Справа № 2-19/08
Р І Ш Е Н Н Я

|розв'язання,вирішення,розв'язування|

Іменем  України

28.05.2008  року       Красноперекопський міськрайонний суд АР Крим в складі:

головуючого судді                                 -               Караваєва К.М.,

при секретарі                                        -               Джурило Ю.П.,

за участю адвоката                          -             ОСОБА_1, розглянувши|розгледівши| у відкритому|відчиненому|
судовому засіданні в місті Красноперекопську цивільну|громадянську| справу|річ|
за позовом ОСОБА_2до ОСОБА_3 про розділ жилого будинку в натурі та визначення
порядку користування земельною ділянкою,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до
ОСОБА_3, просить здійснити в натурі розділ жилого будинку АДРЕСА_1 який вони
придбали під час свого шлюбу, указуючи на те, що в добровільному порядку вони
не можуть прийти до згоди в вирішенні даного питання.

Крім того, ОСОБА_2 просить суд визначити
порядок користування земельною ділянкою для обслуговування жилого дому
відповідно до одного із варіантів розділу дому.

Для визначення варіантів розділу спірного
дому та порядку користування земельною ділянкою відповідно до даних варіантів,
судом призначалася судова будівельно-технічна експертиза.

Згідно висновку експертизи Кримського НДІ
СЕ № 2279 від 23.07.2007 року, з урахуванням переобладнання, технічно можливе
поділити жилий дім АДРЕСА_1на 2 долі, при цьому 1 співвласнику пропонується
виділити частку жилого дому літ.А вартістю 12209 грн, що складає приміщення №
1-1, передня - площею 9,7 кв.м, приміщення № 1-2, жила кімната площею 7,4 кв.м,
при будівля літ.а - вартістю 2914 грн, приміщення № 1 - площею 6,3 кв.м, навіс
літ.а1 - вартістю 256 грн, сарай літ.В - 245 грн, Ѕ частина літньої кухні літ.Б
- вартістю 4702 грн, а всього на суму 20326 грн, що відповідає 49/100 долі в
домі, 2 співвласнику пропонується виділити частку жилого дому літ.А вартістю
15635 грн, що складає приміщення № 1-3, жила кімната площею 9,4 кв.м,
приміщення 1-4, жила кімната площею 12,5 кв.м, Ѕ частина літньої кухні літ.Б,
вартістю 4702 грн, навіс літ.Г - 189 грн, уборна літ.Д - 437 грн, а всього на
суму 20963 грн, що відповідає 51/100 долі в дому.

Згідно висновку додаткової судової
будівельно-технічної експертизи Кримського НДІ СЕ № 3068 від 17.03.2008 року,
були визначені варіанти користування земельною ділянкою відповідно до варіантів
розділу дому, вказаних у висновку експертизи № 2279 від 23.07.2998 року.

У судовому засіданні позивачка вточнила
свої вимоги, привела їх у відповідність з висновками зазначених експертиз, при
цьому просить суд виділити їй в натурі долю в домі, яка визначена для 2
співвласника, згідно експертизи № 2279 від 23.07.2007 року, та визначити
порядок користування земельною ділянкою площею 550 кв.м, згідно додатку № 3 до
експертизи № 3068 від 17.03.2008 року.

Земельну ділянку площею 86 кв.м залишити в
загальному користуванні.

У зв'язку з нерівністю долів сторін у
спірному домі, ОСОБА_2 просить суд відшкодувати ОСОБА_3 за її рахунок 11,0
грн.

Відповідач ОСОБА_3 в суд не з'явився,
будучи раніше допитаним, заперечує проти позову вказуючи на те, що дійсно,
договір купівлі-продажу спірного дому він та радгосп „50 років Жовтня” оформили
під час шлюбу ОСОБА_3з позивачкою, однак гроші за дім ним були внесені в касу
радгоспу ще до реєстрації шлюбу з нею.

В зв'язку з цим, ОСОБА_3 вважає, що
ОСОБА_2 не має права на спірний дім.

Крім того, після розірвання шлюбу,
ОСОБА_2, будучи зареєстрованої у спірному домі, разом з дітьми залишила дане
місце проживання, при цьому вивезла усе своє майно та заволоділа автомобілем,
який вони також придбали за час шлюбу.

Вказані обставини потягли за собою
виникнення між колишнім подружжям неприязних відносин, внаслідок чого ОСОБА_3
почав перешкоджати ОСОБА_2 користуватися жилим будинком та її перебуванню в
ньому.

Разом з тим, оскільки позов про розділ
спірного дому ОСОБА_2 заявлений лише у 2006 році, то, на думку ОСОБА_3, нею
пропущений строк позовної давності.

Представник відповідача - адвокат ОСОБА_1
підтримала в суді заявлені ним заперечення проти позову і, крім того, пояснила,
що, оскільки право власності на спірний дім не був зареєстрований сторонами в
органах БТІ, то останні права власності на нього не набули.

Суд, вислухавши сторони, допитавши
свідків, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов задоволенню не підлягає.

Судом встановлено, що сторони
знаходилися у зареєстрованому шлюбі з 24.02.1990 року по 14.03.2000 року.

У період шлюбу - 6.10.1992 року -
подружжя придбали дімАДРЕСА_1 який раніше належав радгоспу „50 років Жовтня”.

Внаслідок зловживання ОСОБА_3 спиртними
напоями, влаштування ним бешкетів з ОСОБА_2 та погроз її побиттям,  ОСОБА_2, ще до розірвання шлюбу з ОСОБА_3,
будучи зареєстрованої у спірному домі, разом з дітьми залишила дане місце
проживання, а потім, за допомогою працівника Красноперекопського МРВ -
дільничого інспектора міліції ОСОБА_4, вивезла з дому своє майно в
м.Красноперекопськ, де вона тимчасово проживала на квартирі.

Рішенням Красноперекопського райсуду АР
Крим від 24.01.2000 року шлюб між сторонами був розірваний.

Свідоцтво про розірвання шлюбу ОСОБА_2
отримала 14.03.2000 року.

Вказані обставини підтверджуються
показами сторін, свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5 ОСОБА_3 ОСОБА_6, архівної довідкою
Почотненської сільради № 2 від 2.03.2006 року про реєстрацію громадян в
спірному будинку, рішення Красноперекопського райсуду АР Крим від 24.01.2000
року про розірвання шлюбу між ОСОБА_3. та ОСОБА_4, заявою ООСОБА_2. від
28.03.2006 року, договором купівлі-продажу дому від 6.10.1992 року, технічним
паспортом на дім, виданим Красноперекопським МБТІ

З пояснень ОСОБА_2 та її позовної заяви
суду витікає, що позов вона була вимушена подати лише після того, як ОСОБА_3
пред'явив їй вимоги про визнання її такою, що втратила право користування жилим
приміщенням  - спірним будинком, а також
про витребування документів.

Ще до пред'явлення даного позову -
28.03.2006 року - вона письмом повідомляла відповідача про намір розділити дім,
однак останній залишив дану пропозицію без реагування.

Відмовляючи у позові ОСОБА_2,  суд виходить з наступного.

У відповідності зі ст.ст.22, 28 КпШС
України 1969 року, майно, яке нажите подружжям в період шлюбу, є їх загальною
спільною власністю, при цьому, у випадку розділу майна, їхні частки визнаються
рівними.

Згідно ст.29 КпШС України 1969 року, якщо
між подружжям не досягнута угода про спосіб розділу майна, то по позові
чоловіка й дружини або одного з них суд може ухвалити рішення про розділ майна
в натурі, про розподіл речей між подружжям з урахуванням їх вартості й частки
кожного них в спільному майні, у т.ч. компенсувати одному з подружжя його
частку грішми.

Для вимоги про розділ майна, яке є спільної
власністю подружжя, після розірвання шлюбу, встановлений 3-річний строк
позовної давності.

З матеріалів справи і пояснень сторін
виходить, що ОСОБА_2 на час розірвання шлюбу з ОСОБА_3 мала право на Ѕ частку
спірного дому.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_2,
залишаючи спірний дім, заволоділа правовстановлюючими документами на нього і
домовою книгою для прописки громадян, а ОСОБА_3 став перешкоджати перебуванню
ОСОБА_2 у спірному домі внаслідок їх неприязних відносин та оспорювання її
права власності на дім.

Таким чином, на 14.03.2000 року між
сторонами виник спір право власності на спірний дім, а також про право ОСОБА_2
користуватися та розпоряджатися ним.

Незважаючи на ці обставині, вимоги про
розділ спірного дому ОСОБА_2 заявлені до суду лише 13.07.2006 року.

Таким чином, суд приходить до висновку
про те, що ОСОБА_2 був пропущений передбачений діючим на той час законодавством
3-річний строк для пред”явлення  вимог
про розділ спільного майна, до якого відноситься також спірний дім.

Відповідно до ст.267 ЦК України, сплив
позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою
для відмови у позові.

Якщо суд визнає поважними причини
пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

В судовому засіданні ОСОБА_2 пояснила, що
не вважає себе такої, що пропустила встановлений законом строк позовної
давності, оскільки відповідач протягом понад 6 років перешкоджав її перебуванню
та користуванню нею спірним жилим будинком та оспорював її право власності на
дім.

Оскільки ОСОБА_3 та його представник -
адвокат ОСОБА_1 просять суд відмовити у позові ОСОБА_2 з підстав пропущення нею
строку позовної давності, а остання при цьому яких-небудь поважних причин
пропуску даного строку суду не вказала, то суд вважає, що позов ОСОБА_2 не
підлягає задоволенню з підстав спливу позовної давності.

Доводи представника відповідача про те,
що сторони на момент укладення договору купівлі-продажу удома|вдома,дома|
від 6.10.1992 року не були|з'являвся,являвся| його власниками, оскільки не
зареєстрували своє право власності в органах БТІ|, є|з'являються,являються|
необгрунтованими| по наступних|таких|
підставах.

Відповідно до ст.128 ЦК| України 1963
року, який діяв на час укладання договору купівлі-продажу дому, право власності
у|в,біля|
набувальника|покупця,набувача|
майна за договором виникає з моменту|із моменту| передачі речі,
якщо інше не передбачене договором або законом.

Згідно ст.ст.224 ЦК| України 1963
року, за договором купівлі-продажу продавець зобов'язується передати майно у
власність покупця а покупець зобов'язується прийняти майно і сплатити за нього
певну грошову суму.

Договір купівлі-продажу жилого дому
повинен бути нотаріально посвідчений|посвідчений| і до нього застосовуються правила ст.227 ЦК| України 1963
року, відповідно до яких, він повинен бути зареєстрований у виконкомі місцевої Ради|поради|
народних депутатів.

Відповідно до положень|становищ| ст.14 ЗУ| “Про нотаріат” від
25.12.1974 року, який діяв до 1.01.1994 року, за відсутності у населеному
пункті державних нотаріальних контор, нотаріальні дії, в т.ч. і по посвідченню
договорів відчуження нерухомого майна, здійснюють|скоюють,чинять| виконавські
комітети сільських Рад|порад| народних депутатів.

Як витикає з матеріалів справи|речі|,
|будинку,хати| |з'являлася,являлася|
договір купівлі-продажу дому, по якому ОСОБА_3 придбав|дарунок| спірний дім|будинок,хату|,  був посвідчений|посвідчений| заступником голови виконкому
Почотненської сільради ОСОБА_76.10.1992 року і зареєстрований|  в реєстрі НОМЕР_1

Таким чином, суд приходить до висновку
про те, що  то право власності у|в,біля|
ОСОБА_3 додому виникло, згідно ст.ст.128,244 ЦК| України 1963 року, з
моменту|із моменту|
реєстрації договору купівлі-продажу в сільраді, при цьому були дотримані вимоги
чинного на той час цивільного|громадянського| законодавства України.

Також не знайшла свого підтвердження
заява ОСОБА_3 про те, що гроші за спірний дім ним були сплачені ще до
реєстрації шлюбу з відповідачкою, оскільки, в порушенні ст.60 ЦПК України, він
ніяких доказів цьому суду не надав.

Крім того, дана заява спростовується
показами ОСОБА_2, а також даними з тексту договору купівлі-продажу дому, згідно
якого, гроші за дім були передані продавцю - радгоспу „50 років Жовтня” під час
підписання договору 6.10.1992 року.

Відповідно до ст.88 ЦПК України, понесені
ОСОБА_2 судові витрати по справі не відшкодуються.

Керуючись ст.ст. 10,11,60,61,88,212 - 215
ЦПК, ст.ст.22,28,29 КпШС України 1969 року, ст.267 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог
ОСОБА_2відмовити у зв'язку зі спливом позовної давності.

|змушеног      Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до Апеляційного суду АР Крим через Красноперекопський
міськрайонний суд АР Крим  шляхом подачі
в 10-денний з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і
поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до
апеляційної інстанції або в порядку ч.4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя: