Справа  № 2-147/08
І М Е Н Е М      У К Р А Ї Н И
27 березня 2008 року                                                                                          м. Запоріжжя
Комунарський районний суд м.
головуючого судді:
за участю позивачів ОСОБА_4, ОСОБА_1., діючої в своїх інтересах та
інтересах неповнолітніх ОСОБА_2., ОСОБА_3, представника позивачів ОСОБА_8.,
представника відповідачів ОСОБА_9., розглянувши у судовому засіданні в залі
суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1, діючої в своїх інтересах та інтересах
неповнолітніх ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_6, ОСОБА_7, 3-ї
особи: Комунальне підприємство «Виробниче
ремонтно-експлуатаційне житлове об'єднання № 5», відділ громадянства міграції
та реєстрації фізичних осіб Комунарського РВ ЗМУ УМВС України в Запорізькій
області про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим
Зважаючи на складність у викладенні повного
рішення суду, пов'язаного
з потребою у обгрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний
час, суд вважає на необхідне  проголосити
його вступну та резолютивну частини.

Керуючись ст.ст. 209, 212,
214-215, 218 ЦПК України, ст. 71 ЖК
України, суд

В И Р І Ш И В:

У
задоволенні цивільного позову ОСОБА_1, діючої
в своїх інтересах та інтересах неповнолітніх ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5
до ОСОБА_6, ОСОБА_7, 3-ї особи: Комунальне
підприємство «Виробниче ремонтно-експлуатаційне житлове об'єднання № 5», відділ
громадянства міграції та реєстрації фізичних осіб Комунарського РВ ЗМУ УМВС
України в Запорізькій області про визнання осіб такими, що втратили право
користування жилим приміщенням - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Запорізької
області через Комунарський районний суд м. Запоріжжя шляхом подання заяви про
апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня його проголошення та подання
апеляційної скарги на рішення суду протягом двадцяти днів після подання заяви
про апеляційне оскарження, з подачею копії скарги до апеляційного суду або в
порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Головуючий
у справі суддя:                                                   Тютюник
М.С.

Справа  № 2-147/08

Р І Ш Е
Н Н Я

І М Е Н Е М      У К Р А Ї Н И

27 березня 2008 року                                                                                          м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м.
Запоріжжя в складі:

головуючого судді:
Тютюник М.С.,

при секретарі:
Поляковій К.О.,

за участю позивачів ОСОБА_4, ОСОБА_1., діючої в своїх інтересах та
інтересах неповнолітніх ОСОБА_2., ОСОБА_3, представника позивачів ОСОБА_8.,
представника відповідачів ОСОБА_9., розглянувши у судовому засіданні в залі
суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1, діючої в своїх інтересах та інтересах
неповнолітніх ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_6, ОСОБА_7, 3-ї
особи: Комунальне підприємство «Виробниче ремонтно-експлуатаційне
житлове об'єднання № 5», відділ громадянства міграції та реєстрації фізичних
осіб Комунарського РВ ЗМУ УМВС України в Запорізькій області про визнання осіб
такими, що втратили право користування жилим приміщенням,

В С Т А Н О В И В:

Позивачі звернулись до суду з позовом про визнання ОСОБА_6, ОСОБА_7 такими, що втратили право користування жилим приміщенням.

У судовому засіданні позивач
ОСОБА_1. підтримала позов у повному обсязі та надала судові
пояснення:  усі позивачі та неповнолітні
ОСОБА_2., ОСОБА_3. мешкають в квартирі АДРЕСА_1, квартира є комунальною
власністю та знаходиться на балансі  КП
«ВРЄЖО №5». Основним квартиронаймачем є ОСОБА_4. Відповідач ОСОБА_6 є колишньою
дружиною померлого ОСОБА_10, а ОСОБА_7 її сином. ОСОБА_10- брат ОСОБА_1. та син
ОСОБА_4 і ОСОБА_5.  З серпня 2005 року
відповідачі в вище зазначеній квартирі жодного дня не мешкали, її особистих
речей у квартирі не знаходиться, відповідачі проживають за адресою: АДРЕСА_1,
яка знаходиться в ЖБК «Кристал», у квартирі співмешканцяОСОБА_6., яка і є
місцем постійного проживання відповідачів. Всім відповідачам в користуванні
квартирою позивачі не чинять, але саме відповідачка, не знімаючись з
реєстрації, бажає в такий спосіб отримати житлову площу у квартирі. Між позивачами
та відповідачами склалися напружені відносини. ОСОБА_1.
просить позов задовольнити та визнати ОСОБА_6, ОСОБА_7 такими, що втратили
право користування жилим приміщенням у зв'язку з їх
відсутністю у квартирі АДРЕСА_1 понад шість місяців та зняти їх з
реєстрації у спірній квартирі.

Позивач
ОСОБА_4 підтримав позовні вимоги, підтвердив пояснення позивача ОСОБА_1. та додав, що з 2005 року відповідачі не
проживають у спірній квартирі АДРЕСА_1, оскільки ОСОБА_6 фактично перебуває у
цивільному шлюбі з ОСОБА_11. тому і проживає з ОСОБА_7 у квартирі ОСОБА_11. за
адресою: АДРЕСА_1. Ця адреса і є місцем фактичного проживання відповідачів.
Крім того, спірна квартира є дуже малою за площею і це викликає труднощі в її
користуванні, а також ускладнює приватизацію спірної квартири. Позивач просить
визнати відповідачів такими, що втратили право користування жилим приміщенням у зв'язку з їх відсутністю у квартирі АДРЕСА_1
понад шість місяців та зняти їх з реєстрації у спірній квартирі.

Позивач ОСОБА_5 у судове засідання не
з'явилась, надала судові заяву з проханням розглянути справу за її відсутності
(а.с.34,35,51) у з'язку зі станом здоров'я та доручає її інтереси представляти
ОСОБА_8.

Представники третіх осіб надали суду
заяви з проханням розглянути справу за їх відсутності, рішення винести на
розсуд суду, заперечень щодо позову не мають (а.с.23-24, 41,50).

Відповідачі до суду не з'явились, однак
згідно нотаріально завіреної довіренності від 30.10.2007 року, оглянутої у
судовому засіданні -ОСОБА_6 та ОСОБА_7 довіряють свої інтереси представляти
ОСОБА_9.

За вище наведених обставин суд вважає за
можливе розглянути справу за відсутності позивача ОСОБА_5, відповідачів,
представників третіх осіб.

Представник позивачів ОСОБА_8 підтримала
позовні вимоги довірителей та зазначила, що відповідачі з серпня 2005 року без
поважних причин понад шість місяців були відсутні у квартирі
АДРЕСА_1, фактично їх місцем проживання є квартира АДРЕСА_2, яка
належить співмешканцю відповідачки, саме у цій квартирі знаходяться особисті
речі відповідачів, тому просить зняти відповідачів з реєстрації у спірній
квартирі.

ВідповідачОСОБА_6. у судовому засіданні
01.11.2007 року пояснила, що з позовом не згодна, оскільки вона є колишньою
дружиною померлого ОСОБА_10, а ОСОБА_7. її син. Шлюб з ОСОБА_10 було розірвано
у 1997 році. У квартирі АДРЕСА_1, котра є комунальною власністю зареєстровані
усі позивачі, неповнолітні діти ОСОБА_1. та вони - відповідачі. Зазначена
адреса є місцем постійного проживання її та сина, там в одній з кімнат
квартири, яка замикається знаходяться їх речі, а саме: диван, холодильник,
телевізор, крісла, одяг. Відповідач робила у своїй кімнаті ремонт. Більш дорогі
речі в кімнаті цієї квартири залишити не може, зберігає у квартирі матері,
подруг, оскільки позивачі мають доступ до її кімнати. За житлово-комунальні
послуги відповідачі сплачують, але оскільки їх позов про розподіл особових
рахунків не був задоволений, вони вимушені сплачувати послуги у розмірі на
власний розсуд, показники лічильника електроенєргії не знімають, в КП «Водоканал» сказали як приблизно сплачувати. Іншого
помешкання, окрім спірного, відповідачі не мають. Відповідачка має близькі
стосунку з ОСОБА_11, однак у його квартирі АДРЕСА_2 постійно не мешкає, буває
два рази на тиждень, господинею у його квартирі себе не почуває.Вважає позов
таким, що не підлягає задоволенню.

Представник відповідачів підтримав
заперечення відповідачки та зазначив, що даний позов виник із майнових
претензій, позивачі не бажають приватизувати спірну квартиру на всіх.
ОднакОСОБА_6. та ОСОБА_7. постійно мешкають в квартирі
АДРЕСА_1, там знаходяться їх речі, сплачують житлово-комунальні послуги.
Тимчасові відсутності відповідачів у спірній квартирі не можливо вважати як
такими, що призвели до втрати права користування цим житлом.

Заслухавши пояснення позивачів,представника позивачів, відповідачаОСОБА_6.,
представника відповідачів ОСОБА_9., заслухавши показання свідків, ознайомившись
з матеріалами цивільної справи, оцінивши докази в їх
сукупності, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних  підстав.

Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_1 є комунальною власністю та знаходиться на балансі КП ВРЄЖО № 5 м.
Запоріжжя, основним квартиронаймачем є ОСОБА_4 (а.с.7).

Згідно довідок ЖЄД № 3 від 17.05.2007 року та 18.10.2007 року - у
зазначеній квартирі зареєстровані: ОСОБА_1, ОСОБА_2 1993 року народження,
ОСОБА_3 1995 року народження, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 (а.с.6, 8-9,
53).

Згідно пояснень сторін -ОСОБА_6. з сином ОСОБА_7., як дружина, тобто як
член сім'ї ОСОБА_10, який у 2005 році помер (а.с.20), вселились у
спірну квартиру  в 1987 році, у 1997 році
шлюб було розірвано. Не підлягають доказуванню,
згідно вимог ч.1 ст.61 ЦПК України і факти сплати житлово-комунальних послуг як
позивачами так і відповідачами (а.с. 56-73), оскільки перелічені факти
визнанні сторонами.

Ствердження позивачів та їх
представника, що сума житлово-комунальних послуг, сплачених
відповідачами дуже замала, що на їх думку доказує формальність цих сплат суд не
приймає до уваги, оскільки це спростовується поясненнями з цього
приводуОСОБА_6. та рішенням суду від 02.03.2006 року, згідно якогоОСОБА_6. та
ОСОБА_7. в задоволенні позову про зміну договору найму житлового приміщення у
спірній квартирі було відмовлено. Крім того, сторони не звертались до суду з
позовом про встановлення розміру сплат за житлово-комунальні
послуги відповідно до Правил користування приміщеннями житлових
будинків, а саме розмір сплат житлово-комунальних послуг
не є предметом розгляду зазначеного позову, тому суд, згідно вимог ч.3 ст. 58
ЦПК України, не приймає ці пояснення позивачів до уваги.

Пояснення відповідачкиОСОБА_6. про те,
що у кімнаті спірної квартири знаходяться речі відповідачів узгоджуються з
поясненнями самих позивачів, які зазначали, що дійсно мають доступ до  кімнати, де зберігаються речі відповідачів та
підтвердили їх наявність згідно пояснень відповідачки, але позивачі
стверджують, що цими речами відповідачі не користуються та вони знаходяться у
неробочому стані, їжу відповідачка не готує. На підтвердження своїх позовних
вимог - позивачі пояснюють, щоОСОБА_6. доньку заміж видавала з квартири
ОСОБА_11. та підтвердили, що відповідачка неодноразово приходила до квартири з
подругою, знаходились в кімнатіОСОБА_6.

Пояснення позивачів частково узгоджуються, а частково спростовуються
показаннями свідків, а саме: ОСОБА_12, допитаної у судовому засіданні, котра
зазначила, щоОСОБА_6. та її син ОСОБА_7. проживають у
АДРЕСА_1, квартира знаходиться на 5 поверсі будинку. Іншого помешкання
відповідачі не мають. Також у цій квартирі мешкають позивачі. Свідок була у
кімнатіОСОБА_6. у 2006 - 2007 роках, там знаходяться її меблі, особисті речі.
Відповідачка пригощала її кавою, печивом. У холодильнику охолоджували пляшку вина.
Свідок уходила, аОСОБА_6. залишалася у квартирі, як у своєму помешканні.
Стосунки між  позивачами та відповідачами
були напружені, томуОСОБА_6. іноді їздила до своєї онучки в квартиру доньки,
іноді бувала у квартирі ОСОБА_11., а ОСОБА_7. міг інколи залишитись у своєї
дівчини. ТакожОСОБА_6. виїжджала на заробітки у липні-серпні 2007 року. На
свадьбу донькиОСОБА_6 - свідок приїзджала до кафе.

Свідок ОСОБА_13 надала пояснення:
неодноразово, а останній раз у червні 2007 року була в квартирі АДРЕСА_1, де
мешкають позивачі та в одній з кімнатОСОБА_6., позивачів дома не було, ця
адреса є місцем основного проживання відповідачки, робила там ремонт, однак
інколиОСОБА_6. не ночувала там, оскільки мала близькі стосунки з ОСОБА_11. При
цьому постійно відповідачка у квартирі АДРЕСА_2, яка належить ОСОБА_11 не
мешкала. Одного разуОСОБА_6. залишалася на ніч у свідка, оскільки їй так було
зручніше віїзджати на море. Бувало, що ОСОБА_7. залишався  у своєї дівчини. В кімнатіОСОБА_6. АДРЕСА_1
свідок бачила меблі, в шафі одяг, квіти - ці речі належать
відповідачці.ОСОБА_6. пригощала свідка їжею. Свідок була присутнею на свадьбі
донькиОСОБА_6. , невісту забирав наречений з квартири, котру вони
арендували,ОСОБА_6. та ОСОБА_11. блогословляли наречених, оскільки він є близьким
чоловіком відповідачки, вони зустрічаються, однак ОСОБА_11. сам  постійно проживає у своїй квартирі.

Допитана у судовому засіданні в
якості свідка ОСОБА_14 надала пояснення: є сусідкою позивачів,  які проживають у квартирі АДРЕСА_1.ОСОБА_6. у
квартирі з 1999 року не бачила. Свідку, зі слів позивачів відомо, щоОСОБА_6.
після останнього судового засідання в зазначену квартиру завезла свої речі.
Свідок коли приходить до квартири, проходить кімнату, в якій знаходяться речі
відповідачки, а саме: диван, холодильник, в кімнаті зроблено ремонт. В один із
днів в 21.30 год. в цій кімнаті бачила ОСОБА_2, якій лежав на дивані.               Свідок ОСОБА_15 пояснила, що
позивачі мешкають у квартирі АДРЕСА_1.ОСОБА_6. була невісткою позивачів, свідок
її бачила 18.10.2007 року, приблизно 0 17.00 год., коли вона заходила до
під'їзду цього будинку з жінкою. Зайшла до квартири, у кімнату відповідачки
було прикрито двері, чула розмови, але сама зОСОБА_6. не розмовляла. Коли б
вона не заходила до квартирі № 14 - двері цієї кімнати закриті,ОСОБА_6.
особисто не бачила. У 2006 році бачила ОСОБА_7, котрий йшов до квартири № 14.
Сказати чи мешкають відповідачі, чи ні за вище зазначеною адресою свідок не
може.

Допитана у якості свідка ОСОБА_16
зазначила що у квартирі АДРЕСА_1 проживають позивачі. ОСОБА_5. є її рідною
сестрою. За цією адресою свідок буває 1-3 рази на тиждень, або дзвонить до
позивачів.ОСОБА_6. колишня дружина її покійного племінника. Відповідачі у цій
квартирі не проживають, їй це відомо зі слів позивачів. Речей відповідачів у
квартирі також не має, але одночасно свідок пояснює, що в одній кімнаті
квартири є меблі відповідачів.Кімнатою відповідачки інколи користувались
позивачі.                                                           Аналізуючи
показання свідків ОСОБА_14, ОСОБА_15., ОСОБА_16 суд вбачає, що вони
узгоджуються з поясненнями позивачів та відповідачкиОСОБА_6. про наявність у
спірній квартирі кімнати, в якій знаходяться речі відповідачки, а також
твердження відповідачки про зроблений нею у кімнаті ремонт, про те, що бачили у
квартирі відповідачів. Крім того, жоден з допитаних свідків не взмозі упевненно
сказати про відсутність відповідачів у спірній квартирі понад шість місяців
поспіль.

Згідно пояснень свідка ОСОБА_17.,
останній повідомив, що все йому відомо зі слів позивачів, а саме про те,
щоОСОБА_6. мешкає з чоловіком в іншому будинку, але також по вул.
Північнокільцевій. Двері в кімнату відповідачів закриті, сам свідок до цієї
кімнати не заходив, облаштування кімнати не відомо.

Таким чином, свідок джерелом своєї
обізнанності назвав саме повідомлення позивачів, тому суд вважає, що ці
пояснення свідка стосовно непроживання відповідачів у спірній квартирі не є
доказом.

В матеріалах справи є довідка ЖБК
«Кристал» від 07.04.2004 року (а.с.16), згідно якої в квартирі АДРЕСА_2
зареєстрован та проживає ОСОБА_11., та з листопада 1999 року проживає без
реєстрації по зазначеній адресі ОСОБА_6 та двоє її дітей.

Однак, допитана в якості свідка
голова правління ЖБК «Кристал» ОСОБА_18. з цього приводу надала пояснення, що
все зазначене в довідці було дійсним на той період часу, тобто на 2004 рік, але
вона не може стверджувати, що відповідачі проживають у квартирі, бачить, що
вони інколи приходять до помешкання ОСОБА_11., нарахування за
житлово-комунальні послуги на квартиру ОСОБА_11. здійснюються на одного
чоловіка, а саме на ОСОБА_11.

У зв'язку з зазначеним вище, а
також тим, що відомості, викладені у довідці ЖБК «Кристал» від 07.04.2004 року стосуються періоду, який вже був предметом розгляду суду,
що підтверджується наявним у матеріалах справи рішенням суду від 03.08.2005 р.
(а.с.12-14) - суд згадану довідку до уваги не приймає.

Крім того, пояснення свідка
ОСОБА_18., надані у судовому засіданні збігаються з відомостями довідки  ЖБК «Кристал» від 10.05.2007 року (а.с.17).

Згідно вимогам ст. 59 ЦПК України
та принципу безпосередньості судового розгляду, передбаченного ч. 1 ст. 159 ЦПК
України - суд не бере до уваги акт від 27.04.2007р. про непроживання
відповідачів близько десяти років у квартирі АДРЕСА_1
(а.с.15), оскільки акт спростовується поясненнями одного з осіб, підписавших
цей акт, а саме свідка ОСОБА_17., оцінку показань якого суд вище навів. Із
зазначеного акту не вбачається джерело обізнанності інших осіб, які підписали
цей акт.
У відповідності до вимог ст.ст.10, 11, 60 ЦПК України - цивільне судочинство
здійснюється на засадах змагальності сторін; в межах заявлених ними вимог і на
підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі; обов'язок довести
обставини, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень
покладено на сторони.                                                                                                                   Однак,
позивачі не надали суду переконливих доказів та не довели обставини, які б
свідчили про відсутністьОСОБА_6. та ОСОБА_7. в квартирі АДРЕСА_1 понад 6
місяців поспіль, тобто її безперервність. Позивачі зазначали у судовому
засіданні, що відповідачі мають інше постійне місце проживання та наполягали на
цьому, однак підстав позову не змінювали.

Вимоги ст. 64 ЖК України
передбачають, що особи, які перестали бути членами сім'ї наймача, але
продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, мають такі ж права і
обов'язки, як наймач і члени його сім'ї.

Суд дійшов висновку, що відсутності відповідачів у
спірній квартирі є тимчасовими, які є меньшими ніж шість місяців, покликаними
різними життевими обставинами: особистим життям, напруженними стосунками між
сторонами по справі, умовами роботи. Також суд дійшов до висновку, що
відповідачі користуються житловим приміщенням у квартирі АДРЕСА_1 та мають
наміри проживати у помешканні в подальшому, оскільки іншого житла не мають.

Таким чином, суд вважає, що відповідачі не втратили право
користування  спірним житловим
приміщенням, а позовні вимоги позивачів є необгрунтованими.

Керуючись ст.ст.
209, 212, 214-215, 218 ЦПК України, ст. 71 ЖК України, суд

В И Р І Ш И В:

У
задоволенні цивільного позову ОСОБА_1, діючої
в своїх інтересах та інтересах неповнолітніх ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5
до ОСОБА_6, ОСОБА_7, 3-ї особи: Комунальне
підприємство «Виробниче ремонтно-експлуатаційне житлове об'єднання № 5», відділ
громадянства міграції та реєстрації фізичних осіб Комунарського РВ ЗМУ УМВС
України в Запорізькій області про визнання осіб такими, що втратили право користування
жилим приміщенням - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Запорізької
області через Комунарський районний суд м. Запоріжжя шляхом подання заяви про
апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня його проголошення та подання
апеляційної скарги на рішення суду протягом двадцяти днів після подання заяви
про апеляційне оскарження, з подачею копії скарги до апеляційного суду або в
порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Головуючий
у справі суддя:                                                   Тютюник
М.С.