Апеляційний суд  Кіровоградської  області
Справа № 22-1073-2008                                Головуючий у 1 інстанції - Бершадська О.В.
Категорія 19, 27                                            Доповідач -
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УК Р А Ї Н И

28  травня   2008
року
колегія   суддів   судової
палати   в   цивільних
справах  апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючої судді    -   Авраменко Т.М.

суддів  -  Гайсюка
О.В., Суровицької Л.В.

при
секретарі -         Слюсаренко Н.Л.

за участю сторін та адвоката ОСОБА_1, розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Кіровограді цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2на рішення Кіровського райсуду
м. Кіровограда від  31 березня 2008
року   у справі за позовом  ОСОБА_2до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення
боргу за договором позики та зустрічним позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4  до ОСОБА_2про визнання договорів позики
недійсними.

Заслухавши
суддю-доповідача, пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, колегія
суддів, -

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2006 року ОСОБА_2
звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором
позики.

Посилався на те, що в листопаді 2005 року ОСОБА_3 взяв у нього в борг гроші
в сумі 1360 доларів США, що складає 6854 грн., а в лютому 2006 року в сумі 700
доларів США, що складає 3 528 грн. з зобов'язанням повернути кошти до 1 грудня
2006 року, про що власноручно написав розписки. В розписках ОСОБА_4зазначив, що
він є поручителем виконання зобов'язання його сином - ОСОБА_3

На початку грудня 2006 року звернувся до відповідачів з проханням повернути
борг, однак вони відмовились.

Просив суд стягнути з відповідачів солідарно на його користь 10 382 грн. та
судові витрати.

В судовому засіданні ОСОБА_3  та
ОСОБА_4 звернулись до ОСОБА_2 із зустрічним позовом  про визнання договору позики безгрошовим,
стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 заборгованості по заробітній платі в
сумі 870 грн., витрат на правову допомогу в сумі 1000 грн.(а.с.30-31)

Ухвалою суду від 20 лютого 2007 року позовні вимоги ОСОБА_3 роз'єднані і
вимоги  про стягнення заборгованої
заробітної плати виділені в самостійне провадження (а.с.48).

В судовому засіданні позивачі доповнили позовні вимоги і просили стягнути з
ОСОБА_2 на їх користь витрати на проведення криміналістичної  експертизи звукозапису  в сумі 1898 грн., витрати на юридичну
допомогу в сумі 1500 грн., всього 3418 грн.24 коп. (а.с.164), визнати  договори позики недійсними (а.с.169).

Рішенням Кіровського райсуду м. Кіровограда від 31 березня 2008 року  в задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

Зустрічний позов ОСОБА_3 та ОСОБА_4
задоволено, визнано договір позики, укладений між ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та
ОСОБА_2 недійсним. З ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 стягнуто судовий збір в сумі 81
грн., 1898 грн.24 коп. витрат на проведення експертизи та 1500 грн. на правову
допомогу, всього 3 479 грн.24 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2  просить
рішення суду першої інстанції з підстав порушення норм матеріального і
процесуального права скасувати і ухвалити нове рішення про відмову в
задоволенні зустрічного позову і задоволенні його позовних вимог.

В  судовому засіданні апеляційної
інстанції позивач підтримав доводи апеляційної скарги, а відповідачі заперечили
проти них.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду
першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню із наступних
підстав.

Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові
кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується
повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Стаття 1051 ЦК передбачає, що позичальник має право оспорити договір позики
на тій підставі, що грошові кошти або речі насправді не були одержані ними від
позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором.

Судом першої інстанції встановлено, що
ОСОБА_3 працював на підставі трудового договору реалізатором у
приватного підприємця ОСОБА_2

29 листопада 2005 року ОСОБА_3 написав розписку про те, що він
зобов'язується до 1 грудня 2006 року повернути ОСОБА_2кошти в сумі 1360 доларів
США , а 28 лютого 2006 року про те, що в той же строк  зобов'язується повернути ОСОБА_2кошти в
сумі  700 доларів США.

ОСОБА_4 виступив поручителем у виконанні вказаного зобов'язання його сином
- ОСОБА_3 ( а.с.14-15).

Відповідачі в судовому засіданні пояснили, що кошти ОСОБА_2 не надавав, а
ОСОБА_3 їх не одержував.

ОСОБА_2 повідомив відповідачам, що він виявив недостачу  і
шляхом психологічного тиску, примусив написати  вказані розписки .

Факт виявлення  недостачі позивачем
не заперечується.

Та обставина, що дійсно позивач здійснював психологічний тиск на
відповідачів та те, що зазначені розписки від 29 листопада 2005 року та 28
лютого 2006 року були написані у зв'язку з недостачею і з метою її погашення,
підтверджуються крім пояснень відповідачів висновком криміналістичної експертизи
звукозапису № 11984, 1167, 1168/07 від 31 січня 2008 року та дослівним змістом
розмов (а.с.132-136, 137-157).

Доводи позивача про те, що пред'явлені суду розписки були написані у
зв'язку з наданням ним позики ОСОБА_3, а щодо
погашення недостачі були написані інші розписки, є недоведеними,
оскільки позивачем  крім розписок від 29
листопада 2005 року та 28 лютого 2006 року, інші розписки не надані.

Суд першої інстанції всебічно і повно з'ясував обставини справи, дав
дослідженим доказам належну оцінку і прийшов до правильного висновку про те, що
грошові кошти насправді не були одержані відповідачем ОСОБА_3 від позикодавця,
договори позики , на які посилається позивач, є безгрошовими та відповідно до
ст.231 ЦК України є недійсними.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

Суд ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального
права, тому відповідно до ст.308 ЦПК України, рішення суду першої інстанції
підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.1 ч.1 ст.307, ст.ст.308, 313-315 ЦПК України,
колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Кіровського райсуду м. Кіровограда від 31 березня 2008 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути
оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох
місяців з дня набрання нею законної сили.

Головуюча суддя:

Судді: