У Х В А Л А

У Х В А Л А

І М Е Н Е М    У
К Р А Ї Н И

І М Е Н Е М    У
К Р А Ї Н И

22 травня
2008 року                                                                                         м. Київ

Колегія суддів
Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

в складі:

Левченка
Є.Ф.,  Лихути Л.М.,  Охрімчук Л.І.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за
позовом заступника прокурора Дніпровського району м. Києва в інтересах ОСОБА_1
до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, яка представляє свої і неповнолітнього ОСОБА_5 інтереси,
третіх осіб: приватних нотаріусів ОСОБА_6, ОСОБА_7, Акціонерного
поштово-пенсійного банку “Аваль”, органу опіки та піклування Дніпровської
районної у м. Києві державної адміністрації про визнання довіреності, договору
купівлі-продажу недійсними, виселення та вселення, за касаційною скаргою
ОСОБА_2 на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 20 квітня 2007
року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 18 жовтня 2007 року,

в  с
т  а  н
о  в  и
л  а :

У серпні 2005
року заступник прокурора Дніпровського району м. Києва в інтересах ОСОБА_1
звернувся в суд із позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, яка представляє свої і
неповнолітнього ОСОБА_5 інтереси, третіх осіб: приватних нотаріусів ОСОБА_6,
ОСОБА_7, Акціонерного поштово-пенсійного банку “Аваль”, органу опіки та
піклування Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації про
визнання довіреності, договору купівлі-продажу недійсними, виселення та
вселення.

Рішенням
Дніпровського районного суду м. Києва від 20 квітня 2007 року, залишеним без
змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 18 жовтня 2007 року, позов
заступника прокурора Дніпровського району м. Києва в інтересах ОСОБА_1
задоволено.

Визнано
недійсними довіреність серії НОМЕР_1, видану 29 липня 2003 року від імені
ОСОБА_1 на ім'я ОСОБА_3, зареєстровану в реєстрі за № 6151 та договір
купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 від 1 серпня 2003 року, укладений між
ОСОБА_3, діючим від імені ОСОБА_1 на підставі вказаного доручення, та ОСОБА_2,
зареєстрованого в реєстрі за № 4125.

Стягнуто з  ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 63 600 грн.

Виселено
ОСОБА_2, ОСОБА_4 разом з неповнолітнім сином з вказаної квартири та вселено в
неї ОСОБА_1

У
касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати ухвалені у справі судові рішення,
посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне
застосування судом норм матеріального права.

Колегія суддів
Судової палати Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України
вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 2 ст.
324 ЦПК України підставами касаційного оскарження судового рішення є
неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм
процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе
рішення з одних лише формальних міркувань.

Відповідно до
вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції перевіряє в межах касаційної
скарги правильність застосування судом першої та апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу,
про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено, і
це вбачається з матеріалів справи, що судові рішення ухвалено з додержанням
судом норм процесуального права і доводи скарги їх висновків не спростовують.

Керуючись
ст.ст. 331, 332, 335-337 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних
справах Верховного Суду України

у
х  в  а
л  и  л  а :

Касаційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення
Дніпровського районного суду м. Києва від 20 квітня 2007 року та ухвалу
апеляційного суду м. Києва від 18 жовтня 2007 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню
не підлягає.

Судді

Верховного Суду
України :                                                                     Левченко Є.Ф.

Лихута Л.М.

Охрімчук Л.І.