ПЕЧЕРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
------------------------------------------------------------------------------------------
Справа № 2-238/08
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М     У К Р А Ї Н И

21 березня 2008 року Печерський районний суд м. Києва в
складі:

головуючого:                                     судді
Оніщука М.І.,

при секретарі:                                  Сливка
А.В.,

за участю:

представника позивача:                  Завгородньої
Н.С.,

представника відповідачів:             ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в
м. Києві цивільну справу за позовом Закритого акціонерного товариства
“Дослідний завод зварювального устаткування Інституту електрозварювання ім.
Є.О. Патона” до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про виселення та стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, в якому просить
виселити відповідачів з кімнати АДРЕСА_1 без надання іншого житла та стягнути з
відповідачів 300,00 грн. заборгованості за фактичне користування вказаним
приміщенням і судові витрати.

В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що ЗАТ
„Дослідний завод зварювального устаткування Інституту електрозварювання ім.
Є.О. Патона” відповідно до статуту було створене за участю Фонду державного
майна України та інших юридичних осіб. До статуту товариства ФДМ України вніс
цілісний майновий комплекс, що підтверджується Актом прийому-передачі № 165 від
12.06.2002 р. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на
підставах, що незаборонені законом, а також право власності вважається набутим
якщо незаконність набуття права власності не встановлена судом. Позивач набув
право власності на Адміністративно-побутовий корпус, що обліковується на
балансі товариства АДРЕСА_1 на підставі Акту прийому-передачі № 165 від
12.06.2002 р.

18.05.2006 року відповідач ОСОБА_1 звернувся до
керівництва з заявою надати дозвіл на тимчасове користування приміщенням в АПК.
Того ж дня між позивачем та відповідачем ОСОБА_1 було укладено договір оренди №
22, відповідно до п. 1.1 якого позивач надає відповідачу у тимчасове
користування терміном на 3 місяці кімнату АДРЕСА_1. Оскільки відповідач не
скористався правом не пізніше ніж за 5 днів до закінчення дії договору
звернутися до позивача з пропозицією продовжити дію договору або укласти новий,
позивач вважає, що термін дії договору закінчився 18.08.2006 р., а тому
відповідачі підлягають виселенню з займаної кімнати.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позов
з викладених в ньому підстав та просив позов задовольнити.

Представник відповідачів в судовому засіданні заперечував
проти задоволення позову, зазначивши, що
відповідач ОСОБА_1, заяву на поселення до АПК не писав, підпис, який
міститься під заявою, відповідачу ОСОБА_1 не належить. Також зазначив, що
договір оренди продовжує свою дію, а отже підстав для виселення немає.

Вислухавши пояснення представника позивача та
представника відповідачів, дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у
їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що, згідно акту прийому
передачі № 165 від 12 червня 2002 року Фондом Державного майна України було
передано у власність ЗАТ „Дослідний завод зварювального устаткування Інституту
електрозварювання ім. Є.О. Пагона" нерухоме майно, в тому числі будівлю
Адміністративно-побутового корпусу, АДРЕСА_1.

Згідно ст. ст. 317, 319 ЦК України власникові належать
права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє,
користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно ст. 391 ЦК України, власник має право вимагати усунення
перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до заяви від 18.05.2006 року, відповідач
ОСОБА_1 звернувся до керівництва ЗАТ “Дослідний завод зварювального
устаткування Інституту електрозварювання ім. Є.О. Патона” з проханням про
надання дозволу на тимчасове проживання у приміщенні АПК.

Згідно договору оренди № 22 від 18.05.2006 року,
укладеним між позивачем та відповідачем ОСОБА_1, позивач надає відповідачу
ОСОБА_1 у тимчасове користування терміном на 3 місяці кімнату АДРЕСА_1. Разом з
відповідачем ОСОБА_1 в кімнаті проживає відповідач ОСОБА_2, що не заперечували
сторони в судовому засіданні.

Згідно п. 3.1 Договору орендодавець має право вимагати
від орендаря додержання правил користування приміщеннями будинків і при
будинкових територій в Україні, а також правил внутрішнього розпорядку,
своєчасного внесення плати за оренду та звільнення житлового приміщення після
закінчення терміну договору оренди, а також при розірванні договору.

Згідно ст. ст. 810, 811 ЦК України, за договором найму,
оренди житла одна сторона - власник житла (наймодавець) передає, або
зобов'язується передати другій стороні житло для проживання в ньому на певний
строк за плату. Договір найму житла укладається в письмовій формі.

Згідно з наданим суду повідомленням, відповідач ОСОБА_1
28.09.2007 року був попереджений адміністрацією заводу про необхідність
виселення з Адміністративно-побутового корпусу позивача, однак в добровільному
порядку звільнити кімнату відмовляється.

Згідно ч. 3 ст. 825 ЦК України, встановлено, що Договір
найму частини будинку, квартири, кімнати (частини кімнати) може бути розірвано
на вимогу наймодавця у разі необхідності використання житла для проживання
самого наймодавця та членів його сім'ї. Наймодавець повинен попередити наймача
про розірвання договору не пізніше ніж за 2 місяці.

Згідно вимог ст. 826 ЦК України, у разі розірвання
договору найму житла наймач та інші особи, які проживали у помешканні,
підлягають виселенню з житла на підставі рішення суду, без надання їм іншого
житла.

За викладених підстав, суд приходить до висновку, що
вимога позивача про виселення відповідачів з займаного житлового приміщення без
надання іншого житла є законною і обґрунтованою, а тому підлягає задоволенню.

Разом з цим, в задоволенні вимог щодо стягнення
заборгованості за проживання в АПК, слід відмовити, оскільки, як заявив сам
представник позивача в судовому засіданні, та підтвердив представник
відповідачів, на день розгляду справи заборгованість за проживання відсутня.

Оскільки суд задовольняє позов, то згідно із ст. 88 ЦПК
України з відповідачів солідарно на користь позивача підлягає стягненню 08,50
грн. судового збору та 07,50 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи, а усього 16,00 грн. у відшкодування понесених позивачем та
документально підтверджених судових витрат.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 317, 319, 391,
810, 811, 825, 826 ЦК України, ст. ст. 3, 4, 8, 10, 11, 15, 60, 88, 209, 213 -
215, 223 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву Закритого акціонерного товариства
“Дослідний завод зварювального устаткування Інституту електрозварювання ім.
Є.О. Патона” до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про виселення та стягнення заборгованості -
задовольнити частково.

Виселити ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з кімнати АДРЕСА_1 в будівлі
адміністративно-побутового комплексу Закритого акціонерного товариства
“Дослідний завод зварювального устаткування Інституту електрозварювання ім.
Є.О. Патона” розташованого АДРЕСА_1, без надання іншого житла.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь
Закритого акціонерного товариства “Дослідний завод зварювального устаткування
Інституту електрозварювання ім. Є.О. Патона” /м.Київ, вул. Новопирогівська, 66,
р/р 0093 в ЗАТ “Внєшторгбанк” м. Києва, МФО 380195, ідентифікаційний
код 05417733/ 16 (шістнадцять) гривень 00 копійок у відшкодування судових
витрат.

В задоволенні іншої частини заявлених вимог - відмовити.

Заяву про апеляційне оскарження рішення може бути подано
протягом десяти днів з дня його проголошення, а апеляційну скаргу протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження до Апеляційного
суду м. Києва через Печерський районний суд м. Києва.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку
подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження
не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але
апеляційна скарга не була подана у строк, рішення набирає законної сили після
закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ                                                                          М.І.
ОНІЩУК