Справа
№ 2-96/2008
І М Е Н Е М            У К Р А Ї Н И
Ковель                                                                                    04
Ковельський міськрайонний
суд Волинської області під головуванням
судді                                                         Денисюка Р.С.,
участю секретаря                                Бєлих Н.Б.,
позивача                                                   ОСОБА_1,
відповідача                                               ОСОБА_2.,
у попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про розірвання шлюбу,
звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2. про розірвання шлюбу. Позовна
заява мотивована тим, що позивач одружилася з відповідачем 24.11.2002 року, від
шлюбу мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, спільне сімейне життя в них не
склалося, часто виникають непорозуміння, сварки, в них різні характери, через
що вони не можуть знайти спільної мови для вирішення сімейних проблем,
подружніх стосунків вони не підтримують та проживають окремо. Подальше
збереження шлюбу та примирення вважає неможливим та недоцільним. Просить
розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем.
ОСОБА_1 у попередньому судовому засіданні позов підтримала з підстав,
викладених у позовній заяві, просить шлюб між нею та відповідачем розірвати.
Відповідач ОСОБА_2. у попередньому судовому
засіданні позов визнав, не заперечує проти його задоволення.
Суд, заслухавши пояснення позивача, відповідача
та дослідивши письмові матеріали по справі, приходить до висновку, що
позов підставний та підлягає до задоволення.
ч. 4 ст. 130 ЦПК України встановлено, що при визнанні позову ухвалюється судове
рішення в порядку, передбаченому ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК
України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних
підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Згідно
ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом
одного з подружжя на підставі рішення суду.

Згідно
представленого суду свідоцтва про одруження НОМЕР_1 від 24.11.2002 року, виданого
відділом РАГС Ковельського міського управління юстиції Волинської області,
сторони зареєстрували шлюб 24.11.2002 року, запис за № 552.

З
матеріалів справи вбачається, що сторонам надавався строк для примирення,
однак, між ними не досягнуто згоди щодо подальшого подружнього життя,
враховуючи ту обставину, що сторони виявили взаємну згоду на розірвання шлюбу,
тому суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати.

Також
суд вважає, що витрати, пов'язані з оформленням свідоцтва про розірвання шлюбу
в органах РАЦСу, слід покласти на відповідача ОСОБА_2.

На підставі
вищевказаного та керуючись ст.ст. 104, 105, 110, 112 СК України, ст.ст. 10, 60, 130, 174, 209, 212, 213, 214, 215, 218
ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

Позов задоволити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 до ОСОБА_2, зареєстрований 24 листопада 2002 року, запис за № 552,
згідно свідоцтва про одруження НОМЕР_1 від 24.11.2002 року, виданого відділом
РАГС Ковельського міського управління юстиції Волинської області.

Стягнути
з ОСОБА_2 за оформлення свідоцтва про розірвання шлюбу в органах РАЦСу 17
(сімнадцять) гривень. ОСОБА_1 від сплати звільнити.

Рішення
може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Волинської
області через Ковельський міськрайонний суд шляхом подачі в десятиденний строк
з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після
цього протягом десяти днів апеляційної скарги або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК
України.

ГОЛОВУЮЧИЙ:
Р.С.ДЕНИСЮК