Справа № 2-929/08
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И
червня 2008 р. Тячівський районний суд Закарпатської області  в особі головуючого судді
при секретарі                                                                                                    Тиводар Г.М.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Тячів цивільну справу за позовом ОСОБА_1в інтересах
ОСОБА_2та ОСОБА_3, до Калинівської сільської ради та Благової Нелі Михайлівни
про визнання договору дарування неукладеним,
ОСОБА_1. в інтересах
ОСОБА_2. та ОСОБА_3. звернувся в суд із позовом до Калинівської сільської ради
та ОСОБА_4. про визнання договору дарування житлового будинку  від 13.04.1987 р. неукладеним. Посилається на
те, що 13.04.1987 року секретарем Калинівської сільської ради було посвідчено
договір дарування житлового будинку розташованого в с. АДРЕСА_1, згідно якого
його власники ОСОБА_6. та ОСОБА_7начебто подарували вказаний будинок своїй
дочці ОСОБА_5. Цей договір є фіктивним, про що свідчить відсутність підписів
власників у договорі, а також будинок ніколи не передавався дарувальниками
обдарованій. Доказом того що договір дарування від 13.04.1987 року  не був укладеним є те, що один із
дарувальників ОСОБА_7., яка успадкувала одну другу частину жилого будинку після
смерті другого дарувальника ОСОБА_6. заповідала спірний будинок ОСОБА_2та
ОСОБА_3. Використавши оспорюваний договір дарування ОСОБА_4. - дочка ОСОБА_5.
-,  у 2007 році зареєструвала будинок з
надвірними спорудами по АДРЕСА_1за особою, як власник, чим порушила права
Представник Калинівської сільської
ради позовні вимоги визнав повністю. Пояснив, що у сільській раді є другий
примірник договору дарування, який оспорює позивач. У цьому договорі відсутні
підписи, як дарувальників так і обдарованої.
відповідачки ОСОБА_4. позовні вимоги не визнав. Пояснив, що підстави для
визнання договору дарування будинку не укладеним відсутні. Ні йому ні його
довірительці не відомо по якій причині договір не був ніким підписаний крім
секретаря сільради. Той факт, що ОСОБА_7у 2002 році зробила заповіт, яким
заповідала спірний будинок іншим особам, не може бути підтвердженням
відсутності її волі на дарування будинку тому, що цей заповіт вона робила після
смерті ОСОБА_5  і цілком імовірно могла
вважати, що будинок знову став її власністю. Крім того, у той самий день коли
було зареєстровано договір дарування було зареєстровано і договір
купівлі-продажу будинку АДРЕСА_2. Це може бути свідченням того, що ОСОБА_6. та
ОСОБА_5 подарувавши будинок доньці купили собі інший будинок.
матеріали справи суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити виходячи
з наступного. В судовому засіданні встановлено, що 13.04.1987 року секретарем
Калинівської сільської ради було посвідчено договір дарування житлового будинку
в с. АДРЕСА_1, згідно якого, його власники ОСОБА_6. та ОСОБА_7., подарували
вказаний будинок своїй доньці  ОСОБА_5.
Цей договір зареєстровано у книзі вчинення нотаріальних дій Калинівської
сільської ради під № 13. З другого примірника договору, який зберігається у
сільській раді і був оглянутий у судовому засіданні вбачається, що він не
підписаний ні дарувальниками ні обдарованою. У відповідності до ст. 44 ЦК
України 1963 р., який діяв на час виникнення оспорюваних правовідносин,
письмові угоди повинні бути підписані особами, які їх вчиняють. Зі змісту ст.
154 вбачається, що якщо згідно закону договір повинен бути укладений у
письмовій формі, він може бути укладений шляхом складання документа, що
підписується сторонами. Згідно ст. 48 цього ж кодексу недійсною є угода, яка не
відповідає вимогам закону. Відсутність на договорі підписів учасників договору,
як дарувальників, так і обдарованої є свідченням того, що вони або не досягли
згоди по якихось питаннях, або взагалі не мали бажання укладати даний договір.
Підпис особи, є загальновизнаною формою підтвердження нею своїх намірів,
волевиявлення або конкретних дій, шляхом власноручного написання на документі
певних символів, за допомогою яких легко ідентифікувати ту чи іншу людину.
того, у відповідності до ч. 2 ст. 243 ЦК 1963 р. договір дарування вважається
укладеним з моменту передачі майна обдарованому.  Однак у судовому засіданні представник
сільської ради та свідок ОСОБА_9. ствердили, що ОСОБА_5. ніколи не жила у
будинку АДРЕСА_1, а завжди жила у будинку АДРЕСА_2. ЇЇ батьки ОСОБА_6та
ОСОБА_7. до самої смерті проживали у будинку НОМЕР_1.
відсутності на договорі підписів дарувальників та обдарованої відповідачами не
ОСОБА_6. та ОСОБА_5 померли у 1993 та 2006 р.р. відповідно. Із заповіту від
12.04.2002 р. залишеним ОСОБА_5 вбачається, що вона заповідає ОСОБА_7- ОСОБА_8.
будинок АДРЕСА_1  в с. Калини, а літню
кухню у цьому ж дворогосподарстві, ОСОБА_3 Цей заповіт є додатковим доказом
того, що ОСОБА_6. та ОСОБА_5 будинок АДРЕСА_1 нікому не дарували і вважали його
Отже, за таких обставин даний, договір слід визнати не дійсним
(неукладеним), як такий що посвідчений з порушенням закону і не може
породжувати якісь наслідки.
Тому, керуючись ст.ст. 44, 48, 154, 243 ЦК України 1963 року, ст.ст.  209, 213-215 ЦПК України суд,
задовольнити. Визнати неукладеним (недійсним) договір дарування житлового
будинку розташованого в с. АДРЕСА_1, від 13.04.1987 р. зареєстрованого у
журналі для реєстрації нотаріальних дій Калинівської сільської ради за № 13.
про оскарження рішення може бути подана протягом десяти днів з дня його
проголошення, а апеляційна скарга протягом двадцяти днів після подання заяви, в
апеляційний суд Закарпатської області через Тячівський районний суд.