Номер справи 2-23
І М Е Н Е М              У К
23 січня 2008 року                         Маневицький
районний суд Волинської області в складі: головуючого - судді                                             Покидюка М.В.,
при секретарі                                                                    Каращук В.С.,
представників позивача                                   Сидорука П.І.,
відповідача                                                            ОСОБА_1.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в
смт. Маневичі цивільну справу за позовом Колективного підприємства
„Маневичіагробуд” до ОСОБА_1 про виселення з гуртожитку без надання іншого
жилого приміщення, -
12 листопада 2007 року
Колективне підприємство „Маневичіагробуд” звернулося в суд з позовом до
ОСОБА_1про виселення з гуртожитку без надання іншого жилого приміщення.
Свої вимоги обґрунтовувало
тим, що 15 лютого 2000 року ОСОБА_1, який працював в КП „Маневичіагробуд”, по
усній домовленості з керівником підприємства при умові, що кімната буде
звільнена при потребі житла працівникам, поселився в гуртожиток, належний КП
Оскільки відповідачу жила
площа надавалася без спільного рішення адміністрації підприємства та
відповідного профспілкового комітету і без спеціального ордера, то він  підлягає виселенню, про що був попереджений.
Посилаючись на зазначені
обставини, позивач просив суд виселити відповідача із займаної ним кімнати в
гуртожитку, належному КП „Маневичіагробуд”, який розміщений в смт. Маневичі
поАДРЕСА_1, без надання іншого житла.
Представники позивача
Сидорук П.І., Ковальова В.П. позовні вимоги підтримали, пояснили, що ОСОБА_1. в
кімнату гуртожитку КП „Маневичіагробуд” поселився по усній домовленості з його
керівником. Раніше він займав іншу кімнату в гуртожитку, але після отримання
житла її звільнив. Після повторного заселення в гуртожиток ОСОБА_1. пропрацював
менше десяти років. Відповідач неодноразово попереджувався про звільнення даної
кімнати, а останній раз - 19 червня 2007 року, про що не заперечує, але
добровільно житла не звільняє.
Просять суд виселити
відповідача із займаного приміщення без надання іншого житла.
Відповідач ОСОБА_1. позову
не визнав, пояснив, що в гуртожиток він поселився з дозволу начальника
підприємства. Прожив в ньому більше десяти років, хоча й не заперечує, що
виселявся з нього після отримання житла. Просить в позові відмовити.
Заслухавши пояснення
сторін, проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний і
підлягає до повного задоволення.
В судовому засіданні
поясненнями самих сторін, протоколом №1 загальних зборів адміністрації КП
„Маневичіагробуд” та профкому і жителів гуртожитку від 19 червня 2007 року,
попередженням від 19 червня 2007 року № 33 встановлено, що відповідач ОСОБА_1.
в гуртожитку, належному КП „Маневичіагробуд”, який розміщений в смт. Маневичі
поАДРЕСА_1, поселився з дозволу начальника підприємства без спільного рішення
адміністрації підприємства та профспілкового комітету і без видачі спеціального
ордера і письмово попереджувався про виселення з даного гуртожитку,
попередження отримав.
Наведеним доказами також
встановлено, що відповідач з 15 лютого 2000 року в даний гуртожиток вселився зі
згоди попереднього начальника КП „Маневичіагробуд”, спільного рішення
адміністрації підприємства та профспілкового комітету про надання йому жилої
площі в гуртожитку не виносилось.
Крім того, встановлено, що
він на підприємстві пропрацював менше десяти років після того, як з сім'єю
отримав житло. Незважаючи на попередження адміністрації підприємства, займане
жиле приміщення він не звільнив.
Згідно ст. 129 ЖК України
єдиною підставою для вселення на дану житлову площу в гуртожитку, крім рішення
адміністрації підприємства, установи, організації, є спеціальний ордер.
Статтею 132 ч. 1 цього
Кодексу передбачено, що підлягають виселенню без надання іншого жилого
приміщення з гуртожитку, особи, які не перебувають у трудових відносинах з  підприємствами, установами, організаціями,
яким належить гуртожиток.
Таким чином, оскільки
відповідач вселився у спірне жиле приміщення без видачі спеціального ордера,
тобто без належних для цього підстав, пропрацював менше десяти років після
повторного заселення і, не дивлячись на наявність в нього неповнолітньої
дитини, він не набув права на дане житло і підлягає виселенню з нього без
надання іншого жилого приміщення.
Згідно вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача
ОСОБА_1. підлягає стягненню на користь КП „Маневичіагробуд” 30 гривень
витрат на інформаційно- технічне забезпечення розгляду справи судом та 8
гривень 50 копійок судового збору.
Керуючись ст.ст.10, 11,
81, 88, 209, 212, 214-215 ЦПК України, ст. ст. 129, 132 Житлового кодексу
України, суд, -
Позов задоволити повністю.
ОСОБА_1виселити з кімнати, яку він займає в
гуртожитку, належному КП “Маневичіагробуд”, який розміщений в смт. Маневичі
поАДРЕСА_1 Волинської області, без надання іншого жилого приміщення.
Стягнути з ОСОБА_1. на користь КП
„Маневичіагробуд” 30 (тридцять) гривень витрат на інформаційно- технічне
забезпечення розгляду справи та 8 (вісім) гривень 50 копійок судового збору, а
всього судові витрати на загальну суму 38 (тридцять вісім) гривень 50 копійок.
Рішення може бути оскаржене до апеляційного
суду Волинської області через Маневицький районний суд шляхом подачі заяви про
апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня проголошення рішення і
поданням після цього протягом двадцяти днів апеляційної скарги, з подачею її копії
до апеляційної інстанції або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя: