Справа
№ 2-212/2008 р.
РІШЕННЯ

Іменем
України

20 березня 2008 року Полтавський
районний суд Полтавської області

у складі:          головуючої судді:      Путрі
О.Г.

при
секретарі:            Кузуб С.Є.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2про
відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок злочину, -

встановив:

ОСОБА_1.
звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди,
завданої внаслідок злочину , в розмірі 25 000 грн. Позовні вимоги обґрунтовує
тим , що  йому 28.10.2001 року
відповідачем ОСОБА_2 було заподіяне умисне тяжке тілесне ушкодження , за
ознакою небезпеки для життя у своєму перебігу, що призвело до хірургічного
втручання по видаленню гематоми в області головного мозку та відповідно до
фізичних та моральних страждань позивача ,
а також до значного погіршення стану здоров»я.

У
судовому засіданні позивач свої вимоги зменшив, просив стягнути з відповідача у
відшкодування моральної шкоди 22.500 грн., оскільки йому відповідачем, після
постановлення вироку по кримінальній справ,
в добровільному порядку
відшкодовано 2. 500 грн., надавши пояснення , аналогічні викладеним в
позовній заяві та уточненні до позовної заяви
від 25.02.2008 року.

Відповідачеві
по справі ОСОБА_2. , який відбуває покарання у вигляді позбавлення волі
,повістка та судові документи були вручені відповідно до вимог ст.76 ч.6 ЦПК
України. Зі змісту пояснень відповідача, надісланих до суду, вбачається , що
він заперечує факт заподіяння ОСОБА_1. умисного
тяжкого тілесного ушкодження .

Заслухавши
пояснення позивача , дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що
позов підлягає  частковому задоволенню з
таких підстав.

Відповідно
до п.п.5,7 постанови Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 року « Про
судову практику в справах про відшкодування моральної( немайнової) шкоди « (зі
змінами) відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності
обов»язковому з»ясуванню при вирішенні
спору про відшкодування моральної ( немайнової) шкоди підлягають:
наявність такої шкоди , протиправність діяння її заподіювача, наявність
причинного зв»язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини
останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з»ясувати , чим підтверджується
факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат
немайнового характеру, за яких обставин
чи якими діями ( бездіяльністю) вони заподіяні , в якій грошовій сумі чи
в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при
цьому виходить , а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Згідно
ст.440-1 ЦПК України ( в ред.1963 року) моральна( немайнова) шкода, заподіяна
громадянину діями іншої особи, яка порушила його законні права,  відшкодовується особою, яка заподіяла шкоду,
якщо вона не доведе, що моральна шкода заподіяна не з її вини.

Судом
встановлено, що 28.10.2001 року в с. Судіївка Полтавського району та області
позивачеві ОСОБА_1. було заподіяне відповідачем ОСОБА_2 умисне тяжке тілесне ушкодження  у вигляді закритої черепно-мозкової травми,
забою головного мозку з розвитком хронічної субдуральної гематоми правої
лобно-скроневої ділянки, забитої рани м»яких тканин голови чола справа та рани
м»яких тканин правої вушної раковини, за ознакою небезпеки для життя в своєму
перебігу, за що останній засуджений вироком Полтавського райсуду від  02.10.2007 року за ст.121 ч.1 КК України,
який набрав законної сили ( а.с.7-12, 18-22). У зв»язку із отриманням тілесних
ушкоджень позивач перебував на лікуванні в медичних установах, зокрема, в
період з 28.10. по 02.11.2001 року , з 05.06. по 11.06 . , з 11.06 по
26.06.2002 року , 14.06.2002 року був прооперований  - проведено видалення правобічної хронічної
субдуральної гематоми головного мозку( а.с.,.4,23-29,33) та відповідно відчував
моральні та фізичні страждання.

Згідно
ст.61 ч.4  ЦПК України вирок у
кримінальній справі , що набрав законної сили , або постанова суду у справі про
адміністративне правопорушення обов»язкові для суду, що розглядає справу про
цивільно- правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або
постанова суду , з питань чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою .

Таким
чином, факт вчинення злочину за ст.121 ч.1 КК України ОСОБА_2 встановлений
вироком  суду від 02.10.200 7 року та
повторному доведення не підлягає . З цих підстав, заперечення відповідачем
факту умисного заподіяння тяжкого тілесного ушкодження позивачеві відповідно до
ст.61 ч.4  ЦПК України є неспроможними.

Факт значного погіршення стану здоров»я внаслідок
спричинених позивачеві відповідачем тяжких тілесних ушкоджень позивачемОСОБА_1
в судовому засіданні не доведений.

.           Суд,
вирішуючи питання про стягнення моральної шкоди , враховує характер ,
тривалість та обсяг страждань позивача у зв»язку із спричиненням йому умисних
тяжких тілесних ушкоджень, обставини їх причинення, тяжкість вимушених змін у
життєвих стосунках  та вік позивача,  ступінь вини , матеріальний та сімейний стан
відповідача, факт часткового відшкодування в добровільному порядку на користь
позивач спричиненої моральної шкоди в розмірі 2.500 грн., виходячи із засад
розумності, виваженості та справедливості, вважає,  що на користь позивача необхідно стягнути у
відшкодування моральної шкоди 8.000 грн.

Крім того, згідно ст.88 ч.3 ЦПК України на
користь держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 8.50 грн. та витрати
на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 7,50 грн.

На
підставі ст..440-1 ЦК України( в ред..1963 року) , п.4 прикінцевих та
перехідних положень ЦК України ( в ред.2004 року) , керуючись ст.ст. 10, 11,
60, 88, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні
вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути
з ОСОБА_2на користь ОСОБА_1 у відшкодування моральної шкоди 8.000 грн.00 коп.( вісім тисяч гривень).

Стягнути
з ОСОБА_2на користь держави судовий збір в розмірі 8,50 грн.  ( вісім гривень п»ятдесят копійок) та  витрати на інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи в розмірі 7,50 грн. (сім гривен ь п»ятдесят копійок ).

Рішення
може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом
подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне
оскарження і подання після цього протягом 20 днів апеляційної скарги з подачею
її копії до апеляційного суду або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Рішення
віддруковано суддею власноручно та є оригіналом.

Суддя: