Рішення

Іменем

України

04 березня 2008 року

Первомайський
районний суд Автономної Республіки Крим

у
складі: головуючого - судді Забара Г.Я.,

при
секретарі  Осіпової Н.А.,

розглянувши
у  відкритому судовому засіданні в смт.
Первомайське

цивільну
справу за позовом  Кредитної спілки
підприємців та аграріїв „Профі” до

ОСОБА_1
про стягнення боргу, звернення стягнення та

визнання
права власності на заставлене майно,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом, в
якому просить стягнути з

відповідача  борг по кредитному договору 30000 грн., 4005
грн. проценти за

користування
кредитом и 164250 грн. пені за порушення умов договору, разом

198255
грн., звернути стягнення та забезпечити виконання забов”язань за рахунок

предмету
застави - сільгосподарської бази з виробничими приміщеннями в с.

Калініно
в. Фрунзе 15 Первомайського району.

Свої
вимоги мотивує тим, що 30.04.2003 року між сторонами укладено кредитний

договір,
згідно якого відповідачу надано кредит в сумі 30000 грн., якій він

отримав,
під 32% строком на 5 місяців до 30.09.2003 року, але відповідач

відмовляється
виконати договір,  заборгованість складає
суму позову. В

забезпечення
виконання забов”язання між сторонами укладено договір  застави.

Позивач,
відповідно  умов кредитного договору п.
2.1.8  просить звернути

стягнення
на заставлено майно, - сільгосподарську базу з виробничими

приміщеннями
в с. Калініно в. Фрунзе 15 Первомайського району, належної

відповідачу  і вартістю 121000 грн., и просить визнати за ним
право власності.

В
жовтні 2006 року відповідачу про необхідність повернення боргу була надіслана

претензія,
на яку він не відповів. Згідно умов кредитного договору п. 2.1.8

позивач   має право звернути стягнення на заставлено
майно, визнав за ним право

власності.

У
судовому засіданні позивач позов підтримав,
відповідач проти задоволення

позову
заперечує, мотивуючі свої заперечення тим, що фактично він не отримував

грошей,
тому не сплачував їх. Крім того, не згоден з позовом, оскільки  позивач

без
поважних причин пропустив строк позовної давності для звернення з даними

вимогами
до суду.

Заслухавши
пояснення сторін, дослідивши надані сторонами докази, суд встановив

наступні
факти та обставини.  30.04.2003 року між
сторонами укладено кредитний

договір,
згідно якого відповідачу надано кредит в сумі 30000 грн., під 32%

строком
на 5 місяців до 30.09.2003 року, але відповідач договір не виконав,

заборгованість
складає: борг по кредитному договору 30000 грн., 4005 грн.

проценти
за користування кредитом и 164250 грн. пені за порушення умов

договору,
разом 198255 грн. В забезпечення виконання забов”язання між сторонами

укладено
договір  застави належної
відповідачу  сільгосподарської бази з

виробничими
приміщеннями в с. Калініно в. Фрунзе 15 Первомайського району,

вартістю
121000 грн. Згідно умов кредитного договору п. 2.1.8 позивач  просить

звернути
стягнення на заставлено майно, визнав за ним право власності. Перша

претензія
відповідачу про необхідність сплати боргу була надіслана в жовтні

2006
року після спливу строку позовної давності. В судовому засіданні

представник
позивача пояснив, що причина пропуску строку позовної давності це

неодноразова
зміна керівництва спілки, відсутність у зв'язку з цим належного

контролю,
що просив визнати як поважну причину и поновити строк позовної

давності.

Згідно
ст. 256-261 ЦК України позовна давність - це строк у мажах якого особа

може
звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або

інтересу
і встановлюється тривалістю у три роки. Перебіг позовної давності

починається
від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення

свого
права. В даному випадку позивач  після
щомісячного порушення строків

сплати
платежів відповідачем і  спливу строку
погашення боргу за кредитним

договором
30.09.2003 року, довідався про порушення його права. Заява позивача

про
визнання поважними причин пропуску строку позовної давності, зміною

керівництва
юридичної особи, визнати поважними не можливо, оскільки

підприємство
має інших службових осіб, також вказані причини та вплив їх на

сплив
строку позовної давності позивачем не доведені в суді. Ст. 267 ЦК України

передбачає,
що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у

спорі,
зробленою до винесення рішення, про що заявив відповідач, і є підставою

для
відмови в позові.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 11, 60, 209, 212-215

Цивільного
процесуального кодексу України, ст.ст. 256-261,
267 Цивільного

Кодексу
України, суд

вирішив:

В задоволені позову  Кредитної спілки підприємців та аграріїв
„Профі”

до
ОСОБА_1 про стягнення боргу, звернення стягнення

та
визнання права власності на заставлене майно відмовити  в зв'язку з спливом

позовної
давності.

Рішення може бути оскаржено в  апеляційному порядку до Апеляційного

суду
Автономної Республіки Крим через суд першої інстанції шляхом подачі в

10-денний
строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і

подання
після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, або в порядку ч. 4 ст.

295
ЦПК України.

Головуючий