Справа №22-ц-579 2008 р.                           Головуючий
у 1 інстанції - Клименко А.Я.
Категорія        19                                                        Суддя-доповідач
і м е н е м     У к р а ї н и
року  травня « 28 » дня колегія суддів
судової палати в цивільних справах апеляційного суду Сумської області в складі:
суддів           -
Дубровної В.В.,  Лузан Л.В.,
участю секретаря судового засідання  -
у відкритому судовому засіданні у приміщенні апеляційного суду цивільну справу
за апеляційною скаргою Дочірнього підприємства спеціалізованого управління
“Хіммонтаж-14” Закритого акціонерного товариства “Промтехмонтаж-1”
на рішення Зарічного районного суду м. Суми від 04 березня 2008 року
у справі за позовом ОСОБА_1 до Дочірнього підприємства спеціалізованого
управління “Хіммонтаж-14” Закритого акціонерного товариства “Промтехмонтаж-1”,
третя особа: Сумська міська рада, про спонукання до укладення договору про
надання житлової площі,-
в с т а н о в и л а :
Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 04.03.2008
р. позов ОСОБА_1 задоволено.

Зобов'язано ДП СУ “Хіммонтаж-14” ЗАТ “Промтехмонтаж-1” -
правонаступника СУ “Хіммонтаж №14” ЗАТ “Промтехмонтаж-1”, укласти з ОСОБА_1
договір про надання йому благоустроєної однокімнатної квартири в АДРЕСА_1 в
якості компенсації за знесений житловий будинок АДРЕСА_2 в якому він набув
право користування житловою площею.

В апеляційній скарзі ДП СУ “Хіммонтаж-14” ЗАТ
“Промтехмонтаж-1”, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи,
неправильне застосування норм матеріального права, просить  рішення суду скасувати, а справу направити на
новий розгляд до суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення особи,
яка бере участь у справі, вивчивши матеріали справи і перевіривши законність і
обґрунтованість  рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню .

Під час розгляду справи судом першої інстанції було
встановлене наступне.

З березня 1990 року ОСОБА_1 і ОСОБА_2 перебували у шлюбі.
З кінця 1989 р. ОСОБА_1 проживав у будинку АДРЕСА_2 у якості члена сім”ї своєї
дружини, якій на праві власності належала 1/6 частина названого будинку, а
власником 4/6 часток цього будинку була її мати - ОСОБА_3 В названому будинку
також проживали двоє неповнолітніх дітей ОСОБА_2 від першого шлюбу.

Рішенням
виконавчого комітету Сумської міської ради № 70 від 17.03.1988 р., додатку №6,
Сумському спеціалізованому управлінню №14 була надана земельна ділянка для
проектування та будівництва 176 квартирного житлового будинку АДРЕСА_1за
рахунок вилучення земельних ділянок, які знаходились в користуванні громадян, у
тому числі мешканців будинку АДРЕСА_2 (а. с. 117).

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 09.12.1993
р. шлюб між ОСОБА_1 і ОСОБА_2 був розірваний, а в органах РАЦС був розірваний
лише 24.01.1994 р.

10.02.1994 р. колишня дружина позивача, ОСОБА_2, вступила
в шлюб з ОСОБА_4, який також був прописаний в будинку АДРЕСА_2.

На підставі рішення Сумського міського виконавчого
комітету № 485 від 15.09.1994 р. ОСОБА_2 одержала 3-кімнатну квартиру АДРЕСА_3
житловою площею 37,74 м2 на чотирьох осіб: ОСОБА_2, чоловіка ОСОБА_4
доньку ОСОБА_5, сина ОСОБА_6, а її мати - ОСОБА_3 на підставі рішення Сумського
міського виконавчого комітету №180 від 21.04.1994 р. одержала однокімнатну
квартиру АДРЕСА_4житловою площею 19,1 м2.

Рішенням Зарічного
районного суду м. Суми від 28.07.1994 р. було встановлено, що  ОСОБА_1 набув право користування житловою
площею в будинку АДРЕСА_2 як член сім”ї співвласника будинку, тому його позов
про вселення в дане житлове приміщення був задоволений  (а. с. 6-8). Цим же рішенням також було
встановлено, що у зв'язку з тим, що будинок АДРЕСА_2 підлягав знесенню, то за
договором № 43 від 01.06.1993 р., укладеним між СУ-14 і його дружиною ОСОБА_7 /
ОСОБА_2/,  ОСОБА_1 перебував у списку на
отримання житлової площі як член її сім'ї.

Таким чином судом першої інстанції було встановлено, що
на час забезпечення житлом вищевказаних осіб у зв”язку зі зносом будинку,  ОСОБА_1
житлом забезпечений не був, але мав на це право.

Судом першої інстанції також було встановлено, що
14.02.1995 р. між Сумським спеціалізованим управлінням № 14 і ОСОБА_1 був
укладений договір №1 про знос жилого будинку АДРЕСА_2 та компенсацію за нього у
вигляді надання окремої однокімнатної квартири в будинку АДРЕСА_1по закінченню
будівництва вказаного будинку (а. с. 147).

Приймаючи до уваги наявність названого договору від
14.02.1995 р. суд першої інстанції визнав обґрунтованими позовні вимоги та
зобов'язав ДП СУ “Хіммонтаж-14” ЗАТ “Промтехмонтаж-1”, як правонаступника СУ
“Хіммонтаж №14” ЗАТ “Промтехмонтаж-1”, укласти з ОСОБА_1 договір про надання
йому благоустроєної однокімнатної квартири в АДРЕСА_1 в якості компенсації за
знесений житловий будинок АДРЕСА_2 в якому він набув право користування
житловою площею.

Проте з таким рішенням суду погодитись не можна з
наступних підстав.

Представник ДП СУ “Хіммонтаж-14” ЗАТ “Промтехмонтаж-1”
посилається на те, що будинок АДРЕСА_1 не є власністю ДП СУ “Хіммонтаж-14”.

На підтвердження названих доводів ним надана ксерокопія
договору купівлі-продажу об'єкта незавершеного будівництва, укладеного 14.12
2006 р. між «Продавцем» - ДП СУ “Хіммонтаж-14” ЗАТ “Промтехмонтаж-1” та «Покупцем»
- ЗАТ «Сумиінвест» про те, що «Продавець» продав,  а «Покупець» купив об'єкт незавершеного
будівництва житлового будинку,
готовністю 25% за адресою АДРЕСА_1

Таким чином вбачається, що постановленим у справі
рішенням зачіпаються права особи, яка не була залучена до участі у справі, а
саме ЗАТ «Сумиінвест».

Приймаючи до уваги наявність вищеназваного договору
купівлі-продажу від 14.12 2006 р. та що позов заявлений про спонукання до
укладення договору про надання однокімнатної квартири саме в будинку АДРЕСА_1,
суд не міг вирішувати спір, не залучивши до участі у справі ЗАТ «Сумиінвест».

Відповідно до п.4 ст. 311 ЦПК України
рішення суду підлягає скасуванню з направленням справи на новий розгляд, якщо
суд вирішив питання про права та обов'язки осіб, які не брали участь у справі.

Крім того вбачається, що підлягають перевірці доводи
апелянта про те, що у 1995 р.   ДП СУ
“Хіммонтаж-14” ЗАТ “Промтехмонтаж-1” не є правонаступником  Сумського спеціалізованого управління
“Хіммонтаж № 14” ЗАТ “Промтехмонтаж-1”.

Таким чином вбачається, що рішення суду постановлене з
порушенням вимог процесуального законодавства, тому воно підлягає скасуванню з
надісланням справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись  ст.ст. 303,
307,  311,  313-315
ЦПК України  колегія суддів -

у  х
в  а  л
и  л  а   :

Апеляційну скаргу Дочірнього підприємства
спеціалізованого управління “Хіммонтаж-14” Закритого акціонерного товариства
“Промтехмонтаж-1” задовольнити частково.

Рішення Зарічного районного суду м. Суми від 04 березня
2008 року скасувати, а справу надіслати на новий розгляд до того ж суду іншому
судді.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення і  з цього часу
може бути оскаржена  у касаційному
порядку до Верховного Суду України
протягом  двох місяців   .

Головуючий     -

Судді                  -