають як  працелюбну особу  і після цієї події.

Керуючись ст.10 Європейської конвенції про захист прав та
основних свобод людини, ст. ст. 277, 280, 1167 ЦК України, ст.. 47 закону
України "Про інформацію", ст.ст. 8,10,60,88, 212, 213, 214, 215 ЦПК
України суд

В
И Р І Ш И В:

Позовні вимоги
ОСОБА_1 задовольнити частково.

Зобов'язати ОСОБА_2 в присутності  подружжя
ОСОБА_3 та ОСОБА_5 спростувати відомості про те , що він перебував в
сексуальних стосунках  з  ОСОБА_1 та
вибачитись перед нею в їх присутності.

Стягнути з ОСОБА_2
на користь ОСОБА_1  моральну
шкоду  в сумі  600  /
шістьсот/ грн..

Стягнути з ОСОБА_2
держмито 7 грн. 50 коп.

Заява про оскарження рішення може бути подана протягом 10
днів з часу проголошення рішення, а апеляційна скарга протягом 20 днів з часу
подання заяви, або безпосередньо протягом 10 днів через місцевий суд.

Суддя--------------------------