У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

6 лютого 2008 року
м.Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах
Верховного Суду України в складі:

Яреми А.Г., Левченка Є.Ф.,
Романюка Я.М.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_1 на
рішення апеляційного суду Житомирської області від 12 червня 2007 року в справі
за позовом ОСОБА_1 до відкритого акціонерного товариства “Чорнорудка” (далі -
ВАТ “Чорнорудка”), Інституту сільського господарства “Полісся”, Міністерства
аграрної політики України, регіонального відділення Фонду державного майна
України по Житомирській області про скасування наказів, поновлення на роботі,
стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку та за час вимушеного
прогулу,

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до відповідачів про поновлення на
роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу посилаючись на
те, що з 2001 року працював директором державного підприємства
“Сільськогосподарське підприємство “Чорнорудка” (далі - ДП СГП «Чорнорудка»), а
6 травня 2005 року був звільнений у зв'язку із зміною власника та передачею ДП
СГП «Чорнорудка» до сфери управління Мінагрополітики  України хоча контракт з ним не розірвано.
Крім того, позивач зазначав, що на час звільнення відповідач не видав йому
трудову книжку та не виплатив заробітну плату. Просив стягнути з відповідача
2000 грн. заборгованості по заробітній платі.

У листопаді 2005 року позивач пред'явив вимоги про поновлення на посаді
директора ДП СГП «Чорнорудка» до Інституту сільського господарства ( далі -
інститут) «Полісся», оскільки в процесі розгляду даної справи позивач дізнався
про припинення інститутом «Полісся» дії контракту з ним відповідно до наказу №
16-к від 1 лютого 2005 року.

Ухвалою Ружинського районного суду від 9 грудня 2005 року до участі у
розгляді справи притягнуто в якості відповідача Міністерство аграрної політики
України.

У травні 2006 року ОСОБА_1 уточнив свої позовні вимоги, заявив про відмову
від позову у частині стягнення заборгованості по заробітній платі, оскільки з
ним проведено повний розрахунок та зазначив, що наказ №  16-к від 1 лютого 2005 року про його
звільнення виданий неправомочним органом. Міністерство аграрної політики
України відповідно до вимог ч. 2 ст. 36 КЗпП своєчасно не вирішило питання про
припинення  трудового договору, тому саме
з цього відповідача просив стягнути середній заробіток за час вимушеного
прогулу, починаючи з 29 квітня 2005 року. Крім того, посилаючись на те, що ДП
СГП «Чорнорудка» не видає йому трудову книжку, просив стягнути на його користь
з цього відповідача середній заробіток за час затримки видачі трудової книжки.

Ухвалою Ружинського районного суду від 20 грудня 2006 року прийнято відмову
ОСОБА_1 від позову до ДП СГП «Чорнорудка» про стягнення заборгованості по
заробітній платі.

Ухвалою того ж суду від 20 грудня 2006 року до участі у справі як
співвідповідача притягнуто регіональне відділення Фонду держмайна по
Житомирський області.

Рішенням Ружинського районного суду від 28 березня 2007 року позов
задоволено: поновлено строк звернення до суду,
скасовано наказ № 69 від 6 травня 2005 року по ДП СГП «Чорнорудка»,
зобов'язано ВАТ «Чорнорудка» видати відповідний наказ і внести у трудову книжку
ОСОБА_1 запис про анулювання зробленого на підставі скасованого наказу запису
під порядковим № 26. Інститут «Полісся» зобов'язано скасувати наказ № 16-к від
1 лютого 2005 року. Поновлено ОСОБА_1 на посаді директора ВАТ «Чорнорудка» з 28
квітня 2005 року та зобов'язано Житомирське регіональне відділення фонду
державного майна України видати відповідний наказ.

Стягнуто з ВАТ «Чорнорудка» на користь ОСОБА_1 5172 грн. втрати середнього
заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. Стягнуто з Міністерства
аграрної політики України на користь ОСОБА_1 4741 грн. середнього заробітку за
час вимушеного прогулу. Стягнуто з ВАТ «Чорнорудка» та Міністерства аграрної
політики України в дохід держави судовий збір та витрати на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільних справ. У задоволенні
решти позовних вимог відмовлено. Рішення у частині поновлення на роботі та
стягнення за один місяць у розмірі 431грн. допущено до негайного виконання.

Рішенням апеляційного суду Житомирської області від 12 червня 2007 року
рішення районного суду скасовано в частині вимог про поновлення на роботі,
визнання недійсними наказів про звільнення, стягнення середнього заробітку за
час вимушеного прогулу, визнання незаконними записів в трудовій книжці про
звільнення та ухвалив нове рішення в цій частині, яким в позові ОСОБА_1
відмовлено. В решті рішення залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення
апеляційного суду, посилаючись на порушення судами норм матеріального і
процесуального права, та залишити в силі рішення районного суду.

Згідно ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження судового
рішення може бути лише неправильне застосування судом норм матеріального права
чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може
встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в
рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність чи
недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Оскільки з матеріалів справи та змісту касаційної скарги не вбачається
порушення судом норм матеріального та процесуального права колегія суддів
вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу.

Керуючись ст. 332 ЦПК України,
колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_1
відхилити.

Рішення апеляційного суду Житомирської області від 12
червня 2007 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

А.Г. Ярема

Є.Ф. Левченко

Я.М. Романюк