№ 2-219/2008
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25
лютого 2008 року                             місто
Маріуполь

Іллічівський
районний суд міста Маріуполя у складі головуючого судді Мальцевої Є.Є., при
секретарі Волошиній Н.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до Маріупольської міської ради про визнання права
власності на самочинно збудовані будівлі,

встановив:

11.01.2008
року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою, у якій просить визнати за
її батьком, ОСОБА_2, померлим ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на самочинно
збудовані будівлі, а саме: сарай літ. Д-1, сарай літ. В-1, душову літ. Е-1 і
гараж літ. Г-1, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1.

У
судовому засіданні в обґрунтування позовних вимог позивачка пояснила, що
15.01.1955 року батько позивачки ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу
отримав у власність житловий будинок АДРЕСА_1. 10.03.1955 року вказаний договір
був зареєстрований у Маріупольському БТІ за реєстраційним № 11532. Житловий
будинок знаходиться на земельній ділянці, наданій попередньому власнику будинку
ОСОБА_3 для індивідуального будівництва, що підтверджується випискою з
протоколу № 22 засідання виконкому Іллічівської райради депутатів трудящих м.
Жданова від 14.09.1951 року.

З
часу придбання будинку без належного дозволу органів місцевого самоврядування
ОСОБА_2 були збудовані сарай літ. Д-1, сарай літ. В-1, душова літ. Е-1 і гараж
літ. Г-1, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1. ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2
Позивачка є спадкоємцем після померлого. У даний час у позивачки виникла
необхідність оформити належним чином право власності на вказані будівлі та
оформити право на спадщину після померлого батька. Вона звернулася до КП
„Маріупольське БТІ” для оформлення необхідних документів, але їй було
відмовлено у зв'язку з наявністю самочинного будівництва, а саме: сараю літ.
Д-1, сараю літ. В-1, душової літ. Е-1 і гаражу літ. Г-1, що знаходяться за
адресою: АДРЕСА_1. Тому вона змушена звернутися до суду із вказаним позовом і
просила визнати за її батьком, ОСОБА_2, померлим ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності
на самочинно збудовані будівлі, а саме: сарай літ. Д-1, сарай літ. В-1, душову
літ. Е-1 і гараж літ. Г-1, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1.

Представник
відповідача у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову у зв'язку
з тим, що земельна ділянка відводилася під індивідуальне будівництво не
батькові позивачки ОСОБА_2, а ОСОБА_3

Суд,
вислухавши пояснення позивачки, представника відповідача, дослідивши матеріали
справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом
встановлено, що ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу отримав у
власність житловий будинок АДРЕСА_1, що підтверджується відповідним договором.
10.03.1955 року вказаний договір був зареєстрований у Маріупольському БТІ за реєстраційним
№ 11532, про що на договорі купівлі-продажу є відповідний реєстраційний напис.
Житловий будинок знаходиться на земельній ділянці, наданій попередньому
власнику будинку ОСОБА_3 для індивідуального будівництва, що підтверджується
випискою з протоколу № 22 засідання виконкому Іллічівської райради депутатів
трудящих м. Жданова від 14.09.1951 року.

На
зазначеній земельній ділянці були збудовані сарай літ. Д-1, сарай літ. В-1,
душова літ. Е-1 і гараж літ. Г-1, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується
відповідною довідкою з Маріупольського БТІ.

ІНФОРМАЦІЯ_1
помер ОСОБА_2, що підтверджується відповідним свідоцтвом про смерть.

Згідно
з свідоцтвом про народження ОСОБА_4 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2, батьками є ОСОБА_2
та ОСОБА_5.

Згідно
з свідоцтвом про шлюб ОСОБА_6 та ОСОБА_4 уклали шлюб 25.06.1976 року, актовий
запис № 1224, після укладення шлюбу прізвища подружжя - ОСОБА_6 і ОСОБА_1.

Згідно
з висновком технічного експерта в галузі будівництва  Зайцева І.А. ТОВ „ДОНБАССПЕЦМОНТАЖ” при
будівництві сараю літ. Д-1, сараю літ. В-1, душової літ. Е-1 і гаражу літ. Г-1,
що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, не порушені санітарно-гігієнічні вимоги і
умови пожежобезпеки. Сарай літ. Д-1, сарай літ. В-1, душова літ. Е-1 і гараж
літ. Г-1, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, знаходяться у задовільному
технічному стані (ІІ категорія технічного стану) і можуть експлуатуватися в
подальшому.

Згідно
з заявою, що є у матеріалах справи, ОСОБА_7, яка є власником житлового будинку
АДРЕСА_2, не заперечує проти розміщення сараїв літ. Д-1 та літ. В-1 на
земельній ділянці АДРЕСА_1 на відстані менше одного метра від межі її земельної
ділянки. Отже, права інших осіб не порушуються самочинним будівництвом на
вказаній земельній ділянці.

Відповідно до ч. 2 ст. 120 Земельного кодексу України якщо
житловий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, наданій у
користування, то в разі їх відчуження до набувача переходить право користування
тією частиною земельної ділянки, на якій вони розміщені, та частиною ділянки, яка
необхідна для їх обслуговування.

Згідно з ч. 5 ст. 376 Цивільного кодексу України на вимогу
власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право
власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує
права інших осіб.

Керуючись
ст.ст. 10, 60, 209, 215 ЦПК України, ч.2 ст. 120 ЗК України, ст. 376 ч.5  ЦК України,

ВИРІШИВ:

Визнати
за ОСОБА_2, померлим ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на самочинно збудовані
будівлі, а саме: сарай літ. Д-1, сарай літ. В-1, душову літ. Е-1 і гараж літ.
Г-1, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, включивши їх до складу домоволодіння.

На
рішення може бути подана апеляція в апеляційний суд Донецької області через
Іллічівський райсуд м. Маріуполя.

Заява
про апеляційне оскарження може бути подана протягом 10 днів з дня проголошення
рішення. Апеляційна скарга подається протягом 20 днів після подання заяви про
апеляційне оскарження.

Апеляційна
скарга може бути подана без попередньої подачі заяви про апеляційне оскарження
у строк, передбачений для подачі такої заяви.

Суддя