Справа № 2-943/2008 року
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М     У К Р А Ї Н И

25 червня 2008 року
місто Лозова

Лозівський
міськрайонний суд Харківської області в складі: головуючого судовим засіданням
- судді Жмуд Н.М., за участю секретаря судових засідань: Клименко О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Лозівського
міськрайонного суду Харківської області в місті Лозова Харківської області
цивільну справу за позовом Акціонерної компанії „Харківобленерго” в особі
начальника Лозівського районного відділення енергозбуту АК «Харківобленерго» -
Куліша Володимира Івановича до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 «про стягнення оплати
за договором купівлі-продажу отриманої товарної продукції та судових витрат», -

В С Т А Н О В
И В :

24 квітня 2008 року,
представник позивача звернувся до суду з позовом до відповідачів про солідарне стягнення оплати за договором купівлі-продажу отриманої товарної
продукції та судових витрат, посилаючись на те, що згідно відкритого особистого
рахунку побутового абонента НОМЕР_1,  на підставі договору про користування
електричною енергією, побутовий абонент ОСОБА_1 та члени її родини, які
мешкають за адресою: АДРЕСА_1,
використовують електроенергію для власних побутових потреб. Останні мають заборгованість по сплаті за використану
електроенергію на суму в 573 грн. 99 коп.

В зв'язку з
викладеним, представник позивача прохає суд стягнути солідарно з відповідачів
заборгованість за використану електричну енергію в сумі 573 грн. 99 коп., а
також судові витрати в розмірі 51 грн. та витрати на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи в сумі 30 гривень.

Інтереси позивача у
судовому засіданні, представляв - Бобрицький Сергій Павлович, що діє на
підставі довіреності від 12  липня 2007
року № 01-62юр/3823.

В судовому засіданні
представник позивача підтримав позовні вимоги, просив задовольнити їх в повному
обсязі.

Відповідач - ОСОБА_1
в судове засідання не з'явилася, але від неї, на адресу Лозівського міськрайонного
суду Харківської області, 24 червня 2008 року, надійшла телеграма, в якій
вказала, що проти позову не заперечує та просила справу слухати за її
відсутності (а.с.№45).

Відповідачі - ОСОБА_2
та ОСОБА_3, пред'явлений до них позов визнали в повному обсязі, про що надали
суду свої письмові заяви (а.с.№47,48).Крімтого, відповідач ОСОБА_3, вказала, що
підтвердженням того, що позов визнано у повному обсязі - є квитанція про
часткову сплату заборгованості за електроенергію на суму в 200 гривень 00
копійок та судових витрат на суму 81 гривня 00 копійок.

Згідно
з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за
наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення
позову.

Судом встановлені
такі факти та відповідні правовідносини.

Матеріалами справи
встановлено, що 12.09.2005 року, між позивачем та ОСОБА_1, було укладено
Договір НОМЕР_1 про користування електричною енергією (а.с.№ 6-7).

Згідно ст. 1 Договору
НОМЕР_1  про користування електричною
енергією  (а.с. № 6-7), укладеного між АК
“Харківобленерго” та відповідачем, Енергопостачальник (позивач по справі) бере
на себе зобов'язання надійно постачати Споживачеві (відповідачу по справі)
електричну енергію у необхідних його обсягах, а споживач бере на себе зобов'язання
оплачувати одержану електричну енергію за обумовленими тарифами у термін,
передбачений цим договором.

Згідно зі ст. 714 ЦК
України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через
приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій
стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені
договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих
ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а
також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Уклавши даний договір
сторони взяли на себе певні зобов»язання.

Згідно ст. 509 ЦК
України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Стаття 526 ЦК України
передбачає, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього ж Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Пунктом 11 даного
Договору  (а.с.№6-7) встановлено, що  споживач електричної енергії зобов»язується
оплачувати спожиту електричну енергію відповідно до умов договору;  вносити плату за спожиту електричну енергію
відповідно до умов договору.

У статті 16 Договору
вказано, що розрахунки за спожиту електричну енергію здійснюються за діючими
тарифами для населення на підставі фактичних показань приладів обліку. По факту
отримання платіжного документа, виписаного Енергопостачальником, оплата
здійснюється у термін, обумовлений у платіжному документі. У разі не отримання
платіжного документа, плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну
енергію, вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця.

Крім того, пунктом 20
даного Договору (а.с.№6-7) встановлено: що споживач несе відповідальність
за  прострочення внесення платежів за
електричну енергію.

Згідно до ст.67 ЖК
України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, електрична, теплова
енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в
установленому порядку тарифами.

Відповідно до ст.68
ЖК України наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартплату та плату за
комунальні послуги.

Представником
позивача, в позовній заяві, заявлено вимогу про солідарне стягнення з
відповідачів  заборгованості за
електроенергію.

З огляду на довідку з
місця реєстрації (а.с.№5) вбачається. що за адресою: АДРЕСА_1, крім ОСОБА_1,
зареєстровані їїчлени сім»ї -  ОСОБА_3 та
ОСОБА_2.

Згідно ст. 160
Житлового Кодексу України, члени сім”ї наймача, які проживають разом з ним у
будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності,
користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов”язки, що
випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім”ї несуть
солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов”язаннями, що випливають
із зазначеного договору.

Так, згідно ст. 541
Цивільного Кодексу України, солідарний обов”язок  або солідарна вимога виникають у випадках,
встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета
зобов”язань. У разі солідарного обов”язку боржників (солідарних боржників)
кредитор має право вимагати виконання обов”язку частково або в повному обсязі
від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо, що відповідає
вимогам ст. 543 Цивільного Кодексу України.

Згідно ст. 64
Житлового Кодексу України, члени сім”ї наймача, які проживають разом з ним,
користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов”язки, що
випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім”ї несуть
солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов”язаннями, що випливають
із зазначеного договору.

Необхідно зазначити,
що у судовому засіданні 25 червня 2008 року, відповідачі ОСОБА_2, та ОСОБА_3,
вказали, що ні хто з них не звертався до позивача з заявою про розірвання вище
вказаного договору, крім того, послуги з електроенергії з боку позивача, їм
надавалися і надаються належним чином.

Виходячи з
викладеного, з урахуванням того, що відповідачами здійснено часткову проплату
заборгованості за електроенергію, суд вважає за можливе, стягнути на користь
позивача у солідарному порядку з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 - заборгованості за
використану електричну енергію на суму в 373 гривні 93 копійки.

Одночасно, суд
роз»яснює відповідачам, що відповідно до ч. 1 ст. 544 Цивільного Кодексу
України боржник, який виконав солідарний обов”язок, має право на зворотню
вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників в рівній частці, якщо
інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає
на нього.

Згідно до п.6 ч.1
ст.214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити
між сторонами судові витрати.

Відповідно до ч.1
ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з
другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Із матеріалів справи
вбачається, що позивачем при звернені до суду було понесено витрати на
інформаційно-технічне  забезпечення
розгляду справи у судах на суму в 30 грн. 00 коп., що підтверджується  платіжним дорученням №113 (а.с.№2) та судовий
збір на суму  51 грн. 00 коп. - платіжне
доручення №107 (а.с.№1).

Як вже вище
зазначалося, в судовому засіданні, відповідачі надали квитанцію, що
підтверджують проплату судових витрат на суму 81 гривня 00 копійок (а.с.№53).

Таким чином, в
частині стягнення на користь позивача з відповідачів у солідарному пордку
витрат на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи у судах та судового збору, позивачу
відмовити.

Керуючись ст. ст. 10,
11, 60, 81, 88, 213-215, 218, 222-223 ЦПК України, ст. ст. 509, 526, 541, 543,
611, 714 ЦК України, ст.ст.64, 67, 68, 160, 162 ЖК України, ст. 26, 27 Закону
України “Про електроенергетику”, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву
Акціонерної компанії „Харківобленерго” в особі начальника Лозівського районного
відділення енергозбуту АК «Харківобленерго» - Куліша Володимира Івановича  до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 «про стягнення
оплати за договором купівлі-продажу отриманої товарної продукції та судових
витрат» - задовольнити частково.

Стягнути солідарно з
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 та ОСОБА_3, ідентифікаційний
номер - НОМЕР_2 на користь Акціонерної компанії “Харківобленерго”
заборгованість за спожиту електроенергію в сумі 373 гривні (триста сімдесят
три) 99 копійок та перерахувати на розрахунковий рахунок №07 в філії
ХОУ ВАТ “ДОБУ”, МФО 351823, .

В частині солідарного
стягнення на користь Акціонерної Компанії «Харківобленерго» з ОСОБА_1, ОСОБА_2
та ОСОБА_3 - судових витрат, а саме: витрат на інформаційно-технічне
забезпечення судового процесу в сумі 30
(тридцять) гривень, а також
судового збору на суму  51
(п»ятдесят одна) гривня  00 копійок -
Акціонерній Компанії «Харківобленерго» - відмовити.

Рішення може бути
оскаржене в апеляційному порядку до судової палати по цивільним справам
Апеляційного суду Харківської області через Лозівський міськрайонний суд
Харківської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення
заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів
апеляційної скарги з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч.
4 ст. 295 ЦПК України.

Рішення суду набирає
законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження,
якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про
апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк,
встановлений ст. 294 цього Кодексу, рішення суду набирає законної сили після
закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий

у судовому засіданні

Суддя:
Н.М. Жмуд