У х в а л а

і м е н е м
у к р а  ї н и

16 квітня 2008 року

м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

головуючого

Патрюка М.В.,

суддів:

Берднік І.С.,                                         Лященко
Н.П., Данчука В.Г.,                                      Пшонки
М.П., -

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом прокурора Приморського району м. Одеси в інтересах держави в
особі українського державного підприємства електрозв'язку “Укртелеком” в особі
Одеської дирекції українського державного підприємства електрозв'язку
“Укртелеком” до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, за касаційною скаргою
відкритого акціонерного товариства (далі - ВАТ) “Укртелеком” в особі Одеської
філії ВАТ “Укртелеком” в особі центру телекомунікаційних послуг Одеської філії
ВАТ “Укртелеком” на рішення Київського районного суду м. Одеси від 20 лютого
2007 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 30 травня 2007 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2000 року прокурор Приморського району м. Одеси в інтересах держави
в особі українського державного підприємства електрозв'язку “Укртелеком” в
особі Одеської дирекції українського державного підприємства електрозв'язку
“Укртелеком” звернувся в суд із вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що
абонент телефону № НОМЕР_1 ОСОБА_2, який мешкав у квартиріАДРЕСА_1 у м. Одесі,
користувався послугами міжмісцевих та міжнародних переговорів,  унаслідок чого за період з 1 лютого до 12
листопада 1998 року виникла заборгованість у розмірі  10 835 грн. 27 коп. У зв'язку зі смертю
ОСОБА_2 1 жовтня 1999 року вимоги про стягнення заборгованості пред'явлені до
спадкоємця - ОСОБА_1.

10 червня 2003 року позивач подав заяву про зміну підстав позову,
посилаючись на ст. 440 ЦК УРСР і на те, що в ході розгляду справи встановлено,
що 25 червня 1999 року ОСОБА_1. уклала договір оренди жилого приміщення з
громадянином ОСОБА_3, якому самовільно надала в користування телефон без
попередньої згоди з позивачем, чим порушила умови договору про користування
телефоном.

Рішенням Київського районного суду
м. Одеси від 20 лютого 2007 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду
Одеської області від 30 травня 2007 року, у задоволенні позову відмовлено.

У поданій касаційній скарзі ВАТ “Укртелеком” в особі Одеської філії ВАТ
“Укртелеком” в особі центру телекомунікаційних послуг Одеської філії ВАТ
“Укртелеком” просить скасувати ухвалені у справі судові рішення,  посилаючись на порушення норм матеріального
та процесуального права.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відхиляючи апеляційну скаргу прокурора та залишаючи рішення суду першої
інстанції без змін, апеляційний суд погодився з висновком суду першої інстанції
щодо недоведеності вини відповідачки.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду
першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Однак апеляційний суд усупереч зазначеній нормі закону не перевірив та не
спростував в ухвалі суду від 30 травня 2007 року приведені в апеляційній скарзі
прокурора на рішення суду першої інстанції від 20 лютого 2007 року такі доводи,
як: самовільна передача, без повідомлення позивача, телефону в користування
громадянинові Саудівської Аравії, який орендував квартиру та з яким                              ОСОБА_1 пов'язує
виникнення заборгованості за послуги зв'язку; відмова померлого чоловіка
відповідачки від послуги здійснення міжміських та міжнародних телефонних розмов
через “8” і відсутність відмови від здійснення міжміських та міжнародних
телефонних розмов через телефоністку (“071”, “079” - АКЦ), що є окремою
послугою, а, як свідчать матеріали справи, всі розмови здійснені з телефону №
НОМЕР_1, з яких виникла спірна заборгованість за послуги зв'язку в розмірі 10
835 грн. 27 коп., відбулися за допомогою послуги замовлення міжміських та
міжнародних розмов через телефоністку.

Про це позивач указує в касаційній скарзі.

Крім того, апеляційний суд, указавши в ухвалі, що постачальник послуг
зв'язку продовжував надавати послуги міжнародного зв'язку абоненту на                     № НОМЕР_1 до 30 грудня
1998 року за наявності заборгованості з липня 1998 року, не з'ясував і не дав оцінки цим обставинам, а також не з'ясував, коли
постачальник повинен був припинити надавання послуг зв'язку за наявності
заборгованості.

Тому, не перевіривши зазначених доводів апеляційної скарги та не з'ясувавши
вказаних питань, апеляційний суд не дійшов щодо них висновку, що призвело до
неправильного вирішення справи.

За таких обставин колегія суддів вважає, що апеляційний суд не виконав
своїх обов'язків, визначених законом, а тому його ухвала підлягає скасуванню з
направленням справи на новий апеляційний розгляд.

Керуючись ст. 338 ЦПК України,
колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу відкритого акціонерного товариства “Укртелеком” в особі
Одеської філії відкритого акціонерного товариства “Укртелеком” в особі центру
телекомунікаційних послуг Одеської філії відкритого акціонерного товариства
“Укртелеком” задовольнити частково.

Ухвалу апеляційного суду Одеської
області від 30 травня 2007 року скасувати, а справу передати на новий
апеляційний розгляд.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий

М.В.
Патрюк

Судді:

І.С. Берднік

В.Г. Данчук

Н.П.
Лященко

М.П. Пшонка