У Х В А Л А

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

2 квітня 2008 року
м. Київ

Колегія суддів
Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України у складі:

Головуючого:                           Сеніна Ю.Л.

Суддів: Косенка В.Й., Лихути Л.М., Охрімчук Л.І., Романюка Я.М.,

розглянувши в судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до
Луганського обласного шкірно-венерологічного диспансеру про скасування наказів
про дисциплінарні стягнення, поновлення на роботі, стягнення середнього
заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди,

в
с т а н о в и л а :

У січні 2006 року ОСОБА_1 звернулася у суд із позовом до Луганського
обласного шкірно-венерологічного диспансеру про скасування наказів про
дисциплінарні стягнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку
за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди, посилаючись на те, що вона була
незаконно притягнута до дисциплінарної відповідальності, а потім і звільнена з
займаної посади лікаря - дерматовенеролога по п.3 ст.40 КЗпП України наказом
№53 від 17 лютого 2006 року.

В обґрунтування своїх вимог
посилалась на те, що вона не допускала порушень трудової дисципліни, а наказ №
179 від 19 грудня 2005 року про накладення дисциплінарного стягнення у вигляді
догани як і наказ №53 від 17 лютого 2006 року про звільнення були видані в
строк більше місяця після виявлення дій, які відповідач вважав проступком.

Рішенням Ленінського районного  суду м. Луганська від 2 березня 2007 року
позов ОСОБА_1
задоволено.

Скасовано наказ головного лікаря Луганського обласного
шкірно-венерологічного диспансеру № 178 від 19 грудня 2005 року про оголошення ОСОБА_1 догани.  Скасовано наказ головного лікаря Луганського
обласного шкірно-венерологічного диспансеру № 53 від 17 лютого 2006 року про звільнення ОСОБА_1 з роботи.  Поновлено ОСОБА_1 на роботі в обласному шкірно-венерологічному диспансері
на посаді лікаря - дерматовенеролога.

Стягнуто з Луганського обласного шкірно-венерологічного
диспансеру на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час
вимушеного прогулу у розмірі 3678 грн.48 коп., 500 грн.  на відшкодування моральної шкоди та 600
грн. на
відшкодування витрат на правову допомогу.

Рішенням апеляційного суду Запорізької області від 13
серпня 2007 року рішення Ленінського районного
суду м. Луганська від 2 березня 2007 року скасовано та ухвалено нове
рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1
відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить
скасувати рішення   апеляційного суду і залишити в силі рішення суду
першої інстанції, посилаючись на
порушення апеляційним судом норм матеріального і процесуального
права.

В обґрунтування своїх вимог ОСОБА_1 вказує на те, що
відмовляючи їй в задоволенні позову, суд апеляційної інстанції прийшов
до неправильного висновку, що відповідачами не були порушені строки щодо
застосування до неї дисциплінарних стягнень.

Колегія суддів вважає, що касаційна скарга  підлягає задоволенню з таких підстав.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про відмову в задоволенні позову  ОСОБА_1, суд
апеляційної інстанції виходив із того, що тільки 24
листопада 2005 року після офіційного отримання акту перевірки Луганської
міської СЕС від 01 листопада 2005 року головним лікарем
обласного шкірно-венерологічного диспансеру настали правові підстави  для прийняття відповідних мір реагування до ОСОБА_1 за невиконання покладених на неї обов'язків. Що
стосується дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення за допущені ОСОБА_1 порушення при встановленні діагнозу хворої ОСОБА_2, то апеляційний суд також вважав, що воно було застосовано вчасно після  службового розслідування та отримання згоди профспілкового
комітету.

Проте такий висновок апеляційного суду зроблено з порушенням
норм трудового права.

Згідно з вимогами ст. 148 КЗпП України дисциплінарне
стягнення застосовується власником  або
уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше
одного місяця з дня його виявлення , не
рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування
його у відпустці.

Судом встановлено, що наказом головного лікаря Луганського обласного
шкірно-венерологічного диспансеру № 178 від 19 грудня 2005 року до позивачки
було застосоване дисциплінарне стягнення у вигляді догани за зрив роботи по
організації діагностики, лікування і диспансеризації хворих паразитарними
захворюваннями. Підставою для даного дисциплінарного стягнення  став акт перевірки Луганської міської СЕС від
01 листопада 2005 року
Луганського обласного шкірно-венерологічного диспансеру, яким був встановлений
факт невиконання ОСОБА_1 покладених на неї обов'язків.

Наказ головного лікаря № 53 від 17 лютого 2006 року про застосування до ОСОБА_1
дисциплінарного стягнення  у
вигляді звільнення  з посади за п. 3 ст. 40 КЗпП України було видано на підставі доповідної завідуючого
поліклінікою Шатілова А.В. від 6 січня 2006 року.

Задовольняючи позовні вимоги
ОСОБА_1, суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку, що накази про
застосування дисциплінарних стягнень були видані відповідачем з порушенням
положень ст. 148 КЗпП України в строки, які перевищували
місячний термін з дня виявлення проступку, а тому відсутні і підстави для її
звільнення за п. 3 ст.40 КЗпП України.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції, апеляційний суд помилково вважав, що строк для застосування
дисциплінарного стягнення слід обчислювати не з дня виявлення проступку, а з
часу закінчення службового розслідування та отримання згоди профспілкового
комітету на звільнення.

Враховуючи, що апеляційним судом помилково скасовано рішення суду
першої інстанції, ухвалене згідно із законом, рішення апеляційного суду підлягає скасуванню із
залишенням рішення суду першої інстанції в силі з підстав, передбачених ст.339
ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 336, 339,
343, 344 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах
Верховного Суду України

у
х  в  а
л  и  л  а :

Касаційну скаргу ОСОБА_1
задовольнити.

Рішення  апеляційного суду Луганської області від 27
червня 2007 року, скасувати, а
рішення  Ленінського районного
суду м. Луганська від 02 березня 2007 року  залишити в силі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:
Сенін Ю.Л.

Судді:                                                                                        Косенко В.Й.

Лихута Л.М.

Охрімчук
Л.І.

Романюк Я.М.