РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ          УКРАЇНИ

14 квітня
2008 року
м. Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області
в складі

головуючої -  судді
Очиргораєвої О.М.

при секретарі            Рибіній Н.В.

Розглянувши
у відкритому судовому засідання в м. Ромни цивільну справу за позовом  ОСОБА_1
до  ОСОБА_2,ОСОБА_3  про відшкодування майнової  і моральної шкоди,  завданої ушкодженням  здоров»я , -

В С
Т А Н О В И В  :

Позивачка ОСОБА_1.   звернулася до
суду з вищевказаним позовом ,  в якому
прохала стягнути   з відповідачів ОСОБА_2
та  ОСОБА_3  в солідарному порядку   на її корить
352 грн. 40 коп.   у
відшкодування   майнової  шкоди
, а також 2800 грн. -
відшкодування    моральної
шкоди   та витрат по оплаті держмита   - 59 грн. 50 коп.   і за інформаційно - технічне
забезпечення    розгляду справи   - 30 грн.
, витрат по оплаті   юридичної
допомоги   - 200 грн., а всього 3441 грн.
90 коп.

Свої
вимоги   позивачка мотивувала тим,
що   з вини  ОСОБА_2
і ОСОБА_3 - сусідів   по будинку ,
які утримують   неналежним чином   свого собаку по кличці « Лорд»   , вона отримала тілесні ушкодження   , а саме 18.08.2007 року - укус лівої
ноги.   В результаті цього укусу   собаки
вона лікувалась в Роменській ЦРЛ
і витратила на придбання ліків
352 грн. 40 коп.  , що і
складає    матеріальну шкоду.

Моральна
шкода   полягає в тому , що   вона
пережила негативні емоції   і
переживання , яких зазнала під час
безпричинного нападу собаки  ,
страждала фізично від болю  , а потім у
неї виникло почуття страху  , від якого
не може позбутись   до цього часу.   А відповідачі до цього часу не вчинили
жодних дій  з метою  відшкодування заподіяних їй збитків  , продовжують випускати свою собаку «
Лорда»   на прогулянку   без ланцюга та намордника    , почувають себе впевнено  , що їх дії залишаються   безкарними
, що в свою чергу посилює її
моральну шкоду  . Тому завдану
моральну шкоду вона оцінила    в 2800 грн.

Факт
заподіяння їй тілесного ушкодження підтверджується    як постановою   від 30.11.2007 року   про відмову в порушенні  кримінальної справи  , винесеною дільничим   інспектором
після перевірки   її заяви   , так і її зверненням    до Роменської ЦРЛ   за лікуванням   , що підтверджується записами   в амбулаторній  картці
з призначенням лікування та відповідними квитанціями   і чеками
на придбання ліків.

В
позовіОСОБА_1.   посилалась на
вимоги    статей 1187 і 1167 ЦК
України,  вважаючи , що відповідачі   повинні відшкодувати    їй завдану
як моральну, так  і
матеріальну  шкоду  ,
як  власники собаки   , що створює   підвищену небезпеку   для
особи  , яка цю діяльність
здійснює   , та інших осіб   , тобто
розцінивши  , що ушкодження   її здоров»ю    було завдано    внаслідок дій джерела   підвищеної небезпеки  . А відповідно до ст. 1167 ЦК України  , якщо шкоди завдано   каліцтвом, іншим ушкодженням здоров»я …  внаслідок дій джерела    підвищеної небезпеки    моральна
шкода   відшкодовується
незалежно    від вини   фізичної
або юридичної особи, яка її завдала.

В
судовому засіданні   позивачка свій позов
підтримала   , додатково пояснивши  , що 18.08.2007 року, вона підійшла до
поштової скриньки  , яка розташована    за
ворітьми   біля будинку  ,  а в
цей час    з воріт будинку    відповідачів    ОСОБА_2 вискочила  належна їм
мисливська собака   породи

« спанієль»
на ім»я « Лорд», підбігла до неї і безпричинно укусила   її за ліву
ногу   . Після цього вона почала
кричати   і кликати свого чоловіка   , який прибіг і викликав «швидку допомогу».
Її відвезли до лікарні  , де надали
медичну допомогу. До її будинку   її
супроводжувала  знайома ОСОБА_4   а потім
йшла сусідка    ОСОБА_5зі своїми
трьома собаками   , якій вона і
показувала рану від укусу   . Вони з
чоловіком все розповіли  про укус
собакою   сусідам ОСОБА_2, але  ті
подивившись на рану   , пожурились
і пішли до себе    . Тільки коли
приїхала

« швидка» , то  ОСОБА_2. сказала, що  у них собака привита  і не
потрібно робити 40 уколів.

Вона
перебувала    з 20.08 по 14.09.2007
року   на лікарняному у хірурга,  а з 17.09 по 16.10.2007 року   лікувалась у невропатолога  .

Згідно   з актом судово - медичного обстеження,
проведеного 21.08.2007 року, її були спричинені   тілесні ушкодження, що відносяться до
легких   , що потягли короткочасний
розлад здоров»я  .

Відповідачі   ОСОБА_2
та ОСОБА_3  позов повністю не
визнали    і суду пояснили  , що вони дійсно тримають   більше 10 років   мисливську собаку  породи «Спанієль» на ім»я  «Лорд»
. Проживають вони в даному будинку
з сім»єюОСОБА_1.   , які фактично
є власниками   ще двох квартир    в цьому будинку .  Між ними і сім»єю ОСОБА_1понад 4 роки   склались неприязні стосунки   через земельну ділянку    та
двір спільного користування. В даний час    в стадії тривалого розгляду    в суді є спір про землю  , де вони виступають позивачами , а
ОСОБА_6  як зацікавлена особа.

18.08.2007
року   їх собака   «Лорд» знаходився   в квартирі
і не міг покусатиОСОБА_1.  , яка
із - за неприязних  до них стосунків   вирішила подати до суду   наклепницьких позов.

В
той день до них в квартиру   постукав
чоловікОСОБА_1.  -ОСОБА_7    і сказав, що жінку покусав « Лорд».
СамаОСОБА_1.   показала рану на нозі   , де була
легка рана   з засохлою
кров»ю   . Вони сказали, що « Лорд»   не міг покусати, так як був в квартирі    з сестрою
ОСОБА_8. Але   ОСОБА_7. на
пропозицію   пройти в квартиру    і в цьому
впевнитись, зайти не захотів  . На
вулиці в цей час вони побачили сусідку
ОСОБА_5і біля    поштового
ящика   дві чи три собаки.   ОСОБА_5вони також сказали  , що це не їх собака    покусавОСОБА_1.   Коли приїхала «Швидка допомога», то вони
показали свого собаку   « Лорда»   без нашийника і намордника . Але гуляє  собака
на вулиці   під наглядом когось із
членів сім»ї   і ніколи нікого не кусав,
ніхто із сусідів    не скаржився.  У дворі спільного користування    собака гуляє самостійно, але ніколиОСОБА_1.   не чіпав, вона не скаржилась.

Вислухавши   пояснення сторін  , свідків
ОСОБА_7  ОСОБА_4, ОСОБА_8  , та дослідивши матеріали справи, суд вважає,
що    позов не підлягає    задоволенню   за недоведеністю.

Суд  встановив,
що між сторонами    виник
спір   про відшкодування   шкоди
, завданої   ушкодженням   здоров»я , яке отримала від укусу
собаки   належної відповідачам   ОСОБА_2
і ОСОБА_3,  позивачкаОСОБА_1.

Але   в той же час
, крім показів самої позивачки
про те,  що    саме собака « Лорд» , належна її
сусідам   ОСОБА_2 , покусав її за ліву
ногу 18.08.2007 року ,  доказів нею не
було суду надано.

Допитана
зі сторони   позивачки   свідок ОСОБА_4   - її знайома , яка в той день
проводжалаОСОБА_1.   до будинку , пояснила,
що    здалеку почула спочатку
крикОСОБА_1.  , а потім побачила  , як та відбивається від собаки   біля поштового ящика   і називає його ім»я « Лорд» . Вона ніби - то
побачила   як собака кусавОСОБА_1. за
ногу  , а потім побіг через дорогу .
Почула також як ОСОБА_1кликала свого чоловіка і ОСОБА_6, я їй крикнула  « тікай» . Тоді   вона, злякавшись  , що і на неї   може напасти
собака , повернулась і пішла до автобусної зупинки  , звідки і поїхала до себе додому.  ДоОСОБА_1.
вона не підходила і допомогу
після укусу   собаки   не надавала.   ЗустрілаОСОБА_1.   тільки в понеділок в поліклініці  на перев»язці.   Потім
пізно восени   ОСОБА_1
сказала  , що буде звертатись    за
відшкодуванням    шкоди   до суду.
Її запросила свідком   бути   по даній справі   нещодавно. Працівники міліції    після того
випадку   її не допитували   як свідка.

Свідок
ОСОБА_7 - чоловік позивачки
пояснив  , що почув крик  квартиранта ОСОБА_9, що його жінку кусає   собака « Лорд»   біля поштового   ящика
. Коли він вибіг   з двору   , то побачив , що у дружини   була закривавлена ліва нога   , а собака « Лорд»   побіг в сторону озера.   Він пішов до ОСОБА_2  і сказав
про укус   собакою,   вони заперечили   , запросили в квартиру   , але там він собаки не побачив  . Він викликав « швидку допомогу»  . До них підійшла сусідка ОСОБА_5 зі своїми
собаками   і вони з дружиною все їй
розповіли  . ОСОБА_2и вийшли, коли приїхала
«швидка», і заспокоїли, що «собака привита, не переживайте». Раніше собака
ОСОБА_2нікого не кусав, хоча він ходить без ошийника   і намордника
як у спільному дворі, так і сам
відкриває ворота    і бігає по
вулиці  без нагляду господарів. На його
думку, ОСОБА_2и  винні в тому, що
«нацькували» свого собаку  на його
дружину , а самі в цей час перебували в квартирі. Він майже весь час, був у
дворі, але не помітив як собака вибіг з двору , також не бачив   як собака укусив дружину.

Суд   критично оцінює   покази вищевказаних свідків , так як свідок
ОСОБА_4,   зізналася , що   близько
доОСОБА_1.  не підходила і
позивачка її попрохала   бути
свідком   нещодавно.  В постановах
дільничного  інспектора   від 23.08.та від 30.11.2007 року ( а.с. 70,
5) , крім свідка ОСОБА_4, яка   не бачила
самого моменту   як ОСОБА_1 кусала
собака, а тільки пізніше бачила   рану
від укусу   і чула все зі слів самої  ОСОБА_1.
, свідка ОСОБА_4  не зазначена.
Навпаки,  виносячи   після ретельних перевірок   цього факту
дві   постанови
про відмову в порушенні кримінальної справи ,  дільничий інспектор зазначив  , що « інших свідків   даної пригоди  , які б підтвердили , що гр..ОСОБА_1,   вкусила собака   гр.. ОСОБА_2
, не було». А поскільки
ОСОБА_2   і на час перевірок стверджувала   , що її собака  знаходилась в той час вдома і не могла
покусати ОСОБА_1. , то за відсутністю доказів
і складу злочину  , передбаченого
ст. 122 КК України , в порушенні
кримінальної справи  було
відмовлено.

Ці   постанови
позивачка ОСОБА_1.   отримала  , але офіційно не оскаржила  , хоча і пояснила суду   , що з ними не погоджувалась.

Крім
того , сама позивачка ОСОБА_1,
виступаючи в судових дебатах   по
справі, визнала , що свідок  ОСОБА_4  і ОСОБА_7
не бачили  як її кусала собака «
Лорд» , вона з собакою   « були самі   і таке ми з ним натворили»  .

Покази
свідка  зі сторони відповідачів -
ОСОБА_10.  - рідної сестри   відповідача ОСОБА_3 яка пояснила  , що в той день   нібито сиділа в квартирі ОСОБА_2  в гостях, годувала собаку « Лорда» , але коли
почула претензії   щодо укусу собакою
ОСОБА_1., не виходила і не вмішувалась, суд також  розцінює як
неправдиві , так як   пояснити ,
чому ж   вона не вийшла   і не пояснила  , що собака з нею  , а не на вулиці, свідок не змогла.  Крім того, ні ОСОБА_2и , ніОСОБА_1.  , коли їх опитував дільничий   інспектор, не пояснювали   про цього свідка,  а навпаки
свідків , крім ОСОБА_5, не було
встановлено і названо   жодною
стороною конфлікту.

З
цього суд   робить висновок, що ні
свідок  ОСОБА_4 , ні свідок ОСОБА_8  не дали суду правдивих   пояснень.

Отже,
позивачкаОСОБА_1., подавши суду підтвердження
свого  ушкодження здоров»я  у вигляді укусу  лівої ноги , не довела нічим, що саме собака
відповідачів ОСОБА_2 завдала  це  тілесне ушкодження, аОСОБА_2 і ОСОБА_3 , як
власники собаки, яка на її думку, є джерелом
підвищеної небезпеки, повинні відповідати   і відшкодовувати  їй  як
матеріальну шкоду   за лікування , так
і   моральну шкоду , незалежно від
наявності   чи відсутності   їх вини.

Суд
вважає, що позиція позивачки
ОСОБА_1.  з посиланням  на ст. 1187 ЦК України   помилкова. Там у вищезгаданій статті   мова йде про діяльність, пов»язану з
утриманням диких звірів, службових собак та собак   бійцівських порід,    а не домашніх чи мисливських, яка і
утримується   відповідачами ОСОБА_2. Тому
неможливо   вважати , що ОСОБА_2утримують
собаку , яка відноситься до поняття   « джерело  підвищеної небезпеки » , а тому    і
повинні  відповідати  за завдану шкоду , якщо не доведуть , що
шкоди було завдано   внаслідок   непереборної сили   або умислу
потерпілого, як зазначено  в ч.5
ст. 1187 ЦК України  .

Інша
аргументація позивачки   про те, що   відповідачі утримують   свого собаку , порушуючи  Правила
утримання собак, котів та хижих тварин, затверджені Роменською   міською радою  на 8-й сесії
24 скликання   від 21.03.2003 року
( а.с. 83-86), також не підтверджена, поскільки
до адміністративної відповідальності
за ст. 154 КУпАП  відповідачі не
притягувались. А позивачка знову ж таки
не довела суду, що в результаті порушення ними Правил   утримання собаки, їй було завдано  ушкодження здоров»я  у вигляді укушеної рани ноги.

В
силу ст. 1166 ЦК України   - майнова  шкода відшкодовується   в повному обсязі   особою, яка її завдала, якщо шкоди було
завдано   неправомірними рішеннями, діями
чи   бездіяльності    особистим
немайновим правам    фізичної
особи.

По  даній справі
не доведено, що відповідачі ОСОБА_2
і ОСОБА_3   винні у завданні
тілесних   ушкоджень   позивачціОСОБА_1. , а тому   і не повинні   відшкодовувати  їй ні матеріальну, ні моральну  шкоду, передбачену ст. 1167 ЦК України  .

Керуючись
ст. ст. 10,11,209,212,214,215,218 ЦПК України, ст. 1166, 1167, 1187 ЦК України суд , -

В И Р І Ш И В  :

В
задоволенні позову   ОСОБА_1
доОСОБА_2, ОСОБА_3   про
відшкодування   майнової і моральної
шкоди, завданої ушкодженням здоров»я
-   відмовити за недоведеністю.

Рішення може бути оскаржене до  Сумського
апеляційного суду через Роменський міськрайонний суд шляхом подачі  в десятиденний термін   з дня проголошення рішення  заяви про апеляційне оскарження   і поданням після   цього
в двадцятиденний термін
апеляційної скарги, з подачею її копії
до апеляційної інстанції, або в порядку ч.4 ст. 295 ЦПК України.

СУДДЯ                 підпис...

КОПІЯ ВІРНА :

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО

МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ                            О.М. ОЧИРГОРАЄВА