Апеляційний суд  Кіровоградської  області
Справа № 22-786   2008   р.                                                            Головуючий у 1-й інстанції - Льон С.М.
19,25,26                                                                                                        Доповідач -
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2008 року Колегія суддів  судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду Кіровоградської області в складі :

головуючої судді :  Авраменко Т.М.

суддів : Гайсюка
О.В.,Суровицької  Л.В.

при секретарі : Слюсаренко Н.Л.

за участю сторін

розглянула у
відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді цивільну справу за  апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Ленінського районного суду м.Кіровограда
від  27 лютого 2008 року в справі
за позовом ОСОБА_1 до  відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних захворювань у м.Кіровограді про відшкодування
моральної шкоди завданої професійним захворюванням.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб,які прибули в
судове засідання, дослідивши матеріали справи,колегія суддів, -

В С Т А Н О В И Л А :

В грудні 2007
року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних
захворювань у м.Кіровограді (далі- Фонд) про відшкодування моральної шкоди
заподіяної професійним захворюванням.

Зазначав,що він працював на шахті “Інгульська” державного
підприємства “Східний гірничо-збагачувальний комбінат”   в підземних умовах праці  та отримав професійне захворювання.

20 грудня 2005 року
МСЕК вперше встановила йому 40% втрати професійної працездатності
внаслідок професійного захворювання,він є інвалідом третьої групи. Просив
стягнути з Фонду на його користь моральну шкоду,заподіяну ушкодженням здоров*я,
в сумі 92000 грн.

Рішенням Ленінського
районного суду м.Кіровограда  від  27 лютого 2008 року в задоволенні позову
відмовлено з тих підстав,що з 01 січня 2008 року припинено відшкодування Фондом
соціального страхування  моральної
(немайнової) шкоди застрахованим і членам їх сімей незалежно від часу настання
страхового випадку.

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про  задоволення позову. Посилається на те,що норми

2

матеріального
права,на які послався суд,набрали чинності з 01 січня 2008 року, і не мають
зворотної сили на правовідносини,які виникли в 2005 році.

В
засіданні  апеляційного суду
позивач підтримав доводи апеляційної скарги,а представник відповідача
просив  її відхилити,оскільки рішення
суду відповідає матеріалам справи та вимогам закону.

Колегія
суддів вважає,що апеляційну скаргу слід задовольнити,рішення суду скасувати та
ухвалити нове рішення про часткове задоволення позову з наступних підстав.

Матеріалами справи підтверджується,що позивач працював в підземних умовах
праці  на шахті “Інгульська”.

Висновком МСЕК від 20 грудня 2005 року ОСОБА_1. вперше встановлено 40 %
втрати професійної працездатності в зв*язку з професійним захворюванням та 111
групу інвалідності (а.с.5,6-7,8). Постановою Фонду від 28 грудня 2005 року йому
призначено страхові виплати (а.с.9).

Відмовляючи в позові суд
виходив з того,що відповідно до ст.45 Закону України “Про державний бюджет
України на 2008 рік” з 01 січня 2008 року припинено відшкодування Фондом
соціального страхування  моральної
(немайнової) шкоди застрахованим і членам їх сімей незалежно від часу настання
страхового випадку.

Проте з таким  висновком суду першої
інстанції погодитись не можна,виходячи з наступного.

Закон України “Про Державний бюджет України на 2008 рік” набрав чинності з
01 січня 2008 року.

Положення ст.ст.21,28,34 Закону України “Про загальнообов*язкове державне
соціальне страхування від  нещасних
випадків на виробництві та професійних захворювань,які спричинили втрату
працездатності” (в редакції,що діяла до прийняття Закону України “Про державний
бюджет України на 2006 рік”,Закону України “Про державний бюджет України на
2007 рік”,Закону України “Про державний бюджет України на 2008 рік”),
передбачали обов*язок Фонду  провести
потерпілому страхову виплату за моральну шкоду за наявності факту заподіяння
йому такої шкоди.

За змістом ст.ст.21,28,30,34,35 Закону України “Про загальнообов*язкове
державне соціальне страхування від
нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань,які
спричинили втрату працездатності” право на отримання потерпілим  страхових виплат у разі настання стійкої втрати
працездатності,у тому числі виплати за моральну шкоду,виникає в особи з дня
встановлення їй такої стійкої втрати працездатності вперше висновком МСЕК.

Згідно ст.58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не
мають  зворотної дії в часі,крім
випадків,коли вони пом*якшують або скасовують відповідальність особи.

Також відповідно до частин 1,2 ст.5 ЦК України акти цивільного
законодавства регулюють відносини,які виникли з дня набрання ними чинності.
Акт  цивільного законодавства не має
зворотної дії у часі,крім випадків,коли він пом*якшує або скасовує цивільну
відповідальність особи.

3

Норми Закону України “Про загальнообов*язкове державне соціальне
страхування від  нещасних випадків на
виробництві та професійних захворювань,які спричинили втрату працездатності”
передбачали відшкодування моральної шкоди застрахованим особам як страхову
виплату,тому покладення на Фонд обов*язку по сплаті такої страхової виплати не
є цивільною відповідальністю зазначеного органу.

Право позивача на відшкодування моральної шкоди виникло ще до набрання
чинності Закону України “Про державний бюджет України на 2006 рік”,Закону
України “Про державний бюджет України на 2007 рік”,Закону України “Про
державний бюджет України на 2008 рік”,тому Фонд зобов*язаний провести позивачу
страхову виплату за моральну шкоду.

Оскільки вирішуючи спір ,суд
неправильно застосував норми матеріального права, то  відповідно до п.4 ч.1 ст.309 ЦПК України
рішення суду  підлягає скасуванню з
ухваленням нового рішення про
задоволення позову про відшкодування моральної шкоди частково.

Колегія
суддів вважає,що позивачу заподіяно моральну шкоду,яка полягає в перенесенні ним   моральних страждань у зв*язку з ушкодженням
здоров*я та  порушенні нормальних
життєвих зв*язків через погіршення стану здоров*я. Визначаючи розмір моральної шкоди суд  враховує стан
здоров*я потерпілого,він є інвалідом 111 групи,втратив 40% професійної
працездатності,тяжкості вимушених змін у його життєвих стосунках, та виходить
із засад розумності ,виваженості та справедливості. З урахуванням
викладеного  розмір моральної шкоди слід
визначити в сумі 6000 грн.

На підставі  ст.45 Закону України ”Про Державний бюджет України на 2008 рік”, ст.1, підпункту е пункту 1 ч.1 ст.21,ч.3 ст.28,ч.3 ст.34 Закону України “Про загальнообов*язкове державне соціальне страхування від  нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань,які спричинили втрату працездатності”,  ст.58 Конституції України, керуючись ст.307 ч.1 п.2,ст.309 ч.1 п.4,ст.314 ч.2,ст.316  ЦПК України,колегія суддів,-

В И Р І Ш  И
Л  А :

Апеляційну
скаргу  ОСОБА_1 задовольнити .

Скасувати
рішення Ленінського районного суду м.Кіровограда  від  27
лютого 2008 року .

Позов
ОСОБА_1. задовольнити частково.

Стягнути з виконавчої дирекції відділення Фонду
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м.Кіровограді на користь ОСОБА_1 6000 грн. на  відшкодування моральної шкоди  завданої професійним захворюванням.

Рішення
набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено до
Верховного Суду України в касаційному порядку протягом двох місяців з дня
набрання ним законної  сили.

Головуюча суддя:

судді: