Справа № 2-8639
“ 27 “ червня 2008 року Білоцерківський
міськрайонний суд Київської області в складі судді Подрєзової Г.О., при
секретарі Дейнека С.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Білій
Церкві цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди,
заподіяної незаконними діями органів досудового слідства та прокуратури;
ОСОБА_1 надала до суду заяву про відшкодування моральної шкоди,
заподіяної незаконними діями органів досудового слідства та прокуратури,
мотивуючи тим, що 22.10.2002 року щодо неї була закрита кримінальна справа
порушена СВ Білоцерківського МВВС ГУ МВС України в Київській області  за ст. 86-1 КК України за скоєння розкрадання
в особливо великих розмірах. Вважаючи, що внаслідок фізичного та психічного
впливу під час слідства, яке тривало в 2001 року, їй було заподіяно моральної
шкоди, яка пов”язана з погіршенням здоров”я, погіршенням сімейних відносин,
напруженості у відносинах з партнерами та знайомими, просила суд її заяву
задовольнити та стягнути на її користь
моральну шкоду розміром 300000грн
судовому засіданні ОСОБА_1. вимоги заяви збільшила, надала заяву про стягнення
на її користь в розмірі 1584 мінімальних заробітних плат, згідно з висновком
судово-психіатричної експертизи №313 від 25.05.2006р. , а в судове засідання
27.06.2008р. не з”явилася, хоч про час і місце розгляду справи була повідомлена
належним чином. Представник ОСОБА_1. за дорученням в судовому засіданні
уточнила вимоги заявниці та просила стягнути на її користь моральну шкоду в
розмірі, визначеному у висновку судово-психіатричної експертизи №372 від
07.05.2008р. - 562,5 мінімальних заробітних плат.
Представник Державного Казначейства України за дорученням вимоги заяви
не визнала повністю.
Прокуратура  м. Біла Церкв в особі
представника Кукси О..В. також з вимогами ОСОБА_1. не погодилась, пояснила, що
доказів заподіяння заявниці ОСОБА_1. моральної шкоди на суму 562,5
мін.заробітних плат суду не надано, а її посилання на численні порушення в ході
слідства, що тривало з 28.05.2001р. до 22.10.2002 р. не підтверджені доказами,
вона не була позбавлена свободи, весь час здійснювала підприємницьку
діяльність, її сім”я не розпалася, а доказів що погіршення стану здоров”я, яке
б було пов”язане з слідством відносно неї, також суду не надано.
Заслухавши пояснення представника заявниці ОСОБА_1.,  представників Державного Казначейства України
та Прокуратури м. Біла Церква, розглянувши матеріали справи, суд вважає, що
заява підлягає до часткового задоволення.
судовому засіданні встановлено, що постановою про порушення кримінальної справи
від  28.05.2001 року слідчого
Білоцерківського МВВС по матеріалах перевірки фінансово-господарської
діяльності ТОВ “Кедр” було встановлено, що в період з 1997р. по 2000р. в м.
Біла Церква на вул. Славіна,2 в ТОВ “Кедр” головний бухгалтер Рибченко Л.В. за
попереднім зговором з завідуючими відділами ОСОБА_2. та ОСОБА_1. викрадали
кошти підприємства, чим нанесли матеріальну шкоду на суму більше 50 тис. грн. ,
що являється значними розмірами збитків, а тому відносно ОСОБА_1. було порушено
кримінальну справу по ст. 86-1 КК України. Згідно з постановою від 16.07.2001
р. ОСОБА_1. була притягнута в якості обвинуваченої по цій справі.
постановою слідчого Білоцерківського МВВС від 22.10.2002р.  кримінальну справу відносно ОСОБА_1. в
зв”язку з відсутністю в її діях складу злочину, передбаченого ст. 86-1 КК
України - закрито, обраний запобіжний захід - підписку про невиїзд - відмінено.
Відповідно до ч.2 ст.1176 ЦК України право на відшкодування шкоди,
завданої фізичній особі незаконними діями органів дізнання, досудового
слідства, прокуратури або суду, виникає у випадках, передбачених законом.
Відповідно до ст.1 Закону України “Про порядок відшкодування шкоди,
завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, попереднього
слідства, прокуратури і суду” підлягає відшкодуванню шкода, завдана
громадянинові внаслідок незаконного засудження, незаконного притягнення як
обвинуваченого, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного
проведення в ході розслідування чи судового розгляду кримінальної справи
обшуку, виїмки, незаконного арешту майна, незаконного відсторонення від роботи
/посади/ та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян.
Статтею 2 цього ж Закону передбачено, що
право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених цим
законом виникає у випадку закриття кримінальної справи за відсутністю події
злочину, відсутністю у діянні складу злочину або недоведеністю участі
обвинуваченого у вчиненні злочину.
Стаття 3 Закону передбачає : п.5 у наведених в ст.1 випадках громадянину
відшкодовується моральна шкода.
статтею 13 Закону - питання про відшкодування моральної шкоди за заявою
громадянина вирішується судом відповідно до чинного законодавства в ухвалі, що приймається
згідно з ч.1 ст.12 цього Закону. Відшкодування моральної шкоди за час
перебування під слідством чи судом проводиться виходячи з розміру не менше 1
мінімального розміру заробітної плати за кожен місяць перебування під слідством
чи судом.
роз”яснив Пленум ВС України в постанові від 31.03.1995р. №4 “Про судову
практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди” в
редакції  постанови від 25.05.2001р. №5
п.9 - у випадках, коли межі відшкодування моральної шкоди визначаються у
кратному співвідношенні з мінімальною заробітною платою чи мінімальним
неоподатковуваним доходом громадян, суд при вирішенні цього питання має
виходити з такого розміру мінімальної заробітної плати чи неоподатковуваного
мінімуму доходів громадян, що діють на час розгляду справи.
України “Про Державний бюджет України на 2008рік” в ст. 59 передбачено, що
розмір мінімальної заробітної плати на 01.04.2008р. становить -525грн.
Представник ОСОБА_1. в судовому засіданні, як
на доказ заподіяння моральної шкоди ОСОБА_1., просила врахувати  висновки судово-психологічних  експертиз №313 від 25.05.2006р. Відділу
судово-психіатричних експертиз Київської обласної психіатричної лікарні №1,
згідно з яким розмір моральної шкоди, що підлягає до стягнення на користь
ОСОБА_1. становить -1584 мінімальних заробітних плат    та висновок №372 від 07.05.2008р.
Київського науково-дослідного інституту судових експертиз , згідно з яким
розмір моральної шкоди визначений -562,5 мінімальних заробітних плат.
Судом встановлено, що дійсно ОСОБА_1. слідчими діями при розслідуванні
кримінальної справи в період з 28.05.2001р. по 22.10.2002р. заподіяно моральної
шкоди, яка на думку суду, виявилася в погіршенні стану її здоров”я, що
підтверджено медичними картками ОСОБА_1., згідно з якими в неї після закриття
кримінальної справи виявлені в лютому 2003р. - плексіт справа, остеохондроз
шийного відділу хребта, погіршення стану з 2004р. Так, 09.01.2004р. в медичній
картці Білоцерківської міської лікарні №2 у ОСОБА_1. відмічається клімактерична
міокардіодистрофія, плесемія. 14.06.2004р. невропатолог діагностував хронічну
сердцево-мозкову недостатність. 14.04.2004р. терапевт виявив у неї ХПМК 1
ст.,  10.09.2004р. терапевт оглядав її
вдома і встановив діагноз - ангіоцеребральний криз під час вегето-судинної
дистонії, 14.06.2005р. -діагноз ВСД  по
змішаному типу, дисгармональна кардіопатія, ХСМК 1 ст.
Суд також частково враховує і висновки судово-психологічної експертизи
№372 від 07.05.2008 р., згідно з якими встановлено, що  ситуація, що склалася для ОСОБА_1. дозволяє
кваліфікувати її як інтенсивно психотравмуючою, оскільки ця ситуація була
стресогенною для позивачки (остання раніше не судима, ситуація була
довготриваючою, призводила до необхідності виправдовуватися), заявниця повинна
була витрачати свої сили та енергію для відстоювання своїх прав, ситуація
порушила адаптоване життєве функціонування заявниці, докорінно змінила
нормальний життєвий стан,  в неї виявлені
зміни самооцінки, появилася замкненість, підвищена вразливість, тривалість
проживання в умовах емоційної напруги та невизначеності збільшив ризик
виникнення загострень хронічних захворювань.
Суд не прийняв до уваги тверджень
представника заявниці щодо не можливості для ОСОБА_1. під час слідства
здійснювати трудову діяльність, оскільки ОСОБА_1. була зареєстрована в якості
приватного підприємця (свідоцтво від 20.07.2001р.), вона була звільнена з
роботи в ТОВ “Кедр” 18.10.2000 року, (ще до порушення кримінальної справи
відносно неї), але до суду про поновлення на роботі з позовом не зверталася,
доказів щодо розпаду її сім”ї також суду не надано.
Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що дійсно ОСОБА_1. була заподіяна
моральна шкода, розмір якої на думку суду, становить 120000 грн., що
дорівнює   228,57 мінімальних заробітних
плат, що на думку суду відповідає вимогам ст.13 вищевказаного Закону ( з
28.05.01 - 22.10.02 = біля 17 міс.)
Також відповідно до квитанції про оплату висновку експерта ОСОБА_1.
сплочено 2820грн., а тому загальна сума, що підлягає до стягнення на користь
заявниці становить 122820грн.
Керуючись ст.ст. 15,60,209-210,212-215,293 ЦПК України, ст. 1176 ЦК
України, Законом України “Про порядок відшкодування шкоди завданої
громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства,
прокуратури і суду”, суд-
Заяву задовольнити частково.
Стягнути з Державного Казначейства України на користь ОСОБА_1
122820грн., відмовивши в задоволенні решти її вимог.
Ухвала може бути оскаржена до
апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд
протягом 5 днів з дня її постановлення шляхом подачі заяви про апеляційне
оскарження та протягом 10 днів, після подачі аяви, шляхом подачі апеляційної
скарги.

Суддя: