Справа № 22ц-481/2008           Головуючий у першій інстанції -
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня  2008
року

м. Чернігів

Апеляційний
суд Чернігівської області у складі:

головуючого-судді

страшного
м.м.,

суддів:

губар
в.с., шарапової о.л.,

при секретарі:

сетченко
н.м.,

за участю:

ОСОБА_1, ОСОБА_2 Бабича О.М.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Чернігові цивільну справу за апеляційною  скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Козелецького
районного суду Чернігівської області від 15 січня 2008 року по справі за поданням
старшого державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Козелецького
районного управління юстиції Бабич О.М. у відповідності до ст.376 ЦПК
України,  -

в с т а н оВИ В :

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить ухвалу скасувати, а справу направити
на новий розгляд.

Оскаржуваною ухвалою Козелецького районного суду від 15 січня 2008 р.
задоволено подання старшого державного виконавця відділу Державної виконавчої
служби Козелецького РУЮ Бабича О.М. Надано дозвіл на примусове входження до
житлового будинку з надвірними будівлями АДРЕСА_1 під час викоання судового
рішення.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що ухвала суду винесена у
відсутності апелянта, що є порушенням його прав, не були розглянуті його
заперечення, судом не враховано, що він одружений і має на вихованні п”ятеро
неповнолітніх дітей, які мають рівні права разом із власником будинку і тому
відповідно до ст.116 ЖК України не можуть бути виселені без надання іншого
жилого приміщення.

Заслухавши
доповідь судді апеляційного суду, пояснення учасників судового процесу,
перевіривши та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що
апеляційна скарга підлягає задоволенню,
виходячи з наступного.

По справі встановлено, що рішенням Козелецького районного суду від
21.10.2005 р. задоволений позов ОСОБА_2, ОСОБА_3,ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про
реальний розподіл майна. Позивачам виділено &frac34; частини   будинку з надвірними
будівлями АДРЕСА_1 та земельної ділянки. Відповідачу виідлено &frac14; частини будинку з надвірними будівлями та земельної ділянки.

Відповідно до зазначеного рішення,
до відділу державної виконавчої служби
Козелецького районного управління юстиції було передано на виконання
виконавчий лист №2-5 від 30.01.2006 р. про реальний розподіл житлового будинку
з надвірними будівлями та земельної ділянки.

Як вбачається з матеріалів справи, зазначене рішення суду, яке набуло
законної сили, на даний час не виконано, оскільки  позивачі по справі не можуть потрапити в
будинок, куди їх не впускає відповідач, який зі своєю сім”єю користується всім
будинком, що він стверджував у апеляційному суді.

Відповідно до п.9 ч.3 ст.5 Закону України „Про виконавче провадження” Державний виконавець при здійсненні виконавчого провадження
має право: звертатися до суду з поданням про постановлення вмотивованого
рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника -
фізичної особи або іншої особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та
кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий
документ про її відібрання.

Згідно ч.1 ст.376 ЦПК Укарїни, питання про примусове
проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у
якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших
осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при
виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується
судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи за поданням
державного виконавця.

Проте, як встановлено судом, позивачі ОСОБА_2 ОСОБА_4,
ОСОБА_3 звернулися до суду з позовом про реальний розподіл майна, а саме:
будинку з надвірними будівлями та земельної ділянки і їхні вимоги було
задоволено у повному обсязі. Незважаючи на наявність рішення Козелецького районного суду від 21.10.2005 р., відповідач
ОСОБА_1  чинить перешкоди  позивачам у користуванні належною їм частиною
будинку, але в суд з позовом про вселення чи про усунення перешкод в
користуванні будинком - позивачі не звертались.

Крім того, в своєму поданні старший державний виконавець відділу ДВС Козелецького РУЮ Бабич О.М. не зазначив,
для проведення яких конкретно виконавчих дій йому необхідний дозвіл на
примусове входження до спірного будинку і належним чином не обгрунтував такої
потреби.

Згідно зі ст.30 Конституції України
проникнення до житла чи до іншого володіння особи  не допускається інакше, як за вмотивованим
рішенням суду. Проте, в ухвалі Козелеького районного суду від 15 січня 2008
року судом  не вказані мотиви, з яких суд
виходив, надаючи дозвіл на примусове
входження до житлового будинку і не визначено ,  які конкретні
виконавчі дії та з якою метою  має
здійснити державний виконавець  після
примусового проникнення у житловий будинок та подвір”я.

Враховуючи наведене, ухвала суду першої інстанції
підлягає скасуванню, оскільки постановлена з порушенням вимог чинного
законодавства.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 307, 312, 313, 314, 315, 317, 319, 376 ЦПК
України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу
Козелецького районного суду Чернігівської області від 15 січня 2008 року - скасувати.

В
задоволенні подання старшого державного виконавця відділу Державної виконавчої
служби Козелецького районного управління юстиції Бабича О.М. про примусове
входження в житловий будинок АДРЕСА_1 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути
оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох
місяців з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:                                        Судді: