І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И
Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі :
судді                         Іванова
у відкритому  судовому  засіданні
у  залі суду у м. Кривому
Розі  цивільну  справу за
позовом  ОСОБА_1 до територіальної
громади при виконкомі Інгулецької районної у місті ради м. Кривого Рогу,
ОСОБА_2 про визнання права власності на частку майна, набутого під час шлюбу,
Позивач звернулась до
суду  з вищенаведеним позовом в якому
просить суд визнати за нею, ОСОБА_1, право власності на 12 частку майна, яке
залишилося після смерті померлого чоловіка ОСОБА_2, а саме: кам'яний житловий будинок
загальною площею 58.3 м2, житловою площею 28.6 м2, з
господарчими будівлями: сараєм, літньою кухнею, вбиральнею, гаражем,
замощенням, який знаходиться поАДРЕСА_1, який належав померлому на підставі
договору про право забудови від 02.02.1959 року, зареєстрованого нотаріусом
Широківської державної нотаріальної контори, реєстр №6, та акту готовності,
затвердженого виконкомом міської ради Інгулецкого району м. Кривого Рогу №
земельну ділянку площею 0.1049 гектарів, яка розташована на території
Криворізької міської ради у Інгулецькому районі та передана у приватну
власність для обслуговування житлового будинку (Державний акт ІУ-ДП № 094993 на
право приватної власності на землю, виданий виконкомом Криворізької міської
ради  30 жовтня 2001 року на підставі
рішення за №603 від 13.06.2001 року та зареєстрований у Книзі запису державних
актів на право приватної власності на землю за №15779 ), вартість 12 частки
якої складала 3000, 08 гривен, грошовий внесок з належними відсотками, усіма
компенсаційними та індексаційними нарахуваннями, який знаходиться у
Інгулецькому відділенні Ощадного банку України за № 7857 в м. Кривому Розі за
рахунком № 43267 та належав померлому на підставі ощадної книжки, яке належало
ОСОБА_1 та померлому ОСОБА_2., як подружжю на праві спільної сумісної
власності.

Позивач у судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву про розгляд
справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2  у судове
засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його
відсутності, позовні вимоги визнав у повному обсязі.

Представник відповідача -
територіальної громади при виконкомі Інгулецької районної у місті
ради                                 м. Кривого Рогу у судове
засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його
відсутності, позовні вимоги визнав у повному обсязі.

В позовній заяві позивач вказує, що вона, ОСОБА_1,
знаходилась у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 (актовий запис № 227 від 11
грудня 1968 року зроблено Інгулецькою міською радою м. Інгулець). Під час
сумісного життя з чоловіком ними був збудований кам'яний жилий будинок,
розташований за адресою АДРЕСА_1, разом з прибудовами, який на сьогоднішній
день відповідно до даних КП «Бюро технічної інвентаризації» оцінюється в сумі
75722 гривни 00 коп. Право власності на домоволодіння було оформлено на
чоловіка позивача ОСОБА_2. Після закінчення будівництва, відповідно до нового
діючого законодавства, у 2001 році позивачем та її чоловіком було приватизовано
земельну ділянку площею 0.1049 гектарів, яка надавалась останнім раніше для
обслуговування жилого будинку та прибудов. Вартість земельної ділянки складала
6000 гривен 08 коп. Право власності на землю було оформлено також на чоловіка
позивача, оскільки саме він за документами вважався власником домоволодіння,
яке розташовувалося на цій землі. Після смерті чоловіка  ОСОБА_2. 18 травня 2004 року (актовий запис
про смерть № 433 зроблено  26 травня 2004
року відділом РАЦС Інгулець кого районного управління юстиції міста Кривого
Рогу Дніпропетровської області, залишилось наступне майно, а саме: кам'яний житловий будинок загальною площею
58.3 кв.м., житловою площею 28.6 кв.м., з господарчими будівлями: сараєм,
літньою кухнею, вбиральнею, гаражем, замощенням, який знаходиться поАДРЕСА_1,
який належав померлому на підставі договору про право забудови від 02.02.1959
року, зареєстрованого нотаріусом Широківської державної нотаріальної контори,
реєстр №6, та акту готовності, затвердженого виконкомом міської ради
Інгулецкого району м. Кривого Рогу № 116-2 від 18.10.1989 року; земельна
ділянка площею 0.1049 гектарів,яка розташована на території Криворізької
міської ради у Інгулецькому районі та передана у приватну власність для
обслуговування житлового будинку (Державний акт ІУ-ДП№ 094993 на право
приватної власності на землю,виданий виконкомом Криворізької міської ради 30
жовтня 2001 року, на підставі рішенняза№603 від                   13.06.2001 року та
зареєстрований у Книзі запису державних актів на право

приватної власності на землю за №15 779 ).  Як спадкоємець першої черги позивач
звернулась за оформленням спадщини до П'ятої криворізької державної
нотаріальної контори, де на підставі ст.1261 ЦК України 04 квітня                        2005 року, позивачу
було видано правовстановлюючий документ - свідоцтво про право на спадщину за
законом після померлого ОСОБА_2, яким за позивачем визнано право на 12 частину
наведеного майна, а саме кам'яного житлового будинку загальною площею 58.3
кв.м., житловою площею 28.6 кв.м., з господарчими будівлями: сараєм, літньою
кухнею, вбиральнею, гаражем, замощенням, який знаходиться по вул. Новій за
номером 25 у
м. Кривому Розі; земельної ділянки площею 0.1049 гектарів, яка
розташована на території Криворізької

міської ради у Інгулецькому районі та передана у приватну
власність для обслуговування

житлового будинку. Право власності на нерухоме майно
позивачем було зареєстровано в КП «БТІ». Право власності на земельну ділянку
позивач ще не зареєструвала у землевпорядній установі, але має намір це зробити
після вирішення питання про визнання права власності на іншу 12 частину
земельної ділянки, що знаходиться під домоволодінням. Свідоцтво про право на
спадщину на другу половину згаданого майна не видавалось. Але, як пояснила
позивачу нотаріус, крім неї після смерті померлого залишився ще один
спадкоємець - це син позивача ОСОБА_3, який з 1997 року був зареєстрований у
будинку, де мешкав померлий спадкодавець, тому згідно з вимогами ст.1268 ч. 3
ЦК вважається таким, що прийняв спадок, оскільки не відмовився від нього у
встановлений законом строк. Реєстрація сина за адресою вул. Нова 6.25 у м.
Кривому Розі давала право сину позивача користуватися цим будинком, але
фактично син позивача там не проживав. Він постійно мешкав на території жилого
масиву Інгулець, мав подружні стосунки, вів самостійне сімейне життя, окреме
від життя позивача з її чоловіком. Цю обставину можуть підтвердити і сусіди по
вулиці і близькі родичі.   У встановлений
законом шестимісячний строк ОСОБА_2 не заявив про прийняття спадщини до
нотаріальної контори, а значить не прийняв спадок. Крім того, позивач вважає,
що ця половина майна не може бути спадковою, оскільки є  часткою майна у спільному сумісному майні
подружжя. Під час життя чоловіка,
позивач  не ставила питання про
розподіл сумісно придбаного майна, яке належало останнім  на праві спільної сумісної власності, не
здійснювали виділ часток . Усе майно, що підлягало спадкуванню, було набуте
позивачем та її чоловіком під час перебування у шлюбі, за рахунок спільних
коштів, шляхом сумісної праці, але оформлено на ім'я чоловіка. Позивач з
чоловіком мешкали увесь час разом, мали спільний бюджет, разом будували будинок
та прибудинкові будівлі, сплачували кошти на оформлення приватизації земельної
ділянки, на якій знаходиться будинок та прибудинкові споруди.

Дослідивши матеріали справи та надані письмові докази, суд вважає,  встановленими такі обставини та відповідні їм
правовідносини.

ОСОБА_1, знаходилась у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 (актовий запис № 227
від 11 грудня 1968 року зроблено Інгулецькою міською радою м. Інгулець).

Під час сумісного життя з чоловіком ними був збудований кам'яний жилий
будинок, розташований за адресою АДРЕСА_1, разом з прибудовами, який на
сьогоднішній день відповідно до даних КП «Бюро технічної інвентаризації»
оцінюється в сумі 75722 гривни 00 коп.

Право власності на домоволодіння було оформлено на чоловікові позивача
ОСОБА_2. Після закінчення будівництва, відповідно до нового діючого
законодавства, у 2001 році позивачем та її чоловіком було приватизовано
земельну ділянку площею 0.1049 гектарів, яка надавалась останнім раніше для
обслуговування жилого будинку та прибудов. Вартість земельної ділянки склала
6000 гривен 08 коп. Право власності на землю було оформлено також на чоловіка
позивача.

Після смерті чоловіка  ОСОБА_2. 18
травня 2004 року (актовий запис про смерть № 433 здійснено                       26 травня 2004 року
відділом РАЦС Інгулецького районного управління юстиції міста Кривого Рогу
Дніпропетровської області), залишилось наступне майно, а саме: кам'яний житловий будинок загальною площею
58.3 кв.м., житловою площею 28.6 кв.м., з господарчими будівлями: сараєм,
літньою кухнею, вбиральнею, гаражем, замощенням, який знаходиться поАДРЕСА_1,
який належав померлому на підставі договору про право забудови від 02.02.1959
року, зареєстрованого нотаріусом Широківської державної нотаріальної контори,
реєстр №6, та акту готовності, затвердженого виконкомом міської ради
Інгулецкого району м. Кривого Рогу № 116-2 від 18.10.1989 року; земельна
ділянка площею 0.1049 гектарів,яка розташована на території Криворізької
міської ради у Інгулецькому районі та передана у приватну власність для
обслуговування житлового будинку (Державний акт ІУ-ДП№ 094993 направо приватної
власності на землю,виданий виконкомом Криворізької міської ради 30 жовтня 2001
року на підставі рішення за № 603 від 13.06.2001 року та зареєстрований у Книзі
запису державних актів на право

приватної власності на землю за №15 779).

Як спадкоємець першої черги позивач звернулась за
оформленням спадщини до П'ятої криворізької державної нотаріальної контори, де
на підставі ст.1261 ЦК України 04 квітня 2005 року позивачу було видано
правовстановлюючий документ - свідоцтво про право на спадщину за законом після
померлого ОСОБА_2, яким за позивачем визнано право на 12 частину
нижченаведеного майна, а саме кам'яного житлового будинку загальною площею 58.3
кв.м., житловою площею 28.6 кв.м., з господарчими будівлями: сараєм, літньою
кухнею, вбиральнею, гаражем, замощенням, який знаходиться поАДРЕСА_1; земельної
ділянки площею 0.1049 гектарів, яка розташована на території Криворізької
міської ради у Інгулецькому районі та передана у приватну власність для
обслуговування житлового будинку. Право власності на нерухоме майно позивачем
було зареєстровано в КП «БТІ».

Керуючись ч. 1 ст. 60
СК України - майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та
чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з
них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства,
догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Відповідно до ст. 63 СК України дружина та чоловік мають
рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм
на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між
ними.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у
разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову
суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд
постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і
продовжує судовий розгляд.

З урахуванням вищевикладеного та враховуючи, що визнання
відповідачем позову не суперечить закону, не порушує  права, свободи чи інтереси інших осіб, суд
вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

За таких підстав суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в
повному обсязі. Керуючись  ч. 1 ст. 60,
ст. ст. 61,63  СК України, ст. ст.  368, 372, 1268 ЦК України,  ст. ст. 3, 4, ч. 4 ст. 174, 212-215, ЦПК
України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні
вимоги ОСОБА_1 до територіальної громади при виконкомі Інгулецької районної у
місті ради м. Кривого Рогу, ОСОБА_2 про визнання права власності на частку
майна, набутого під час шлюбу задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 12 частку майна,
яке залишилося після смерті померлого чоловіка ОСОБА_2, а саме:

-       кам'яний
житловий будинок загальною площею 58.3 м2, житловою площею 28.6 м2,
з господарчими будівлями: сараєм, літньою кухнею, вбиральнею, гаражем,
замощенням, який знаходиться поАДРЕСА_1 Дніпропетровської області, який належав
померлому на підставі договору про право забудови від 02.02.1959 року
зареєстрованого нотаріусом Широківської державної нотаріальної контори, реєстр
№6, та акту готовності, затвердженого виконкомом міської ради Інгулецкого
району                      м. Кривого
Рогу № 116-2 від 18.10.1989 року, вартість 12 частки якого складає 37861
гривен 00 коп.;

-       земельну
ділянку площею 0.1049 гектарів, яка розташована на території Криворізької
міської ради у Інгулецькому районі та передана у приватну власність для
обслуговування житлового будинку (Державний акт ІУ-ДП № 094993 на право
приватної власності на землю, виданий виконкомом Криворізької міської ради 30
жовтня 2001 року, на підставі рішення  №
603 від 13.06.2001 року та зареєстрований у Книзі запису державних актів на
право приватної власності на землю
№15779 ), вартість 12частки якої складача 3000, 08 гривен;

-       грошовий
внесок з належними відсотками, всіма компенсаційними та індексаційними
нарахуваннями, який знаходиться у Інгулецькому відділенні Ощадного банку
України за № 7857 в м. Кривому Розі за рахунком № 43267 та належав померлому на
підставі ощадної книжки, яке належало ОСОБА_1 та померлому ОСОБА_2., як
подружжю на праві спільної сумісної власності.

Заяву про апеляційне
оскарження рішення може бути подано протягом 10 днів з дня його проголошення.

Апеляційну скаргу на рішення може бути подано апеляційному суду
Дніпропетровської області через Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу
протягом  20 днів після подання заяви про
апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу може бути подано без попереднього подання заяви про
апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання
заяви про апеляційне оскарження.

Рішення набирає
законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження,
якщо заяву про апеляційне оскарження було подано, після закінчення строку на
подачу апеляційної скарги, якщо було подано
апеляційну скаргу, після розгляду скарги апеляційним судом.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає,
до  апеляційного суду Дніпропетровської
області.

Суддя/підпис/

З оригіналом згідно

Суддя
С.М. Іванов

Рішення набирає законної сили 10 червня 2008 року.

Суддя
С.М. Іванов