overthelex/edrsr-tspk huggingface dataset:
У х в а л а

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

13 лютого 2008 року                                                                                               м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

головуючого             Гнатенка А.В.,

суддів:                                  Косенка
В.Й.,                                 Григор'євої
Л.І.,

Данчука В.Г.,                                  Барсукової В.М., -

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом
ОСОБА_1 до відкритого акціонерного товариства “Югрефтрансфлот” про примушення
до виконання зобов'язань з ремонту автомобіля, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на
ухвалу апеляційного суду м. Севастополя від 10 серпня 2007 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2007 року ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до
відкритого акціонерного товариства “Югрефтрансфлот” про примушення до виконання
зобов'язань з ремонту автомобіля.

Рішенням Гагарінського районного суду м. Севастополя від
4 червня                  2007 року в
позові відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду м. Севастополя від 19 липня
2007 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на вказане рішення суду першої інстанції
залишено без руху з наданням строку для усунення вказаних в ухвалі недоліків.

Ухвалою апеляційного суду м. Севастополя від 10 серпня
2007 року вищезазначена апеляційна скарга ОСОБА_1 визнана неподаною та
повернута заявнику.

Не погодившись з ухвалою апеляційного суду м. Севастополя
від 10 серпня 2007 року, ОСОБА_1 подав до Верховного Суду України касаційну
скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права,
просить оскаржувану ухвалу скасувати.

Касаційна скарга ОСОБА_1 підлягає відхиленню з таких
підстав.

Відповідно до ст. 324 ЦПК України підставами касаційного
оскарження судового рішення може бути лише неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з вимогами ст. 335 ЦПК України суд касаційної
інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не
були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими.

Статтями 338-341 ЦПК України передбачено
випадки, в яких рішення суду скасовується.

Оскільки доводи касаційної скарги та
матеріали справи не дають підстав для висновку про порушення судом норм матеріального
й процесуального права, а отже,
відсутні підстави для скасування постановленого
судового рішення, колегія суддів
вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу.

Керуючись ст. 336 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних
справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу апеляційного суду м. Севастополя від 10 серпня
2007 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                            А.В.
Гнатенко

Судді:                                                                       В.Й.
Косенко

В.Г. Данчук

Л.І. Григор'єва

В.М. Барсукова
Справа
№2-481-1/08
УХВАЛА

ІМЕНЕМ      УКРАЇНИ

28 лютого 2008року Суддя
Печерського районного суду міста Києва
Литвинова І.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 про
визнання порушення суддею Верховного суду України ОСОБА_2 судової присяги-

В С Т А Н О
В И В :

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, яка подана в
порядку цивільного судочинства. Свої вимоги обґрунтовує тим, що суддею ОСОБА_2
не були досліджені факти, викладені в його касаційній скарзі, тому просить
визнати факт порушення нею судової присяги.

У відкритті провадження в цивільній справі необхідно
відмовити, виходячи з наступного.

З матеріалів позовної заяви, вбачається, що позивачем
подано позов про визнання факту порушення суддею Верховного суду України
ОСОБА_2 судової присяги, що належить розглядати в іншому порядку, передбаченому
Законом України ”Про статус суддів” та Законом України “Про судоустрій”,
оскільки дисциплінарна відповідальність суддів за вчинення ними дисциплінарного
проступку, передбачена саме зазначеними
законами.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.122 ЦПК України, суддя відмовляє
у відкритті провадження в цивільній справі, якщо позов не належить розглядати в
порядку цивільного судочинства.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст. п.1 ч.2
ст.122,210,292,294 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Відмовити ОСОБА_1 у відкритті провадження в цивільній
справі.

Заява про апеляційне оскарження ухвали подається протягом
п”яти днів з дня отримання її копії. Апеляційна скарга на ухвалу суду першої
інстанції подається протягом десяти днів після подання заяви про апеляційне
оскарження.

Суддя                                                                  І.В.Литвинова
Справа №2-14
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2008 року
м.Гайворон

Гайворонський районний суд
Кіровоградської області в складі: головуючої судді Задорожної Л.І., при
секретарі  Паршегубі Г.П.,

розглянувши
у попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1до
ОСОБА_2про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

06.06.2007
року ОСОБА_1., звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2., про розірвання шлюбу,
мотивуючи тим, що шлюб виявився невдалим, сімейне життя не склалося, шлюбні
відносини між ними фактично припинилися. Шлюб існує формально так як позивач і
відповідач не проживають як сім"я. За таких обставин сім'я розпалась остаточно
і не може бути збережена.

