Справа № 22ц-1195/2008
Головуючий у першій інстанції - рахманкулова і.п.
Категорія - цивільна
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2008 року

м. Чернігів

Апеляційний суд Чернігівської
області  у складі:

головуючого-судді

іваненко
л.в.,

суддів:

губар
в.с., страшного м.м.,

при секретарі:

Рябчук С.В.,

за участю:

ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Чернігові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1,
ОСОБА_2 на рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 26 травня 2008
року у справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання недійсним
договору дарування,-

в с т а н о в и в:

У січні 2008 року позивачі звенулись в
суд з позовом  до ОСОБА_3,  мотивуючи свої вимоги тим, що  вони мали у приватній власності двокімнатну
квартиру АДРЕСА_1, загальна площа якої становить 30,7 кв.м, житлова - 21,3
кв.м., яку  23 березня 2007 року
подарували  ОСОБА_3 під впливом
помилки  щодо обставин і природи угоди та
на вкрай невигідних для себе умовах і за
наявності  тяжких життєвих
обставин. Позивачі стверджували, що подарована квартира є їхнім єдиним житлом
і, даруюючи її відповідачці, вони вважали,
що отримуватимуть від неї  догляд
та допомогу, яких нагально потребують,
але цього не відбулось. Тому, на підставі ст. ст.216. 229, 233, 727 п.4
ЦК України просили визнати  укладений між
ними та ОСОБА_3 договір дарування квартири
недійсним.

Оскаржуваним рішенням Деснянського
районного суду м.Чернігова  від 26 травня
2008 року  в задоволенні позову
відмовлено.

В апеляційній скарзі  ОСОБА_1та ОСОБА_2 просять скасувати зазначене
рішення та задовольнити їхні вимоги. Доводи
скарги зводяться до того, що судом неповно з”ясовано обставини, що мають
значення для справи, внаслідок чого висновки суду не відповідають фактичним
обставинам справи;  судом порушені норми
матеріального - ст.ст. 229, 233 ЦК України, та норми процесуального - ст.215
ЦПК України, права. Апелянти посилаються на те, що договір дарування ними було
укладено помилково щодо обставин і природи угоди та під впливом вкрай тяжких
життєвих обставин і  на вкрай невигідних
для них умовах, оскільки  вони втратили
єдине житло.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи
апеляційної скарги,  апеляційний суд  важжає, що скарга підлягає задоволенню, за
таких підстав.

Постановляючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що
позивачами, окрім пояснень у суді ОСОБА_1,
не надано  доказів укладення
договору дарування квартири внаслідок помилки, а надання матеріальної допомоги
позивачам чи догляд за ними  не були  умовами
при укладенні  зазначеного
договору.  Суд вважає безпідставними  посилання
позивачів на те, що договір дарування укладений ними під впливом вкрай
тяжких життєвих обставин і на вкрай невигідних для них умовах.

Проте з такими висновками не
погоджується апеляційний суд.

У ході розгляду  справи апеляційним судом  встановлено, що 23.03.2007 року між ОСОБА_1,
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було укладено договір дарування  належної позивачам квартири АДРЕСА_1. Даний
договір  посвідчено державним нотаріусом
Другої Чернігівської державної нотаріальної контори і зареєстровано в реєстрі
за № 3-541 (а.с.6).

Як вбачається з матеріалів справи,  ОСОБА_2, 1926 року народження,  потребує постійного  стороннього догляду та не здатна до самообслуговування
і,  окрім числених захворювань,  має
старечі  розумові порушення, що
підтверджується  довідкою лікарської
консультативної комісії (а.с.9). Тобто, фактично  позивачка перебуває у безпорадному фізичному
стані.

ОСОБА_1, 1933 року народження,   перебуває
на обліку в Чернігівському  обласному
онкологічному диспансері з приводу тяжкого онкологічного захворювання легень та
проходить  хіміо-променеву терапію, що
підтверджується довідкою Чернігівського обласного онкологічного диспансера від
26.12.2007 року (а.с.10).

За наявності  вказаних тяжких
захворювань,   позивачі  мають
постійно купувати  ліки, та ще
оплачувати за житлово-комунальні послуги, купувати продукти харчування та
одяг,  отримуючи вдвох ледь більше 1100
грн. -  станом на січень  2008 року
у  ОСОБА_2 був розмір пенсії  570 грн.64 коп., а  у ОСОБА_1 - 522 грн.13 коп., і ці кошти є їх  єдиним джерелом  доходу.
Іншого житла, окрім подарованої квартири, позивачі не мають.

Вищенаведені   обставини справи  мають істотне значення для її вирішення,  однак
в порушення вимог ч.ч.2,3 ст.213 ЦПК України  не
отримали належної правової
оцінки, у зв”язку з чим  судом
було ухвалено рішення,  яке суперечить
вимогам закону.

Враховуючи  наведені обставини
справи, суд приходить до висновку,  що
позивачі, будучи людьми похилого віку, тяжко хворими та не маючи іншого житла,
вчинили договір дарування квартири під впливом тяжких для них обставин і на
вкрай невигідних умовах, у зв”язку з чим
оспорюваний договір дарування квартири є недійсним з підстав, передбачених
ст.233 ЦК України.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст.233,216 ЦК України,
ст.ст.209,218,

303, 307, 309, 313, 314,316, 317,
319 ЦПК України, апеляційний суд, -

В И Р І Ш  И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2 - задовольнити.

Рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 26 травня 2008
року   скасувати.

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 задовольнити.

Договір дарування  квартири АДРЕСА_1,
укладений між ОСОБА_1, ОСОБА_2 з однієї сторони та  ОСОБА_3 з другої сторони, посвідчений
Державним нотаріусом Другої Чернігівської державної нотаріальної контори  23 березня 2007 року і зареєстрований в
державному реєстрі за № 3-541 - визнати недійсним.

Визнати за ОСОБА_1, ОСОБА_2 право
власності  на квартиру АДРЕСА_1,
зобов”язавши ОСОБА_3повернути власникам зазначене майно.

Рішення  набирає законної сили з
моменту проголошення, може бути оскаржена до Верховного Суду України в
касаційному порядку протягом двох місяців з дня набрання нею законної сили..

Головуючий:
Судді: