Справа №__2-741 __
«_08_» квітня 2008р. Свердловський міський суд Луганської
головуючого судді
при секретарі           Радченко Л.О.,
розглянувши у  відкритому судовому засіданні в залі суду в
місті Свердловську Луганської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення суми заборгованості за договором позики, -
Позивач звернувся до Свердловського
міського суду з позовною заявою до відповідача про стягнення суми
підвищення заборгованості із урахуванням встановленого індексу інфляції за весь
час прострочення у розмірі 9344,16 грн, 3% річних від простроченої суми у
розмірі 2002,05 грн, в обґрунтування вимог указавши, що 11 лютого 2005 року
відповідач ОСОБА_2. отримала від позивача згідно укладеного у письмовій формі
договору у позику кошти у розмірі 4200 доларів США, що на той час дорівнювало
підтверджується відповідною розпискою, наданою відповідачем. У вищевикладений
строк відповідач на порушення своїх договірних зобов'язань позику не повернула.
На неодноразові вимоги позивача про добровільну сплату заборгованості ніяким
чином відповідач не прореагувала, а напроти, ховалася і на момент звернення до
суду з зазначеним позовом продовжує переховуватися від позивача, у зв'язку з
чим змінила своє місто проживання.
Позивач просить суд постановити
рішення, яким стягнути з відповідача ОСОБА_2 заборгованість за договором позики
у розмірі 22680 грн, інфляційне підвищення заборгованості із урахуванням
встановленого індексу інфляції на весь час прострочення - 9344,16 грн, 3%
річних від простроченої суми у розмірі 2002,05 грн, а всього на загальну суму
34026,21 грн.

В судовому засіданні позивач
ТОСОБА_1. підтримав позовні вимоги і наполягав на їх задоволенні у повному
обсязі, підтвердив обставини, викладені в позовній заяві, додатково пояснивши,
що гроші у погашення суми боргу відповідач до теперішнього часу не повернула,
останне відоме йому місце проживання відповідача - АДРЕСА_1

Відповідач
у судові засідання не з'явилася, незважаючи на те, що належним чином була
повідомлена про час та місце розгляду справи у суді, поважності причин неявки
суду не надала, про що свідчить оголошення про виклик відповідача у справі у
судове засідання, яке поміщено у газеті “ІНФОРМАЦІЯ_1” № 57 від 27.03.2008
року.

Позивач відповідно до вимог
ст.224 ЦПК України звернувся до суду з заявою про розгляд справи у відсутності
відповідача, та ухвалення заочного рішення по справі, оскільки остання за
викликом у судові засіданні з'являтися не бажає.

Суд
вважає за необхідне відповідно до вимог ст.ст.169, 224 ЦПК України розглянути
справу за відсутністю відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі
наданих суду доказів, оскільки в матеріалах справи знаходиться достатньо
доказів, про права та взаємовідносини сторін.

Вислухавши доводи позивача,
дослідивши матеріали справи, визнані судом достатніми для розгляду справи по
суті, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних
підстав. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору. У відповідності зі ст.610 ЦК України
порушенням зобов'язання є його невиконання.
Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник,
який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням
встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних
від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором
або законом.

Відповідно до ст.1049 ЦК України
позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та у порядку,
що встановлені договором. Цей строк встановлений договором і становить
01.09.2005р. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві
речей, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський
рахунок, дії щодо повернення позики відповідачем в судовому засіданні не підтверджені.

Відповідно до ст.1047 ЦК України
договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у
десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму
доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може
бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує
передання йому позикодавцем визначеної грошової суми.

Судом установлено, що сторони уклали
між собою у письмовій формі договір про позику грошей у сумі 22680 грн, які
еквівалентні на момент укладення договору 4200 у.о., що підтверджено
відповідною розпискою відповідача, яка написана нею власноручно. Відповідно до
вимог ст.533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане в гривнях. В розписці,
яка надана суду у рахунок підтвердження відповідного грошового зобов'язання
відповідача перед позивачем, визначено грошове зобов'язання в іноземній валюті,
а також сторонами зазначено його еквівалент, що підлягає сплаті у гривнях, який
сторонами визначений за офіційним курсом відповідної валюти на день отримання
позики, у зв'язку з чим суд вважає, що сторонами у добровільному порядку
вирішено питання щодо розміру позики у гривнях. З цього приводу з відповідача
підлягає стягненню на користь позивача сума основного боргу за договором позики
у розмірі 22680 грн. Також суду відповідачем не надано даних про сплату
основної суми боргу, тому суд вважає, що до теперішнього часу дії щодо
виконання умов договору з боку відповідача не здійснені.

Відповідно до вимог ст.625 ЦК України
підлягає стягненню з відповідача на користь позивача 3% річних від простроченої
суми, розрахунок яких становить:

680,40 грн на рік,
щомісяця така сума становить 56,70 грн. За два роки розмір 3% річних становить
1360,80 грн, за 7 місяців - 396,90 грн, в всього на загальну суму 1757,70 грн,
які підлягають стягненню з відповідача у повному обсязі.

Оскільки
індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму,
встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення, суд
вважає необхідним провести індексацію сум розміру відшкодування простроченої
суми відповідно до даних про індекси інфляції по Україні за 1991-2005 роки, які
опубліковані в газеті ІНФОРМАЦІЯ_1» №5 за 12.01.2008р., де середньорічний темп
росту індексів інфляції за 2005р. становить 113,5%, за 2006р. становить 109,1%,
за  2007р. - 112,8%. Оскільки
позивачем надано суду розрахунок суми боргу з урахуванням індексу інфляції за
час прострочення, який дорівнює на період з моменту встановленого сторонами
строку повернення грошових коштів і до 01.01.2008р., суд відповідно до вимог
ст.11 ЦПК України у межах заявлених позовних вимог не проводить індексації у
період з 01.01.2008р. по день слухання справи у суді.

Розрахунок індексації інфляційного
підвищення заборгованості з урахуванням встановлених індексів інфляції за час
прострочення сплати боргу буде наступним: 22680 грн х 13,5% : 100% = 3061,80
грн за 2006р.; 22680 грн х 9,1% : 100% = 2063,88 грн за 2006р.; 22680 грн х
12,8% : 100% = 2903,04 грн за 2007р.; а всього 8028,72 грн.

Таким чином, загальна сума стягнень з
відповідача складе: 22680 грн +  1757,70
грн + 8028,72 грн = 32466,42 грн, і ця сума повинна бути виплачена відповідачем
позивачеві.

Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на
користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і
документально підтверджені судові витрати. Оскільки позивач не заявляє вимог
щодо стягнення з нього будь-яких понесених ним судових витрат, суд не має
можливості їх стягнути з відповідача.

На підставі
ст.ст.526,610,625,1046-1051 ЦК України, 169, 224 ЦПК України

керуючись ст.ст.10-15,60,88,212-215,223, 293 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов
задовольнити
частково.

Стягнути
з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 борг за договором позики у розмірі 22680,00 грн,
3% річних від простроченої суми боргу у розмірі 1757,70 грн, інфляційне підвищення
заборгованості із урахуванням встановленого індексу інфляції за час
прострочення у розмірі 8028,72 грн, а всього на загальну суму 32466 грн 42 коп.

В решті вимог відмовити за
необґрунтованістю.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення
може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Заочне рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку подання заяви його перегляд та після закінчення
строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне
оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження,
але апеляційна скарга не була подана протягом 20 днів після подання заяви про
апеляційне оскарження, рішення суду набирає законної сили після закінчення
цього строку.

Заява про апеляційне оскарження
рішення суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня проголошення
рішення, апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції до Апеляційного
суду Луганської області подається протягом двадцяти днів після подання заяви
про апеляційне оскарження через суд першої інстанції.

Головуючий