У х в а л а

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

9 квітня 2008 року                                                                                       м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

головуючого             Гнатенка А.В.,

суддів:                                  Косенка
В.Й.,                                 Григор'євої
Л.І.,

Данчука В.Г.,                                 Балюка
М.І., -

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом комунального
підприємства по утриманню житлового господарства Святошинського району м. Києва
до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості, за
касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення апеляційного суду м. Києва від 13 вересня
2007 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2006 року комунальне підприємство житлового
господарства Святошинського району м. Києва звернулося в суд з позовом до
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості, мотивуючи свої
позовні вимоги тим, що взяті на себе зобов'язання згідно з умовами договору
відповідачів в особі ОСОБА_1 не виконують, чим істотно порушують його умови, а
тому такий договір підлягає розірванню, а сума заборгованості - стягненню.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 12
квітня 2007 року, позов задоволено. Типовий договір про реструктуризацію
заборгованості по комунальним послугам, укладений між позивачем в особі в особі
ЖЕО № 803 та відповідачкою ОСОБА_1, укладений 11вересня 2003 року розірвано.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4
борг в розмірі 23489 грн. 14 коп. та 16 грн. 59 коп. пені на користь КПУЖГ
Святошинського району м. Києва та судові витрати по справі 30 грн. за
інформаційно-технічне забезпечення, а всього 23535 грн. 73 коп. та на користь
держави 51 грн. судовий збір.

Рішенням апеляційного
суду м. Києва від 13 вересня 2007 року, рішення Святошинського районного
суду м. Києва від 12 квітня 2007 року в частині вирішення вимог про стягнення
заборгованості змінено.

Стягнуто з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, на користь КПУЖГ
Святошинського району м. Києва заборгованість по оплаті квартирної плати та
комунальних платежів за період з 1 лютого 1998 року по 1 березня 2000 року в
сумі 5835 грн. 57 коп.

Стягнуто з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 солідарно
на користь КПУЖГ Святошинського району м. Києва заборгованість по оплаті
квартирної плати та комунальних платежів за період з 1 березня 2000 року по 1
листопада 2006 року в сумі 17653 грн. 30 коп.

В решті рішення залишено без змін.

Не погодившись з ухвалою апеляційного суду м. Києва від
13 вересня 2007 року, ОСОБА_2 подав до Верховного Суду України касаційну
скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального
права, просить оскаржуване рішення скасувати, а
справу направити на новий розгляд.

Касаційна скарга ОСОБА_2 підлягає відхиленню з таких
підстав.

Відповідно до ст. 324 ЦПК України підставами касаційного
оскарження судового рішення може бути лише неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з вимогами ст. 335 ЦПК України суд касаційної
інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не
були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими.

Статтями 338-341 ЦПК України передбачено
випадки, в яких рішення суду скасовується.

Встановлено, що 11 вересня 2003 року між
сторонами укладено договір про реструктуризацію боргу за житлово-комунальні послуги
та виплату заборгованості, яка утворилася за період з 1 лютого 1998 року  по 1 липня 2003 року в сумі 14 721 грн. 1 коп.
та до 1 листопада 2006 року - 23489 грн. 14 коп., яку до цього часу відповідачі
не сплатили.

Згідно вимог ч. 1 ст. 264 ЦК України перебіг
позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею
свого боргу або іншого обов'язку.

Отже,
перебіг позовної давності перервався укладенням договору про реструктуризацію боргу
від 11 вересня 2003 року за період із 1 лютого 1998 року по 1 липня 2003 року, а
тому рішення апеляційного суду є законним і обґрунтованим.

Оскільки доводи касаційної скарги та матеріали
справи не дають підстав для висновку про порушення судом норм матеріального й процесуального права, а отже, відсутні підстави для скасування
постановленого судового рішення, колегія суддів вважає за необхідне відхилити
касаційну скаргу.

Керуючись статтями 332, 336 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах
Верховного Суду України

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення апеляційного
суду м. Києва від 13 вересня 2007 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                            А.В. Гнатенко

Судді:                                                                       В.Й.
Косенко

В.Г. Данчук

Л.І. Григор'єва

М.І. Балюк