Справа №2-570
квітня 2008 року. Першотравневий районний суд м.Чернівці
головуючого судді Марчука В.Т.
при секретарі Вольській О.В.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м.Чернівці цивільну справу за позовом
Квартирно-експлуатаційного відділу м.Чернівці в особі начальника Червінського
Анатолія Валентиновича до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про
виселення з гуртожитку,-
Квартирно-експлуатаційний відділ (КЕВ) м.Чернівці звернувся до суду з
позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про виселення з
Посилався на те, що будинок АДРЕСА_1знаходиться в оперативному управлінні
КЕВ м.Чернівці та використовується як гуртожиток.
З метою перевірки стану обліку та використання житлової площі приміщень
закріплених за гарнізонами, які входять до сфери відповідальності КЕВ
м.Чернівці, в березні 2007 року була створена комісія, яка перевірила
правомірність заселення та використання за прямим призначенням державного
відомчого житлового фонду в населених пунктах, в тому числі житлового будинку
За даними бухгалтерського обліку в кімнатах №14 та №15 цього гуртожитку
проживали відповідачі без достатніх правових підстав, оскільки рішення про їх
вселення в зазначені кімнати гуртожитку не приймалось і спеціальний ордер, який
є єдиною підставою для вселення, не надавався.
Комісією встановлено, що вказані кімнати відповідачами за прямим
призначенням не використовуються, а лише є коморами, в яких відповідачі
зберігають деяке своє майно.
Через фактичне непроживання у вказаних кімнатах гуртожитку неодноразово
затоплювались нижні поверхи цього будинку, порушується схоронність приміщень,
Заходи громадського впливу та зауваження завідуючої гуртожитком
відповідачами ігнорувались та виявились безрезультатними.
Крім того, розпорядженням голови Чернівецької обласної державної
адміністрації від 25.12.2002 року за №891-р у відповідності до п.5 Порядку
перерахування з державного бюджету місцевим бюджетам субвенції для будівництва
та придбання житла окремим категоріям громадян, її цільового використання,
визначення ціни житла та його розподілу, затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 13.06.2002 року №820 ОСОБА_1, як учаснику бойових дій, у
позачерговому порядку було виділено 100000 грн. для цільового придбання
трьохкімнатної квартири №9 загальною площею 77,25 кв.м., в тому числі житловою
- 53,01 кв.м., яка розташована АДРЕСА_2.
З весни 2005 року відповідачі вселились і проживають у вказаній квартирі.
Разом з тим, в порушення п.64 Правил обліку громадян, які потребують
поліпшення житлових умов і надання їм житлових приміщень в Українській РСР
займані житлові приміщення в гуртожитку АДРЕСА_1 відповідачі не звільнили.
У зв′язку з наведеним позивач просив виселити відповідачів з кімнат
№14 та №15 в гуртожитку АДРЕСА_1 без надання їм іншого житлового приміщення.
В судовому засіданні представники позивача Червінський А.В. та Гасілов Ш.А.
позов підтримали та підтвердили обставини, викладені в позовній заяві.
Відповідачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в судове
засідання не з′явились незважаючи на те, що про час і місце розгляду
справи були повідомлені судом належним чином, про причини неявки суд не
повідомили і заяви про відкладення розгляду справи суду не надали.
Згідно ч.4 ст.169 ЦПК України якщо
суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним
чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів
(постановляє заочне рішення).
Відповідно до ст.224 ч.1 ЦПК України у разі неявки в судове засідання
відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло
повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі
наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення
справи.
Оскільки представники позивача не заперечували проти розгляду даної
цивільної справи у відсутність відповідачів, суд вважає, що по справі слід
постановити заочне рішення.
Суд, заслухавши пояснення представників позивача, дослідивши письмові
докази по справі, вважає, що позовні вимоги є обгрунтованими і підлягають
Так, судом встановлено, що будинок АДРЕСА_1знаходиться в оперативному
управлінні КЕВ м.Чернівці та у відповідності до рішення виконкому Чернівецької
міської ради від 28.11.2003 року №921/24 має статус гуртожитку (а.с.10,11,34).
Відповідно до п.п.9,10 Примірного положення про гуртожитки єдиною підставою
для вселення в гуртожиток є спеціальний ордер, який видається на підставі
рішення адміністрації підприємства, установи, організації та відповідного
профспілкового комітету (де він є).

Судом встановлено, що відповідачі вселились в кімнати №14 та №15 гуртожитку
в порушення зазначених вище вимог закону, де проживали до травня 2005 року без
законних підстав (а.с.12,13,16-17).

Розпорядженням Чернівецької державної адміністрації від 25.12.2002 року за
№891-р у відповідності до п.5 Порядку перерахування з державного бюджету
місцевим бюджетам субвенції для будівництва та придбання житла окремим
категоріям громадян, її цільового використання, визначення ціни житла та його
розподілу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.06.2002
року №820, ОСОБА_1, як учаснику бойових дій, у позачерговому порядку було
виділено 100000 грн. для цільового придбання трьохкімнатної квартири №9
загальною площею 77,25 кв.м., в тому числі житловою - 53,01 кв.м., яка
розташована АДРЕСА_2.

В лютому 2005 року відповідачі переїхали на постійне місце проживання в
придбану на зазначені вище кошти квартиру №9 АДРЕСА_2, де по даний час проживають
(а.с.53).

Разом з тим, відповідачі безпідставно утримують за собою житлові приміщення
кімнат №14 та №15 в гуртожитку АДРЕСА_1, які використовують не за їх
призначенням, зберігаючи в них особисті речі.

Внаслідок відсутності постійних мешканців в кімнатах №14 та №15 вказаного
гуртожитку, псуються приміщення цих кімнат, не ремонтується сантехніка, що
призводить до залиття водою сусідні житлові приміщення.

Плата за користування житловою площею в гуртожитку відповідачами
систематично не вноситься.

Наведені обставини підтверджуються дослідженими судом письмовими доказами
(а.с.13-18,20-25).

З урахуванням зазначених вище обставин, а також того, що відповідачі
займають спірні житлові приміщення в гуртожитку АДРЕСА_1 без правових підстав,
забезпечені належним житловим приміщенням в квартирі №9 АДРЕСА_2, суд вважає,
що вони підлягають виселенню з кімнат №14 та №15 гуртожитку АДРЕСА_1 без
надання їм іншого житлового приміщення.

Керуючись ст.132 ЖК України, п.п.15, 43, 44 Примірного положення про
гуртожитки, ст.ст.10, 11, 58, 60, 64, 79, 81, 88, 169 ч.4, 208, 209, 212-215,
218, 224-228, 294 ЦПК України суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Виселити ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 з кімнат №14 та №15
гуртожитку АДРЕСА_1 без надання іншого жилого приміщення.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь
Квартирно-експлуатаційного відділу м.Чернівці судові витрати в розмірі 16 грн.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції може бути
подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після
подання заяви про апеляційне оскарження.

Заяву про перегляд заочного рішення
може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя  Першотравневого

районного суду м.Чернівці                                                                    В.Т.МАРЧУК