У х в а л а

І М Е Н Е М
У К Р А Ї Н И

9 лютого 2008 року
м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

головуючого
Гуменюка В.І.,  суддів:
Григор'євої Л.І.,                                                                       Данчука В.Г.,

розглянувши
справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства транспорту і зв'язку України,
Державного підприємства “Маріупольський морський торговельний порт”, треті
особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання неправомірним рішення атестаційної
комісії, визнання незаконними наказів, поновлення на роботі, стягнення
середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2007 року ОСОБА_1 звернувся із зазначеним
позовом посилаючись на те, що 30 березня 2004 року між ним, як начальником
порту, та Міністерством транспорту і зв'язку України був укладений контракт
терміном на п'ять років. На підставі вказівки Генеральної прокуратури України
від 24 січня 2007 року наказом Міністерства № 201 від 5 березня 2007 року
департа­мент морського і річкового транспорту з період з 12 по 23 березня 2007
року був зобов'язаний провести перевірку доцільності, обґрунтованості і
законності укладення договорів страхування майна з СК “Егіда” за пе­ріод з 1
січня 2004 року по 1 січня 2005 року в портах: “Одеса”, “Іллічівськ”,
“Маріуполь” і “Феодосія”. Вказаний наказ поступив в ДП “Маріупольський морський
торговий порт” факсом 6 березня 2007 року з переліком питань, що підлягають
перевірці і списком складу комісії, на якому ОСОБА_1 16 березня 2007 року своєю
рукою зробив запис про відсутність підстав для повторної перевірки. 2 квітня 2007
року Міністр транспорту і зв'язку України ОСОБА_2 видав наказ про притягнення
ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності і оголошення йому догани. 29 березня
2007 року атестаційна комісія Міністерства транспорту і зв'язку України визнала
позивача таким, що не відповідає займаній посаді начальника Маріупольського
порту. 18 квітня 2007 року було видано наказ про звільнення ОСОБА_1 з посади
начальника ДП “Маріупольський морський торговий порт” на підставі пункту 2
статті 40 КЗпП України, як такого, що не відповідає займаній посаді з
достроковим розірванням укладеного з ним контракту.

Рішенням Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 24
липня 2007 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Донецької області
від 26 вересня 2007 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалені у справі рішення та
ухвалити рішення про задоволення його позовних вимог, посилаючись на
неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення  судом норм процесуального права.

Згідно вимог частини 2 статті 324 ЦПК України підставами касаційного
оскарження судового рішення є неправильне застосування судом норм матеріального
чи порушення норм процесуального права.

За правилами статті 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може
встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в
рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність того чи
іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Судові рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального
права. Доводи скарги висновків суду не спростовують. Підстав для їх скасування
не встановлено.

Керуючись статтями 332, 345 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у
цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 24 липня
2007 року та ухвалу апеляційного суду Донецької області від 26 вересня 2007
року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
В.І. Гуменюк

Судді:
Л.І. Григор'єва

В.Г. Данчук