Від
шлюбу мають неповнолітню дитину - доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1народження, яка
проживає з позивачем.

Позивач
в судовому засіданні позов підтримала, просить розірвати шлюб між нею та
відповідачем, на примирення не згодна. Витрати, пов'язані з реєстрацією
розірвання шлюбу, просить покласти на відповідача.

Відповідач
в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю. На примирення не згоден.

Даючи
оцінку обставинам по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню,
оскільки фактичні взаємини подружжя вказують на те, що поновити сім'ю сторін
неможливо також через їх небажання на примирення. Шлюб існує формально і тому
його збереження суперечить інтересам сторін та інтересам їхньої неповнолітньої
дитини, що має істотне значення.

Неповнолітню
дитину доцільно залишити жити з матір'ю, так як вона з нею проживає.

Керуючись ст.ст.110,112 СК України, ст.130 ч.4, ст.ст.213-215  ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Розірвати
шлюб, зареєстрований поміж ОСОБА_1і ОСОБА_2, 12.08.2001 року Сальківською
селищною радою Гайворонського району Кіровоградської області, актовий запис №3.

Стягнути
при реєстрації розірвання шлюбу з ОСОБА_2
17 (сімнадцять) гривень державного мита на користь держави, ОСОБА_1від
сплати державного мита звільнити.

Рішення
суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду
Кіровоградської області через Гайворонський районний суд шляхом подачі в
10-денний строк з дня  проголошення
рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів
апеляційної скарги, або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Суддя
Л.І. Задорожна
Справа № 2о-33/08
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

30 січня 2008
року

Приморський
районний суд м. Одеси у складі:

головуючого-судді                    - Деруса А.В.

при
секретарі                           -
Брус Н.П.

розглянувши у
попередньому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1, Зацікавлена
особа: ВГІРФО ГУМВС України в Одеській області про встановлення факту
колишнього проживання,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1звернувся
до суду із заявою про встановлення факту колишнього постійного проживання на
території України з 1985 року до 1987 року.

Вислухавши
заявника, допитавши свідків ОСОБА_2.,ОСОБА_3., які суду показали, що ОСОБА_1.,
знають тривалий час, проживав на території України з 1985 року до 1987 року,
працював слюсарем на заводі «Автогенмаш» й дослідивши матеріали цивільної
справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню.

Як встановлено,
що заявник народився уІНФОРМАЦІЯ_1, у селі Садаклія, Бессарабського району,
Молдавської республіки у колишньому СРСР. З дня народження до призиву в Армію
проживав вАДРЕСА_1. З 1983 року до 1985 року служив в лавах Радянської армії. З
1985 року до 1987 року, працював слюсарем на заводі «Автогенмаш». Проживав в
гуртожитку. Факт його проживання підтверджуються довідкою з колишнього місця
проживання. Після цього заявник повернувся до Молдови, де мешкав до 2007 року.
З липня 2007 року заявник знову живе на Україні в м. Одесі. В теперішній час
його перебування та проживання в Україні ускладнюється тим, що у нього
відсутній паспорт громадянина України.

Таким чином,
постійно проживаючи на колишній території Української Радянської Соціалістичної
Республіки, яка потім стала територією України, у заявника виникає право
набуття громадянства України за територіальним походженням.

Факт його проживання на території
України з 1985 року до 1987 року, до набуття законної сили Закону України
"Про громадянство", підтверджується показаннями свідків, довідкою з
колишнього місця проживання.

Встановлення
факту проживання з 1985 року до 1987 року на території України йому необхідно
для оформлення громадянства України, тому що відсутність паспорта утрудняє його
проживання.

Керуючись ст. 29
ЦК України, ст. 256 ЦПК України, ст. 8 Закону України «Про громадянство
України», суд-

ВИРІШИВ:

Встановити той
факт, що колишнім постійним місцем проживання ОСОБА_1, з 1985 року до 1987
року, є Україна.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Приморський
районний суд міста Одеси шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення
рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів
апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції.

Суддя:
А.В. Дерус
Справа № 2-230/2008 р..
Борівський районний суд Харківської області
У Х В А Л А

про  відкриття провадження у справі

27.03. 2008р.                       Суддя Борівського
районного суду

Харківської області
Федченко В.М.

Перевіривши виконання вимог ст.ст.118-120 ЦПК України по
справі № 2-230

за  позовом  Прокурора Борівського району в інтересах
держави в особі гороховатської сільської Ради доОСОБА_1 про стягнення втрат до
бюджету за незаконне користування земельною ділянкою

В
С Т А Н О В И В :

Дана позовна
заява підлягає розгляду в суді в порядку
цивільного судочинства.

Матеріали
позовної заяви відповідають вимогам ст. ст. 118-120 ЦПК України та є достатніми
для прийняття до розгляду і відкриття провадження у справі.

Керуючись ст. 122 ЦПК України.

У Х В А Л И В :

Відкрити провадження у справі та призначити її до
розгляду в попередньому судовому засіданні в приміщенні Борівського районного
суду Харківської області за адресою: 63801, Харківська область, смт. Борова,
вул. Миру, 11

на
01. 04. 2008р. о  09-00 годині.

В судове засідання викликати : сторони.

1. Зобов»язати відповідача надати до суду до 30.03. 2008  р. письмові заперечення проти позову з
посиланням на докази, якими вони обґрунтовуються

Суддя
В.М.Федченко
Справа №2-83/2008 рік
У Х В А Л А

іменем України

21 лютого 2008 року
Камінь-Каширський районний суд Волинської області в складі:  головуючого - судді Гончарука О.Н.,

за участю секретаря -
Раковець Р.М.,

розглянувши у відкритому попередньому судовому засіданні в місті
Камені-Каширському справу за позовом
Камінь-Каширського виробничого управління житлово-комунального
господарства до ОСОБА_1про стягнення боргу за надані комунальні послуги

встановив:

Позивач звернувся до суду з
позовною заявою в якій зазначає, що ОСОБА_1 проживає в АДРЕСА_1у власному
житловому будинку і користується його комунальними послугами у виді
централізованого водопостачання, які повинен своєчасно оплачувати.

Такої послуги відповідач
протягом останніх трьох років не сплачує, внаслідок чого заборгував
господарству за період з січня 2005 року по грудень 2007 року (включно) 596
грн. 55 коп.

Просить суд постановити
рішення, котрим стягнути з відповідача згадану заборгованості  на рахунок ВУЖКГ м. К-Каширський.

В судовому засіданні
представник позивача просить справу провадженням закрити в зв'язку з відмовою
від позову, оскільки відповідач згадану заборгованість сплатив добровільно.

У відповідності до п.3 ч.1
ст.205 ЦПК України суд ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач
відмовився від позову і відмова прийнята судом.

Підстав для неприйняття
відмови від позову судом не встановлено.

Враховуючи вищевикладене, керуючись
ст.174, 205 ч.1 п.3 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

Справу за позовом
Камінь-Каширського виробничого управління житлово-комунального господарства до
ОСОБА_1про стягнення боргу за надані комунальні послуги провадженням закрити за
відмовою від позову.

Ухвала  може бути оскаржена в апеляційному порядку до
судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Волинської області через
Камінь-Каширський районний суд шляхом подачі в 5-ти денний строк з дня
винесення ухвали заяв  про апеляційне
оскарження і подання після цього протягом 10 днів апеляційних скарг, або в
порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Головуючий-підпис

Оригіналу відповідає

Суддя Камінь-Каширського

районного суду
О.Н. Гончарук
У Х В А Л А                         Справа №
2-176 /2008р.

ІМ”ЯМ
УКРАЇНИ

26
лютого 2008 року            Суддя Лохвицького районного суду Полтавської області
Хоменко О.А. розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Їсковецької
сільської ради про  визнання права
власності на нерухоме майно домоволодіння,

В
С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1.
звернувся до суду з позовною заявою до Їсковецької сільської ради про  визнання права власності на нерухоме майно
домоволодіння, прохаючи суд звільнити його від сплати  судового збору  та витрат на інформаційно технічне
забезпечення розгляду цивільних справ, враховуючи його матеріальний стан.

Розглянувши матеріали позовної заяви встановлено, що
ОСОБА_1. являється малозабезпеченою особою,
пенсіонером, отримує мінімальну пенсію, якої  йому недостатньо для задоволення необхідних
життєвих проблем. Часто хворіє, майже все іде на придбання ліків. Мусить нести
постійні витрати по сплаті житлово - комунальних послуг, а тому знаходиться в
скрутному матеріальному становищі.

Згідно ст. 82 ч.1 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони,
може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору та витрат
на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи на визначений строк, але
не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Згідно ст. 82 ч.3 ЦПК України з підстав, зазначених у
частині першій статті 82 ЦПК, суд може зменшити розмір належних до оплати
судових витрат, пов'язаних з розглядом справи, або звільнити від їх оплати.

Враховуючи вищевикладене та матеріальний стан ОСОБА_1. є
всі підстави для  звільнення його від
сплати судового збору.

Керуючись ст.  82
ЦПК України,

У
Х В А Л И В:

Частково
звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору
та витрат на інформаційно технічне забезпечення розгляду цивільних справ
за його  позовом до Їсковецької сільської
ради про  визнання права власності на
нерухоме майно домоволодіння, зобов”язавши його сплатити 51 грн. судового
збору  та 30 грн. 00 коп. витрат на
інформаційно технічне забезпечення розгляду цивільних справ.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Лохвицького

районного суду                                                                   О.А.Хоменко
Рішення

Іменем
України

18 лютого 2008 року
Іршавський районний  суд

Закарпатської області

В
особі    головуючого судді : Маркович
І.І.

при секретарі :  Чеботарьовій Г.М.

позивача:  ОСОБА_1.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Іршава цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу

В С Т А
Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1. звернувся до суду 12.12. 2007 року стверджуючи, що з
відповідачем ОСОБА_2. зареєстрували шлюб 12 жовтня 1991 року в м. Іршава в
райвідділі ЗАГСу Закарпатської області, актовий запис № 76. Від спільного
подружньго проживання у них народилося двоє дітей: ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та
ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2. Причиною розірвання шлюбу є те, що сторони мають різні
характери та погляди на життя, внаслідок чого між ними виникають сварки та
непорозуміння, дійти компромісу та взаємної згоди для збереження сім»ї не
змогли, а тому шлюбно-сімейні відносини між ними припинені , просить шлюб
розірвати.

Позивач в судове засідання
з”явилася, позовні вимоги підтримала з мотивів, що викладені в позовній
заяві та додатково пояснила, що   шлюб
розпався остаточно та носить формальний характер, просить шлюб розірвати.

Відповідач в судове засідання не
з”явився, а тому справа розглянулася на підставі ст. 169 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, суд вважає,
що позов слід задоволити з слідуючи підстав.

В судовому засіданні належними доказами встановлено, що ОСОБА_1.
ОСОБА_2. зареєстрували шлюб 12 жовтня 1991 року в м. Іршава в райвідділі ЗАГСу
Закарпатської області, актовий запис № 76. Від спільного подружньго проживання
у них народилося двоє дітей: ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2.
Причиною розірвання шлюбу є те, що сторони мають різні характери та погляди на
життя, внаслідок чого між ними виникають сварки та непорозуміння, дійти
компромісу та взаємної згоди для збереження сім»ї не змогли,  шлюбно-сімейні відносини між ними припинені.

При таких обставин справи, суд приходить до висновку, що причини, які
спонукали позивача настоювати на розірванні шлюбу є вагомими підставами для
розірвання шлюбу, подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу
суперчитиме їхнім інтересам.

Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про
розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання
подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам
дітей, що мають істотне значення.

Керуючись
ст.ст.3, 10,131, 212, 215 ЦПК України, ст.112 СК України суд,-

Р І Ш И
В :

Позов
задовольнити.

Шлюб зареєстрований  12 жовтня
1991 року в  райвідділі ЗАГСу м. Іршава,
Закарпатської області  актовий запис № 76
між  ОСОБА_2 06 вересня 1969 року
народження та ОСОБА_1 12 січня 1971 року народження розірвати.

При реєстрації розірвання шлюбу стягнути з ОСОБА_2 15 гривень державного
мита в доход держави, звільнивши від сплати відповідачку.

Заява про
апеляційне оскарження рішення може бути подана протягом 10 днів з дня
проголошення рішення, а апеляційна скарга - протягом 20 днів.

Суддя
І.І. Маркович
Справа
№2-702/2008р.
Р. № 22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

19 березня 2008
року Світловодський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі
головуючого судді Волошиної Н.Л., при секретарі - Доненко Н.О., розглянувши у
попередньому судовому засіданні в м. Світловодську цивільну справу за позовною
заявою Військового прокурора Західного регіону України в інтересах Львівського
ордена Червоної Зірки інституту Сухопутних військ імені гетьмана Петра
Сагайдачного Національного університету «Львівська політехніка» до ОСОБА_1 про
відшкодування курсантом витрат, пов'язаних з його утриманням у вищому
навчальному закладі, -

ВСТАНОВИВ:

Від
Світловодського міжрайпрокурора до суду надійшла письмова заява про закриття
провадження у справі в зв'язку з відмовою від позову в зв'язку з тим, що
відповідач відшкодував збитки, до винесення судового рішення, в повному обсязі.

Згідно ч. 1 ст.
174 ЦПК України позивач може відмовитися від позову протягом усього часу
судового розгляду.

Згідно ч. 3 ст.
174 ЦПК України у разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про
закриття провадження у справі.

Згідно ст. 205
ЦПК України підставою для закриття провадження у справі, в тому числі, є
відмова позивача від позову, якщо така відмова прийнята судом.

На підставі
вищевикладеного, керуючись ч. 3 ст. 174, ч. 3 ст. 205 ст.ст. 206, 208-210 ЦПК
України, суд -

УХВАЛИВ:

Прийняти відмову
від позову, а провадження у справі за позовом Військового прокурора Західного
регіону України в інтересах Львівського ордена Червоної Зірки інституту Сухопутних
військ імені гетьмана Петра Сагайдачного Національного університету «Львівська
політехніка» до ОСОБА_1 про відшкодування курсантом витрат, пов'язаних з його
утриманням у вищому навчальному закладі - закрити.

Ухвала може бути
оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Кіровоградської області
через суд першої інстанції шляхом подачі в п'ятиденний строк з дня оголошення
ухвали заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом десяти
днів апеляційної скарги, або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя Світловодського

міськрайонного суду                                                                       Н.Л.
Волошина
ТАТАРБУНАРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ
Справа
№2-100/08    р.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

11 лютого 2008 року                   м.Татарбунари

Татарбунарський районний суд у складі

головуючого - судді
Сивоконь Т.І.

при секретарі                            Коваленко І.М.

розглянувши позовну заяву ОСОБА_1до ВАТ “Татарбунарська
сукняна фабрика” про визнання права власності на будівлю складу під літерою
“Х”,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася
з позовною заявою до відповідача про визнання права власності на будівлю складу
під літерою “Х”.

21 січня 2008 року
позивачка надала до суду заяву про залишення позовної заяви без розгляду.

Згідно п.5 ст.207
ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо
позивач подав заяву відповідного змісту. При таких обставинах, суд вважає, що
позовна заява Битко Г.І. повинна бути залишена без розгляду.

Керуючись п.5 ст.207
ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позовну
заяву ОСОБА_1до ВАТ “Татарбунарська сукняна фабрика” про визнання права
власності на будівлю складу під літерою “Х” - залишити без розгляду.

Ухвала може
бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через
Татарбунарський районний суд шляхом подачі в 5-денний строк з дня винесення
ухвали заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 10 днів
апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку
ч.4 ст.295 ЦПК України.

Суддя                Сивоконь
УХВАЛА копія

про відкладення розгляду справи

25 лютого 2008
року     Переяслав-Хмельницький
міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого -
судді  Коляденка І.В.,

при секретарі
Хоменко Н.І.,

розглянувши у відкритому попередньому судовому засіданні
в м.Переяслав-Хмельницький цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2про
розірвання шлюбу,

встановив:

Позивач пред'явила до відповідача даний позов.

Свій позов
обґрунтовує тим, що сімейне життя не склалося з мотивів непорозуміння, сторони
шлюбно-сімейні стосунки не підтримують, перебування у шлюбі суперечить її
інтересам.

В попередньому
судовому засіданні позивач позов підтримала, просила його задовольнити.

Відповідач позов визнав, але заявив, що він неодноразово
намагався помиритися з позивачем для збереження сім'ї, просить надати їм строк для
примирення.

Відповідно до ст.111
СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить
моральним засадам суспільства.

Враховуючи думку
відповідача, а також те, що на утриманні сторін є малолітня дитина, суд дійшов
до висновку про надання строку для примирення подружжя.

На підставі викладеного, керуючись ст.111 СК України, ч.5
ст.191 ЦПК України, суд

ухвалив:

Надати сторонам
строк для примирення - терміном два місяці.

Відкласти розгляд
справи до 25.04.2008 року  до 09
год. 00 хв.

СУДДЯ: (підпис)