Справа 2-237-1/08
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15
квітня 2008 року Печерський районний суд м. Києва у складі

Головуючого
судді Вовк С.В.

при
секретарі Горовій Н.Г.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про стягнення суми, -

ВСТАНОВИВ:

У грудні
2007 року позивач звернувся до суду зі вказаним позовом до відповідача, в якому
просив стягнути із відповідача на його користь суму у розмірі 85095,81 грн.,
посилаючись на те, що 14.02.2006 року Печерським районним судом м. Києва по
справі №2-25-1/06 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 було постановлено рішення, яким
частково задоволено вимоги позивача, а саме, стягнуто з відповідача на користь
позивача суму у розмірі 294115,96 грн. Зазначене рішення суду набрало законної
сили 20.03.2006 року. 21.04.2006 року Печерським районним судом м. Києва було
видано виконавчі листи № 2-25-1/06.

Також
зазначав, що постановами від 06.05.2006 року Державним виконавцем Державної
виконавчої служби у Печерському районі м. Києва було відкрито виконавче
провадження про примусове виконання виконавчого листа №2-25-1 про стягнення з
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 борг у розмірі 294115,96 грн.

При
цьому вказував, що станом на день подання позовної заяви відповідач суму боргу
не сплатив, а під впливом інфляції сума присудженого до стягнення боргу зросла.

Як на
правову підставу для задоволення позову ОСОБА_1 посилається на ст.ст. 624, 625
ЦК України.

В ході розгляду справи позивач збільшив розмір
позовних вимог, та в останній редакції просить стягнути із відповідача на
користь позивача суму штрафних санкцій та інфляційних нарахувань у розмірі
132980,70 грн. та судові витрати по оплаті судового збору - 1329.81 грн.,
витрат на ІТЗ - 30 грн., за надану правову допомогу - 10000 грн.

Представник
позивача позовні вимоги підтримав та просить їх задовольнити посилаючись на
обставини викладені в позовній заяві.

Представник
відповідача позов не визнав та просить в його задоволенні відмовити посилаючись
на його безпідставність.

Суд
вислухавши пояснення учасників судового процесу, оголосивши та дослідивши
матеріали справи прийшов до висновку про те що вимоги підлягають задоволенню,
виходячи з наступного.

Судом
встановлено, що рішенням Печерського районного суду м. Києва від 14.02.2006
року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу за
договором позики з урахуванням індексу інфляції та трьох процентів річних від
прострочення суми боргу, позов задоволено частково, стягнуто із ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_1 сума боргу за договорами позики з урахуванням встановленого
індексу інфляції у розмірі 269285 грн., 3% річних за договорами позики у
розмірі 21070,66 грн.

Судом
встановлено, що до цього час сума яка стягнута із відповідача на підставі вище
вказаного рішення суду позивачу не відшкодована, тобто, правовідносини які
виникли між сторонами по справі  ще не
закінчились та продовжують існувати.

Згідно із ч.2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також
три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не
встановлений договором або законом.

Також
судом встановлено, що станом на 15.04.2008 року загальний розмір суми інфляції
та штрафних санкцій які виросли в наслідок прострочення виконання грошових зобов'язань, заборгованість за якими була
стягнута   на підставі
зазначеного  рішення суду, складає
132980,70 грн.

Отже
враховуючи вище викладене суд приходить до висновку, що позовні вимоги
обґрунтовані та є такими що підлягають задоволенню.

В
порядку передбаченим ст. 88 ЦПК України із відповідача на користь позивача
підлягають стягненню судові витрати в розмірі 1359,81 грн.

Сума
витрат за надану правову допомогу в розмірі 10000 грн. судом не може бути
задоволена, оскільки із квитанції яка надана на підтвердження здійснення цих
платежів не вбачається, що вказана сума була сплачена позивачем в зв'язку із
наданням йому правової допомоги Дмитрієвим В.В.

Керуючись
ст.ст. 625 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 88, 169, 212 - 215 ЦПК України, суд,
-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми - задовольнити.

Стягнути
із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму штрафних санкцій та інфляційних нарахувань у
розмірі 132980,70 грн. та судові витрати 1359,81 грн.

Заяву про апеляційне оскарження
рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після
подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без
попереднього подання заяви про апеляційне оскарження у строк, встановлений для
подання заяви про апеляційне оскарження. Заява про апеляційне оскарження та
апеляційна скарга подається Апеляційному суду м. Києва через Печерський
районний суд м. Києва.

Суддя: