Справа 2-885/08
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24
червня 2008 року Новотроїцький районний суд Херсонської області в складі головуючого
судді Тимченко О.В.

при
секретарі   Марковській І.В.

з участю
позивача  ОСОБА_1.

відповідача        ОСОБА_2.

представника відповідача
ОСОБА_3.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2про
відшкодування заподіяної джерелом підвищенної небезпеки,шкоди.

ВСТАНОВИВ

Позивач
ОСОБА_1. звернувся з позовом до ОСОБА_2. про відшкодування  матеріальної шкоди 70324 грн,моральної шкоди
5000 грн,судових витрат 1933 грн 24 коп.

В судовому засіданні позивач позов
підтримав в частині стягнення матеріальної шкоди і судових витрат, а в частині
стягнення моральної шкоди відмовився від позову    і пояснив,що29 вересня 2006 року відповідач
у справі керуючи транспортним засобом автомобілем М-2140,рухаючись по
другорядній дорозі  біля села Кривий Ріг
Новотроїцького району Херсонської області,допустив наїзд на належний йому
автомобіль “Тойота Камрі” державний номер НОМЕР_1 і пошкодив його .За
висновком  спецаліста ,який зробив
висновок на підставі огляду автомобіля і в присутності відповідача,який
зауважень щодо проведення огляду і висновку спеціаліста не висловив,матеріальна
шкода становить 70 324 грн.За оплату висновку спеціаліста було сплачено 700
грн,витрати на оплату правової допомоги 450 грн,державне мито 753-24 та ІТЗС 30
гривень.ОСОБА_2.  15 лютого 2007 року за
вироком суду в даній дорожньо-транспортній пригоді був визнаний винним,оскільки
не виконав вимоги дорожнього знаку 2.1 “Дати дорогу” і п.16.11. не впевнився в
наявності автомобілів,що рухаються по головній дорозі, виїхав на автодорогу
Каховка-Генічеськ і допустив зіткнення з автомобілем “Тойота Камрі” держномер
НОМЕР_1  під  його /ОСОБА_1/керуванням ,що рухався по
головній дорозі.Просив стягнути з відповідача матеріальну шкоду 70324 грн 00
коп., судові витрати 1933-24 грн.

Відповідач ОСОБА_2. позовні вимоги
визнав частково і пояснив,що дійсно він здійснив наїзд на автомобіль
позивача,але не має коштів на відшкодування шкоди,має двоє малолітніх дітей,
повинен їх утримувати,матеріально не забезпечений зовсім.Крім того,визнаний
винним за зкоєння злочину проти  пасажирів,
які сиділи в автомобілі,ОСОБА_1 не визнавався потерпілим,оскільки він фізично
не постраждав,було  пошкоджено лише його
автомобіль,мав можливість  уникнути
зіткнення.Просив позов задоволити частково на суму 10000гривень.

Представник  відповідача ОСОБА_3. позов визнала частково і
надала суду аналогічні з відповідачем ОСОБА_2 обгрунтування  часткового визнання позовних вимог.

Згідно вироку Новотроїцького
районного суду  15 лютого 2007 року  потерпілим визнаний ОСОБА_4.ОСОБА_2.керуючи
автомобілем  порушив правила дорожнього
руху і зкоїв зіткнення з автомобілем “Тойота-Камрі” який належить  позивачу.

Відповідно до висновку  автотоварознавчого дослідження з
впитання  встановлення розміру
матеральної шкоди гр-ну ОСОБА_1. вбачається,що шкода завдана на суму 70324 грн.

Згідно з дефектовочною
відомостю  при зовнішньому огляді
Тойоти-Камрі” був присутній відповідач ОСОБА_2.

Згідно з фототаблицями до огляду
- автомобіль значно пошкоджений.

Згідно довідок і документів  відповідач не має будівль,транспорту,не
займається підприємницькою діяльністю,заробітна платня становить близько 600
гривень,має двох неповнолітніх дітей,виплачував матеральну шкоду потерпілій в
дорожньо-транспортній пригоді,яка сталося з його вини,сам отримав тілесні
ушкодження і проходив лікування.

Заслухавши пояснення
сторін,дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку,що предметом спору
являється право на відшкодування матеральної шкоди,завданої джерелом
підвищенної небезпеки, виниклі правові відносини регулюються нормами цивільного
права,а саме ст ,1166,1186.1193 ЦК України,ст.88 ЦПК України,п.п.2-4 Постанови
Пленуму Верховного суду України №6 від 27.03.92 із змінами відповідно до
яких  діє презумпція заподіювача
шкоди,тому позивач доводить лише розмір шкоди-ч.2 ст1166,ч.5 ст1187 ЦК України
,заподіяна шкода підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою,яка її
заподіяла,за умови,що дії останньої були неправомірними,між ними і шкодою  є безпосередній причинний зв”язок та є вина
зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищенної
небезпеки,незалежно від наявності вини.Правила
норми закону про можливість зменшення розміру відшкодування
шкоди,заподіяної громадянином,залежно від його майнового стану застосовуються у
виняткових випадках,коли стягнення шкоди у повному розмірі неможливе,або
поставить відповідача в дуже тяжке становище.

Оскільки є вирок суду,яким
встановлений факт,що відповідач ОСОБА_2 порушив правила дорожнього руху і  допустив здійснення зіткнення з
автомобілем,який належить позивачу,то
суд приходить до висновку про доведенність протиправності дій  відповідача, про наявність завданої шкоди- є
висновок спеціаліста про розмір завданої позивачу шкоди 70324 гривні і не
заперечується  відповідачем,оскільки він
був присутним при проведенні експертного дослідження,суд також вбачає  причинний зв”язок  між діями відповідача, який порушивши правила
дорожнього руху,рухаючись на належному йому автомобілі не пропустивши
автомобіль позивача,який рухався по головній дорозі,допустив  зіткнення з автомобілем  позивача,що призвело до значного технічного
пошкодження  його і завдання  позивачу значної матеріальної шкоди,яка
полягає в  спричиненні позивачу витрат на
ремонт його майна на суму 70324 грн.

Суд не вбачає підстав для  врахування матеріального становища
відповідача при вирішенні питання про розмір стягнення.Відповідач надав  суду докази,наведені вище,про свій майновий
стан,однак суд їх оцінює критично,тому що відповідач молода 1979року народження,працездатна
людина,має двоє неповнолітніх дітей,але з ними не проживає,його майновий стан
може змінюватися,він має можливість працювати,відшкодовувати  завдану шкоду позивачу,якщо буде  додавати для цього зусиль.

На підставі ст.88 ЦПК України
документально підтверджені  судові
витрати підлягають відшкодуванню. Позивач не надав суду  доказів,що він сплатив державне
мито,ІТЗС.витрати на проведення експертизи,надана квитанція фахівця з права про
оплату правової допомоги не містіть доказів по якій справі зроблені витрати,яка
праця оплачена,що позбавляє можливості суд зробити висновок  яка сума підлягає відшкодуванню,тому суд
приходить до висновку.що  державне мито і
витрати на ІТЗТ слід стягнути з відповідача
в дохід держави і в ТУДСА відповідно,а у відшкодуванні витрат на правову
допомогу і проведення експертизи слід відмовити.

На підставі викладенного і
керуючись ст.ст. 7.10.15.16.60.61.88.209.213-218.223.224.225.233 ЦПК України

ВИРІШИВ

Позовні
вимоги ОСОБА_1до ОСОБА_2 про відшкодування заподіянної джерелом підвищенної
небезпеки шкоди задоволити повністю.Стягнути з ОСОБА_2на користь ОСОБА_1  70324/сімдесят тисяч триста двадцять чотири/
грн.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід
держави

державне
мито 703 гривні 24 коп.  і на користь ТУ
ДСА Херсонської області 30 гривень витрат на інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу.

На рішення може бути подана
апеляційна скарга до Херсонського апеляційного суду через Новотроїцький
районний суд  шляхом подання в 10 денний
термін заяви про апеляційне оскарження і 20 денний термін  апеляційної скарги.

Суддя                 Тимченко.