АПЕЛЯЦІЙНИЙ  СУД
КІРОВОГРАДСЬКОЇ  ОБЛАСТІ
Справа № 22 - 1404
2008року                          Головуючий у 1-й інстанції
Бондарчук Р.А.       категорія 34                                                                                                 Доповідач
Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області в складі :
: судді Кіселика С А ,
суддів
: Франко В.А., Суржик М.М.
розглянула  у відкритому судовому засіданні в місті
Кіровограді цивільну справу за апеляційною скаргою представника  відповідача
ОСОБА_1 - ОСОБА_2  на рішення
Долинського  районного суду
Кіровоградської області від  15  травня
позивач  ОСОБА_3  в інтересах
звернувся  до суду з позовом до  ОСОБА_1
про  відшкодування  шкоди
завданої  джерелом  підвищеної
небезпеки. Просив  стягнути  з
ОСОБА_1  на  користь ОСОБА_3  6901 грн. 59
коп. в  рахунок  відшкодування
матеріальної  шкоди,  витрати
на  проведення  експертизи
судовий  збір  в сумі 75 грн.49  коп.
своїх  вимог  позивач
зазначив, що  23  жовтня
2007  року, близько 13.00  години,
на рівнозначному  перехресті
технологічного  автошляху  Долинська - Кривий Ріг  сталася
дорожньо - транспортна
пригода  за  участю автомобілів «Рено -Трафік»  держномер НОМЕР_2, який  належить
позивачу  і  знаходився під керуванням  ОСОБА_4 та ІЖ - 412  держномер
НОМЕР_1 під  керуванням  ОСОБА_1.
В  наслідок  зіткнення
автомобіль   «Рено - Трафік»  пошкоджено.
Матеріальний  збиток  складає 6901 грн. 59 коп.  Постановою
Долинського  районного  суду
Кіровоградської  області  від
10.12. 2007 року  винним  у
скоєнні  ДТП  визнано
відповідача  ОСОБА_1 Відносно  ОСОБА_4
адміністративне  провадження  закрито.
Рішенням  Долинського
районного суду Кіровоградської області від  15
травня  2008 року, позов було
задоволено.

Не погоджуючись
з рішенням суду, в скарзі, апелянт зазначив, що при постановленні рішення,
судом порушені норми матеріального та процесуального права. Зокрема, зазначив,
що судом в  порушення  вимог
ст. 10 ЦПК  України,  при
оцінці  доказів  надано
перевагу  одній  із
сторін, а саме  позивачу  і  лише  надані
ним   докази  було
покладено  в основу рішення  суду. Ухвалюючи  стягнення
із  ОСОБА_1  6901
грн. 59  коп.  суд
керувався    копією  автотоварознавчого  дослідження,
яке  не є  висновком
експерта  і  проведено
без  участі  відповідача. Суд  не
застосував  ст. 1188  ЦК
України, а  тому  просив рішення суду скасувати, в позові
відмовити.

Заслухавши  доповідь судді доповідача, пояснення сторін,
перевіривши матеріали справи та наведені у скарзі доводи, колегія  суддів
Судової палати у цивільних
справах  Апеляційного суду
Кіровоградської області  дійшла висновку,
що апеляційна скарга  підлягає  частковому задоволенню із наступних  підстав.

Відповідно
до ст.213 ЦПК  України  рішення
повинно бути  законним і
обґрунтованим.

Пленум
Верховного Суду України у п.1  постанови
від 29 грудня 1976 року №11 «Про судове рішення» роз'яснив, що  рішення є законним тоді, коли суд, виконавши  всі вимоги
цивільно процесуального
законодавства і всебічно
перевіривши  обставини, вирішив
справу  відповідно до норм  матеріального права, що підлягають  застосуванню
до цих правовідносин, а в разі їх відсутності - відповідно  до закону, що регулює такі відносини,
або  виходячи із загальних засад і змісту  законодавства
України.

Обґрунтованим  визнається
рішення, в якому повно
відображені обставини, які мають
значення для цієї справи, висновки суду про встановлені обставини і
правові  наслідки є вичерпними,
відповідають  дійсності і
підтверджуються  достовірними доказами,
дослідженими в судовому засіданні.

Натомість  суд
першої  інстанції  зробив
висновки  які  не
ґрунтуються  на  матеріалах
справи  та  не підтверджені  доказами.

Згідно  зі статтею 57 ЦПК  України
доказами є  будь - які  фактичні
дані, на підставі яких  суд  встановлює
наявність  або  відсутність обставин, що  обґрунтовують
вимоги  і  заперечення
сторін, та  інших  обставин, які
мають  значення  для вирішення
справи.

Ці
дані  встановлюються  на підставі
пояснень сторін, третіх осіб, їхніх
представників, допитаних  як  свідків, показань свідків, письмових  доказів, речових  доказів, зокрема  звуко -
і відеозаписів, висновків експертів.

Згідно
частини 2 статті 59 ЦПК  України  обставини
справи, які  за законом  мають
бути  підтверджені  певними засобами  доказування, не можуть  підтверджуватися  іншими
засобами  доказування.

Частиною
першою  статті  143 ЦПК
України  для  з'ясування
обставин,  що мають  значення
для справи  і потребують  спеціальних
знань  у галузі  науки, мистецтва, техніки, ремесла, тощо  суд
призначає  експертизу  за заявою
осіб,  які  беруть
участь  у справі.

Вартість  заподіяного
матеріального  збитку  у
даному  випадку  має
бути  підтверджена  висновком експерта.

За
змістом  закону, особа  набуває
права  та несе  обов'язки
експерта  після  оголошення ( вручення)  їй
ухвали  про призначення  експертизи
та попередження  про  відповідальність. Тільки  за  цих
умов  висновок  експерта
набуває  доказової сили.
Невиконання  цих  вимог
робить  неможливим  використання
висновку  експерта як  доказ по справі.

Суд,  визначаючи
вартість  матеріального  збитку
заподіяного  власнику  автомобіля  «Рено -Трафік»   взяв за  основу
висновок № 326/5
автотоварознавчого
дослідження  від 10.12.2007
року,  який  не може
бути  визнано  експертизою.

Таким  чином
колегія  суддів  дійшла
висновку, що  суд  першої інстанції  неповно
з'ясував  обставини, що мають  значення
для справи  та  постановив
рішення  при  недоведеності
обставин, що мають  значення  для
справи, які  суд  вважає
встановленими.

Вищезазначене  є
підставою  для  скасування
рішення  суду  першої
інстанції.

Крім  того
судом першої  інстанції  допущено
порушення  норм процесуального
права,  які  є
підставою  для  повернення справи  на новий розгляд.

Так
суд  не дав  оцінку
тим  обставинам, що  між
відповідачем   та  страховою
компанією «Княжа»  11  травня
2007 року  укладено  договір
обов'язкового  страхування  цивільно - правової  відповідальності  власників наземних транспортних засобів   і
цей  договір  діяв
на час  коли  сталася
дорожньо - транспортна пригода.

Згідно
статті  1194  ЦК
України  особа, яка  застрахувала
свою  цивільну  відповідальність, несе  її
лише у разі  недостатності  страхової
виплати (страхового
відшкодування)  для  повного
відшкодування  завданої  нею
шкоди і зобов'язана  сплатити  потерпілому
різницю  між  фактичним розміром  шкоди
і  страховою  виплатою
(страховим  відшкодуванням).

Суд  не
дав  оцінку  правовідносинам, що  виникли
між  сторонами  відповідно
до укладеного  договору  та  не
вирішив  питання  щодо
зобов'язань  страховика  по
прийняттю  на себе цивільно  правової
відповідальності страхувальника у разі
настання  страхового  випадку.

Не  притягнувши
до участі  у справі  страхову
компанію,   суд  фактично
вирішив  питання    щодо
прав  та обов'язків  даної
особи.

Враховуючи  вищенаведене
та керуючись  ст.ст. 303, 307,
311, 313 - 315  ЦПК  України,
колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну  скаргу
представника  відповідача  ОСОБА_1 - ОСОБА_2  задовольнити
частково .

Рішення  Долинського
районного суду Кіровоградської області від  15
травня  2008 року, скасувати, а
справу  повернути на новий розгляд  до того ж суду, іншому судді.

Ухвала
суду апеляційної інстанції  набирає
чинності з дня  її проголошення, але може
бути оскаржена до Верховного Суду України
протягом  двох місяців з часу  набрання нею чинності.

Головуючий:

Судді: