№2- 1003/08
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

18  квітня 2008     року
Печерський  районний суд м. Києва
в складі :

головуючого   -
судді Кафідової О.В.,

при
секретарі  -                    Глібко Н.В.,

Нечаєвій Ю.Ю.,

З
участю адвоката -            ОСОБА_3,

розглянувши  у відкритому судовому
засіданні в м.Києві  цивільну справу за
позовом  ОСОБА_1  до ОСОБА_2
про вселення в  житлове  приміщення
та за  зустрічним позовом  ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Печерського РУ ГУ МВС
України в м. Києві  (Відділу  паспортної , реєстраційної та
міграційної  роботи )  про усунення перешкод у здійсненні права
користування , розпорядження майном , шляхом
виселення та  зняття  з
реєстраційного обліку,

В С Т А Н О
В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача та просить суд
постановити рішення, яким вселити його у квартиру АДРЕСА_1, посилаючись на те,
що відповідачка, яка є племінницею його померлої дружини та на даний час
власницею зазначеної квартири позбавила його можливості користуватися
зазначеним житлом шляхом виселення.

Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив їх
задовольнити, посилаючись на  обставини ,
викладені  в позові.

Відповідачка звернулася до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1 та
просить  постановити рішення, яким
усунути перешкоди у здійсненні нею права користування та розпорядження  квартирою
АДРЕСА_1,  шляхом  виселення
відповідача ОСОБА_1; зобов”язати Відділ
паспортної , реєстраційної та міграційної  роботи Печерського РУ ГУ МВС України в м.
Києві  зняти з реєстраційного обліку  ОСОБА_1
в квартирі АДРЕСА_1 , посилаючись на те, що проживання відповідача в
спірній квартирі є безпідставними, оскільки він ніколи не був членом її  сім”ї, а тому не має права користуватися
належною їй квартирою без її згоди.

Вислухавши
пояснення сторін, адвоката,  дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до наступних висновків.

В судовому засіданні встановлено, що
ОСОБА_2 є власницею квартири АДРЕСА_1, що підтверджується договором
купівлі - продажу від 27.12.2005 року, укладеного між нею та ОСОБА_4 який діяв
від імені ОСОБА_5

ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 була колишньою дружиною позивача за
основним позовом ОСОБА_1 та тіткою ОСОБА_2

19.11.1996 року шлюб укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 був розірваний, що
підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу.

Згідно зі статтею 317 Цивільного кодексу України
власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм
майном, а ст. 319 ЦК України закріплено, що власник володіє, користується,
розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст. 321 ЦК України  право власності є непорушним. Ніхто не може
бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 150  ЖК
України  , громадянин , який  має
у  приватній  власності
квартиру , користується  нею  для
особистого проживання  і  проживання
членів  їх сімей і  має право
розпоряджатись цією власністю
на  свій  розсуд .

Згідно ст. 156  ЖК України визначено
, що  члени сім”ї  власника
житлового будинку , квартири  ,
які  проживають разом  з
ним  у квартирі ( будинку) , що  йому  належить
, користуються  жилим  приміщенням
нарівні з  власником, якщо при їх  вселенні
не  було іншої  угоди
про порядок  користування  цим приміщенням.

Посилання відповідача за зустрічним позовом ОСОБА_1 на його право
проживання в спірній квартирі є безпідставним, оскільки він ніколи не був
членом сім”ї ОСОБА_2, а тобто не має права користуватися зазначеною квартирою
без її згоди.

Згідно ст. 391 ЦК України власник майна
має  право   вимагати усунення  перешкод у здійсненні ним права користування
та розпорядження своїм майном.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1, порушуючи ст.
321 Цивільного кодексу України, перешкоджає позивачу здійснювати своє право
власності на вказану квартиру.

Згідно ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або
заперечень.

На підставі вищевикладеного,  вирішуючи позовні вимоги позивачів за
основним та зустрічним позовам, суд приймає до уваги пояснення та докази,
надані сторонами по справі, та вважає, що позовні вимоги за основним
позовом  безпідставні, не знайшли свого
підтвердження в судовому засіданні, не встановлено порушень  конституційних і житлових прав ОСОБА_1 і тому
зазначені вимоги не підлягають задоволенню,
а  позивачкою ОСОБА_2 вимоги за
зустрічним позовом доведені в судовому засіданні в повному обсязі, і тому  вони підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі
викладеного, керуючись ст. ст. 150, 156 ЖК України, ст. ст. 317,321,391
ЦК України, ст. ст.  10,  60, 131, 195 , 208, 209, 212, 213, 214, 215,
218 ЦПК України , суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну  заяву ОСОБА_1  до ОСОБА_2
про вселення в  житлове  приміщення         - залишити без задоволення        .

Зустрічну  позовну  заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Печерського РУ ГУ
МВС України в м. Києві  (Відділу  паспортної , реєстраційної та
міграційної  роботи )  про усунення перешкод у здійсненні права
користування , розпорядження майном , шляхом
виселення та  зняття  з
реєстраційного обліку - задовольнити
.

Усунути перешкоди  ОСОБА_2  у здійсненні
права користування та розпорядження
квартирою  АДРЕСА_1  , шляхом
виселення  ОСОБА_1.

Зобов”язати Відділ  паспортної ,
реєстраційної та міграційної  роботи
Печерського РУ ГУ МВС України в м. Києві
зняти з реєстраційного обліку
ОСОБА_1  в квартирі АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного
суду  м. Києва  через Печерський  районний
суд м. Києва .

Заяву про  апеляційне  оскарження рішення  суду
може  бути подано  протягом 10
днів  з  дня
проголошення  рішення  .

Апеляційна
скарга  на  рішення
суду  подається  протягом
20 днів після  подання заяви про
апеляційне оскарження .

СУДДЯ: