Справа № 22ц-1110/2008
Головуючий у першій інстанції -Карапута
Категорія - цивільна
Доповідач - Заболотний В.М.
04 серпня  2008 року
А п е л я ц і й н и й   с у д
Чернігівської  області  в
судді  Горобець Т.В.
суддів
-  Заболотного В.М.,  Губар В.С.
у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне
рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 30 квітня 2008 року по
справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення матеріальної та
моральної шкоди, -

в с т а н о в и в:

У жовтні 2007 року ОСОБА_1 звернулася до суду з даним
позовом, вказуючи на те, що відповідачі заподіяли їй тілесні ушкодження, в
зв'язку з чим вона перебувала на стаціонарному лікуванні в Чернігівській
міській лікарні №2 з 18 червня 2007 року по 08 липня 2007 року.  А тому позивачка просила стягнути на свою
користь з ОСОБА_2 і ОСОБА_3 солідарно матеріальну шкоду в сумі 726грн. 25коп.
та моральну шкоду з кожного відповідача в сумі
по 5000грн.

Заочним рішенням Деснянського районного суду м.Чернігова від 30 квітня 2008
року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені частково. Стягнуто солідарно з ОСОБА_2,
ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 699грн. 25коп. матеріальної шкоди та по 300грн. з
кожного у відшкодування моральної шкоди. Суд першої інстанції виходив з того,
що згідно виписки-епікризу вбачається, що позивачка перебувала на лікуванні в
неврологічному відділенні Чернігівської міської лікарні №2 та нею були
витрачені кошти на лікування в розмірі 699грн. 25коп., що підтверджується
чеками. При цьому суд не взяв до уваги квитанції №018803 від 20 червня 2007
року на суму 5грн., №020439 від 04 липня 2007 року на суму 20грн., №018791 від
19 червня 2007 року на суму 2грн., які були зроблені ОСОБА_1 як благодійні
внески, що свідчить про їх сплату в добровільному порядку. Також, суд першої
інстанції врахував глибину та тривалість заподіяних позивачці душевних страждань,
і виходячи з принципів об'єктивності, розумності та справедливості, стягнув на
її користь з ОСОБА_2 і ОСОБА_3 моральну шкоду у вищевказаному розмірі.

В апеляційній скарзі
ОСОБА_1 просить скасувати заочне рішення суду першої інстанції в частині
відшкодування моральної шкоди і винести нове рішення, яким стягнути з ОСОБА_2
та ОСОБА_3 на її користь моральну шкоду по 5000грн. з кожної, посилаючись на
неповне з'ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для
справи.  Як зазначає
апелянт, у зв'язку з отриманими
травмами вона знаходилась на
стаціонарному лікуванні в Чернігівській міській лікарні №2, після чого була
переведена на легшу працю
і все це тяжко переживала.  Тому, на думку апелянта, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 завдали їй моральну шкоду,
яку вона оцінює в 5000грн. з кожного відповідача.

Відповідачі вважаються повідомленими про час і місце розгляду справи,  у відповідності до ч.9 ст.74 ЦПК України, в
зв'язку з опублікуванням в газеті „Деснянська правда” від 28 липня 2008 року
оголошення про їх виклик.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_1,
перевіривши доводи скарги та матеріали справи, апеляційний суд приходить до
висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з
наступного.

Відповідно до ст.76 ЦПК України, судові повістки, адресовані фізичним
особам, вручаються їм під розписку.
Розписка про одержання судової повістки з поміткою про дату вручення в
той самий день особами, які її вручали, повертається до суду.  Якщо особу, якій адресовано судову повістку,
не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь-кому з
повнолітніх членів сім'ї, які проживають разом з нею, а за їх відсутності -
відповідній житлово-експлуатаційній організації або виконавчому органу
місцевого самоврядування.  У разі
відсутності адресата особа, що доставляє судову повістку, негайно повертає її
до суду з поміткою про причини невручення.

Згідно до п.1 ч.1 ст.169 ЦПК України, суд відкладає розгляд справи у разі
неявки в судове засідання однієї із сторін або будь-кого з інших осіб, які
беруть участь у справі, про яких нема відомостей, що їм вручені судові
повістки.

Як вбачається з матеріалів справи, судові повістки про розгляд справи
на    21 грудня 2007 року, 17 березня
2008 року, 29 та 30 квітня 2008 року ОСОБА_2 і ОСОБА_3 були не вручені, в
зв'язку з тим, що останні за зазначеною адресою не зареєстровані та не
проживають (а.с.31-34, 38-48, 52-55). Також, повернулися не врученими
відповідачам копії позовної заяви з відповідними додатками, у зв'язку з
закінченням терміну зберігання (а.с.16-19).

Таким чином, ОСОБА_2 і ОСОБА_3 не були належним чином повідомлені про час і
місце судового засідання і у суду першої інстанції не було правових підстав
розглядати справу у їх відсутність.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.311 ЦПК України, рішення суду підлягає скасуванню
з направленням справи на новий розгляд, якщо справу розглянуто за відсутності
будь-кого з осіб, які беруть участь у справі, належним чином не повідомлених
про час і місце судового засідання.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції не можна визнати законним
і обґрунтованим, постановленим з дотриманням норм процесуального права. Таке
рішення підлягає скасуванню з направленням справи на новий судовий розгляд.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.303, 307, 311 ч.1 п.3, 313-315,
317, 319, 324-325 ЦПК України, апеляційний суд, -

у х в а л и в:

Апеляційну  скаргу
ОСОБА_1 - задовольнити
частково.

Заочне  рішення
Деснянського  районного  суду
м.Чернігова  від  30 квітня 2008 року - скасувати,  а
справу  направити  на
новий  розгляд  до
того  ж  суду в
іншому  складі.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення і може бути оскаржена
в  касаційному  порядку
до  Верховного  Суду
України  протягом двох  місяців.

Головуючий:                                        Судді: