Справа № 2 - 111/08
І М Е Н Е М        У К Р А Ї Н И
травня 2008 року                                                                                               м.
районний суд Закарпатської області в особі
судді Ляшко С.М.
секретарі:                       Пальонна
участю позивача ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_3, відповідача ОСОБА_2 та
його представника ОСОБА_4, представника-відповідача Тячівської районної
державної адміністрації Голубка М.Ф., розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Тячів цивільну справу за позовом ОСОБА_1до
ОСОБА_2про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою та стягнення
матеріальної та моральної шкоди та позовом ОСОБА_2до
ОСОБА_1, Тячівської районної державної адміністрації про визнання недійсними
розпорядження голови Тячівської районної державної адміністрації від 04.10.2007
р. № 487, та державного акту на право приватної власності на землю серії ЯД №
536246 від 24.10.2007 р., зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних
актів на право власності та на право постійного користування землею, договорів
власність ОСОБА_1земельної ділянки площею 0,0038 га (38 кв.м.), розташованої по
АДРЕСА_1за межами населеного пункту с. Вонігово, для ведення особистого
селянського господарства,
звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні
земельною ділянкою та стягнення матеріальної та моральної шкоди.
ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1, Тячівської
районної державної адміністрації про визнання недійсними розпорядження голови
Тячівської районної державної адміністрації від 04.10.2007 р. № 487, та
державного акту на право приватної власності на землю серії ЯД № 536246 від
24.10.2007 р., зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на
право власності та на право постійного користування землею, договорів оренди
ОСОБА_1земельної ділянки площею 0,0038 га (38 кв.м.), розташованої по
АДРЕСА_1за межами населеного пункту с. Вонігово, для ведення особистого
селянського господарства.
судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_3 просять суд
зобов'язати ОСОБА_2 знести побудовану ним огорожу, та повернути самовільно
захоплену земельну ділянку розміром 38 м.кв.. Стягнути з ОСОБА_2 на його
користь майнову шкоду на суму 3053 грн. та моральну шкоду на суму 5000 грн. та
судові витрати.
вимоги ОСОБА_1 мотивує тим, що в жовтні 2005 року відповідач по справі ОСОБА_2
звернувся в Тячівський районний суд з позовом про усунення перешкод в
користуванні земельною ділянкою, де просив суд зобов'язати
його повернути захоплену земельну ділянку,
знести побудований ним фундамент та огорожу.
Рішенням
Тячівського районного суду від 18 січня 2006 року було зобов'язано його
повернути ОСОБА_2 частину самовільно захопленої земельної ділянки розміром 38
метрів квадратних, знести самовільно побудований фундамент під навіс для сіна
розташований в с. Вонігово, на земельній ділянці ОСОБА_2 розмірами 4x4 метри та
знести огорожу і не чинити більше перешкод ОСОБА_2 у користуванні земельною
ділянкою.

Рішення
Тячівського районного суду вступило в законну силу та було частково виконано
державною виконавчою службою, було знесено огорожу і повернуто 38 м.кв.
земельної ділянки.

Крім
того після виконання даного рішення відповідач ОСОБА_2 поставив свою огорожу,
яку слід знести та перенести її відповідно до державного акту на старе місце та
повернути захоплену земельну ділянку 38 м.кв..

02
листопада 2006 р. рішенням Тячівського районного суду було скасовано державний
акт на право приватної власності на землю ЗК - 0111 № 02308 від 29 грудня 1999
р. виданий на ім'я ОСОБА_2на підставі рішення Вонігівської сільської ради від
10 вересня 1999 року.

Ухвалою
апеляційного суду Закарпатської області від 25 травня 2007 р. дане рішення
залишено в силі.

За
заявою ОСОБА_1 рішення Тячівського районного суду від 18 січня 2006 року, яким
було задоволено частково позовні вимоги ОСОБА_2 було переглянуто та ухвалою
Тячівського районного суду від 23 липня 2007 р. було скасовано рішення
Тячівського районного суду від 18 січня 2006 року в цивільній справі за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод користування земельною ділянкою.

Ухвалою
Тячівського районного суду від 28 вересня 2007 р. позовну заяву ОСОБА_2 до
ОСОБА_1 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою за заявою
ОСОБА_2 було залишено без розгляду.

Як
встановлено в судових засіданнях ОСОБА_2 не мав права звертатись до суду про
усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, так як державний акт, який
йому було видано на сфальсифікованих документах - рішенні Вонігівської
сільської ради від 10 вересня 1999 року, що стверджено рішенням Тячівського
районного суду від 02.11.2006 року.

Своїми
незаконними діями, зверненням до суду та обману суду, що виразилось у
виготовленні і пред'явленні незаконного Державного акту на землю, ОСОБА_2
причинив йому матеріальну та моральну шкоду, яку він бажає відшкодувати за
рахунок ОСОБА_2.

Ним
було сплачено вартість огорожі в касу радгоспу «Верховина» в сумі 384 грн., в
даний час дану огорожу виконавчою службою при виконанні рішення суду було
знищено, чим йому причинено шкоду.

Для
відновлення даної огорожі відповідно до локальної смети складеної спеціалістом
будівельником, будівництво паркана складає 3053 грн..

Крім
матеріальної шкоди незаконними діями ОСОБА_2 йому було причинено значну
моральну шкоду, яка виразилась у душевних стражданнях, які він зазнав внаслідок
незаконних дій ОСОБА_2 у зв'язку із знищенням його майна.

Розмір
моральної шкоди він визначає з врахуванням глибини душевних страждань, які
завдав йому ОСОБА_2 своїми незаконними діями, при цьому він враховує вимоги
розумності і справедливості, а тому розмір моральної шкоди визначає в сумі 5000
грн..

Крім
того слід усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою, для чого слід
зобов'язати ОСОБА_2 розібрати поставлену ним огорожу, повернути йому захоплену
ним земельну ділянку розміром 38 м.кв., яку він захопив при виконанні рішення
суду.

Позов
ОСОБА_2 до нього та Тячівської РДА про визнання розпорядження голови Тячівської
РДА від 04.10.2007 р. за № 487 і державного акту на право приватної власності
на землю ЯД № 536246 в частині недійсними, він не визнає та просить суд
відмовити, з таких підстав.

ОСОБА_2
звернувся в Тячівський районний суд з позовом про визнання розпорядження голови
Тячівської РДА від 04.10.2007 р. та державного акту на землю ЯД № 536246 від
24.10.2007 р. виданого ОСОБА_1 в частині недійсними.

Свої
вимоги ОСОБА_2 обгрунтовує тим, що ОСОБА_1 у відповідності до розпорядження
голови Тячівської РДА від 04.10.2007 р. № 487 передано у приватну власність
земельну ділянку площею 0,1366 га по АДРЕСА_1на підставі чого було видано
державний акт про право приватної власності на землю ЯД № 536246 від 24.10.2007
року.

Позивач
вважає, що розпорядження голови Тячівської РДА та виданий на підставі нього
державний акт на землю підлягають визнанню недійсними в частині 0,0038 га (38
м.кв.), так як порушують його право на користування землею, так як згідно
рішення виконкому Вонігівської сільської ради № 14 від 07.05.1999 року було
вилучено з господарського двору земельну ділянку 0,25 га на користь ОСОБА_2.

На
підставі рішення Вонігівської сільської ради від 10.09.1999 року йому було
видано Державний акт на землю ЗК 011 № 02308 від 23.12.1999 р. на право
користування 0,20 га.

Рішенням
Тячівського районного суду від 02.11.2006 р. державний акт ЗК 011 № 02308 від 29.12.1999
р. визнано недійсним, та рішення суду набуло законної сили.

Отже
на день звернення до суду ОСОБА_2 не є власником земельної ділянки, та ніякі
претензії щодо визнання розпорядження голови РДА та державного акту заявляти не
може.

Відповідно
до вимог ст. 125 ч. 1 ЗК України, - Право власності та право постійного
користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або
користувачем документу, що посвідчує право власності чи право постійного
користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації.

Такого
документу на час заявлення позову у позивача ОСОБА_2 немає.

Згідно
ч. 3 ст. 125 ЗК України, - Приступати до використання земельної ділянки до
встановлення її меж у натурі (на місцевості), одержання документу, що посвідчує
право на неї, та державної реєстрації забороняється.

За
ч. 3 ст. 152 ЗК України, - Власник земельної ділянки, або землекористувач може
вимагати усунення будь яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці
порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою і
відшкодування завданих збитків.

Так
як позивач ОСОБА_2 немає права власності та права постійного користування на
дану земельну ділянку, так як у нього відсутній державний акт на дану земельну
ділянку, то він не вправі вимагати усунення будь-яких порушень, які матеріалами
справи не доведені.

Твердження
ОСОБА_2 що межі земельної ділянки в натурі (на місцевості) що була передана у
приватну власність ОСОБА_1 встановлювались без його відому, як суміжного
землекористувача та без його відому, як суміжного землекористувача та без будь
якого погодження з ним є неправдивими, вони спростовуються актом встановлення
та погодження меж від 28 вересня 2005 року де є підпис ОСОБА_2.

Крім
того ОСОБА_2 не надав ніяких доказів суду, про те, що внаслідок виділення йому
земельної ділянки 0,1366 га було порушено право, як землекористувача, та було
захоплено з його земельної ділянки 0,0038 га, такі докази в справі відсутні.

Навпаки,
довідкою виданою виконкомом Вонігівської сільської ради ОСОБА_2 захопив частину
земельної ділянки, площею 42 м.кв., що належить ОСОБА_1 на підставі Державного
акту.

Вважає,
що позовні вимоги ОСОБА_2 безпідставні, нічим не обгрунтовані, та ОСОБА_2 не
мав права звертатись до суду про визнання розпорядження голови Тячівської РДА від
04.10.2007 р. за № 487 та державного акту ЯД № 536246 не дійсними, так як не є
власником суміжної земельної ділянки, а тому в позові його слід відмовити.

В
судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_4 просять суд визнати недійсними розпорядження голови Тячівської районної
державної адміністрації від 04.10.2007 р. № 487, та державний акт на право
приватної власності на землю серії ЯД №536246 від 24.10.2007 р., зареєстрований
в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності та на право
постійного користування землею, договорів оренди землі за №
-016, в частині передачі у приватну власність
ОСОБА_1земельної ділянки площею 0,0038 га (38 кв.м.), розташованої по
АДРЕСА_1за межами населеного пункту с. Вонігово, для ведення особистого
селянського господарства.

Свої
вимоги ОСОБА_2 мотивує тим, що у відповідності до
розпорядження голови Тячівської районної державної адміністрації від 04.10.2007
р. № 487 відповідачу ОСОБА_1передано у приватну власність земельну ділянку
площею 0,1366 га, розташовану по АДРЕСА_1за межами населеного пункту с.
Вонігово, для ведення особистого селянського господарства.

На підставі зазначеного розпорядження відповідачу ОСОБА_1
було видано державний акт на право приватної власності на землю серії ЯД
№536246 від 24.10.2007 р., зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних
актів на право власності та на право постійного користування землею, договорів
оренди землі за № -016.

Вважає, що розпорядження голови Тячівської районної
державної адміністрації від 04.10.2007 р. № 487 та виданий на його підставі
державний акт на право приватної власності на землю, в частині передачі у
приватну власність відповідачу ОСОБА_1 земельної ділянки площею 0,0038 га (38
кв.м.), є незаконними, прийнятими з порушенням його права на користування
землею, а тому такі у вказаній частині підлягають визнанню недійсними, виходячи
з наступних підстав.

Згідно рішення виконавчого комітету Вонігівської
сільської ради № 14 від 07.05.1999 р. вилучено з господарського двору радгоспу
"Верховина" земельну ділянку площею 0,25 га на користь ОСОБА_2, та
згідно п. 2 вказаного рішення доручено інженеру-землевпоряднику сільської ради
провести закріплення земельної ділянки за ОСОБА_2 в розмірі 0,25 га і внести в
погосподарську книгу.

Відповідно до рішення виконавчого комітету Вонігівської
сільської ради №16 від 07.05.1999 р. вилучено з господарського двору радгоспу
"Верховина" земельну ділянку площею 0,25 га на користь ОСОБА_2 з
правом приватизації для будівництва і обслуговування житлового будинку.

Підставою для прийняття зазначених рішень послужив
висновок дирекції радгоспу «Верховина» с. Вонігово № 145 від 02.04.1999 р.,
згідно якого радгосп «Верховина» надав згоду на вилучення 0,20 га землі з
господарського двору АДРЕСА_1 та виділення її йому - ОСОБА_2 згідно діючого
земельного законодавства.

Зазначена земельна ділянка входила до складу
господарського двору колишнього радгоспу «Верховина», нині ТОВ «Верховина», а
тому її виділення відбувалося лише за погодженням з вказаним господарством.

01.09.1999 р. він звернувся до Вонігівської сільської
ради з заявою про передачу йому у приватну власність земельної ділянки площею
0,25 га для будівництва і обслуговування житлового будинку.

Вказана заява була розглянута на сесії Вонігівської
сільської ради та рішенням 6-ої сесії від 10.09.1999 р. йому надано дозвіл на
приватизацію земельної ділянки площею 0,20 га на території господарського двору
радгоспу "Верховина".

Земельна ділянка була відведена йому у натурі (на
місцевості) землевпорядною організацією, межі її встановлені та погоджені з
суміжними землекористувачами, що стверджується технічними матеріалами по
виготовленню державного акту на право приватної власності на землю.

На підставі рішення Вонігівської сільської ради від
10.09.1999 р. йому було видано Державний акт на право приватної власності на
землю серії ЗК 011 №02308 від 29.12.1999 р..

Таким чином, з травня 1999 року він фактично використовую
земельну ділянку площею 0,20 га, розташовану по АДРЕСА_1

Також згідно проекту забудови земельної ділянки та
будівельного паспорта, ширина використовуваної ним земельної ділянки зі сторони
АДРЕСА_1

Однак, виданий йому Державний акт на право приватної
власності на землю серії ЗК 011 № 02308 від 29.12.1999 р. було визнано
недійсним рішенням Тячівського районного суду від 02.11.2006 р. за позовом
ОСОБА_1.

Єдиною підставою для визнання недійсним Державного акту
на право приватної власності на землю послужила та обставина, що рішення 6-ої
сесії Вонігівської сільської ради від 10.09.1999 р. було відсутнє у архівних
матеріалах рішень Вонігівської сільської ради.

Разом з цим, земельна ділянка площею 0,20 га у фактичних
межах в натурі на місцевості, що були визначені державним актом на право
приватної власності на землю, навіть після визнання його недійсним, залишалася
у його володінні і користуванні.

Дана обставина підтверджується тим, що згідно рішення
4-ої сесії 5-го скликання Вонігівської сільської ради № 5 від 24.11.2006 р.
йому надано дозвіл на збір матеріалів щодо передачі у приватну власність
земельної ділянки площею 0,25 га, яка була у його користуванні в межах існуючих
меж.

Згідно розпорядження голови Тячівської районної державної
адміністрації № 676 від 15.12.2006 р. йому надано у власність земельну ділянку
площею 0,25 га по АДРЕСА_1, яка є у його користуванні, для будівництва і
обслуговування житлового будинку.

Відповідно до рішення 20-ої сесії 3-го скликання
Вонігівської сільської ради від 14.01.2002 р. відповідачу ОСОБА_1 виділено
земельну ділянку площею 0,25 га в межах ОСОБА_2 та навісу для зберігання сіна
ТОВ «Верховина».

Відповідно до рішення 16-ої сесії 4-го скликання
Вонігівської сільської ради № 2 від 02.08.2005 р. відповідачу ОСОБА_1 надано
дозвіл на збір матеріалів попереднього погодження на приватизацію земельної
ділянки по АДРЕСА_1в межах ОСОБА_2 та навісів для сіна.

На момент прийняття вищевказаних рішень виданий йому
Державний акт на право приватної власності на землю серії ЗК 011 № 02308 від
29.12.1999 р. на земельну ділянку площею 0,20 га по АДРЕСА_1 був чинним, не
визнаним недійсним.

Таким чином при наданні земельної ділянки відповідачу
ОСОБА_1 її межі та розміри повинні були відповідати фактичним межам та розмірам
земельної ділянки, що перебувала у його володінні і користуванні.

При виготовленні державного акту на право власності на
землю відповідачем не погоджувалися з ним межі земельної ділянки, що
передавалася йому у приватну власність.

Відповідно до п. 1.12. «Інструкції про порядок складання,
видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну
ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди
землі», затвердженої наказом Держкомзему України №43 від 04.05.1999 р.
складання державного акта на право власності на земельну ділянку або право
постійного користування земельною ділянкою при передачі або наданні земельних
ділянок громадянам, підприємствам, установам, організаціям та товариствам
громадян всіх видів проводиться після перенесення в натуру (на місцевість) меж
земельної ділянки та закріплення їх довгостроковими межовими знаками
встановленого зразка за затвердженим в установленому порядку проектом
відведення цієї ділянки.

Межі земельної ділянки в натурі (на місцевості), що була
передана у приватну власність відповідачу ОСОБА_1, встановлювалися без його
відома, як суміжного землекористувача, та без будь-якого погодження з ним.

Акт погодження меж земельної ділянки відповідачу ОСОБА_1
ним не підписувався.

Таким чином, передачею у приватну власність відповідачу
земельної ділянки площею 0,0038 га (38 кв.м.) порушується його право на законне
користування зазначеної земельної ділянки.

Згідно статті 141 ЗК України підставами припинення права
користування земельною ділянкою є: добровільна відмова від права користування
земельною ділянкою; вилучення земельної ділянки у випадках, передбачених цим
кодексом; припинення діяльності державних чи комунальних підприємств, установ
та організацій; використання земельної ділянки способами, які суперечать
екологічним вимогам; використання земельної ділянки не за цільовим
призначенням; систематична несплата земельного податку. Земельна ділянка площею
0,0038 га (38 кв.м.) починаючи з 1999 року до сьогоднішнього дня перебуває у
його фактичному користуванні і не вилучалася від нього.

Відповідно до ч. 10 ст. 59 Закону України "Про
місцеве самоврядування в Україні" акти органів та посадових осіб місцевого
самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України
визнаються незаконними у судовому порядку.

Згідно ч. 1 ст. 155 ЗК України у разі видання органом
виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються
права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною
ділянкою, такий акт визнається недійсним.

Тому передача вказаної земельної ділянки у приватну
власність відповідачу є незаконною.

Позов
ОСОБА_1 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою та стягнення
матеріальної та моральної шкоди не визнає просить суд в його задоволенні
відмовити.

Представника-відповідача
Тячівської районної державної адміністрації Голубка М.Ф., в судовому засіданні
позовні вимоги не визнала та просить суд в позові ОСОБА_2
до ОСОБА_1, Тячівської районної державної адміністрації про визнання недійсними
розпорядження голови Тячівської районної державної адміністрації від 04.10.2007
р. № 487, та державного акту на право приватної власності на землю серії ЯД №
536246 від 24.10.2007 р., зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних
актів на право власності та на право постійного користування землею, договорів
оренди землі за № -016, в частині передачі у приватну
власність ОСОБА_1земельної ділянки площею 0,0038 га (38 кв.м.), розташованої по
АДРЕСА_1за межами населеного пункту с. Вонігово, для ведення особистого
селянського господарства відмовити.

Заслухавши
пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов ОСОБА_1
слід задовольнити частково, а в задоволенні позову ОСОБА_2
слід відмовити, з наступних міркувань.

В
судовому засіданні встановлено, що рішенням 6-ї сесії Вонігівської сільської
ради від 10.09.1999 року, ОСОБА_2 надано дозвіл на приватизацію земельної
ділянки розміром 0,20 га на господарському дворі радгоспу «Верховина» /а.с.
53/, на підставі якого Вонігівською сільською радою було видано ОСОБА_2 державний
акт Серія ЗК 011 № 02308 від 29.12.1999 р. /а.с. 101-102/ на право приватної
власності на земельну ділянку площею 0,200 га, яка розташована по АДРЕСА_1

Рішенням
Тячівського районного суду Закарпатської області від 02.11.2006 р., - скасовано
державний акт на право приватної власності на землю ЗК 011 № 02308 від
29.12.1999 р., виданий на ім'я ОСОБА_2 на підставі рішення Вонігівської
сільської ради від 10.09.1999 року /а.с. 10-11/.

Ухвалою
апеляційного суду Закарпатської області від 25 травня 2007 року, - апеляційну
скаргу ОСОБА_2 відхилено, рішення Тячівського районного суду від 2 листопада
2006 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Вонігівської сільської ради,
Тячівського районного відділу земельних ресурсів про скасування державного акту
на землю залишено без змін /а.с. 12/.

На
підставі розпорядження Тячівської РДА від 04.10.2007 р. № 487 Відділом
земельних ресурсів у Тячівському районі ОСОБА_1було видано державний акт Серія
ЯД № 536246 від 24.10.2007 р. на право власності на земельну ділянку площею
0,1366 га /а.с. 19/.

Із
довідки виданої виконкомом Вонігівської сільської ради /а.с. 103/ вбачається,
що ОСОБА_2 захопив частину земельної ділянки площею 42 кв.м. із земельної
ділянки ОСОБА_1, яка належить йому відповідно до державного акта на землю.

З
наведеного вбачається, що ОСОБА_2 не є власником земельної ділянки 0,200 га,
яка розташована по АДРЕСА_1, та крім цього захопив частину земельної ділянки
площею 42 кв.м. із земельної ділянки ОСОБА_1.

Згідно
ч. 1 ст. 125 ЗК України, - Право власності та право постійного користування на
земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем
документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування
земельною ділянкою, та його державної реєстрації.

Частиною
3 ст. 125 ЗК України передбачено, - Приступати до використання земельної
ділянки до встановлення її меж у натурі (на місцевості), одержання документа,
що посвідчує право на неї, та державної реєстрації забороняється.

Рішенням
Тячівського районного суду Закарпатської області у справі за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_1 про усунення перешкод користування земельною ділянкою від 18.01.2006 р.
/а.с. 7-8/, - позовні вимоги позивача задоволено частково, зобов'язано ОСОБА_1
повернути ОСОБА_2 частину самовільно захопленої земельної ділянки розміром 38
метрів квадратних, знести самовільно побудований ним фундамент під навіс для
сіна розташований в с. Вонігово на земельній ділянці ОСОБА_2 розмірами 4х4
метри та знести огорожу і не чинити більше перешкод в користуванні позивачем
земельною ділянкою. Відмовлено ОСОБА_2 у зобов'язанні ОСОБА_1 у відновленні та
встановленні стовпів огорожі на попереднє місце, у відшкодуванні йому 100 грн.
оплати за 2 робочі дні витрачених на оплату працівника за встановлення стовпців
в стягненні з відповідача 500 грн. моральної шкоди.

Дане
рішення суду було частково виконано державною виконавчою службою, було знесено
огорожу і повернуто 38 м.кв. земельної ділянки.

Ухвалою
Тячівського районного суду Закарпатської області від 23.07.2007 р. /а.с. 20/, -
скасовано рішення Тячівського районного суду від 18 січня 2006 року в цивільній
справі за позовом ОСОБА_2до ОСОБА_1про усунення перешкод користування земельною
ділянкою.

Згідно
локального кошторису № 1 /а.с. 15/ вартість будівництва паркану становить 3053
грн..

У
відповідності до вимог ч. 1 ст. 1166 ЦК України, - майнова шкода, завдана
неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам
фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або
юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Незаконними
діями відповідача ОСОБА_2, зверненням до суду, що виразилось у виготовленні і
пред'явленні незаконного Державного акту на землю, ОСОБА_2 причинив позивачу
ОСОБА_1 моральну шкоду, яка виразилась у душевних стражданнях, які він зазнав
внаслідок незаконних дій ОСОБА_2 у зв'язку із знищенням його майна.

Згідно
ч. 1 ст. 1167 ЦК України, - моральна шкода, завдана фізичній або юридичній
особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою,
яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною
другою цієї статті.

Відповідач
ОСОБА_2 не надав суду ніяких доказів, про те, що внаслідок виділення ОСОБА_1
земельної ділянки 0,1366 га було порушено його право, як землекористувача, та
було захоплено з його земельної ділянки 0,0038 га., тому його позов є безпідставним, обставини на які він посилається
як на підставу своїх вимог нічим не підтверджені.

Частиною 1 статті 60 ЦПК України передбачено, - кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або
заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Приймаючи
до уваги вищенаведене, суд вважає, що позов ОСОБА_1 слід задовольнити частково,
зобов'язати ОСОБА_2 знести побудовану ним огорожу, та повернути самовільно
захоплену земельну ділянку розміром 38 м.кв., яка розташована по АДРЕСА_2,
стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 3053 грн. майнової шкоди, 1000 грн.
моральної шкоди та 331 грн. судових витрат, а в позові ОСОБА_2
до ОСОБА_1, Тячівської районної державної адміністрації про визнання недійсними
розпорядження голови Тячівської районної державної адміністрації від 04.10.2007
р. № 487, та державного акту на право приватної власності на землю серії ЯД №
536246 від 24.10.2007 р., зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних
актів на право власності та на право постійного користування землею, договорів
оренди землі за № -016, в частині передачі у приватну
власність ОСОБА_1земельної ділянки площею 0,0038 га (38 кв.м.), розташованої по
АДРЕСА_1за межами населеного пункту с. Вонігово, для ведення особистого
селянського господарства, відмовити.

Керуючись
ст.ст. 4, 10, 60, 209, 213-215 ЦПК України, ст.ст. 1166, 1167 ЦК України,
ст.ст. 125, 152, 158 ЗК України, суд, -

Р І Ш И В :

Позов
ОСОБА_1задовольнити частково.

Зобов'язати
ОСОБА_2знести побудовану ним огорожу, та повернути самовільно захоплену
земельну ділянку розміром 38 м.кв., яка розташована по АДРЕСА_2.

Стягнути
з ОСОБА_2на користь ОСОБА_13053 грн. майнової шкоди, 1000 грн. моральної шкоди
та 331 грн. судових витрат.

В
позові ОСОБА_2до ОСОБА_1, Тячівської районної
державної адміністрації про визнання недійсними розпорядження голови Тячівської
районної державної адміністрації від 04.10.2007 р. № 487, та державного акту на
право приватної власності на землю серії ЯД № 536246 від 24.10.2007 р.,
зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності
та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № -016,
в частині передачі у приватну власність ОСОБА_1земельної ділянки площею 0,0038
га (38 кв.м.), розташованої по АДРЕСА_1за межами населеного пункту с. Вонігово,
для ведення особистого селянського господарства, - відмовити.

Заява
про оскарження рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня
проголошення рішення, а апеляційна скарга протягом двадцяти днів після подання
заяви про апеляційне оскарження в апеляційний суд Закарпатської області через
Тячівський районний суд.

Суддя
Тячівського

районного суду:
С.М.  Ляшко