У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2008 року

м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного
Суду України в складі:

головуючого   Патрюка М.В.,

суддів:            Бердник І.С.,                                    Лященко Н.П.,

Костенка А.В.,                                     Пшонки
М.П., -

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та
моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення апеляційного суду
Хмельницької області від 13 червня 2007 року,

в  с
т  а  н
о  в  и
л  а :

У січні 2006 року ОСОБА_1 звернувся в суд із вищезазначеним  позовом, посилаючись на те, що 16 квітня 2005
року близько 15 години відповідач наніс йому два удари сокирою по лобовій та
тім'яній частинах голови, у результаті чого заподіяв йому легкі тілесні
ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров'я.

У зв'язку з цим ОСОБА_1 просив стягнути з ОСОБА_2 500 грн. на відшкодування
матеріальної шкоди та 5 тис. грн. моральної шкоди.

Рішенням Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 30
січня 2007 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Хмельницької області від 13 червня 2007 року
рішення районного суду скасовано, позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.
Стягнуто з відповідача на користь позивача 424 грн. 64 коп. на відшкодування
матеріальної шкоди та 100 грн. моральної шкоди.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення, ухвалене судом апеляційної інстанції, і залишити в силі рішення
суду першої інстанції, посилаючись на порушення
апеляційним судом норм матеріального та процесуального права.

Касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. ст. 213, 214, 309 ЦПК України рішення повинно бути
законним і обґрунтованим та відповідати на питання: чи мали місце обставини,
якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, якими доказами вони
підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності
тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження;
які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова
норма підлягає застосуванню до цих правовідносин тощо.

Судові рішення не відповідають цим вимогам.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив
із того, що тілесні ушкодження ОСОБА_1 відповідач заподіяв під час самозахисту від його - позивача
- протиправних посягань, а саме зіштовхнув ОСОБА_1 із закривавленого ОСОБА_3, якого позивач замахнувся ударити,
а коли останній замахнувся й на нього, то з метою самозахисту відштовхнув його,
а той, падаючи, вдарився об одвірок головою.

Такий висновок судом обґрунтовано посиланнями на показання
свідків: ОСОБА_4, ОСОБА_3, письмовими поясненнями свідка
ОСОБА_5, органу
дізнання та висновком судово-медичної експертизи про те, що тілесні ушкодження голови
позивача могли утворитися від дії твердого предмета з обмеженою контактуючою поверхнею
по механізму “удар - розтягнення - розрив”.

Апеляційний суд, скасовуючи це рішення та ухвалюючи нове про
задоволення позову, усупереч наведеним обставинам виходив із того, що суд першої
інстанції обґрунтував свій висновок виключно на поясненнях відповідача ОСОБА_2, які ніякими іншими об'єктивними доказами не підтверджуються й спростовуються поясненнями ОСОБА_1
і висновком судово-медичної експертизи щодо локалізації травм, та що рублені
рани на голові позивача заподіяно від удара сокирою ОСОБА_2

При цьому апеляційний суд не зважив на те, що пояснення сторони,
не допитаної як свідок, не є доказом, а локалізація тілесних ушкоджень не свідчить
про те, що вони заподіяні ударом сокири ОСОБА_2

Не отримано апеляційним судом і доказів, які б спростовували
показання свідків: ОСОБА_4, ОСОБА_3 - про те, що в день отримання тілесних ушкоджень ОСОБА_1 побив ОСОБА_3 у його будинку, де сокири не
було (а.с. 31,32), та показання свідка ОСОБА_5 про те, що від ОСОБА_1, який є  братом її
чоловіка, вона дізналася, що травму голови він отримав унаслідок падіння. У цей
день ОСОБА_1 ”був досить
п'яний”.

За таких обставин, які свідчать про те, що апеляційним судом скасовано
судове рішення, яке відповідало ст. 1169 ЦК України, рішення апеляційного суду
підлягає скасуванню із залишенням рішення суду першої інстанції в силі.

Керуючись ст. 339 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних
справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення апеляційного суду Хмельницької області від 13 червня 2007 року скасувати, а рішення
Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 30 січня 2007
року залишити в силі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий

М.В. Патрюк

Судді:

І.С. Берднік

А.В. Костенко

Н.П. Лященко

М.П. Пшонка