Справа № 22ц-881/2008 р.
Головуючий у першій інстанції
Категорія - цивільна
Доповідач - Скрипка А.А.
Апеляційний суд Чернігівської
Суддів:
участю:               ОСОБА_1., ОСОБА_2
у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові цивільну справу за апеляційною
скаргою відділу освіти Бахмацької районної державної адміністрації
Чернігівської області на рішення Бахмацького районного суду Чернігівської
області від 27 березня 2008 року по справі за позовом ОСОБА_1 до відділу освіти
Бахмацької районної державної адміністрації Чернігівської області про
поновлення на роботі, стягнення заробітку за час вимушеного прогулу та  моральної шкоди, -
Рішенням  Бахмацького районного суду Чернігівської
області від 27 березня 2008 року позовні вимогиОСОБА_1. задоволені
частково.        Судовим рішенням
ОСОБА_1. поновлено на посаді бухгалтера централізованої бухгалтерії відділу освіти
Бахмацької районної державної адміністрації. Стягнуто з відділу освіти
Бахмацької районної державної адміністрації на користь ОСОБА_1. в рахунок
виплати працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 12 січня
2008 року 1774 грн. 60 коп., 500 грн. на відшкодування моральної шкоди, 150
грн. на відшкодування витрат на правову допомогу, а всього - 2424 грн. 60 коп.
З відповідача також стягнуто  на користь
держави судовий збір в сумі 59грн. 50 коп. і витрати на інформаційно - технічне
забезпечення розгляду справи в сумі  30
грн.

В апеляційній скарзі відділ освіти
Бахмацької районної державної адміністрації Чернігівської області  просить скасувати  рішення суду першої інстанції  і ухвалити нове рішення, яким відмовити
ОСОБА_1. в задоволенні позовних вимог. В обґрунтування своїх вимог апелянт
посилається на те, що рішення  суду
першої інстанції є  необґрунтованим, його
висновки суперечать добутим  доказам по справі
, рішення  ухвалено з порушенням діючих
процесуальних норм та норм трудового законодавства. Апелянт вказує, що  суд першої інстанції безпідставно  в
ухваленому  рішенні не аналізує  твердження
відповідача , хоча відповідач і
вказував, що підставами для звільнення ОСОБА_1.  за п. 2 ст. 41 КЗпП України стало те, що вона
мала  відношення до розподілу грошей -
бюджетних надходжень. ОСОБА_1. нараховувала своєму сину,
робітнику-прибиральнику Бахмацької ЗОШ І-ІІІ ст. № 1, протягом значного часу,
завищену заробітну плату. Також апелянт наголошує на тому, що ОСОБА_1.
порушувала операції з матеріальними цінностями, і у передбаченому законом
порядку був встановлений факт вчинення корисливого правопорушення. ОСОБА_1.
незаконно отримала 1236 грн. 96 коп., що підтверджується постановою прокуратури
Бахмацького району Чернігівської області
про відмову у порушенні кримінальної справи (а. с. 55-56). ОСОБА_1., як
вказує апелянт,  раніше вже  притягувалася до дисциплінарної
відповідальності.  У 2007 році ОСОБА_1.
вже  була звільнена  з роботи за прогул і тільки у судовому
засіданні, як зазначає апелянт, відповідач
дізнався про інвалідність позивачки.
І  зазначена обставина вже була
підставою для стягнення на користь позивачки моральної шкоди при її поновленні
на роботі. Тому апелянт вважає, що суд  в
оскаржуваному рішенні прийшов до необґрунтованих висновків  і вирішив справу невірно, оскільки, як вказує
апелянт ,  позивачка була законно
звільнена з роботи за п. 2 статті 41 КЗпП України.

Як вбачається з матеріалів справи ,
- ( а. с. 4-6), в лютому 2008 року ОСОБА_1. звернулася в суд з позовом до
відділу освіти Бахмацької районної державної адміністрації Чернігівської
області , в якому просила поновити її на посаді бухгалтера централізованої
бухгалтерії відділу освіти Бахмацької районної державної адміністрації
Чернігівської області  та стягнути на її
користь  середній заробіток за час
вимушеного прогулу, починаючи з 12 січня 2008 року по день розгляду справи
у  суді, а також стягнути   з відповідача на її користь в рахунок
відшкодування моральної шкоди 5 000  тис.
Свої позовні ОСОБА_1. вимоги обґрунтовувала тим, що наказом відділу освіти
Бахмацького райвиконкому № 327 від 20 жовтня 1987 року позивачка була прийнята
на посаду старшого бухгалтера централізованої бухгалтерії. Наказом відділу
освіти № 96-к від 26 червня 2007 року, як вказує позивачка, вона була звільнена
з посади бухгалтера централізованої бухгалтерії відділу освіти за прогул без
поважних причин відповідно до п. 4 ст. 40 КЗпП України. Рішенням  Бахмацького районного суду Чернігівської
області від 26 грудня 2007 року позивачка була поновлена на роботі. Позивачка
вказує, що  на час її звернення до суду
виданий новий наказ про її звільнення на підставі п. 2 ст. 41 КЗпП України.
Позивачка стверджує, що таке звільнення надумане та безпідставне. Відповідно до
п. 2 ст. 41 КЗпП України власник або уповноважений ним орган може розірвати
трудовий договір у разі скоєння працівником винних дій, що дають підстави для
втрати довіри до нього зі сторони власника або уповноваженого органу. За цією
підставою можуть бути звільнені з роботи лише ті особи, що безпосередньо
обслуговують грошові або товарні цінності. Звернувши увагу на зміст поняття
„товарні цінності”, вжитого у п. 2 ст. 41 КЗпП України,  позивачка вважає, що вряд чи можливо з самого
цього поняття безпосередньо встановити коло працівників, які можуть бути
звільнені у зв'язку із втратою довіри. Відповідно до п. 28 Постанови Пленуму
Верховного Суду України „Про практику розгляду судами трудових спорів”
безпосереднім обслуговуванням грошових і товарних цінностей є їх прийняття,
схов, транспортування, розподіл  тощо.
Таким чином, коло працівників, безпосередньо обслуговуючих грошові та товарні
цінності - це особи, які одержують їх під звіт. Не можуть бути працівниками, на
яких у відповідних випадках поширюється чинність п. 2 ст. ст. 41 КЗпП України,
сторожі, охоронники та інші працівники,
які здійснюють функції охорони та обліку. Щодо рахівників, бухгалтерів,
калькуляторів тощо, то у їх трудових функціях відсутня ознака безпосереднього
обслуговування грошових чи товарних цінностей, а тому не можуть бути звільнені
за п. 2 ст. 41 КЗпП України. Також позивачка ставить питання про стягнення
середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 12 січня 2008 року та по день
розгляду справи у суді.  Позивачка
вказує, що незаконне звільнення завдало їй моральної шкоди, яку вона оцінює в 5000
грн.

Вислухавши суддю - доповідача,
пояснення  учасників судового  процесу , перевіривши доводи апеляційної
скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна
скарга підлягає відхиленню, а рішення суду першої інстанції ,- залишенню без
змін, виходячи з наступного.

Відповідно до положень
статті 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу  і залишає рішення без змін, якщо  визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення  з додержанням норм матеріального
і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе
рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Як встановлено судом в ході
розгляду даної справи ,- ( а. с. 8-10) , - згідно наказу № 4-к від  12 січня 2008 року  позивачку ОСОБА_1.  було звільнено з посади  бухгалтера
централізованої бухгалтерії
відділу освіти  12 січня  2008 року , у зв'язку  із втратою довір'я, згідно з п. 2  статті 41 КЗПП України.

Задовольняючи позовні вимоги щодо поновлення ОСОБА_1. на займаній
посаді,  суд першої інстанції виходив з
того, що,  позивачка, займаючи посаду
бухгалтера централізованої бухгалтерії відділу освіти, не займалась безпосередньо
обслуговуванням грошових, товарних і культурних цінностей, а тому не могла бути
звільнена за п. 2 ст. 41 КЗпП України.

Апеляційний суд погоджується з  даним висновком суду першої інстанції ,
оскільки згідно чинного трудового законодавства,  пункт 2 статті 41 КЗпП України  дає право власнику чи уповноваженому  ним органу розірвати  трудовий договір у разі скоєння працівником
винних вчинків , що надають підстави для втрати
до нього довіри  зі  сторони власника  чи уповноваженого ним органу. За цією
підставою можуть бути звільнені  з
роботи  лише особи , що безпосередньо  обслуговують грошові  чи товарні цінності.

Згідно постанови  Пленуму Верховного Суду України „ Про
практику розгляду судами  трудових спорів
„ , п. 28 регламентовано, що безпосереднім обслуговуванням  грошових і товарних цінностей  являється їх прийняття, схов,
транспортування, розподіл тощо.

Не може бути працівником, на
якого  поширюється чинність  п. 2 статті 41  КЗпП України, бухгалтер, який фактично
здійснює  функції обліку, згідно наказу
по відділу освіти Бахмацької райдержадміністрації  Чернігівської області від 27 січня 2006
року  № 17 ( а. с. 30-32). Апеляційний
суд вважає, що в трудових функціях позивачки
відсутня ознака безпосереднього
обслуговування грошових  чи
товарних цінностей . І тому бухгалтер ОСОБА_1. не могла бути звільнена  за п. 2 статті 41  КЗпП України.

Положення п. 2  статті 41 КЗпП України  про допустимість  розірвання трудового договору  з ініціативи
роботодавця у випадку  винних дій
працівника, який  безпосередньо
обслуговує  грошові  або товарні цінності , якщо  ці дії дають
підстави для втрати довір'я до нього з боку власника або уповноваженого
ним органу , поширюються на  головного
бухгалтера  підприємства, установи,
організації.

Згідно з п. 23 Положення про організацію  бухгалтерського обліку , затвердженого
постановою Кабінету Міністрів  України
від 03 квітня 1993 року № 250, головний бухгалтер підписує разом з керівником  підприємства,
установи, організації документи, що є підставою для  приймання і видачі  товаро - матеріальних цінностей та коштів, а
також розрахункові , кредитні  та
фінансові зобов'язання, візує всі
господарські договори . Без підпису головного бухгалтера  вказані документи вважаються  недійсними
і до виконання не приймаються. Все це свідчить, що головний бухгалтер
підприємства належить до кола працівників, які безпосередньо  обслуговують грошові або товарні цінності.

Враховуючи вищенаведене, є
вірним по суті висновок суду першої інстанції щодо незаконного звільнення  12 січня
2008 року відповідачем ОСОБА_1. з посади бухгалтера  централізованої  бухгалтерії
відділу освіти , у зв'язку  із
втратою довір'я , згідно п. 2 статті 41 КЗпП України.

Таким чином, доводи апеляційної
скарги відносно того, що позивачка , працюючи бухгалтером, мала відношення до
розподілу грошей - бюджетних надходжень , і це надавало право відповідачу
звільнити її за п. 2 статті 41 КЗпП України за наявності її винних дій , які
давали підстави для втрати довір'я до неї відповідача , не можуть бути
підставою для скасування  вірного по суті
рішення суду першої інстанції.

Оскаржуваним судовим рішенням
позивачка обґрунтовано поновлена на роботі та на її користь з відповідача
стягнуто середній заробіток за час вимушеного прогулу, згідно з правилами
статті 235 КЗпП України. Розмір стягнутого на користь  позивачки морального відшкодування  також відповідає  засадам розумності, виваженості та
справедливості.

Посилання апелянта  в доводах апеляційної скарги  на порушення судом вимог процесуального
права  щодо оцінки доказів не
знайшли  свого підтвердження в ході
перевірки апеляційним судом  законності
та обґрунтованості  рішення суду першої
інстанції. Оскаржуване судове рішення ухвалено на  основі повно і всебічно з'ясованих обставин ,
на які сторони посилалися  як на підставу
своїх вимог і заперечень, підтверджених тими
доказами , які були досліджені  в
судовому засіданні.

Інші  доводи апеляційної скарги відносно того, що
:- позивачка під час роботи на посаді бухгалтера порушувала проведення
операцій  з матеріальними цінностями; -
факт вчинення  протиправних дій  ОСОБА_1. мав місце і встановлений у
передбаченому законом порядку, згідно
постанови прокуратури Бахмацького району Чернігівської області від 03 грудня  2007 року про відмову в порушенні
кримінальної справи  ; - раніше ОСОБА_1.
притягувалася до  дисциплінарної
відповідальності, також   не  спростовують висновків  оскаржуваного
рішення суду першої інстанції.

Враховуючи наведене, у апеляційного
суду відсутні підстави для задоволення вимог апеляційної скарги та скасування
вірного по суті рішення суду першої інстанції.

Керуючись статтями :  303, 304,
307, 308, 313, 314,  315, 317, 319
ЦПК України,  апеляційний суд ,-

У  Х  В
А  Л  И  В :

Апеляційну скаргу відділу
освіти Бахмацької районної державної адміністрації Чернігівської області  відхилити.

Рішення  Бахмацького районного суду Чернігівської
області від 27 березня 2008 року
залишити без змін.

Ухвала  набирає законної сили з моменту  її проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців  з дня
набрання нею  законної сили.

Головуючий :
Судді: