Справа № 2-2-а-5/2008
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2008 року Дніпровський районний суд м. Києва у складі: головуючого судді Федорової Г. Г.

при секретарі Попович О. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за адміністративним позовом
ОСОБА_1
до Управління Пенсійного фонду Дніпровського району м. Києва, Головного управління Державного казначейства України у м. Києві про перерахунок пенсії та компенсації за минулий період та стягнення моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

В чернві 2007 року
ОСОБА_1
звернувся до суду з адміністративним позовом про перерахунок пенсії та компенсації за минулий період та стягнення моральної шкоди посилаючись на те, що він являється учасником ліквідації аварії на ЧАЕС. З 1989 року отримує пенсію за віком, розмір якої становить 1 619 грн. 68 коп. Визначений відповідачем розмір пенсії вважає неправильним, оскільки останнім не враховано премію в розмірі 91 грн. 37 коп., яка була нарахована і виплачена згідно Постанови Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 05.06.1986 року № 665-195 та премію в розмірі 200 грн., виплачену, як ліквідатору аварії на ЧАЕС з фонду Міненерго СРСР, згідно Постанови Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10.06.1986 року № 207-7.

Крім цього, відповідач безпідставно зменшив розмір тарифної ставки з 1,88 крб./час. На 1,83 крб./час.

Протиправною поведінкою відповідач завдав йому моральну шкоду, розмір якої він визначив в 10 000 грн.

Просив зобов»язати відповідача зробити перерахунок пенсії згідно до вимог ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»Ю. провести компенсацію невиплачених сум з грудня 1996 року по травень 2007 рік та стягнути н його користь 10 000 грн. моральної шкоди і судові виорати.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав. Судові витрати визначив в розмірі 12 012 грн., зазначаючи, що останні складаються з витрат на пальне, амортизації оплати послуг адвоката і вартості витраченого ним особисто часу.

Представник Управління Пенсійного фонду Дніпровського району м. Києва позов
ОСОБА_1
не визнав. Свої заперечення обґрунтував тим, що годинна тарифна ставка
ОСОБА_1
розрахована вірно шляхом розміру місячної тарифної ставки на норми робочих годин з календарем у вересні 1986 року. Премія виплачена
ОСОБА_1
в розмірі 60 % тарифної ставки за основним мічцем роботи не була вархована при розрахунку пенсії із-за відсутності у ВАТ «Центростальконструкція» Положення про преміювання.

Не зарахування премії в розмірі 200 грн. пояснив відсутністю наказу № 299 за 1986 року.

Вимоги про стягнення судових витрат заперечив посилаючись на заборону використання коштів Пенсійного фонду на цілі, які не передбачені ст. 18 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування».

Представник Головного управління Державного казначейства України у м. Києві позов не визнав посилаючись на відсутність правових підстава для стягнення з Казначейства, як компенсації школи так і моральної шкоди.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи суд прийшов до наступного.

Судом встановлено, що
ОСОБА_1
перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду Дніпровського району м. Києва з 01.04.1991 року і отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «ПРО статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» на час звернення з позовом розмір пенсії позивача складав 1 619 грн. 68 коп.

Обчисленні пенсії була врахована заробітна плата
ОСОБА_1
за роботу в зоні відчуження за період з 26 по 28 вересні 1986 рік. При цьому, годинна тарифна ставка була обчислена відповідачем в розмірі 1,83 (287:156=1,83), де 287 – місячний посадовий оклад, 156 – кількість робочих годин за календарем у вересні місяці. Тоді як згідно довідки про заробітну плату ВАТ «Центростальконструкція» заробітна плата за вересень 1986 рік була нарахована по тарифній ставці 1,88 крб./,/год. Суд погоджується з доводами відповідача, що такий розмір тарифної ставки визначено помилково, оскільки, згідно листа Міністерства правці та соціальної політики України від 16.01.1998 року № 01-3/93-02-6була встановлена норма робочого часу помилково з квітня 1986 року по 31 грудні 1990 року в розмірі 156 годин (а. с. 72), тоді як годинна тарифна ставка, згідно наданої Діліоном К. П. довідки, була визначена з іншої норми робочого часу, а саме з 152, 5 годин. Таким чином, доводи відповідача, що годинна тарифна ставка в розмірі 1,83 визначена відповідачем неправильно спростовуються вищенаведеним і у суду є підстави для висновку, що година тарифна ставка відповідачем розрахована правильно.

Разом з тим, суд погоджується з доводами позивача, що відповідач безпідставно при визначенні рзмірів пенсії не врахував виплачену йому премію в розмірі 91,37 крб., яка була нарахована і виплачена за вересень 1986 року.

Відмова у врахуванні премії при визначенні розміру пенсії мотивована тим, що
ОСОБА_1
не надав до Управління про преміювання по підприємству. Не надано це положення спеціалісту Управління під час перевірки ВАТ «Центростальконструкція».

Неврахування премії у розмірі 60 % тарифної ставки суд вважає безпідставним виходячи з наступного.

Так, постановою Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10.06.1986 року № 207-7 було дозволено підприємствам і організаціям встановлювати працівникам, зайнятим на ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС премії до 60 % тарифної ставки. (посадового окладу).

Згідно довідки про розмір заробітної плати )а. с. 5),
ОСОБА_1
був зайнятий на роботах, пов»язаних з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. Відповідно до постанови Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 05.06.1986 року позивачу була проведена додаткова оплата праці і нарахована додаткова заробітна плата.

П. 4 зазначеної Постанови встановлено максимальний розмір премії – 60 % тарифної ставки. Позивачу було нараховано премію в розмірі 91,37 крб., що не перевищував встановлений граничний розмір премії – 60 % тарифної ставки (окладу) в місяць. Отже, встановлення і нарахування Діл ону К. П. премії було проведено з дотриманням вимог вищевказаної Постанови ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 05.06.1986 року № 665-195 і аналогічної за змістом постанови Ради Міністрів УРСР та Укрпрофради від 10.06.1986 року № 207-7. Посилання відповідача на відсутність у у ВАТ «Центростальконструкція» і ненадання позивачем діючого на той час положення про преміювання є безпідставним, оскільки і нарахування, і розмір виплаченої премії було проведено відповідно до вищевказаних правових актів.

Крім цього, згідно роз»яснень Міністерства праці України від 24.04.1997 року № 06-1695 (п. 8) в тих випадках, коди на період виконання робіт у зоні відчуження працівникам була встановлена відрядно-преміальна система оплати праці і зараз неможливо перевірити правильність нарахування заробітної плати в підвищених розмірах через відсутність первинних з документів. Для розрахунку пенсії слід враховувати суму заробітку, зазначену в особовому рахунку чи розрахунковій відомості на виплату заробітної плати без вимоги її розшифрування. Таким чином, виплачену
ОСОБА_1
премію в розмірі 91,37 крб. слід врахувати при визначення розміру пенсії.

Разом з тим, суд погоджується з доводами відповідача про відсутність підстав для врахування премії у розмірі 200 грн., виплаченої
ОСОБА_1
в листопаді 1986 року.

Так, Постановою Ради міністрів УРСР І Укрпрофради від 10.06.1986 року № 207-7 за роботу в зоні відчуження була запроваджена одноразова премія за рахунок коштів, що виділялись Мінфіном СРСР і Департаментом СРСР в розпорядження Міненерго СРСР для заохочення працівників підприємств, незалежно від відомчого підпорядкування. Пенсії не повинен був перевищувати 400 крб.

У відповідності про заробітну плату
ОСОБА_1
за листопад 1986 рік зазначена премія 200 крб. з фонду Міністерства ліквідації на ЧАЕС з посиланням на наказ № 299. Однак, зазначеного міністерства не було і не має, наказу за вказаним номером також не має і на даний час ВАТ «Центростальконструкція» вимога Управління щодо надання Наказу проігнорована.

З огляду на зазначене, Управління правильно не врахувало 200 крб. премії при визначенні розміру пенсії.

Керуючись ст. ст. 69, 70, 71, 158-160, 161-163 закону Ураїни «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», суд,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов
ОСОБА_1
до Управління Пенсійного фонду Дніпровського району м. Києва, Головного управління Державного казначейства України у м. Києві про перерахунок пенсії та компенсації за минулий період та стягнення моральної шкоди задовольнити частково.

Зобов»язати Управління Пенсійного фонду Дніпровського району м. Києва провести Діліону Калину Петровичу перерахунок пенсії по інвалідності в розмірі відшкодування фактичних збитків відповідно до закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», з врахуванням отриманої ним премії за роботу в зоні відчуження в розмірі 98 крб. 71 коп. за період з 26 вересня по 28 вересня 1986 року. Перерахунок провести з 11січня 2006 року.

В решті позовних вимог вдмовити.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя