Справа №2-370
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем УКРАЇНИ

27 травня 2008 року

Ямпільський районний суд Вінницької
області

в складі головуючого судді   Любинецької-Онілової А.Г.

за участю секретаря сз  Лозінської Т.О.

позивачки ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Ямпіль

цивільну справу за позовом  ОСОБА_1до ОСОБА_2про виділ із частки майна,
що є у спільній частковій власності,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка заявила позов до відповідача
ОСОБА_2про виділ із частки майна, що є у спільній частковій власності,
зазначила, що вона є власником майнових паїв на загальну суму 6047 гривень, що
належать їй на підставі майнових сертифікатів. В 20003 році вона передала
належні їй паї відповідачу ОСОБА_2, на кожному сертифікаті зроблена відмітка
про те, що майно отримане в натурі. Позивачка зазначає, що вона передала свої
майнові сертифікати відповідачу, відповідач користується її майном, однак
ніяких дивідендів їй не сплачує, договору оренди  майнових паїв вона із відповідачем не
укладала, на її неодноразові звернення повернути належні їй майнові паї
відповідач не реагує, а користується ними в своїх інтересах, позивачка просить
суд винести рішення про виділ її частки із майна, що є у спільній частковій
власності, стягнувши із відповідача на її користь 6047 гривень вартості її
майна, а також судові витрати по справі згідно із квитанціями. В ході судового
розгляду справи позивачка просила суд зобов'язати відповідача виділити їй
належну частку майна в натурі, а разі неможливості виділення майна в натурі
стягнути із відповідача його грошову компенсацію.

Відповідач ОСОБА_2 позов визнав
частково, суду пояснив, що на підставі доручення, виданого йому позивачкою в
2004 році він отримав частину майна згідно структури розподілу майнових паїв, і
ту частину майна, яка належить позивачці, він може їй повернути в натурі згідно
структури, але для цього необхідно отримати все майно, однак, комісією по
розподілу майнових паїв все майно не виділяється, тому що позивачка забрала
свої сертифікати. Заперечував відносно заявлених позовних вимог про стягнення
із нього на користь позивачки вартості всього майна, посилаючись на те, що
цього майна він не отримував.

Судом встановлено такі обставини і
визначені відповідно до них правовідносини.

Із
копій Свідоцтв про право власності на майнові паї члена КСП виданих на
ім'я позивачки, встановлено, що позивачка ОСОБА_1 має право власності на
майнові паї члена КСП  в пайовому фонді
КСП «Клембівка» реорганізованого в СТОВ «Клембівка» с.Клембівка  на загальну суму  6047 гривень.

Із Довідки виконкому Клембівської
сільської ради Ямпільського району Вінницької області   вих..452 від 28.11.2005 року встановлено, що
позивачка доручила ОСОБА_2 отримати майно в натурі згідно майнових сертифікатів.

Із Довідки  Клембівської сільської ради Ямпільського
району вінницької області вих..№119 від 19.02.2008 року встановлено, що
сільська рада не володіє даними про заключення договору оренди на майнові паї
між ОСОБА_2та ОСОБА_1

Із Довідки без вихідного номера та дати
її видачі за підписом голови комісії з організації та вирішення майнових питань
ОСОБА_3  встановлено, що ОСОБА_1 передала
свої майнові сертифікати ОСОБА_2, який в послідуючому отримав майно в натурі
згідно поданої до комісії з організації вирішення майнових питань заяви.

Із Довідки без вихідного номера та дати
її видачі за підписом голови спілки співвласників майнових паїв ОСОБА_3
встановлено структуру пайового фонду бувшого КСП «Клембівка» в грошвому виразі
та процентному відношенні.

Оцінюючи усі досліджені письмові докази
та доводи сторін, суд вважає недоведеними обставини, на які позивачка
посилається як на підставу своїх позовних вимог, а також необґрунтованими
доводи відповідача, який частково визнав позов, виходячи із наступного.

Як встановлено із письмових доказів,
позивачка є власником майнових паїв на загальну суму 6047 гривень в пайовому
фонді СТОВ «Клембівка», і в 2004 році надала відповідачу доручення отримати в
натурі майно згідно із Свідоцтв про право власності на майнові паї члена КСП,
договору оренди вказаних майнових паїв між сторонами не укладено. Зазначені
обставини визнані сторонами і підтверджені письмовими доказами.

Із доводів позивачки слідує, що
відповідач отримав усе належне їй майно і розпоряджається ним на власний
розсуд, із доводів відповідача встановлено, що він отримав лише частину майна.
Однак, як доводи позивачки, так і доводи відповідача про те, що належне
позивачці майно виділялося в натурі у встановленому законом порядку, не знайшли
свого підтвердження достовірними письмовими доказами.  Суд не приймає як належні та допустимі
докази, надані позивачкою  довідки за
підписом голови комісії з організації та вирішення майнових питань  та голови спілки співвласників майнових паїв
ОСОБА_3,  оскільки у вказаних довідках
відсутній вихідний номер, печатка та дата їх видачі, не зазначено,  яке саме майно, на яку суму і згідно із якими
майновими сертифікатами отримав відповідач ОСОБА_2 Крім того, суду не надано
жодного доказу в підтвердження повноважень особи, яка видала такі довідки.
Також суд не має підстав вважати, що майно позивачки перебуває у спільній
частковій власності із відповідачем ОСОБА_2, оскільки сторонами суду не надано
жодного доказу про наявність такого майна в натурі, його вартість та
кількісний  склад.  Крім того, суду не надано жодного доказу в
підтвердження  тих обставин, що позивачці
як власнику майнового паю члена КСП виділялося майно в натурі на підставах та в
порядку, визначеному ст.9 Закону України «Про колективне сільськогосподарське
підприємство». Надані позивачкою письмові докази не підтверджують її доводів
про те, що майно, яке належить їй на підставі Свідоцтв про право власності на
майнові паї, дійсно знаходиться у відповідача і є їх спільною із відповідачем
частковою власністю.

Вирішуючи спір в межах заявлених
позовних вимог, суд виходить із того, що
позивачкою не доведено достовірними письмовими доказами обставин, на які
вона посилається в своєму позові, а саме - не доведено, що належне їй майно
знаходиться у відповідача, не доведено кількість та вартість цього майна, не
доведено, що таке майно виділялося їй в натурі у встановленому законом порядку.
А тому суд не має підстав відповідно до ст.ст. 356, 357, 358, 364  ЦК України
вважати, що у спільній частковій власності сторін перебуває майно  позивачки, так і немає підстав для
зобов*язання відповідача виділити позивачці майно в натурі або стягнути його
грошову компенсацію у сумі 6047 гривень.

З урахуванням наведеного суд вважає
необґрунтованими вимоги позивачки  про
виділ із частки майна, що є у спільній частковій власності, і має підстави для
відмови у задоволенні цих вимог.

Оскільки в задоволенні позовних
вимог відмовлено, суд не має підстав  в
порядку ст. 88 ЦПК України для присудження позивачці  із відповідача судових витрат, понесених нею
і документально підтверджених. З урахуванням наведеного суд має підстави
відмовити у задоволенні позовних вимог про стягнення із відповідача  на користь позивачки судових витрат.

Враховуючи викладене, суд
вважає  позов ОСОБА_1до ОСОБА_2про виділ
із частки майна, що є у спільній частковій власності необґрунтованим і таким,
що не підлягає до задоволення.

Спірні правовідносини, що виникли
між сторонами,  врегульовані  ст.9 Закону України «Про колективне
сільськогосподарське підприємство», ст.ст.356, 357, 358, 364 ЦК України.

Керуючись
ст. ст. 10, 11, 60, 61,88, 213, 214, 215 ЦПК України і на підставі ст.ст.356,
357, 358, 364 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні
позовних вимог ОСОБА_1до ОСОБА_2про виділ із частки майна, що є у спільній
частковій власності.

Рішення
може бути оскаржено до апеляційного суду Вінницької області протягом десяти
днів з дня його проголошення шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження
рішення  через Ямпільський районний суд.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подачі
заяви про апеляційне оскарження.

ГОЛОВУЮЧИЙ                      А.Г.ЛЮБИНЕЦЬКА-ОНІЛОВА