Справа № 22-78308
Головуючий в 1 інстанції: Таргоній В.О.
Доповідач: Хилевич С.В.
23 червня 2008 року                                           м.
Колегія суддів Апеляційного суду
Рівненської області в складі:
головуючого - судді: Оніпко О.В.
суддів: Мельника Ю.М., Хилевича С.В.,
при секретарі судового засідання Демчук
розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Костопільського районного суду від 8 квітня 2008 року в справі за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на сина, що продовжує навчання,
в с т а н о в и л а:
березні 2008 року до суду звернулась ОСОБА_1 із позовом до ОСОБА_2 про
стягнення аліментів на сина, що продовжує навчання.
обґрунтування позову зазначала, що від шлюбу з відповідачем мають дитину - сина
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. З 2007 року син навчається на денній формі навчання у
Національному університеті водного господарства та природокористування, в
зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги. Відповідач працює, має стабільний
дохід; його стан здоров'я та матеріальне становище дозволяють сплачувати
стягнути із ОСОБА_2 на її користь на утримання дитини - сина ОСОБА_3 аліменти
розміром у 14 частину всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з дня
пред'явлення позову і до закінчення навчання, але не більше як до досягнення
сином двадцяти трьох років.
Рішенням
Костопільського районного суду від 8 квітня 2008 року позов задоволено
частково: стягнуто із позивача на користь дитини - сина ОСОБА_3 аліменти на
його утримання розміром у 1 000 гривень щомісячно на час його навчання до
досягнення ним двадцятитрьохрічного віку.

Цим
рішенням стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допущено до
негайного виконання.

Не
погодившись із ухваленим рішенням, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, де вказує
на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, та
невідповідність висновків суду обставинам справи.

Обґрунтовуючи
скаргу, покликається на неврахування судом тих обставин, що до досягнення сином
повноліття відповідач сплачував аліменти розміром у 14 частину заробітку або
доходу, проте син на той час проживав разом з нею і навчався у школі;
матеріальні витрати сина є значно більшими, ніж встановлено судом; майнове
становище ОСОБА_2 не погіршилось, а тому він має можливість сплачувати аліменти
у розмірі, в якому сплачував до досягнення повноліття дитиною.

Крім
того, вважає, що суд невірно взяв до уваги те, що на утриманні відповідача
знаходяться неповнолітня дитина, яка за станом здоров'я потребує додаткових
витрат, що батько - інвалід, а мати - пенсіонер, натомість син ОСОБА_3 є
хронічно хворим, потребує медикаментозного і санаторно-курортного лікування,
заробіток апелянта становить суму у 700 гривень, що є значно меншим від
заробітку ОСОБА_2.

Просила
рішення, що оскаржується, змінити, визначивши стягнення аліментів у 14 частину
заробітку (доходу) відповідача.

У
судовому засіданні ОСОБА_1, підтримуючи апеляційну скаргу, надала колегії
суддів пояснення в межах її доводів.

ОСОБА_2,
заперечуючи проти задоволення апеляційної скарги, покликався на її
безпідставність.

Заслухавши
доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі, і з'явилися в судове
засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія
суддів знаходить, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Ухвалюючи
рішення, суд першої інстанції виходив із зміни позовної вимоги на стягнення
аліментів у частці, прийшовши до висновку про стягнення аліментів у твердій
грошовій сумі на користь сина на його утримання.

Між
тим, колегія суддів з таким висновком погодитись не може, оскільки його
зроблено із порушенням норм матеріального і процесуального права, виходячи з
такого.

З
матеріалів справи вбачається, і це встановлено в судовому засіданні поясненнями
сторін, ОСОБА_2 і ОСОБА_1 від шлюбу мають дитину - сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1
(а.с. 3). Син проживає разом із позивачем, є студентом першого курсу факультету
водного господарства денного відділення Національного університету водного
господарства та природокористування (а.с. 4).

Згідно
із ч. 1 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у
зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати
їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати
матеріальну допомогу.

За
змістом ст.ст. 200, 182 цього Кодексу, визначаючи розмір аліментів у твердій
грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів, суд
враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та
матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших
дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, а також інші
обставини, що мають істотне значення.

Встановлено,
що син отримує стипендію сумою у 300 гривень, хворіє на хронічний
гастродуоденіт, часто рецидивуючий перебіг з больовим і диспепсичним синдромом,
в зв'язку з чим потребує медикаментозного і санітарно-курортного лікування
(а.с. 18).

Зі
слів відповідача з'ясовано, що він має задовільний стан здоров'я, загальна сума
заробітку за час із жовтня 2007 року по березень 2008 року становить 89 032
гривні 23 копійки (а.с. 19), середньомісячний заробіток складає суму у 14 838
гривень 70 копійок, що вираховується шляхом ділення суми заробітку у 89 032
гривні 23 копійки на кількість місяців, тобто на 6.

За
таких обставин ОСОБА_2 спроможний сплачувати аліменти.

Разом
з тим, відповідач має дитину від нового шлюбу - дочку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2
(а.с. 8), яка хворіє, їй рекомендовано нагляд педіатра, загальний режим із
обмеженням великих фізичних навантажень, симптоматичне лікування та
систематичний контроль (а.с.а.с. 9-10). Також у відповідача є непрацездатні
батьки - мати пенсіонер та батько інвалід (а.с.а.с. 11-12).

Частиною
1 ст. 11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу,
в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які
беруть участь у справі.

Виходячи
з наведених обставин та засад розумності, колегія суддів знаходить, що розмір
аліментів має становити 114 частину заробітку (доходу) відповідача.

Враховуючи
неправильне застосування норм матеріального і порушення норм процесуального
права, рішення, яке оскаржується, підлягає скасуванню з ухваленням нового
рішення.

На
підставі ст. ст. 200, 182, ч. 1 ст. 199 СК України, керуючись ст. 303, п. 2 ч.
1 ст. 307, п. 4 ч. 1 ст. 312, ст. ст. 313-315, 324, 325 ЦПК України, колегія
суддів

в и р і ш и л а:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення
Костопільського районного суду від 8 квітня 2008 року в справі за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на сина, що продовжує навчання, -
скасувати повністю.

Позов
задовольнити частково.

Стягнути
із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини - сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, який продовжує навчання, починаючи з 23 червня 2008 року до
досягнення сином двадцяти трьох років, розміром у 114 частину від заробітку
(доходу).

Стягнути
із ОСОБА_2 судовий збір сумою у 133 гривні 47 копійок та витрати на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду сумою у 30 гривень.

Згідно
із п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів у межах
суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення
суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення.

Сторони мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої
інстанції та рішення апеляційного суду протягом двох місяців з дня набрання
рішенням апеляційного суду законної сили.

Головуючий:

Судді: