Справа № 2-89/2008
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ          УКРАЇНИ

19
лютого 2008 року     Світловодський
міськрайонний суд Кіровоградської області, в складі головуючого - судді
Волошиної Н.Л., при секретарі Доненко
Н.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні  в м. Світловодську цивільну справу за позовом
ОСОБА_1до прокуратури Комунарського району м. Запоріжжя  про відшкодування матеріальної та моральної
шкоди, третя особа без самостійних вимог з боку відповідача - Державне
казначейство України ,-

встановив:

Позивач
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до
прокуратури Комунарського району м. Запоріжжя про відшкодування
моральної шкоди у розмірі 3000 грн, завданої внаслідок прийняття відповідачем
незаконної постанови   від 18 березня
2005 року про відмову в порушенні кримінальної справи відносно лікаря
Запорожського обласного клінічного онкологічного диспансера ОСОБА_2 за ознаками
злочинів, передбачених ст.. 139, 140, 141, 367 КК України . Також просить
стягнути на його користь  500 грн на
відшкодування матеріальної шкоди, яка полягає у витратах на оплату правової
допомоги при оформленні документів на оскарження вищевказаної постанови до
суду  першої інстанції та підготовці
заперечень на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції, а також   300 грн витрат, понесених на правову
допомогу по підготовці позову.

В
судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі та
пояснив, що в лютому 2005 року він звернувся до прокуратури Комунарського
району м. Запоріжжя з заявою про вчинення лікарем ОСОБА_2 злочину, внаслідок
якого настала смерть його сина, ОСОБА_3. За результатами перевірки його заяви
слідчим прокуратури Комунарського району м. Запоріжжя Павлюком П.В 18 березня
2005 року було винесено постанову про відмову в порушенні кримінальної справи.
Позивач оскаржив вказану постанову до Комунарського районного суду м.
Запоріжжя, який постановою від 02 червня 2005 року, залишеною без змін ухвалою
апеляційного суду Запорізької області від 05 грудня 2005 року, скасував
постанову слідчого про відмову в порушенні кримінальної справи, а матеріали
повернув прокурору Комунарського району м. Запоріжжя для проведення додаткової
перевірки.    Позивач вважає, що
внаслідок незаконних дій прокуратури йому заподіяно моральну шкоду , яка
полягає у душевних стражданнях та погіршенні стану здоров”я і просить
відшкодувати йому дану шкоду з підстав ст.. 1174, ст.. 1176, зокрема ч. 6  даної статті ЦК України. Також , посилаючись
на ст.. 22 ЦК України, просить відшкодувати йому матеріальну шкоду, яка полягає
у витратах, понесених на оплату правової допомоги при оформленні документів на
оскарження постанови слідчого прокуратури
до суду  першої інстанції та
підготовці заперечень на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції.

Відповідач  , будучи повідомленим про час та місце
слухання справи належним чином, до суду свого представника не направив, про
причини своєї неявки суду не сповістив,
заперечень щодо позовних вимог не надав. При таких обставинах суд вважає
за можливе провести заочний розгляд справи, згідно положень ч. 4 ст. 69,  ст.224 ЦПК України.

Представник
третьої особи до зали суду не з”явився, про причини своєї неявки не сповістив.

Вислухавши  пояснення позивача, вивчивши письмові
матеріали справи, суд прийшов до наступних висновків.

Відшкодування
шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів дізнання,
попереднього ( досудового) слідства, прокуратури або суду регламентується ст..
1176 ЦК України. Ч. 7 даної статті передбачено, що порядок відшкодування такої
шкоди встановлюється законом. ( Закон України „Про порядок відшкодування шкоди,
завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства,
прокуратури і суду”).

Суб”єктами
права на відшкодування є громадяни, щодо яких були вчинені відповідні незаконні
дії. До незаконних дій службових осіб правоохоронних органів належать:

·
незаконне засудження;

·
незаконне притягнення до кримінальної відповідальності;

·
незаконне застосування як запобіжного заходу тримання під
вартою або підписки про невиїзд;

·
незаконне затримання;

·
незаконне накладення адміністративного стягнення у
вигляді арешту чи виправних робіт.

Законом
України „Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними
діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду” до незаконних
дій також віднесено: незаконне проведення в ході розслідування чи судового
розгляду кримінальної справи обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на
майно, незаконного відсторонення від роботи( посади) та вчинення інших
процесуальних дій, що обмежують права громадян; незаконну конфіскацію майна,
незаконне накладення штрафу; незаконне проведення оперативно - розшукових
заходів, передбачених законами України „Про оперативно-розшукову діяльність”,
„Про організаційно - правові основи боротьби з організованою злочинністю” та
іншими актами законодавства.

При
цьому в судовому засіданні не було встановлено незаконності дій відповідача по
відношенню до позивача в розумінні положень ст.. 1176ЦК України та ст.. 1
Закону України  “Про порядок
відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання,
досудового слідства, прокуратури і суду”, а відтак у останнього не виникає
права на відшкодування  шкоди.

Крім
того,  у відповідності до ч. 5 ст. 4
Закону України „Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові
незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і
суду”  , відшкодування моральної шкоди
провадиться у разі, коли незаконні дії органів дізнання, досудового слідства,
прокуратури і суду завдали моральної втрати громадянинові, призвели до
порушення його нормальних життєвих зв”язків , вимагають від нього додаткових
зусиль для організації свого життя.
Однак в судовому засіданні позивач не довів суду належними доказами   жодної з обов”язкових підстав застосування
відповідальності за моральну шкоду, а представлені ним довідки про стан
здоров”я взагалі не стосуються періоду правовідносин, що виникли між сторонами.

Витрати,
понесені позивачем на отримання правової допомоги у сумі 500 грн при оформленні
документів на оскарження постанови про відмову в порушення кримінальної справи
від 18 березня 2005 року  до суду  першої інстанції та підготовці заперечень на
апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не є матеріальною шкодою в
розумінні положень ст.. 22 ЦК України, а права на відшкодування даних
витрат  за Законом України   „Про порядок відшкодування шкоди, завданої
громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури
і суду” позивач не набув з підстав, викладених судом вище.

Посилання
позивача на ст.. 1174 ЦК України як на підставу задоволення його позовних вимог
суд вважає безпідставним, оскільки даною статтею регламентується відшкодування
шкоди, завданої посадовою або службовою особою органу державної влади, органу
влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування.

Судові
витрати по справі , а саме витрати , пов”язані з правовою допомогою при подачі
позову до суду, позивачеві не підлягають відшкодуванню з підстав ст.. 88 ЦПК
України.

На
підставі викладеного та керуючись ст.. 10, 11, 60, 88, 209, 213-215 ЦПК
України, ст.. ст..22,  1176 ЦК України,
Законом України    „Про порядок
відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання,
досудового слідства, прокуратури і суду”, суд, -

Вирішив:

В
задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.

Рішення
може бути оскаржене до апеляційного суду Кіровоградської області шляхом подачі
через Світловодський  міськрайонний суд
заяви про апеляційне оскарження  протягом
10 днів з моменту проголошення рішення та наступної подачі апеляційної  скарги
протягом 20 днів після подачі заяви про апеляційне оскарження, або в
порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя
Н.Л.Волошина.