Справа № 22 ц-148008                   Головуючий  І інстанції Бечко Є.М.
Категорія цивільна                           Доповідач    Зінченко С.П.
У Х В А Л А

І М Е Н Е
М  У К Р А Ї Н И

28 серпня 2008 року
м. Чернігів

Апеляційний суд Чернігівської
області у складі:

Головуючого -          судді Бойко А.В.

суддів:                        Зінченко С.П.,
Мамонової О.В.

при секретарі:            Пільгуй Н.М.

з участю сторін:        ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні  цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_1на рішення  Деснянського
районного  суду м. Чернігова   від 25 липня 2008 року за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3про стягнення
заборгованості, -

В
С Т А Н О В И В:

В апеляційній скарзі ОСОБА_1
просить рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 25 липня 2008
року,  яким відмовлено в задоволенні його
позовних вимог до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення боргу по договору найму,
скасувати та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на те,
що рішення суду першої інстанції винесено з порушенням  норм матеріального та процесуального права,
судом не було досліджено всіх обставин справи, які мають суттєве значення для
правильного вирішення справи..

Апелянт зазначав,  судом не враховано, що магазин по
АДРЕСА_1позивач та ОСОБА_3 придбали під час шлюбу, а тому вона, як співвласник
спільної часткової власності має право на доход від використання цього майна.
Також судом залишено поза увагою, що договір найму цього приміщення  від 17.05.2006 року був підписаний
відповідачами - сторонами договору, без її відома. За умовами договору  плата за користування приміщенням встановлена
в розмірі 1300 Євро  щомісячно. Проте,
доход від використання спільного майна
отримував тільки ОСОБА_3  На думку
апелянта, суд  порушив вимоги п.2 ст. 60
СК України та  ст.359 ЦК України, а тому
рішення суду не можна визнати законним. Також апелянт вказував,  що судом порушені вимоги ст.137 ЦПК України,
зокрема суд незаконно  відмовив в
задоволені клопотання про витребування додаткових доказів по справі.

Вислухавши суддю-доповідача,
пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд
приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних
підстав.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 перебувала у шлюбі з ОСОБА_3
до 20 грудня 2006 року.  За час
перебування у шлюбі вони придбали квартиру АДРЕСА_2.  Рішенням виконавчого комітету  Чернігівської міської ради №216 від 06.10.2003
року вказане приміщення переведене  в
нежитловий фонд та 03.07.2006 року право власності на це приміщення
зареєстровано за ОСОБА_3 а.с.104. Також
за ОСОБА_3 визнано  право
власності на зазначене приміщення, на підставі рішенням Апеляційного суду Чернігівської
області від 16.05.2007 року. а.с. 45-47.

17.05.2006 року  між відповідачами
був укладений договір найму приміщення по АДРЕСА_1. За умовами договору,  передання наймачеві приміщення оформляється
відповідним документом, зокрема  актом
прийому -передачі, який є невід'ємною частиною договору а.с.14-15 Строк дії
договору 2 місяця. Пунктом 2.1 зазначеного договору передбачена плата за
користування  приміщенням, що складає
1300 грн. Євро щомісячно.

Ухвалюючи рішення про відмову у
задоволенні позовних вимог, суд обгрунтованно виходив з того,  що позивачем не надано доказів, що відповідно
до договору найму від 17.05.2006 року наймачеві ОСОБА_2 передавалось зазначене
приміщення  та останній проводив оплату
за користування  цим    приміщенням.

Доводи апелянта стосовно того, що
договір  найму нежитлового
приміщення,  укладений між ОСОБА_3 та
Крись 17.05.2006 року був реальним, є необґрунтованим, оскільки відповідно до
ст.ст.640, 795 ЦК України, та п.1.1 зазначеного договору,  передання будівлі або іншої капітальної
споруди наймачеві в обов'язковому порядку повинно супроводжуватися додатковим
документом, зокрема, актом про приймання - передачу, який підписується
сторонами договору. Як вбачається з матеріалів справи позивач не надав суду
докази щодо передання приміщення по АДРЕСА_1 ОСОБА_2 та доказів про отримання
ОСОБА_3 доходів по цьому договору. Отже,
позивач не довела в суді,  що
сторонами було дотримано порядок передачі майна за умовами договору.

Доводи апелянта стосовно того, що доход
від використання майна, що є у спільній частковій власності відповідно до
ст.359 ЦК України розподіляється між співвласниками,  не стосуються до правовідносин, які регулюють
спільну сумісну власність.

Надання позивачем в обґрунтування своїх
вимог  ксерокопії розписки , згідно якої
ОСОБА_3 начебто отримав від ОСОБА_2 50000 Євро в рахунок майбутньої оренди
магазину, не дають підстав для задоволення позовних вимог, оскільки із
зазначеного документу не вбачається оплати за найм приміщення згідно договору
від 17.05.2006 року.

Що стосується доводів позивача стосовно необхідності витребування та
дослідження документів, на підставі яких ЗАТ „Київстар Дж. Ес.Ем” та відділ
торгівлі  дозволив ОСОБА_2 здійснювати
торгівлю мобільними телефонами,  то  вони не можуть бути взяті судом до уваги,
оскільки навіть наявність цих документів ще не свідчить про фактичне укладання
договору найму від 17.05.2006 року.

Отже, виходячи з наведеного,
апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням
норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не дають
підстав для його скасування, а тому апеляційна скарга підлягає відхиленню,
рішення суду залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307,308, 313-315, 317, 319 ЦПК України,
апеляційний  суд ,-

У Х
В А Л И В:

Апеляційну   скаргу ОСОБА_1- відхилити.

Рішення
Деснянського районного суду м. Чернігова від 25 травня 2008 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили  негайно після проголошення і може бути
оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох
місяців.

Головуючий
судді: