Справа
№22Ц-2245/2008
Головуючий у І інстанції  Муранова
Доповідач у 2 інстанції Яворський М.А.
У Х В А Л А

Іменем України

18 серпня 2008 року                                                                                            м.
Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду Київської області в складі:

Головуючого - судді :       Яворського М.А.

суддів                                  Голуб С.А.,
Ігнатченко Н.В..

при секретарі                      Приходько Л.Г..

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні
апеляційного суду Київської області
матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою Управління Пенсійного
фонду України в м. Борисполі на рішення Бориспільського міськрайонного суду
Київської області від 11 квітня 2008 року в цивільній справі за заявою  ОСОБА_1,
заінтересовані  особі  Управління
пенсійного фонду України в м. Борисполі, Макарівське державне
сільськогосподарське    підприємство  «Сортнасіннєовоч»  про встановлення факту роботи по ліквідації
наслідків аварії на ЧАЕС, -

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2008 року ОСОБА_1  звернулась до суду з заявою про встановлення
факту, що вона дійсно приймала участь у ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС, а саме: здійснювала навантаження піску у кар'єрі, що
знаходився у м.Чорнобиль з 28.04.1986 року по 01.05.1986 року та перебувала у
відрядженні на станції Янів Чорнобильського району у період з 12.05.1986 року
по 16.05.1986 року і тривалість її робочого дня становила 9 годин на добу.
Необхідність встановлення вказаного юридичного факту вона мотивувала потребою
перерахунку розміру пенсії який її встановлений Управлінням Пенсійного фонду
України в м. Борисполі без врахування тривалості робочого дня під час  виконання вказаних робіт.

Рішенням
Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 11 квітня 2008
року  заяву ОСОБА_1 задоволено . Встановлено факт, що ОСОБА_1приймала участь у ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а саме: здійснювала навантаження піску
у кар'єрі, що знаходився у м.Чорнобиль з 28.04.1986 року по 01.05.1986 року,
включно, та перебувала у відрядженні на станції Янів Чорнобильського району у
період з 12.05.1986 року по 16.05.1986 року включно, і тривалість її робочого
дня становила не менше 9 годин на добу.

В апеляційній скарзі Управління
пенсійного фонду України в м. Борисполі посилаючись на порушенням судом першої
інстанції норм матеріального та процесуального законодавства, не відповідністю
висновків суду встановленим обставинам справи, просять  рішення суду скасувати та ухвалити нове
рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

Судова колегія, перевіряючи законність і обґрунтованість
рішення суду першої інстанції відповідно до вимог ст. 303 ЦПК України в межах
доводів апеляційної скарги, вважає, що вона підлягає частковому  задоволенню, рішення суду скасуванню та
залишення заяви ОСОБА_1 без розгляду виходячи з наступного.

Статтею 307 ч.1 п. 4 ЦПК України визначено повноваження
суду апеляційної інстанції. зокрема за наслідками розгляду апеляційної скарги
на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу
про скасування рішення суду першої інстанції і закриття провадження у справі
або залишення заяви без розгляду.

Відповідно до вимог ст. 310 ЦПК
України рішення суду підлягає скасуванню в апеляційному порядку із закриттям
провадження у справі або залишенням заяви без розгляду з підстав, визначених
статтями 205 і 207 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи
заявник по справі ОСОБА_1 , звертаючись із вказаною заявою про встановлення
факту роботи у м.Чорнобиль з 28.04.1986 року по 01.05.1986 року та
знаходження  у відрядженні на станції
Янів Чорнобильського району у період з 12.05.1986 року по 16.05.1986 року і
тривалість її робочого дня становила 9 годин на добу мотивувала доцільність
встановлення такого факту необхідністю проведення Управлінням Пенсійного фонду
України перерахунку розміру встановленої їй пенсії по інвалідності .

Вирішуючи  подану заявником заяву та, задовольняючи її
суд першої інстанції виходив, що зазначені вимоги ОСОБА_1 є законні та
обґрунтовані, а зазначені нею факти роботи у м.Чорнобиль з 28.04.1986 року по
01.05.1986 року та знаходження  у
відрядженні на станції Янів Чорнобильського району у період з 12.05.1986 року
по 16.05.1986 року і тривалість її робочого дня
9 годин на добу підтверджується наданими доказами.

