Справа №2-26/08 рік
І  М Е Н Е  М                      У К Р А Ї Н И
ЛИПОВЕЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У СКЛАДІ    ГОЛОВУЮЧОГО   СУДДІ
Розглянувши у відкритому судовому засіданні
в м. Липовець справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2  про розірвання шлюбу
до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу, який був
зареєстрований  у відділі РАЦС
Липовецького районного управління юстиції Вінницької області 14 листопада
1999  року.   Від шлюбу народилося двоє дітей: дочка
ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та син ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2, на утримання яких позивач
сплачує аліменти за рішенням суду.  Свої
позовні вимоги позивач мотивував тим, що 15 липня 2007 року вони фактично
розійшлися і спільно  не проживають,
оскільки відповідачка забрала дітей  та
поїхала жити до своїх батьків в с. Лукашова.
Винною  у розпаді сім”ї позивач
вважає відповідачку, оскільки вона часто безпідставно ревнувала позивача до
різних жінок, не поважала його батьків, через що в сім”ї часто виникали
безпідставні скандали. Тому позивач вважає, що їх сім”я розпалась остаточно і
відновлена бути не може.
В судовому
засіданні позивач   позов
підтримав,  зіславшись на обставини,
викладені в позовній заяві.  Суду пояснив
, що   сім'я  розпалась повністю, оскільки вони з
відповідачкою разом не проживають з 15.07.2007 року та  за наданий судом строк на примирення - нічого
не змінилось, а тому він  наполягає
на  розірванні шлюбу.
Відповідачка   в судовому засіданні  позов
визнала повністю, та  вважає, що
зберегти сім”ю не можливо.
Судом встановлено, що шлюб між
сторонами  був зареєстрований  14 листопада 1999  року в відділі РАЦСу Липовецького районного
управління юстиції   Вінницької області,  актовий запис    № 72. Від шлюбу народилося двоє дітей:
дочка ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та син ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2, батьком яких є
відповідач.  З 15.07.2007 року  сторони спільно не проживають, дітей разом не
виховують і спільного господарства не ведуть.
Судом були прийняті  заходи щодо
примирення подружжя.  Був наданий
місячний строк для  примирення. Однак
позитивних наслідків не  настало. Сторони
не помирились. Позивач та відповідачка
наполягають на розірванні шлюбу, вважають, що  подальше спільне життя та збереження шлюбу
суперечитиме їхнім інтересам.  При таких
обставинах суд приходить до висновку, що сім'я розпалась повністю і
остаточно  і зберегти її неможливо, а
тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.
п.4 ЦПК України,  у разі визнання
відповідачем позову суд, за наявності
для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.
Враховуючи, що  визнання
відповідачем позовних вимог  -  не суперечить закону та не порушує права,
свободи чи інтереси третіх осіб, суд
приймає  визнання  відповідачем позову  та виносить рішення про задоволення позову
судом правовідносини регулюються ст.ст.110, 112 СК України, відповідно до яких
позов про розірвання шлюбу може бути пред”явлений одним із подружжя. Суд
постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше
спільне життя подружжя і збереження шлюбу
суперечило б інтересам будь-кого з них.
підставі ст.ст.110,112 СК України174 п. 4 ЦПК України,  керуючись
ст.ст.213-215 ЦПК України,
суд
Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 який був зареєстрований
14.11.1999 у відділі РАЦСу Липовецького районного управління
юстиції   Вінницької області, актовий
запис № 72.
дочку ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2, залишити проживати з
При одержанні свідоцтва про
розірвання шлюбу, стягнути державне  мито
з    кожного із сторін порівну, в
розмірі  по 0,5 неоподатковуваного
мінімуму доходів громадян.
Рішення може бути оскарженим в
апеляційному порядку протягом ДЕСЯТИ ДНІВ. Після закінчення цього строку
рішення  набирає законної сили, якщо не
надійде заяви про апеляційне оскарження.

СУДДЯ:
Л.Т.МОЧУЛЬСЬКА