Справа № 22ц-587/2008                              Головуючий у першій інстанції
Доповідач - Мельниченко Ю.В.
УХВАЛА

Іменем України

11 квітня 2008 року                                                                     м. Чернігів

Апеляційний суд Чернігівської області у
складі:

головуючого:
Бойко О.В.

суддів:                   Мельниченка Ю.В.,
Смаглюк Р.І.

при секретарі:
Штупун О.М.

з участю: ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Чернігові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Новозаводського районного суду м. Чернігова від 29 грудня 2007 року по справі
за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на повнолітнього сина, -

встановив:

На рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 29 грудня 2007
року, яким позов ОСОБА_2 задоволений, подана апеляційна скарга відповідачем
ОСОБА_1, який просить скасувати рішення і ухвалити нове про відмову у
задоволенні позову.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що рішення судом постановлено
з порушенням норм матеріального права. Вважає, що відсутні підстави для
стягнення аліментів на повнолітнього сина ОСОБА_3. Його доход складає 12300
руб., а його дружини 10808 руб, що складає 23108 руб. на місяць, який є
невеликим розміром для проживання та утримання сім'ї. Його бувша дружина
ОСОБА_4 отримує аліменти в розмірі 25 % на утримання їх неповнолітньої дитини
ОСОБА_5, і крім того, відповідач оплачує навчання ОСОБА_5 яка є студенткою
Красноярського кооперативного технікума. Грошові суми він також пересилає своїй
матері в м. Чернігів, оскільки мати є пенсіонером, інвалідом, та її пенсії не
вистачає на життя. Відповідач є військовослужбовцем МВС Російської Федерації. В
силу своєї служби він та його нинішня сім'я - дружина, двоє її дітей та його
рідна дочка, які знаходяться на його утриманні вимушені періодично переїзджати
з одного місця проживання на інше. В зв'язку з цим, він був вимушений придбати
кредит на житло, і щомісячні виплати за кредит він оплачує в сумі 12851 руб. на
місяць, що також впливає на його матеріальне становище та матеріальне становище
його сім'ї. Посилається на те, що він протягом 18 років сплачував на сина
ОСОБА_3 до досягнення ним повноліття аліменти своєчасно, в установлені законом
строки, але що стосується продовження сплати аліментів на навчання, то він не
згоден з цим зобов'язанням, адже  цим
порушуються права і законні інтереси його сім'ї.

Оскаржуваним рішенням стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на
утримання повнолітнього сина ОСОБА_3, 1988 року народження в твердій грошовій
сумі 400 грн. щомісячно, починаючи з 27 лютого 2007 року, як такого, що
продовжує навчання до 30 червня 2010 року. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь
держави судовий збір в сумі 51 грн. та витрати на інформаційно - технічне
забезпечення в сумі 30 грн.. Суд встановив, що сторони перебували в
зареєстрованому шлюбі, від якого  мають
сина ОСОБА_3. Він є студентом Чернігівського Державного технологічного
університету, та закінчує навчання 30.06.2010 року. Згідно ст. 199 СК України,
батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх дочку та сина до досягнення
ними 23 років за умови, якщо батьки можуть надавати таку допомогу. Суд
врахував, що ОСОБА_3 проживає з матір'ю, яка має невеликий доход, а відповідач
має можливість надавати матеріальну допомогу.

Вислухавши суддю - доповідача, пояснення позивачки
ОСОБА_2, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи,
апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, виходячи з
наступного.

Відповідно до положень ст. 198 Сімейного кодексу України,
батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які
потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу
надавати. Ст. 199 Кодексу встановлює, що батьки зобов'язані утримувати
повнолітніх дочку і сина до досягнення ними 23 років, якщо вони продовжують
навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги. Право на утримання
припиняється у разі припинення навчання. Згідно ст. 200 Кодексу, при визначенні
розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання
утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою,
сином.

Положення ст. 182 СК України встановлює, що при
визначенні розміру аліментів суд має врахувати стан здоров'я та матеріальний
стан того з батьків, з якого вони будуть стягуватися, свідченням чого є
величина витрат на утримання себе, членів своєї сім'ї, а також, суду слід
врахувати наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних членів
сім'ї, яких він зобов'язаний утримувати відповідно до Сімейного Кодексу
України.

Саме ці вимоги судом першої інстанції дотримані в повному
обсязі, врахований сімейний, матеріальний стан відповідача, його можливість
сплачувати відповідний розмір аліментів, адже як вбачається із матеріалів
справи, ОСОБА_1 є батьком повнолітнього сина ОСОБА_3 від першого шлюбу з
позивачкою, і в силу цього він зобов'язаний як один із батьків утримувати свого сина, крім
того, що він є військовослужбовцем і відповідно до довідки про його доходи
отримує значну заробітну плату, і має можливість надавати матеріальну допомогу.

Таким чином, апеляційний суд погоджується з рішенням
суду, як таким, що постановлено з дотриманням всіх норм матеріального права, та
вважає, що доводи апелянта не дають підстав для його скасування.

Але, як встановлює ст. 199 Сімейного кодексу України,
батьки утримують повнолітніх дочку, сина до досягнення ними 23 років, тобто
законодавець визначає кінцевий термін утримання - до 23 років, а не до моменту
закінчення навчання. Суд в своєму рішенні зазначив, що утримання сина має бути
продовжено до 30.06.2010 року, хоча повинен був доповнити резолютивну частину
рішення : „але не більше, ніж до досягнення 23-річного віку”.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК
України, апеляційний суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від
29 грудня 2007 року залишити без зміни, доповнивши абзац другий резолютивної
частини судового рішення словами : „але не більше, ніж до досягнення 23-річного
віку”.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення,
але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду України на
протязі двох місяців з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: