Справа № 2-37/2008р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«25» квітня 2008 р.
м. Дніпродзержинськ

Дніпровський районний суд міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого, судді
Воронко І.А.

при секретарі             Горбачова В.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 і третіх осіб відділу
громадянства, міграції і реєстрації фізичних осіб Дніпровського РВ
Дніпродзержинського МУ УМВС України в Дніпропетровській області, ТОВ „Абонент
ХХІ” «про захист права власності і усуненні перешкод у користуванні жилим
приміщенням» та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 «про визнання права
власності на 1/2 частку квартири, про визначення порядку користування
квартирою», -

в с т а н о в и
в  :

ОСОБА_1  звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2., в
якому просить суд усунути перешкоди у користуванні квартирою АДРЕСА_1, та
забов'язати ТОВ „Абонент ХХІ” і відділ громадянства, міграції і реєстрації
фізичних осіб Дніпровського РВ Дніпродзержинського МУ УМВС України в
Дніпропетровській області зняти відповідача з реєстрації в зазначеній квартирі.
В обгрунтування своїх позовних вимог зазначає, що з відповідачем по справі
знаходилася з 21.12.1996р. до 24.06.2003р. Від шлюбу сторони мають неповнолітню
дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Вказує, що 23.06.2000р. вона уклала з
ОСОБА_4.  договір купівлі-продажу
квартири за адресою: АДРЕСА_1, який було посвідчено державним нотаріусом
Гнєзділовою Л.В. та зареєстровано право власності на спірну квартиру в БТІ
м.Дніпродзержинська 13.07.2000р. Вказує, що після припинення шлюбних відносин
між сторонами, відповідач добровільно забрав свої особисті речі і з того часу
не проживав у її квартирі. Між сторонами була домовленість, що відповідач
залишає квартиру позивачці з донькою, однак до теперішнього часу відповідач
відмовляється знятися з реєстрації у вищевказаній квартирі, не проводить сплату
комунальних послуг, а також реєстрація відповідача спричинює позивачці
перешкоди у користуванні та розпорядженні власним майном.

Відповідачі по справі позовні вимоги
позивачки не визнав у повному обсязі та подав до суду зустрічну позовну заяву,
в якій просить суд визнати за ним право власності на 1/2 частину квартири за
адресою пр.Металургів 8-23 і визначити порядок користування спільною власністю.
Також просить суд поновити строк позовної давності для звернення у зв'язку з
пропуском строку по поважним причинам. В обґрунтування заявлених вимог
зазначає, що перебував з відповідачкою у зареєстрованому шлюбі з 21.12.1996р.
по 24.06.2003р., в період подружнього життя сторонами була придбана квартира за
адресою АДРЕСА_1, однак спірна квартира була оформлена за договором
купівлі-продажу на ОСОБА_1 У зв'язку з чим вважає, що спірна квартира, яка була
придбана в період шлюбу, належить сторонам на праві спільної сумісної
власності. Вказує, що після розлучення з ОСОБА_1 він постійно намагався
вирішити питання про розділ квартири мирним шляхом, ОСОБА_1 погоджувалась з
його пропозицією, але постійно відкладала нотаріальне оформлення. Далі
відповідачка запропонувала оформити нотаріально його подружню частку квартири
і  посвідчити договір дарування на їх
неповнолітню доньку, з чим він також був згоден, однак ОСОБА_1 знову відкладала
нотаріальне оформлення посилаючись на постійну зайнятість. А через декілька
місяців після закінчення трирічного строку після розірвання шлюбу ОСОБА_1
звернулася до нього з позовом про усунення перешкод у користуванні квартирою, в
якому заперечує його право власності на 1/2 частку спірної квартири. Звертає
увагу суду на той факт, що він також часто знаходився у відрядженнях в зв'язку
з чим був позбавлений можливості оформити документи на квартиру.

Третя особа про справі - відділ громадянства і реєстрації фізичних осіб
Дніпровського РВ   про час і місце
судового засідання повідомлена належним чином, в судове засідання не з'явився,
однак направив в адресу суду заяву  з
проханням розглянути справу у відсутність їх представника.

Третя особа про справі - ТОВ „Абонент ХХІ”
про час і місце судового засідання повідомлено належним чином, в судове
засідання не з'явився, однак направив в адресу суду заяву  з проханням розглянути справу у відсутність
їх представника.

Позивачка
у судовому засіданні свої позовні вимоги підтримала в повному обсязі, наполягає
на задоволенні позову не заперечує проти розгляду справи у відсутність
представників третіх осіб.
Заперечує проти зустрічної позовної заяви ОСОБА_2., не  визнає його позовні вимоги.

Враховуючи вищенаведене, а також вимоги ч.2 ст.158 та ч.4 ст.169 ЦПК
України, суд зі згоди сторін вважає можливим розглядати справи у відсутність
третіх осіб і ухвалення рішення.

На підтвердження своїх позовних вимог позивачкою по справі були надані
докази щодо виниклих спірних правовідносин, а саме: свідоцтво про народження,
свідоцтво про розірвання шлюбу, довідки про заборгованість; довідка з міста
проживання, копія договору купівлі-продажу; копія технічного паспорту.

На підтвердження заявлених вимог у зустрічній позовній заяві відповідачем
по справі були надані докази, які суд визнав допустимими, достовірними, а також
належними до виниклих спірних правовідносин, а саме: копія паспорту; довідка з
міста роботи; копія договору купівлі-продажу; копія технічного паспорту; витяги
з БТІ.

Вислухавши пояснення сторін, з'ясувавши позиції сторін та вивчивши надані
до суду письмові докази, при розгляді справи судом були встановлені наступні
обставини і визначені  відповідні  до  них
правовідносини:

Позивачка по справі - ОСОБА_1
перебуваючи у шлюбних стосунках з ОСОБА_2.
на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від
23.06.2000 року придбала у ОСОБА_4двохкімнатну квартиру розташовану за адресою:
АДРЕСА_1, реєстровий номер №21497.

У наступний час в квартирі по АДРЕСА_1
зареєстровані сторони по справі ОСОБА_1 і ОСОБА_2. та їх неповнолітня донька
ОСОБА_3, що підтверджується довідкою з міста проживання ТОВ «Інфо-ком» від
24.07.2006р. Також відповідно до копії паспорта ОСОБА_2. з 27.03.2001р.
приписаний в м.Дніпродзержинськ по пр.Металургів 8-23.

24.06.2003р. сторони розірвали шлюб,
що підтверджується  свідоцтвом про
розірвання шлюбу, і з того часу відповідач ОСОБА_2. у спірній квартирі не
проживає.

Згідно технічного паспорту на
квартиру за адресою АДРЕСА_1            ,
зазначена квартира розташована на 6 поверсі 9-верхового будинку та складається
з двох ізольованих кімнат, у тому числі 1-а кімната - 11,6 кв.м, 2-а кімната -
17.1 кв.м, загальна площа квартири 49,2 кв.м.

Виходячи з довідок ВАТ «ДМК»
ОСОБА_2., останній працював в автотранспортному цеху водієм і в період з січня
2003р. по лютий 2005р. знаходився у відрядженнях 86 разів - 194 дня. У період з
березня 2005р. по лютий 2007р. обслуговував генерального директора по загальним
питанням і знаходився у відрядженнях 6 разів - 11 днів.

Таким чином суд вважає доведеним факт
належності  ОСОБА_2. на праві приватної
спільної сумісної власності 1/2 частини квартири за адресою АДРЕСА_1, що була
придбана ОСОБА_1 в період шлюбу.

Приймаючи до уваги вищезазначені обставини, позовні
вимоги ОСОБА_1 суперечать  вимогам закону
і створюють ОСОБА_2. перешкоди в користуванні і розпорядженні  належної йому
на праві приватної спільної часткової власності  1/2 частки квартири по АДРЕСА_1, в зв'язку з
чим позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню. Позовні вимоги ОСОБА_2.
суд визнає обґрунтованими і підлягаючими задоволенню, а також враховуючими  інтереси
неповнолітньої доньки ОСОБА_5,
яка  зареєстрована та проживає у
спірній квартирі разом з матір'ю ОСОБА_1 знаходячись на її утриманні, так при
виділенні ОСОБА_2.  у користування меншої
кімнати площею 11,6 кв.м  не порушуються
права та інтереси позивачки і  її
неповнолітньої дитини, яка не є співвласником спірної квартири.

Приходячи до вищезазначеного висновку суд виходив з
наступного:

Відповідно ст.60 СК України,
майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині і чоловіку на праві
приватної спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав
з поважної причини самостійного заробітку. Вважається, що кожна річ, набута за
час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної
сумісної власності.

Згідно ст.70 СК України, у разі
поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки
майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між
ними або шлюбним договором.

У
відповідності зі ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може
бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ч.3 ст.358 ЦК України, кожен із співвласників має право на надання
йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка
відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

На підставі ст.391 ЦК України
власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним право
користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально
підтверджені судові витрати.

Керуючись ст.60, 70 СК
України, ст.317,319,321,358,391 ЦК України, ст.ст. 10,11,57-60,76,88,158,169, 209,212-215 ЦПК України, суд -

В и р і
ш и в :

У позові ОСОБА_1
до ОСОБА_2 і третіх осіб відділу громадянства, міграції і реєстрації фізичних
осіб Дніпровського РВ Дніпродзержинського МУ УМВС України в Дніпропетровській
області, ТОВ „Абонент ХХІ” «про захист права власності і усуненні перешкод у
користуванні жилим приміщенням» - відмовити.

Поновити ОСОБА_2 строк позовної
давності для звернення до суду з позовом, визнавши причини його пропуску
поважними.

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 «про
визнання права власності на 1/2 частку квартири, про визначення порядку
користування квартирою» - задовольнити в повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_2 право власності
на 1/2 частку квартиру розташовану за адресою АДРЕСА_1.

Визначити
порядок користування квартирою АДРЕСА_1, виділити ОСОБА_2  в користування у вищевказаній  квартирі
кімнату, площею 11,6 кв.м.,
виділити  ОСОБА_1 в
користування  у вищезазначеній
квартирі  кімнату, площею 17,1 кв.м.,
залишив  кухню, коридор, туалетну та
ванну кімнати у загальному користуванні.

Зобов'язати ТОВ «Абонент ХХl»  укласти з ОСОБА_2 -
окремий договір  на комунальне
обслуговування кімнати, площею  11,6
кв.м., з ОСОБА_1 - укласти окремий
договір на комунальне обслуговування
кімнати, площею 17,1 кв.м. у квартирі АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
ОСОБА_2 понесені судові витрати - судовий збір у розмірі 70 гривень та витрати
на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 гривень.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного
суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі в
10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і
поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до
апеляційної інстанції або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Суддя:                                                  Воронко
І.А.