Справа № 2-66
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е
М  У К Р А Ї Н И

19  лютого
2008 р.  Долинський  районний
суд  Кіровоградської  області
в  складі :

Головуючого  судді
:
КАЛМИКОВА  Б.Л.,

При  секретарі
:
ПОЛІЩУК  Т.І.,

З  участю  прокурора :
КОСЯЧЕНКО  Л.В.,

розглянувши  у  відкритому
судовому  засіданні  в
місті  Долинська справу  за
позовом  ОСОБА_1  до
Державного  казначейства  Украї-

ни  та  прокуратури
Долинського  району  про
стягнення  моральної  шкоди ,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач  звернувся  до
суду  з  цим
позовом  до  відповідачів ,  по-силаючись
на  те ,  що
22.03.2002  року  прокурором
Долинського  району  за
заявою  голови  правління
ВАТ  “Долинський  птахокомбінат”  була
порушена  кримінальна  справа № 58-316  за
ч.5  ст. 191 , ч.2 ст. 366  КК
України .

08.12.2003  року  йому
було  пред”явлено  обвинувачення
за  ч.5  ст. 191
КК  України  і
притягнуто  як  обвинуваченого  за
цією  статтею .

В  ході  розслідування
кримінальної  справи  факт
привласнення

ним  коштів  шляхом
зловживання  службовим  становищем
в  особливо  вели-

ких  розмірах  не
знайшов  свого  підтвердження ,  в зв”язку
з  чим  помічни-ком
прокурора  Долинського  району ,
який  проводив  розслідування ,  11.10 .2004
року  винесена  постанова
про  закриття  відносно
нього  кримінального

переслідування
на  підставі  п.2 ст. 6 КПК
України  в  зв”язку
з  відсутністю  в  його  діях
складу  злочину ,  передбаченого
ч. 5  ст. 191  КК
України .

Він  є  інвалідом
2-ї  групи .  Незаконне
притягнення  його  до
кри-

мінальної
відповідальності  за  привласнення
чужого  майна  шляхом
зловжи-вання  службовим  становищем
спричинило  йому  моральну
шкоду ,  яка  по-

лягає  в  тому ,
що  деякі  люди ,
дізнавшись ,  що  йому
пред”явлено  обвину-вачення  за  ч.
5 ст. 191  КК  України
за  те ,  що
нібито  він  привласнив
кош-ти  в  сумі
12000  грн.,  почали
ставитися  до  нього
по  іншому ,  з
певною  підозрою  та
недовірою ,  обмежили  спілкування
з  ним ,  що
в  свою  чергу
порушило  звичний  для
нього  душевний  стан  і
спосіб  життя ;  порушило
нормальні  життєві  зв”язки та
його  стосунки  з
оточуючими  людьми ;  приз-

вело  до  втрати
особистого  часу ,  тому
що  він  змушений
був  пояснювати  та
виправдовуватися  перед  своїми  рідними ,
близькими , знайомими  про  те ,
що  він  ніякі
гроші  не  привласнював ;  негативно
відобразилося  на  йо-го
психологічному  стані ;  посягнуло
на  його  особистий
моральний  потен-ціал ,  на
його  самоповагу  і
гідність ;  завдало  істотних
моральних  страж-дань ;  викликало
в  нього  психологічний
та  емоційний  стрес ,
що  негатив-но  вплинуло
на  стан  його
здоров”я .

Завдану  йому  моральну
шкоду  він  оцінює
в  100 000  грн.

Позивач  в  судовому
засіданні  позов  підтримав ,
просить  позовні  вимоги
задовольнити  та  стягнути
за  рахунок  державного
бюджету  на  його
користь  в  рахунок
відшкодування  завданої  йому
моральної  шкоди  100 000
грн .

Представник  відповідача  Державного
казначейства  України  в
су-дове  засідання  не
з”явився ,  але  направив
до  суду  письмові
заперечення ,  що  позов
не  визнає  в
повному  обсязі ,  мотивуючи
тим ,  що  він
безпід-ставний ,  просить  справу
розглянути  без  їхнього
представника .

Суд  вважає  за
можливе  розглянути  справу
за  наявними  матеріа-лами .

Представник  відповідача -
прокуратури  Долинського  району - Кося-ченко  Л.В.,
позов  також  не
визнала ,  пояснивши  суду ,
що  ст. 2  Закону України  “Про
порядок  відшкодування  шкоди ,
завданої  громадянинові  не-законними
діями  органів  дізнання , попереднього  слідства ,
прокуратури  і  суду”
перелічені  вичерпні  випадки
на  право  на
відшкодування  шкоди  в
розмірах  і  в
порядку ,  передбаченому  цим
Законом .  Позивач  не
надав  су-ду  доказів
про  те ,  що
має  право  на
відшкодування  моральної  шкоди
згід-но  цього  Закону ,
оскільки  з  обвинувачення
позивача  дійсно  виключили
ч. 5 ст. 191  КК  України , а
постановою  суду  від
27.10.2004  року  кримінальну справу  по
обвинуваченню ОСОБА_1.,  в  скоєнні
злочину ,  передбаче-ного  ч.2 ст. 366
КК  України  було
закрито  в  зв”язку
з  амністією .

Вислухавши  пояснення  сторін ,
вивчивши  матеріали  справи
і  пи-сьмові  докази ,
оглянувши  матеріали  кримінальної
справи № 58-316  ,  суд
приходить  до  висновку ,
що  заявлений  позов
задоволенню  не  підлягає ,
оскільки  позивач  не
надав  суду  відповідних
доказів  про  ствердження
заяв-лених  ним  позовних
вимог  і  задану
йому  моральну  шкоду .

Із  копії  постанови
про  притягнення  особи ,
як  обвинуваченого  від
08.12.2003  р.,  по
кримінальній  справі  № 58-316 ,
порушеної  22.03.2002  ро-ку
відносно ОСОБА_1.,  вбачається
,  що
він  був  притягнутий
як  об-винувачений  і
йому  пред”явлено  обвинувачення
в  скоєнні  злочинів ,
пе-редбачених  ч.5 ст. 191  та  ч.
2  ст. 366  КК
України .

Із  копії  постанови
про  закриття  кримінального
переслідування  від  11.10.2004
року  по  кримінальній
справі  № 58-316  вбачається ,
що  відносно ОСОБА_1.,  закрите
кримінальне  переслідування  в
частині  обвинува-чення  в
зв”язку  з  відсутністю
в  його  діях
складу  злочину ,  передбаченого
ч.5 ст. 191  КК  України .

Із  копії  посвідчення
НОМЕР_1  від  09.08.2002
року ,  виданого  на
термін  з  27.04.2002
р.,  по  30.04.2003
р.,  на  ім”я
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1,  вбачається ,
що  він  інвалід
2-ї  групи  загаль-

ного  захворювання
.

Із  копії  постанови
Устинівського  районного  суду
Кіровоградської  області  від
27.10.2004  року  по
справі   № 1-80  вбачається
,  що  суд
поста-новив  кримінальну  справу
по  обвинуваченню  ОСОБА_1 в
скоєнні  злочину ,  передбаченого
ч.2  ст. 366  КК
України  закрити ,  а
обвинуваченого ОСОБА_1.,
звільнити  від  кримінальної
відповідаль-ності  з  підстав ,
передбачених  п. “е” , ч.1  ст. 1
Закону  України  “Про
амніс-тію”  від  11 липня
2003  року  № 1131-IV .

Із  довідки  № 35
ЛКК  Долинської  ЦРЛ
від  15.01.2008  р.,
вбачаєть-ся ,  що  ОСОБА_1.,
знаходився  на  лікуванні
з  06.12.2007  р.,
по  19.12.2007  р.,
з  діагнозом  ИБС ,
стенокардія ,  гіпертонічна  хвороба
ІІІ  ст.,  є
печатка  ЛКК  і
підписи  трьох  лікарів .

Із  довідки  № 1575
ЛКК  Долинської  ЦРЛ
від  21.12.2007  року
вбачається ,  що  ОСОБА_1 знаходився  на
лікуванні  в  березні
та  жовтні  2004
р.,  з  діагнозом
ИБС ,  стенокардія ,
гіпертонічна    хвороба   ІІІ
ст.,  є  печатка
ЛКК  і  підписи
трьох  лікарів .

Із  копії  довідки
філії  Долинського  відділення
№ 3081  Державного  ощадного
банку  України  від
20.12.2007  р.,  вбачається ,
що  за  постановою
прокуратури  Долинського  району
03.12.2003  року  було
накладено  арешт  на
відкриті  поточні  рахунки
на  ім”я  ОСОБА_1
на   су-му  0,61
грн.,  на  суму
176,63 грн.,  на  суму
224,05 грн.,  і  на
момент  надан-ня  довідки
арешт  з  вищезазначених  рахунків
не  знято .

Відповідно  ч.3  ст. 1176
ЦК  України  якщо
кримінальну  справу  зак-рито
на  підставі  закону
про  амністію  або
акта  про  помилування ,
право  на  відшкодування
шкоди  не  виникає .

Частиною  1  статті
2  Закону  України
“Про  порядок  відшкодування
шкоди ,  завданої  громадянинові
незаконними  діями  органів
дізнання ,  до-судового  слідства ,
прокуратури  і  суду”
передбачено ,  що  право
на  від-шкодування  шкоди
в  розмірах  і
в  порядку ,  передбачених
цим  Законом ,  виникає
у  випадках :  постановлення
виправдувального  вироку  суду ;
зак-риття  кримінальної  справи
за  відсутністю  події
або  складу  злочину
або  недоведеністю  участі
обвинуваченого  у  вчиненні
злочину ;  відмови  у  по-

рушенні
кримінальної  справи  або
закриття  кримінальної  справи
з  підстав ,  зазначених
у  пункті  2
частина  1  цієї
статті .

Суд  критично  відноситься
до  посвідчення  інваліда
2-ї  групи  на
ім”я ОСОБА_1.,  строк  дії
якого  закінчився  30.04.2003
року ,  а  також
до  довідок  ЛКК
Долинської  ЦРЛ  № 35
від  15.01.2008 р.,  та  №
1575  від
21.12.2007  р.,  відносно
хвороби  позивача ОСОБА_1.,  які
є  некон-кректні  і
не  містять  в
собі  відомостей  про  те
, де  знаходився  на
лікуванні

і  який  час
та  від  чого
ОСОБА_1.

В  позовній  заяві
про  відшкодування  моральної
( намайнової )  шко-ди  позивач
не  зазначив ,  в
чому  полягає  ця
шкода ,  якими  неправомірни-

ми  діями  чи
бездіяльністю  її  заподіяно
позивачеві ,  з  яких
міркувань  він  виходив ,
визначаючи  розмір  шкоди
та  якими  доказами
це  підтвержується .

В  судовому  засіданні
позивач  не  довів
ті  обставини ,  на
які  він  посилається ,
як  на  підставу
своїх  вимог .

Таким  чином   в
судовому  засіданні  з
достовірністю  встановлено ,  що
позивач  не  надав
суду  доказів  про
завдану  йому  моральну
шкоду  і  кримінальна
справа  відносно  нього
була  закрита  на
підставі  закону  про
амністію ,  а  тому
право  на  відшкодування
шкоди  у  нього
не  виникає  і
позов  задоволенню  не
підлягає .

На  підставі  ст. 1176
ЦК  України ,  Закону
України  “Про  порядок
відшкодування  шкоди ,  завданої
громадянинові  незаконними  діями
органів  дізнання ,  досудового
слідства ,  прокуратури  і
суду”  від  01.12.1994
р.

№ 266/94-ВР
та  керуючись  ст. ст. 10 , 11 , 209 , 212 , 214 , 215 ,
218  ЦПК
Ук-раїни ,  суд ,-

В И Р І Ш И В :

В  задоволенні  позову
ОСОБА_1  до  Держав-ного
казначейства  України  та
прокуратури  Долинського  району
про  стяг-нення  моральної
шкоди - відмовити .

Рішення  може
бути  оскаржене  в
апеляційному  порядку  відповідно
до  вимог  ст. 294
КПК  України .

Головуючий  суддя : ( підпис ) :

Копія  вірна .

СУДДЯ  ДОЛИНСЬКОГО
КАЛМИКОВ  Б.Л.

РАЙОННОГО  СУДУ

Надійшла -
19.11.2007  р.