Справа №2-188 за 2008 р.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М
У К Р А Ї Н И

26 березня
2008 року
Макарівський районний суд Київської області в складі судді ДЗЮБИ Н.М.
при секретарі Бабій Л.П. з участю
адвоката ОСОБА_5., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду
смт. Макарів справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, Гружчанської сільської ради Макарівського району, третя
особа  ОСОБА_3, про
визнання недійсними рішення сільської ради,
державного акту на право власності на землю та договору дарування щодо частини  земельної
ділянки,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те,що рішенням
сесії Гружчанської сільської ради від 07.12.1993 року йому було надано дозвіл
на будівництво жилого будинку в АДРЕСА_1та було виділено земельну ділянку 0,15
га по вул.Ватутіна,16, яка була виділена з іншої земельної ділянки  площею 0,25 га , на якій знаходився жилий
будинок його матері ОСОБА_3.. В 1998 році він закінчив будівництво жилого
будинку та отри мав свідоцтво про право власності на цей жилий будинок. В 2007
році він вирішив приватизувати вказану земельну ділянку, але дізнався, що
відповідач ОСОБА_2. 07.10.2004 року отримала державний акт на право власності
на земельну ділянку площею 0,25 га  в
АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування жилого будинку та госп. споруд  вцілому. Цей державний акт виготовлений на
підставі договору дарування земельної ділянки від 29.09.1998 року №3336. Згідно
державного акту ОСОБА_2. набула у власність земельну ділянку розміром 0,554 га
в АДРЕСА_1. Вважає державний акт та договір дарування частково недійсними,
виходячи з наступного.

На момент укладення
договору дарування діяв ЦК України в редакції 1963 року та ЗК в редакції 1990
року. А тому, Гружчанська сільська рада
не мала права передавати у власність іншій особі земельну ділянку,
надану йому в користування під забудову.

Тому він звернувся до суду
і просить визнати частково недійсним договір дарування земельної ділянки
ОСОБА_3. ОСОБА_2 від 29.09.1998 року в частині відчуження 0,15 га землі,
наданої йому під будівництво жилого будинку, визнати частково недійсним
державний акт на права власності на земельну ділянку КВ №102641 від 07.10.2004
року на ім»я ОСОБА_2 в частині спірної земельної ділянки 0,15 га.

В судовому засіданні
представник позивача ОСОБА_4. позовні вимоги підтримала, розмір позовних вимог
збільшила і просила також визнати недійсним рішення Гружчанської сільської ради
від 20.02.1997 року про передачу у власність ОСОБА_3.земельної ділянки розміром
0,554 га .

В судовому засіданні
відповідач ОСОБА_2. та її представник ОСОБА_6. позовні вимоги не визнали,
пояснили суду, що земельна ділянка розміром 0,50 га була виділена ОСОБА_3. ще в
1980 році, в 1994 році ОСОБА_3. земельну ділянку приватизувала в кількості
0,554 га., а в 1998 році вона подарувала жилий будинок та земельну ділянку
своїй дочці ОСОБА_2, яка в 2004 році отримала державний акт на всю земельну ділянку.
Земельна ділянка, або її частина, у ОСОБА_3. ніколи не вилучалась. Тому немає
жодних підстав для визнання рішення сільської ради недійсним, та визнання
частково недійсними договору дарування земельної ділянки та державного акту на
право власності на земельну ділянку.Крім того, ОСОБА_3.в 1994 році отримала
дозвіл на будівництво власного жилого будинку між садибами ОСОБА_7. та ОСОБА_8.
та була забудовником, але свідоцтво про право власності на її новий будинок
якимось чином отримав позивач ОСОБА_1..

Представник відповідача- Гружчанської сільської ради- в судове засідання не
прибув, просив справу слухати без нього.

Третя особа  ОСОБА_3. в судове засідання не
прибула в зв»язку з хворобою (інвалід першої групи), просила справу слухати без
неї, позовні
вимоги не визнала.

