У Х В А Л А

І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И

30 січня 2008 року                                                        м.
Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України в
складі:

головуючого

Григор'євої Л.І.,

суддів:

Балюка М.І.,

Данчука В.Г.,

Барсукової В.М.,

Косенка В.Й.,-

розглянувши  в
судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Вінницької
міської ради, товариства з обмеженою відповідальністю «Бокуд-1» про визнання
права співвласності на допоміжні приміщення та визнання протиправним договору
оренди будівель, за касаційною
скаргою виконавчого комітету Вінницької
міської ради на рішення Замостянського районного суду м. Вінниці від 15 березня
2007 року та ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 31 липня 2007 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2006 року
ОСОБА_1 звернулася в суд із зазначеним
позовом, посилаючись на те, що їй на підставі свідоцтва про право
власності на житло від 31 березня 1995 року належить квартира АДРЕСА_1. 28
лютого 2005 року між виконавчим комітетом Вінницької міської ради та
товариством з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) “Бокуд-1” укладено
договір оренди будівель ( споруд, приміщень) № 22-1Ж на оренду допоміжного
приміщення в житловому будинку АДРЕСА_1 на період з 9 лютого 2005 року до 9
січня 2006 року без її згоди. ОСОБА_1 просила суд визнати її співвласником
допоміжних приміщень будинку     АДРЕСА_1
та визнати протиправним договір оренди будівель (споруд, приміщень) від  28 лютого 2005 року.

Заочним рішенням
Замостянського районного суду м. Вінниці від
15 березня 2007 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду
Вінницької області від 31 липня 2007 року, позов задоволено. Визнано ОСОБА_1
співвласницею допоміжних приміщень у будинку АДРЕСА_1, а саме: сходових клітин,
горища, підвалу, даху, вбудованого приміщення, визнано протиправним договір
оренди будівель (споруд, приміщень) № 22-1Ж від 28 лютого 2005 року, укладений
між виконавчим комітетом Вінницької міської ради та ТОВ “Бокуд-1”.

У касаційній скарзі виконавчий комітет Вінницької міської ради
просить скасувати зазначені судові рішення, посилаючись на невідповідність
висновків суду обставинам справи, неправильне застосування судом норм
матеріального права, порушення норм процесуального права.

Заслухавши доповідь судді Верховного Суду України, дослідивши
матеріали справи та перевіривши наведені в скарзі доводи, колегія суддів вважає,
що скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
виходив із того, що ОСОБА_1 є власником приватизованої квартири АДРЕСА_1 та
співвласником допоміжних приміщень даного будинку. Договір оренди вбудованого
приміщення цього будинку від 28 лютого 2005 року, укладений без її згоди, є
протиправним.

З такими висновками суду погодитися
не можна, оскільки суд дійшов їх без всебічного,
повного, об'єктивного з'ясування дійсних обставин справи, прав і обов'язків сторін, з неправильним застосуванням норм
матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Відповідно до ст. 1 Закону України “Про об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку” допоміжні приміщення багатоквартирного будинку - приміщення,
призначені для забезпечення експлуатації будинку та побутового обслуговування мешканців
будинку (сходові клітини, вестибюлі, перехідні шлюзи, позаквартирні коридори, колясочні,
кладові, сміттєкамери, горища, підвали, шахти і машинні відділення ліфтів, вентиляційні
камери та інші технічні приміщення).

Вирішуючи спір, суд зазначених
вимог закону не врахував, у порушення вимог ст. ст. 212-215 ЦПК України не
з'ясував: чи відноситься спірне приміщення будинку до допоміжного чи є
самостійним об'єктом цивільно-правових відносин; чи мали місце обставини, якими
обгрунтовувалися вимоги і заперечення сторін та якими доказами вони
підтверджуються; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин;
чи порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси позивачки на
допоміжні приміщення будинку та укладеним договором оренди, строк дії якого
припинився до часу звернення її з позовом до суду, а якщо були порушені, не визнанні
або оспорені то яким чином і ким, хоча з'ясування цих обставин має істотне
значення для правильного вирішення спору.

Крім того, постановою Верховної Ради України від 17 травня
2007 року суддя Медяний В.М. був обраний на посаду судді апеляційного суду Вінницької
області, однак ухвалу Замостянським районним судом             м. Вінниці про  перегляд заочного рішення суду постановлено
22 травня 2007 року за головуванням Медяного В.М., хоча він вже не мав повноважень
судді Замостянського районного суду м. Вінниці.

Суд
апеляційної інстанції не звернув уваги на зазначені
недоліки й не перевірив належно доводи апеляційної скарги, в ухвалі не зазначив
конкретні обставини та факти, що спростовують
доводи апелянта, що призвело до неправильного вирішення справи.

За таких обставин
ухвалені судові рішення підлягають скасуванню з передачею справи на новий
розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись
ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах
Верховного Суду України

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу виконавчого комітету Вінницької міської ради
задовольнити.

Рішення
Замостянського районного суду м. Вінниці від 15 березня 2007 року та ухвалу
апеляційного суду Вінницької області від 31 липня 2007 року скасувати, справу передати на новий
розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий

Л.І. Григор'єва

Судді:

М.І. Балюк

В.М. Барсукова

В.Г. Данчук

В.Й. Косенко