У х в а л а

І М Е Н Е М
У К Р А Ї Н И

18 квітня 2008 року
м. Київ

Суддя Верховного Суду України Гуменюк В.І., розглянувши касаційну скаргу
ОСОБА_1 на рішення Краснодонського міськрайонного суду Луганської області від
21 вересня 2007 року та ухвалу апеляційного суду Луганської області від 18
грудня 2007 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання
такими, що втратили право користування жилим приміщенням та зняття з
реєстрації, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права
власності та вселення,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся із зазначеним позовом, посилаючись на те, що з 1993 року
по квітень 2006 року він проживав з ОСОБА_2 у фактичних шлюбних відносинах. У
червня 1995 року у них народився син ОСОБА_4. 30 січня 1998 року він на
підставі договору купівлі-продажу придбав будинок АДРЕСА_1. ОСОБА_2
зареєструвалася у спірному будинку з моменту його придбання, а її донька
ОСОБА_3 з 14 вересня 2004 року. З квітня 2006 року відповідачі за вказаною
адресою не проживають. Вважає, що на підставі ст. 71 ЖК України вони втратили
право користування житлом. Просив виселити відповідачів з будинку АДРЕСА_1.

ОСОБА_2 звернулася із зустрічним позовом посилаючись на те, що проживаючи
однією сім'єю з ОСОБА_1 ними був придбаний спірний будинок. За час спільного
проживання у будинку вони збільшили його площу, зробили ремонт. У березні 2006
року відповідач побив її та вигнав з будинку, тим самим позбавивши її права
користуватися вказаним будинком. Провила визнати за нею право власності на &frac12; частину вказаного будинку та
вселити її та доньку ОСОБА_3 у будинок АДРЕСА_1.

Рішенням Краснодонського міськрайонного суду
Луганської області від 21 вересня 2007 року, залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Луганської області від 18 грудня 2007 року, у задоволенні
позову ОСОБА_1 відмовлено. Зустрічний позов ОСОБА_2 задоволено. Визнано за
ОСОБА_2 право власності на &frac12;
частину будинку АДРЕСА_1 по праву
спільної сумісної власності подружжя. Вселено ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у вказаний
будинок.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалені у справі рішення
судів та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги, а в
зустрічному позові відмовити, посилаючись на порушення судами норм
матеріального та процесуального права.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до пункту 5 частини 3 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у
відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і
викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Касаційна скарга необґрунтована. Доводи скарги висновків суду не
спростовують. Передбачених законом підстав неправильного застосування норм
матеріального чи порушення норм процесуального права не встановлено.

Керуючись пунктом 5 частини 3, частинами 4, 5 статті 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті касаційного
провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання
такими, що втратили право користування жилим приміщенням та зняття з реєстрації,
за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності та
вселення.

Копію ухвали та додані до скарги
матеріали направити скаржнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Верховного Суду України                                                      В.І. Гуменюк