Вислухавши пояснення відповідача,
представників позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає,
що позовні вимоги не  підлягають
задоволенню, виходячи з наступного.

Як свідчить архівна довідка
№06-04/27 від 17.01.2008 р., рішенням загальних зборів уповноважених членів
колгоспу «Прапор комунізму» с.Грузьке від 08.04 .1980 року ОСОБА_3наділено
присадибну земельну ділянку до 0,50 га.

З архівної довідки №06-04/15 від
16.01.2008 року видно, що рішенням сесії Гружчанської сільської ради від
28.01.1994 року ОСОБА_3. надано дозвіл на будівництво жилого будинку на власній
земельній ділянці в АДРЕСА_1 між садибами ОСОБА_7та ОСОБА_8. та надано дозвіл
на приватизацію земельної ділянки розміром 0,60 га . Рішенням Гружчанської
сільської ради від 20.01.1997 року затверджено науково-технічну документацію по
складанню державних актів на право приватної власності на землю і  ОСОБА_3. безкоштовно у приватну власність
передано 0,554 га землі в АДРЕСА_1 та ОСОБА_3. видано державний акт на право
власності на землю.

Передача земельної ділянки у
власність гр.ОСОБА_3. проведена відповідно до діючої на той час норми ст.17 ЗК
України в редакції 1990 року.

29.09.1998 року ОСОБА_3.
розпорядилась належною їй земельною ділянкою, подарувавши її відповідачу по
справі ОСОБА_2, яка 07.10.2004 року отримала державний акт на право власності
на подаровану земельну ділянку 0,554 га  серії
КВ №102641. Відповідач ОСОБА_2. є на даний час власником даної земельної
ділянки, користується нею та сплачує за неї земельний податок.

Як свідчить довідка Гружчанської
сільської ради №192 від 29.08.1988 року , ОСОБА_3. є забудовником.

Я свідчить витяг з протоколу  сесії Гружчанської сільської ради від
07.12.1993 року (архівна довідка представником позивача суду не надана),
ОСОБА_1. надано дозвіл на будівництво
дачного жилого будинку в АДРЕСА_1 на земельній ділянці 0,10 га з усієї
загальної площі 0,15 га.

Відповідно до ст.19 ЗК України в редакції
1990 року, що діяв на час виникнення спірних правовідносин,надання земельних
ділянок у користування проводиться сільськими радами народних депутатів за
рахунок вільних земель за проектами відведення цих ділянок. Ч.6ст.19 ЗК України
в редакції 1990 року передбачає, що надання в користування земельної ділянки,
що перебуває в користуванні, іншому громадянину, провадиться лише після
вилучення  (викупу) цієї ділянки в
порядку, передбаченому ст.ст.31,32 ЗК України.

Судом встановлено, що станом на 07.12.1993 року  спірна земельна ділянка знаходилась в
користуванні третьої особи- ОСОБА_3.. Позивачем та його представником не надано
суду доказів того, що земельна ділянка розміром 0,15 га була вилучена з користування
ОСОБА_3. перед наданням її позивачу ОСОБА_1..

За таких обставин в задоволенні
позову слід відмовити.

На підставі наведеного та
керуючись ст.ст.17,19 ЗК України в редакції 1990 року, ст.ст.
10,11,58-60,79,209,215,294 ЦПК України,суд,-

В И Р І Ш И В :

ОСОБА_1 в позові до
ОСОБА_2,Гружчанської сільської ради, третя особа ОСОБА_3 провизнання недійсними
рішення сільської ради, державного акту на право власності на землю та договору
дарування щодо частини земельної ділянки відмовити.

Заяву про апеляційне
оскарження рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня його
проголошення. Апеляційна скарга подається протягом двадцяти днів після подання
заяви про апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає чиності
відповідно до ст.223 ЦПК України.

Суддя
Н.М.ДЗЮБА