Справа №2- 913/08
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

21 лютого 2008 року                                                                                   м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запорожжя у складі:

головуючого судді                                                                                           Каракуши С.М.,

при секретарі                                                                                                   Мітєвій
А.Л.

за участю позивача ОСОБА_1., відповідача ОСОБА_2., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1. звернувся з позовом про розірвання шлюбу,
посилаючись на те, що з 27.06.2003 р. він перебуває з
відповідачем у зареєстрованому шлюбі, але на даний час шлюбні стосунки між
сторонами припинені. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку
ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1., яка проживає разом з відповідачем.  Позивач вважає, що сім'я розвалилась
остаточно та відновленню не підлягає.

У судовому засіданні позивач позов підтримав у повному
обсязі, просив його задовольнити та дав пояснення в обґрунтування позову
аналогічні викладеним у позовній заяві.

Відповідач позовні вимоги визнала у повному обсязі,
вважає неможливим збереження шлюбу.

Відповідно до ст. 130 ч. 4 ЦПК України, ухвалення у
попередньому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову
проводиться в порядку, встановленому ст.ст. 174, 175 ЦПК України.

Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі,
встановивши обставини справи і перевіривши їх доказами,  суд приходить до висновку, що позов підлягає
задоволенню у повному обсязі.

Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з
27.06.2003  р. про
що відділом РАГС Комунарського  районного
управління юстиції зроблено актовий запис № 270. Для сторін шлюб є
першим. Від шлюбу сторони мають
неповнолітню доньку ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1., яка проживає з відповідачем і
на утримання якої позивач надає матеріальну допомогу. Шлюбні
стосунки між сторонами припинені в березні
2006 р. через постійні сварки, з того часу спільне господарство сторони не
ведуть та проживають окремо. Відновляти шлюбні стосунки сторони не мають наміру та вважають неможливим збереження шлюбу,
оскільки мають різні погляди на життя і це буде суперечити їх інтересам.

Ці
обставини підтверджуються дослідженими в ході судового засідання доказами.

На підставі
ст. 112 Сімейного кодексу України шлюб підлягає розірванню, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх
дітей, що мають істотне значення.

З урахуванням наведеного, суд приходить до
висновку, що оскільки сторони припинили спільне життя через постійні сварки та
непорозуміння, тривалий час проживають окремо один від одного, суд приходить до
висновку, що збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, у зв'язку з чим
позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Суд також вважає за необхідне стягнути з позивача витрати щодо оформлення розірвання шлюбу в органах РАЦС повністю.

На підставі викладеного, керуючись ст. 112 Сімейного кодексу України, ст.ст. 208,
209, 212-215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Цивільний
позов задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 27.06.2003 р. відділом РАГС Комунарського районного
управління юстиції м. Запоріжжя (актовий запис № 270) між ОСОБА_1 та
ОСОБА_2  -  розірвати.

При видачі свідоцтва про розірвання шлюбу в
органах РАЦСа, стягнути з ОСОБА_1 держмито в розмірі 8 грн. 50 коп., а ОСОБА_2  від аналогічних витрат звільнити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційний суд Запорізької
області через Комунарський районний суд м. Запоріжжя шляхом подачі заяви про
апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня його проголошення та подання
апеляційної скарги на рішення суду протягом двадцяти днів після подання заяви
про апеляційне оскарження.

Суддя                                                                                                С.М.
Каракуша