Справа № 2-894/08
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М
У К Р А Ї Н И

23 квітня 2008 року                                                           Ковельський міськрайонний суд

Волинської області

в складі :
головуючого - судді Наваляного А.Д.

з участю секретаря Федорук Г.Б.

позивача -ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ковель цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності
на нерухоме майно в порядку спадкування, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3.
про визнання права власності на частку в квартирі в порядку спадкування. В
обґрунтування заявлених вимог позивач вказує, що їй, чоловіку - ОСОБА_4. та
дітям - ОСОБА_5, ОСОБА_6 на праві приватної власності належить квартира
АДРЕСА_1. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4. помер та після його смерті відкрилась спадщина
на все належне останньому майно, в тому числі й на частку в приватизованій
квартирі. Заповіт померлим не посвідчувався, а право на спадщину за законом
виникло у позивача, як дружини та у відповідачів по справі, як дітей померлого.
У встановлений законом строк позивач звернулась до нотаріального органу за
місцем відкриття спадщини з заявою про прийняття спадщини, а відповідачі подали
до нотаріального органу відповідні заяви про відмову від спадщини в користь
позивача. У видачі свідоцтва про право на спадщину за законом позивачу
відмовлено, оскільки не визначені частки кожного із співвласників у праві
спільної сумісної власності. Враховуючи положення ч. 2 ст. 370 ЦК України, яка
передбачає, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної
власності є рівними, - прохає суд визнати за нею право власності на ј ідеальної
долі в квартирі АДРЕСА_1, - в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4.

В судовому засіданні позивач позов підтримала повністю, з
підстав, викладених у заяві, прохає його задовольнити.

Відповідачі в судове засідання не з'явились, подали суду
письмові заяви про розгляд справи у їх відсутності, позов визнають та не
заперечують проти його задоволення.

Суд, заслухавши пояснення позивача,
дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов
підставний та підлягає до задоволення.

З копії свідоцтва про право власності на житло, виданого
відділом обліку, розподілу та приватизації житла виконавчого комітету
Ковельської міської ради від 30.11.2006 року слідує, що квартира АДРЕСА_1 на
праві приватної спільної сумісної власності належить ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_1,
ОСОБА_4.

З копії свідоцтва про смерть НОМЕР_1, виданого відділом
РАЦСу по місту Ковелю Ковельського міськрайонного управління юстиції
вбачається, що ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Після смерті ОСОБА_4. відкрилась спадщина на все належне
останньому майно, в тому числі й на частку в приватизованій квартирі.

Як стверджено позивачем у справі заповіт померлим не
укладався, а право на спадщину за законом виникло у спадкоємців першої черги -
чоловіка померлого, а позивача по справі та дітей, а відповідачів в справі.
Вказані обставини стверджуються письмовими доказами у справі та сторонами не
заперечені. Інших, передбачених законом спадкоємців немає.

Крім того, з копії спадкової справи слідує, що
відповідачі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 подали до нотаріального органу за місцем
відкриття спадщини заяви про відмову від частки в спадщині в користь
позивачаОСОБА_1

Зі змісту ст.
ст. 370 ч. 2 та 372 ч.2
ЦК України вбачається, що частки кожного із співвласників у праві спільної
сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними,
законом або рішенням суду.

З
огляду навищевказану норму закону, слід вважати, що частки співвласників в квартирі
АДРЕСА_1 є рівними, тобто, кожному належить по ј частині вказаної квартири.

Відповідно до
ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від
фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України передбачено, що
спадкування здійснюється за заповітом або за законом, а з аналізу змісту ст.
ст.1222, 1241 ЦК України вбачається, що спадкування за законом має місце лише
тоді і в тому обсязі, в якому воно не змінено заповітом, крім випадків права на
обов'язкову частку у спадщині, незалежно від заповіту.

Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який
постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини вважається
таким, що прийняв спадщину, якщо протягом встановленого законом шестимісячного
строку для прийняття спадщини він не заявив про відмову від неї.

На момент
відкриття спадщини позивач проживала
разом із спадкодавцем; про відмову від спадщини не заявляла; інші спадкоємці за законом - відповідачі по справі спадщину приймати не
бажають, про що подали відповідні заяви
до нотаріального органу про відмову від належної їм частки в спадковому майні в
користь позивача та не заперечують проти прийняття спадщини в повному
обсязі позивачем по справі. Осіб, які мали б право на
обов'язкову частку в спадщині не встановлено.

Таким чином, проаналізувавши зібрані та досліджені в
судовому засіданні докази в їх сукупності суд приходить
до висновку, що за
позивачем слід визнати право власності на ј ідеальної долі в квартирі АДРЕСА_1, - в
порядку спадкування, після
смерті ОСОБА_4.

На підставі
наведеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 130,
174, 209, 212, 214-215 ЦПК України  ст. ст. 1216, 1217, 1218, 1222, 1241, 1261, 1268 ЦК України,-

В И Р І Ш И В :

Позов
задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на ј ідеальної долі в квартирі АДРЕСА_1, - в
порядку спадкування,
після смерті ОСОБА_4.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду
Волинської області через Ковельський міськрайонний суд шляхом подачі заяви про
апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня його проголошення та поданням
апеляційної скарги протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне
оскарження, або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення
строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне
оскарження не було подано.

Головуючий:                                                                                                           А.Д.
Наваляний