Однак погодитися з вказаним рішення
суду першої інстанції  колегія суддів не
може та вважає, що воно підлягає скасуванню, а подана ОСОБА_1  заява залишенню без розгляду,  виходячи з наступних обставин.

Згідно до ст.  234 ЦПК України окреме провадження -
це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються
цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів,
що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов
здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження
наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Статтею  235  ч.
6 ЦПК України  визначено, що  якщо під час розгляду справи у порядку
окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку
позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз'яснює
заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних
підставах.

Відповідно до ст.54 Закону України "Про статус
і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" <nau://ukr/796-12|st54> пенсії по інвалідності, що
настала унаслідок каліцтва чи захворювання і пенсії у зв'язку із втратою
годувальника унаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за
бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу у зоні відчуження у
1986-1990 p.p. у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається
згідно із законодавством. Порядок обчислення пенсії по інвалідності, що настала
унаслідок каліцтва чи захворювання і пенсії у зв'язку із втратою годувальника
унаслідок Чорнобильської катастрофи визначається Кабінетом Міністрів України.

У статті 57 зазначеного Закону передбачено, що
обчислення середньомісячного заробітку провадиться відповідно до Закону України
від 5 листопада 1991 року "Про пенсійне забезпечення"
<nau://ukr/1788-12>.

Порядком, який затверджено постановою Кабінету
Міністрів України від 30 травня 1997 року №523 "Про затвердження нового
порядку обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи
захворювання і пенсій у зв'язку із втратою годувальника внаслідок
Чорнобильської катастрофи" <nau://ukr/523-97-п> передбачено, що
зазначені пенсії відповідно до ст.ст.54 <nau://ukr/796-12|st54>,57 Закону
від 28 лютого 1991 року <nau://ukr/796-12|st57> можуть призначатися за
бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження у
1986-1990 p.p., у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається
згідно із законодавством.

Системний аналіз зазначених норм права дає підстави
для висновку про те, що призначення пенсії та її розмір ставляться в залежність
від заробітку, фактично отриманого працівником у період його роботи у зоні
відчуження.

Питання про достягнення заробітної плати позивач не
порушував, а тому встановлення судом факту відпрацювання ОСОБА_1  по 9 годин у м.Чорнобиль з 28.04.1986 року по 01.05.1986 року та на станції Янів
Чорнобильського району у період з 12.05.1986 року по 16.05.1986 року  не може в
подальшому слугувати підставою для зміни розміру пенсії.

Відповідно до роз'яснень викладених
в п. 3 Постанові Пленуму ВСУ №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в
справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» у тому разі, коли
буде виявлено, що встановлення підвідомчого судові факту пов'язане з вирішенням
спору про право, суд відмовляє в прийнятті заяви до розгляду в окремому
провадженні, а якщо це буде виявлено під час розгляду справи, залишає заяву
без розгляду і роз'яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати
позов на загальних підставах.

Оскільки з матеріалів вказаної
цивільної справи вбачається, що  між
заявником ОСОБА_1, та Макарівський державним сільськогосподарським підприємством
«Сортнасіннєовоч», як правонаступником Чорнобильської бази «Сортнасіннєовоч»
фактично виник спір щодо розміру нарахованої заявнику розміру заробітної плати
за відпрацьований час в період ліквідації аварії на ЧАЕС, тобто заявником
заявлено вимоги щодо встановлення фактів, які пов'язані з подальшими вирішенням
спору про право, тому  рішення по
вказаній справі підлягає скасуванню  із
залишенням без розгляду поданої заяви про встановлення факту, що має юридичне
значення.

Керуючись ст.ст.  234, 235 ч. 6 ,  303, 309, 312 ч.1 п.3, 314-315 ЦПК України,
колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м. Борисполі задовольнити частково .

Рішення Бориспільського
міськрайонного суду Київської області від 11 квітня 2008 року скасувати.

Заяву ОСОБА_1,
заінтересовані  особі  Управління
пенсійного фонду України в м. Борисполі, Макарівське державне
сільськогосподарське підприємство
«Сортнасіннєовоч»  про
встановлення факту роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС,    залишити без розгляду.

Роз'яснити ОСОБА_1про її право на
звернення до суду  із позовом  про донарахування та достягнення невиплаченої
заробітної плати за фактично відпрацьований час під час ліквідації аварії на
ЧАЕС.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного
Суду України протягом 2 місяців.

Головуючий :

Судді :