АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2008 року                                                                         м.
Хмельницький

Колегія  суддів
судової палати у цивільних справах

Апеляційного
суду Хмельницької області

в складі : головуючої -
судді Ніколової Б.Ю.,

суддів : Баса О.Г., Матковської Л.О.

при секретарі: Бовт Т.А.

з
участю: позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3, його представника
ОСОБА_4

розглянула
у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 22ц-1337 за апеляційною
скаргою ОСОБА_3 на рішення Летичівського районного суду від 9 червня 2008 року
за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2до ОСОБА_3 про визнання права власності та виділення
в натурі Ѕ частини житлового будинку.

Заслухавши доповідача, пояснення сторін, представника ОСОБА_3
ОСОБА_4, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали
справи,  колегія суддів

в с т а н о
в и л а :

В листопаді 2001 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом, в
якому просили визнати за ними право власності на Ѕ частину в майні бувшого
колгоспного двору - домоволодіння АДРЕСА_1, виділивши в натурі їх частину, а
також розділити інше (рухоме) майно на загальну суму 11170 грн.

В січні 2002 року відповідач ОСОБА_3 подав зустрічну позовну заяву до
ОСОБА_1 про визнання права власності на Ѕ частину: житлового будинку з
надвірними будівлями в АДРЕСА_2; автомобіля ВАЗ-21063 та його розподіл,
включаючи рухоме майно на суму 2925 грн.

В процесі розгляду справи ОСОБА_3 уточнив свої
вимоги і просив стягнути з ОСОБА_1  також
860 грн.  грошової компенсації за Ѕ
частину вартості майна, яке позивачка самовільно вивезла  11.12.2001
року,  розпорядившись  ним  на  свій
розсуд.

19.04.2002 року ОСОБА_3 подав заяву про встановлення
факту прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_5

Рішенням Летичівського районного суду Хмельницької області
від 29 квітня 2003 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду
Хмельницької області від 20 серпня 2003 року, позови ОСОБА_1, ОСОБА_3
задоволено частково, а ОСОБА_2 повністю. Визнано частково недійсним свідоцтво
про право власності на жилий будинок АДРЕСА_1, видане 12.11.1992 року
Руднянською сільською радою на ім'я ОСОБА_3 За позивачами ОСОБА_1, ОСОБА_2
визнано право власності на Ѕ частину даного житлового будинку як на майно
колгоспного двору та розділено його між сторонами в натурі.

________________________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції -
Козак О.В.                                                 Справа № 22ц- 1337

Доповідач - Ніколова Б.Ю.                                                                               Категорія №  2

Також між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 в порядку ст.ст.28, 29 КпШС
України поділено рухоме майно, придбане ними під час шлюбу.

Ухвалою колегії суддів
судової палати у цивільних справах апеляційного суду Житомирської області, що
діяла в межах повноважень, наданих Законом України „Про внесення змін до Закону
України „Про судоустрій України” щодо забезпечення касаційного розгляду
цивільних справ”, касаційну скаргу ОСОБА_3 задоволено. Рішення Летичівського
районного суду від 23 квітня 2003 року та ухвалу апеляційного суду Хмельницької
області від 20 серпня 2003 року скасовано в частині задоволення позову ОСОБА_1,
ОСОБА_2 про визнання за ОСОБА_1, ОСОБА_2 права власності і виділення в натурі Ѕ
частини житлового будинку, визнання частково недійсним свідоцтва про право
власності на даний будинок, видане на ім'я ОСОБА_3, а справу в цій частині
направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Під час нового розгляду
справи ОСОБА_1 уточнила позовні вимоги і просила визнати за нею та ї сином
право власності на Ѕ частину зазначеного жилого будинку з надвірними будівлями
та виділити їм цю частку в натурі, а також визнати частково недійсним свідоцтво
про право власності на даний будинок, видане на ім'я відповідача.

Рішенням
Летичівського районного суду від 9 червня 2008 року позов
задоволено.   Визнано за ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 право власності на Ѕ жилого будинку з надвірними будівлями по
АДРЕСА_1, як на майно колгоспного двору, з виділенням в натурі: а) приміщення в
житловому будинку: 1-1 коридор - 8,8 м2 вартістю 3628 грн. 50 коп.,
1-2 кухня - 8,1 м2 вартістю - 3339 грн. 90 коп., 1-3 житлова кімната
- 14,3 м2 вартістю - 5896 грн. 30 коп., всього по житловому будинку
- 31.2 м2 на суму 12864 грн. 70 коп., в тому числі: веранда «а»
вартістю 4053 грн. 90 гоп., відкрита веранда вартістю - 1782 грн., льох «п/а»
вартістю - 903 грн. 80 коп., всього 31,2 м2 вартістю - 19604 грн. 40
коп.

Фактичні
долі в житловому будинку ОСОБА_1 і ОСОБА_2 складають по площі: 31,2 : 68,9 =
45/100 дольових частин, по вартістю 19604 грн. 40 коп.: 35149,1 =56/100
дольових частин. Відступ від ідеальної долі в житловому будинку їх Ѕ дольової
частина складають: по площі 34,45 - 31,2 = 3,25 м2 менше, по
вартості на 19604,4 - 17574,55 = 2029,85 грн. більше: б)  господарські будівлі: гараж вартістю 3225
грн. 50 коп., оглядова яма - 141 грн. 20 коп., хлів -12658 грн. 60 коп.

В загальне користування:
ворота металеві з фірткою вартістю 279 грн. 95 коп., огорожа № 1 - 383 грн. 20
коп., огорожа № 2 - 737 грн. 80 коп., всього 7426 грн. 25 коп.  Відступ від ідеальної долі в господарських будівлях Ѕ
дольової - частини складають по вартості
на 9264 грн. 95 коп. - 7426 грн. 25 коп. = 1838 грн. 70 коп. менше.

ОСОБА_3 виділено: а) в
приміщенні житлового будинку -1-4 житлову кімнату - 16,7 м2 вартістю
6885 грн. 90 коп., 1-5 житлову кімнату - 11,4 м2- 4700 грн.
50 коп., 1-6 лоджію - 9,6 м2 - 3958 грн. 30 коп., а всього 37,7 м2
вартістю 15544 грн. 70 коп.

Фактичні долі ОСОБА_3 в
житловому будинку Ѕ дольової частини складають: по площі 37,7 : 68,9 = 55/100
дольових частин, по вартості: 15544,7 : 35149,1 = 44/100 дольових частин.
Відступ від ідеальної долі в житловому будинку другого співвласника - ОСОБА_3 Ѕ
дольової частини складають: по площі на 37,7 - 34,45 = 3,25 м2
більше, по вартості на 17574,55 - 15544 грн. 70 коп. = 2029,85 гри., менше. б)
господарські будівлі: літня кухня вартістю 4129 грн. 20 коп., льох під літньою
кухнею «б» - 2262 грн. 40 коп., хлів «В» - 3311,1 грн.

В загальне користування:
ворота металеві з хвірткою вартістю 279 грн. 95 коп., огорожа № 1 - 383 грн. 20
коп., огорожа № 2 - 737 грн. 65 коп., всього - 11103 грн. 65 коп.

Відступ від ідеальної
долі  в господарських будівлях ОСОБА_3 Ѕ
дольової частини складають: по вартості на 11103 грн. 65 коп. - 9264 грн. 95
коп. - 1838 грн. 70 коп. більше.

Для ізольованого
користування виділеними дольовими частинами ОСОБА_3 повинен провести наступні
будівельні та ремонтно - будівельні роботи: закласти дверні отвори між
приміщеннями І-І та І-4; І-І та І - 5; улаштувати окремий вхід, „щ” обладнанням
тамбур - шлюзу в приміщенні І-6.

Визнано частково недійсним
свідоцтво про право власності на жилий будинок АДРЕСА_1, видане 12.11.1992 року
Руднянською сільською радою на ім'я ОСОБА_3 на підставі рішення виконкому цієї
ж ради № 18 від 10.11.1992 року.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 вважає
рішення суду незаконним, просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким
відмовити позивачам в позові. Посилається на неправильне застосування судом
норм матеріального та порушення норм процесуального права, недоведеність тих
обставин, які суд вважає встановленими. На його думку, суд дійшов помилкового
висновку, що спірне будинковолодіння відносилося до категорії колгоспних
дворів, оскільки ні він, ні позивачі в колгоспі не працювали, з його батьками
спільно не проживали та не вели з ними спільного господарства. Він та ОСОБА_1
стали проживати в цьому господарстві лише наприкінці 1992 року після смерті
голови двору ОСОБА_6 Також посилається на те, що суд дав невірну оцінку
зібраним по справі доказам, зокрема виписці з господарської книги Ялинівської
сільської ради, довідці директора середньої школи смт. Летичів та іншим
письмовим доказам, які підтверджують, що його сім'я до 1992 року не проживала в
с. Рудня. Крім того, суд не врахував показання свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8,
ОСОБА_9, ОСОБА_10 і в той же час помилково врахував показання інших свідків,
пояснення яких були суперечливі та непослідовні.

Апеляційна скарга підлягає відхиленню з
наступних підстав.

Відповідно до роз'яснень, що містяться в
п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України №20 від 22.12.1995 року (з
послідуючими змінами та доповненнями) „Про судову практику у справах за
позовами про захист права приватної власності” право власності на майно, яке належало
колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени
двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.
Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше
трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею, коштами у веденні
спільного господарства двору.

Судом встановлено, що в червні 1977 року
сторони вступили в фактичні шлюбні відносини, ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народився син
ОСОБА_2, 11 квітня 1978 року вони зареєстрували шлюб. В 1977 році в с. Рудня
Летичівського району в господарстві батьків ОСОБА_3, що відносилось до
колгоспних дворів, вони розпочали будівництво нового житлового будинку, яке
закінчили в 1980 році. На той час членами колгоспного двору були: ОСОБА_11,
ОСОБА_5, ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_2 та ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_11 помер і
головою двору стала ОСОБА_5, ОСОБА_12 - дочка ОСОБА_1 від першого шлюбу, вибула
на постійне проживання в смт. Летичів.

На час введення в дію Закону України
„Про власність” станом на 15.04.1991 року у зазначеному колгоспному дворі
проживали  ОСОБА_3, ОСОБА_1, їх син
ОСОБА_2 та мати ОСОБА_3 ОСОБА_5 Остання ІНФОРМАЦІЯ_3померла і на належну їй ј
частку в спірному будинковолодінні
відкрилась спадщина, яку прийняв ОСОБА_3, ставши головою колгоспного
двору, а в дальнішому в 1992 році головою колгоспного двору стала ОСОБА_1
Згідно рішення Руднянської сільської ради №18 від 12.11.1992 року, що було
прийняте на підставі заяви ОСОБА_3, останньому було видане свідоцтво про право
власності на даний жилий будинок з господарськими спорудами, розташований по
АДРЕСА_1.

Наведені обставини підтверджуються
матеріалами справи, в тому числі свідоцтвом про укладення ОСОБА_3 та ОСОБА_1
шлюбу 11.04.1978 року, випискою з погосподарської книги №2 за 1986-1990 роки та
1991-1995 роки, з якої вбачається, що в зазначений період часу сторони та мати
відповідача ОСОБА_5 проживали в с. Рудня Летичівського району в господарстві,
яке відноситься до суспільної групи колгоспних дворів. ОСОБА_2 17.03.1994 року
вибув на навчання в м. Хмельницький, рішенням виконавчого комітету Руднянської
сільської ради від 10 листопада 1992 року про задоволення заяви ОСОБА_3 щодо
визнання його головою колгоспного двору після смерті матері ОСОБА_5, висновком
комплексної судової будівельно-технічної експертизи від 29.12.2002 року, згідно
якого можливо провести в натурі поділ спірного будинковолодіння між сторонами,
показаннями свідків ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18,
ОСОБА_10, ОСОБА_8, ОСОБА_7, ОСОБА_9

Оцінивши наведені докази в їх сукупності
та правильно керуючись положеннями ст.ст. 123, ч.3 ст. 125 ЦК Української РСР
(в редакції 1963 року), відповідно до викладених вище роз'яснень Пленуму
Верховного Суду України від 22.12.1995 року, суд обґрунтовано дійшов висновку,
що частки членів колгоспного двору - сторін по даній справі та ОСОБА_5 - в
спірному будинковолодінні є рівними, тобто кожному з сторін та ОСОБА_5 належала
ј частка в майні колгоспного двору і оскільки ОСОБА_3 прийняв спадщину після
смерті своєї матері ОСОБА_5 - ј частку будинковолодіння, то за ним слід визнати
право власності на Ѕ частину, на решту - за позивачами ОСОБА_1 та ОСОБА_2, та
визнати частково  недійсним свідоцтво про
право власності на дане будинковолодіння (щодо Ѕ його частини) від 12.11.1992
року на ім'я ОСОБА_3

Доводи апеляційної скарги спростовуються
матеріалами справи.

Відповідно до ч.1, 3 ст. 120 ЦК
Української РСР (в редакції 1963 року) майно колгоспного двору належить його
членам на праві сумісної власності (ст. 112 цього Кодексу). Колгоспному двору
належать передані в його власність членами двору їх трудові доходи від участі в
громадському господарстві колгоспу, або інше передане ними у власність двору
майно, а також предмети домашнього вжитку і особистого користування, набуті на загальні
кошти, тобто членство сторін у колгоспному дворі не пов'язане з їх працею у
колгоспі.

Згідно матеріалів справи, головою
колгоспного двору була мати ОСОБА_3, останній та позивачі були членами цього
колгоспного двору, оскільки спільною працею та коштами вели його господарство.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_3
не заперечував, що господарство у с. Рудня, де проживали його батьки,
відносилось до колгоспних дворів.

Не спростовують висновків суду першої
інстанції і інші доводи апеляційної скарги.

Рішення суду є законним і обґрунтованим
і підстав в межах доводів апеляційної скарги для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 313, 315, 319 ЦПК України,
колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення
Летичівського районного суду від 9 червня 2008
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного
Суду України протягом двох місяців з дня набрання нею законної сили.

Головуюча /підпис/

Судді /підписи/

Копія вірна: суддя апеляційного суду
Б.Ю.Ніколова