Справа № 2-844/2005р.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

25
лютого 2008 року        Полтавський
районний суд Полтавської області в складі:

головуючого
судді - Шелудякова Л.В.

при
секретарі - Горошинській Г.С.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві заяву ОСОБА_1 про винесення
додаткового рішення в частині уточнення виду права власності, яке було визнано
за нею та дітьми на 18/25 частин домоволодіння по цивільній справі за позовом
ОСОБА_1 в своїх інтересах, а також в інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_2,
ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про реальний розподіл житлового будинку та господарських
будівель між власниками та визначення порядку користування земельною ділянкою,
-

В С Т А Н О В И В:

Заявниця , вона ж позивачка у
справі, звернулась до суду з заявою про винесення додаткового рішення в частині
уточнення режиму права власності, яке було визнано за нею та дітьми на 18/25
частин домоволодіння рішенням Полтавського райсуду Полтавської області від  18.11.2005р., так як при звернення до КП «
БТІ та містобудування Полтавського р-ну» їй відмовлено в реєстрації права
спільної власності за нею та дітьми на 18/25 частин домоволодіння, оскільки в
рішенні суду не вказано який саме режим права спільної власності визнаний за
нею та дітьми.

В судовому засіданні ОСОБА_1.
пояснила, що в КП «БТІ та містобудування Полтавського р-ну» вона звернулась в
2007 році для реєстрації права власності за собою та неповнолітніми дітьми на
18/25 частин домоволодіння. Але їй відмовлено видати свідоцтво про право власності
на 18/25 частин домоволодіння посилаючись на те, що між нею та дітьми судом на
18/25 частин не вирішено питання розміру часток кожного в цій частині. Але з
цим вона не погодилась та пояснила, що не ставила питання про визначення
конкретних часток між нею та дітьми, а ставила питання про визнання за ними
права спільної власності на 18/25 частин та визнання за відповідачем ОСОБА_4.
права власності на 7/25 частин домоволодіння, що судом і було зроблено. Але в
рішенні суду не вказана фраза «спільна сумісна власність» щодо частки в розмірі
18/25 за нею та неповнолітніми дітьми, а тому вона вимушена звернутись до суду
для вирішення даного питання з метою оформлення належним чином права власності.
Також повідомила суд, що відповідач оформив на себе відповідно до рішення суду
право власності на 7/25 частин домоволодіння.

Відповідач по справі в судове
засідання не з'явився проте його неявка відповідно до ч.3 ст. 220 ЦПК України
не перешкоджає розгляду даного питання.

Рішенням Полтавського районного суду
Полтавської області від 18.11.2005 року позовні вимоги ОСОБА_1 в своїх
інтересах, а також в інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4
про реальний розподіл житлового будинку та господарських будівель між
власниками та визначення порядку користування земельною ділянкою задоволені в
узгоджених між сторонами межах , а саме визнано за ОСОБА_1, ОСОБА_2., ОСОБА_3.
право власності на 18/25 частин домоволодіння в АДРЕСА_1, а за ОСОБА_4. визнано
право власності на 7/25 вказаного домоволодіння, також визначено порядок
проведення переобладнань та користування присадибною земельною ділянкою.

При постановленні рішення судом було
визначено право спільної часткової власності між ОСОБА_1 разом з неповнолітніми
дітьми та ОСОБА_4., але при цьому не було конкретно визначено в резолютивній
частині рішення режим права приватної власності позивачки та її неповнолітніх
дітей, хоча виходячи зі змісту описової частини рішення та діючого Цивільного
законодавства України визнання права власності за двома і більше особами без
визначення конкретних часток кожного з них у праві власності  відповідно до ст. 368 ЦК України
встановлюється режим права спільної сумісної власності. Виділ часток із права
спільної сумісної власності вирішується за волевиявленням осіб в порядку встановленому
ст. 364 ЦК України, що в свою чергу закріплено в ст. 370 ч. 3 ЦК України.
Позивачка в суді виступала від свого імені та в інтересах неповнолітніх дітей
та ставила питання розподілу домоволодіння лише між ними та колишнім чоловіком
ОСОБА_4., що   і   було
визначено судом. При цьому вона не ставила

-2-

питання
та не збирається ставити питання в подальшому про визначення часток між нею та
її дітьми на визнане за ними право спільної сумісної власності на 18/25 частин
домоволодіння.

Суд дослідивши матеріали справи, заслухавши заявницю, вважає, що для
вирішення питання звернення до виконання рішення суду належним чином позивачкою
в своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх дітей слід ухвалити додаткове
рішення, в якому визначити відповідно до ст. 368 ЦК України режим права
власності ОСОБА_1. та неповнолітніх ОСОБА_2, 1996р.н. та ОСОБА_3, 1998р.н.  на 18/25 частин домоволодіння, як спільна
сумісна власність.

На підставі викладеного відповідно до ст. 368 ЦК України, керуючись ст.ст.
15, 30, 220 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Визнати за ОСОБА_1, ОСОБА_2, 1996 р.н. та ОСОБА_3, 1998 р.н. право
спільної сумісної власності на 18/25 частин домоволодіння в АДРЕСА_1,
зазначені в додатковому варіанті № 1 будівельно-технічної експертизи від
30.09.2005р. № 81-05, зафарбовані червоним кольором, а саме кімнати в житловому
будинку : 1-1,1-2,1-3,1-6,1-7 та частина кімнати 1-4 пл. 4.4 кв.м. Господарські
будівлі: частина сараю зазначена в плані «Б», «бп» та вбиральня «Г». Загальною
вартістю - 9979грн.

Додаткове рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до
апеляційного суду Полтавської області через суд першої інстанції шляхом подачі
в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і
подання після цього протягом 20 днів апеляційної скарги з подачею її копії до
апеляційного суду або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Суддя: (підпис)

ВІРНО: