Справа
№22Ц- 2326/ 2008 р.                                                             Головуючий у 1
інстанції Лисюк О.Д.
Категорія 37                                                                                      Доповідач у 2
інстанції Яворський М.А
У Х В А Л А

Іменем України

23 червня 2008 року                                                                                                                                      м. Київ

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

Головуючого судді :      Яворського М.А.

суддів:                             Воробйової Н.С., Ігнатченко Н.В..

при секретарі                    Колесник Н.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні апеляційного суду Київської області матеріали цивільної
справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Баришівського районного суду
Київської області від 31 березня 2008 року по цивільній справі за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ОСОБА_3 Баришівської селищної ради Баришівського району
Київської області про визначення додаткового строку на прийняття спадщини , -

встановила:

У листопаді 2007 року ОСОБА_1
звернулася до суду з позовом доОСОБА_2, ОСОБА_3, Баришівської селищної ради та
просила постановити рішення, яким призначити їй додатковий строк для подання
нею заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини, що відкрилася після
смерті батька ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 строком два місяці.

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_4 після смерті якого залишилося спадкове
майно, що складається з 1/3 частини приватизованої квартири АДРЕСА_1,
приватизованої земельної ділянки площею 0,12 га, розташованої за
адресоюАДРЕСА_2 та акцій. Оскільки вона не знала про наявність спадкового майна
після смерті батька та не подавала до нотаріальної контори заяви про прийняття
спадщини. При прийнятті спадщини після смерті баби ОСОБА_5, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_1 вона в нотаріальні конторі дізналася про те, що після смерті
батька залишилося спадкове майно, і нотаріус відмовив їй  в оформленні спадщини, тому просила суд
задовольнити її позовні вимоги.

Рішенням Баришівського
районного суду Київської області від 31 березня 2008 року  в задоволенні позову ОСОБА_1. відмовлено.

В апеляційній скарзі позивачка по
справі ОСОБА_1. , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права, невідповідністю висновків суду
встановленим обставинам справи, просить рішення суду першої інстанції скасувати
та ухвалити нове рішення про повне задоволення їх позовних вимог.

Колегія суддів, перевіряючи
законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги,
заявлених позовних вимог, відповідно до правил ст. 303 ЦПК України, вважає, що
апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, що
ІНФОРМАЦІЯ_1помер ОСОБА_2  Після його
смерті залишилась спадщина у вигляді приватизованої квартири АДРЕСА_1 Дана
квартира на праві сумісної приватної власності належала ОСОБА_2 та його матері
ОСОБА_3 яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2, а також її співмешканцю ОСОБА_5, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_3

До спадкового майна також належить
приватизована земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового
будинку площею 0.12 га, розміщена поАДРЕСА_2(державний акт на право приватної власності на землю
ОСОБА_3, серіяНОМЕР_1 від 20.03.1996 року). Після смерті ОСОБА_3 ніхто із його
близьких із заявою про прийняття спадщини не звертався.

Вирішуючи вказаний спір та,
відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1., суд першої інстанції виходив
із того, що відповідно до вимог ст. 1270 ч.1 ЦК України  для прийняття спадщини встановлюється строк у
шість місяців, який починається з дня відкриття спадщини, а відповідно до вимог
ч.1  ст. 1269 ЦК України спадкоємець,
який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав
постійно  із спадкодавцем, має подати до
нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, а так як позивачка ОСОБА_1.
постійно не проживала  із спадкодавцем
заяви до нотаріальної контори до про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 не
подавала, а також не надала суду достатніх та допустимих доказів  того що нею з поважних причин пропущено зазначений
строк, тому суд визнав вказані позовні вимоги необґрунтованими.

Колегія суддів вважає зазначений
висновок суду першої інстанції законним, обґрунтованим і таким, що зроблений на
підставі наданих сторонами та досліджених судом доказах.

Так, відповідно до вимог  ч.1 ст. 1270 ЦК України  для прийняття спадщини встановлюється строк у
шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Частиною 1 ст. 1268 ЦК України
спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не
прийняти її.

Згідно до ст. 1269 ч.1 ЦК України
спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не
проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про
прийняття спадщини.

Як вбачається з матеріалів справи і
це не заперечується сторонами по справі позивачка не проживала разом з
спадкоємцем на день відкриття спадщини, а тому відповідно до вимог ст. 1268
ч.1. 1269 ч.1 ЦК України повинна була подати до нотаріуса заяву у шестимісячний
строк про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_3  Вказаних дій позивачка у зазначений строк не
вчиняла.

Подаючи позов про визначення
додаткового строку на прийняття спадщини
позивачка не надала суду достатніх та допустимих доказів того, що з
моменту смерті  відповідача та відкриття
спадщини ( ІНФОРМАЦІЯ_1) і до часу звернення до нотаріуса в 2007 році вона з
поважних причин не зверталася до нотаріуса для прийняття спадщини після смерті
батька.

Посилання апелянта на те, що вона
була в декретних відпустках по вагітності в 2006 році та 2007 році  обґрунтовано не визнано судом як така
причина, оскільки час для подачі вказаної заяви у позивачки виник в травні 2004
року та тривав до 4 жовтня 2004 року , однаку доказів що в даний час позивачка
не мала змоги фізично вчинити вказані нотаріальні дії  вона суду не надала.

Доводи апелянта проте, що мати
померлого ОСОБА_3, ОСОБА_6 проживаючи фактично з ОСОБА_4. фактично прийняла
спадщину після нього, а тому підстав для оформлення прийняття спадщини після
батька у позивачки не має, не може бути прийнято колегією суддів як підстава
для скасування рішення суду першої інстанції, оскільки зазначені позовні вимоги
позивачкою не заявлялися та не були предметом розгляду суду першої інстанції.

Враховуючи викладені обставини
колегія суддів вважає, що суд першої інстанції з врахуванням вимог ст. 10, 60
ЦПК України прийшов до обґрунтованого висновку про відсутність підстав для
задоволення позову.

Інші доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої інстанції та не можуть бути підставою для
скасування вказаного рішення.

Колегія суддів вважає,
що рішення суду постановлено з дотриманням норм матеріального та процесуального
права і підстав для його скасування не має.

На підставі наведеного,
керуючись ст.ст. 303, 307,308, 313,314, 315, 317 ЦПК України, колегія,

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1  відхилити.

Рішення Баришівського
районного суду Київської області від 31 березня 2008 року залишити без
змін.

Ухвала набирає законної
сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до
Верховного Суду України протягом двох місяців.

Головуючий :

Судді :