Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

13
лютого 2008 року

Лисичанський
міський суд Луганської області в складі:

головуючого
судді                                                                 Фастовця
В.М.,

секретаря
судового засідання                                               Бандуровій
В.І.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні у м. Лисичанську цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до першої державної нотаріальної контори м. Лисичанська про визнання
свідоцтв про право на спадщину незаконними та зобов'язання до видачі свідоцтва
про право на спадщину, 3-і особи ОСОБА_2, ОСОБА_3, -

В С Т А Н О В И В :

Позивачка
звернулася із вказаним позовом до суду, посилаючись на те, що з 11.09.71.
перебувала у шлюбі з ОСОБА_4, який на підставі договору купівлі-продажу у 1972
році придбав будинок АДРЕСА_1. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4. помер, спадкоємцями стала
вона та 3-ї особи, причому ОСОБА_2 відмовився від спадщини на її користь. 12
грудня 2007 року вона та ОСОБА_3. отримали свідоцтва про право на спадщину за
законом, згідно з якими стали успадкували відповідно 2/3 та 1/3 часток вказаного
будинку. Вважає свідоцтва незаконними, оскільки будинок був придбаний під час
шлюбу, тому вона є власницею &frac12; частини будинку, а частки спадкоємців
складають по 1/6. Просить зобов'язати відповідача видати їй нове свідоцтво про
право на спадщину.

В
судовому засіданні позивачка позов підтримала, дала пояснення, аналогічні
викладеним у позові.

Представник
відповідача у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не
повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи не надіслав.

3-я
особа, ОСОБА_2. вважає, що позов підлягає задоволенню.

3-я
особа, ОСОБА_3., вважає позов таким, що задоволенню не підлягає, бо позивачка
підписала усі документи у нотаріуса, останні п'ять років не доглядала його і не
жила з ним.

У
судовому засіданні досліджені наступні докази: свідоцтва про народження, шлюб,
смерть; квитанція про сплату за правову допомогу; довідка БТІ.

Вислухавши
пояснення позивачки та 3-х осіб, дослідивши письмові докази суд вважає позов
таким, що не підлягає частковому задоволенню.

В
судовому засіданні встановлено, що позивачка з 1 вересня 1971 року перебувала у
зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4, який на підставі договору купівлі-продажу від
27 вересня 1972 року прибав у спільну власність подружжя будинок АДРЕСА_1, у
зв'язку з чим позивачка має право власності на &frac12; частини
вказаного будинку з належними господарськими будівлями та спорудами.

Оскільки
спадкуванню підлягала тільки &frac12; частина будинку, частки спадкоємців померлого
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4повинні складати 1/6 частина, тому свідоцтва від 12 грудня
2007 року про право на спадщину за законом видані на ім'я ОСОБА_1 та ОСОБА_3 у
вигляді відповідно 2/3 та 1/3 частки житлового будинку АДРЕСА_1 є незаконними.

Позивачкою
не надані докази про можливі в подальшому порушення її прав з боку відповідача,
тому позов про зобов'язання до видачі свідоцтва про право на спадщину
задоволенню не підлягає.

Частково
задовольняючи позов, суд виходить з наступного.

Згідно із ст.ст.22 ч.1,
28 ч.1 КпШС України (що діяв на час придбання спірного майна) майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною
власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і
розпорядження цим майном. В разі поділу майна, яке є спільною сумісною
власністю подружжя, їх частки визнаються рівними.

Статтею 1218 ЦК
України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що
належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок
його смерті.

Відповідно до ст.1267
ч.1, 3 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців
за законом є рівними. Спадкоємці за письмовою угодою між собою, посвідченою
нотаріусом, якщо це стосується нерухомого майна або транспортних засобів,
можуть змінити розмір частки у спадщині когось із них.

На підставі
ст.1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за
рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права
на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом.

Зі свідоцтва про
одруження (а.с.11), довідки про належність нерухомого майна (а.с.10) вбачається,
що позивачка на час придбання успадкованого будинку була дружиною померлого, а
тому на підставі діючого на той час законодавства про шлюб та сім'ю мала право
власності на &frac12; його
частину як у спільному майні подружжя. Таким чином, на час відкриття спадщини
після смерті ОСОБА_4спадкове майно складало &frac12; частину придбаного будинку, а не
увесь будинок в цілому, тому частки спадкоємців повинні складати 1/6, а
свідоцтва, виданні позивачці та ОСОБА_3. є незаконними.

Суд
не приймає до уваги заперечення ОСОБА_3 проти позову, бо поведінка позивачки
перед смертю ОСОБА_4не впливає на її право власності на частку у спільному
майні подружжя.

На
користь позивачки з відповідача підлягають стягненню судові витрати за позов
немайнового характеру за сплату державного мита у розмірі 8,5 грн., за
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 7,5 грн., за
правову допомогу адвоката 50 грн., а всього 66 грн.

На
підставі викладеного, керуючись ст.ст.22, 28 КпШС України, ст.ст.1218, 1267,
1301 ЦК України, ст. 10, 11, 88, 212-215 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позовну
заяву ОСОБА_1 до першої державної нотаріальної
контори м. Лисичанська про визнання свідоцтв про право на спадщину незаконними
та зобов'язання до видачі свідоцтва про право на спадщину задовольнити частково.

Визнати
свідоцтво від 12 грудня 2007 року про право на спадщину за законом у вигляді
2/3 частки житлового будинку АДРЕСА_1, видане на ім'я ОСОБА_1, та свідоцтво від
12 грудня 2007 року про право на спадщину за законом у вигляді 1/3 частки
житлового будинку АДРЕСА_1, видане на ім'я ОСОБА_3, незаконними.

У
зобов'язанні першої державної нотаріальної контори м.
Лисичанська до видачі свідоцтва про право на спадщину за законом відмовити.

Стягнути
з першої державної нотаріальної контори м.
Лисичанська на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 66 (шістдесят
шість) грн..

Рішення
може бути оскаржено до апеляційного суду Луганської області через Лисичанський
міський суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня винесення рішення заяви про
апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної
скарги або без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо
скарга подається у строк, встановлений для подання такої заяви.

Суддя: