Справа № 2-1921/2008 рік
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2008 року

Ялтинський міський суд Автономної Республіки Крим у
складі:

судді - Романенко В.В.,

при секретарі - Кириловій К.Ю.,

за участю адвоката - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ялті цивільну
справу за позовом

ОСОБА_1,
ОСОБА_2 до ОСОБА_3, 3-і особи:  Відділ
громадянства, реєстрації й міграції фізичних осіб Ялтинського міського
управління головного управління Міністерства внутрішніх справ України в
Автономній Республіці Крим, Комунальне підприємство  «Ремонтно - єксплутаційна організація №2»,
про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом виселення без надання
іншого житлового приміщення та зняття з реєстрації,

ВСТАНОВИВ:

Позивачі
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 просять суд усунути їм перешкоди у користуванні квартирою
АДРЕСА_1, які здійснює відповідач ОСОБА_3, шляхом виселення його із зазначеного
житлового приміщення з підстав ст.ст.157, 116 ЖК України.

Позовні вимоги мотивовані тим, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 знаходилися у шлюбі,
який був розірваний 16 листопада 1988 року. Квартира належала батькам
відповідача. Після їх смерті квартира перейшла у власність до позивачів, а
відповідач залишився проживати в ній. На даний час спільне проживання з
відповідачем на їх думку неможливе, оскільки він зловживає спиртними напоями,
не працює, погрожує, спричиняє тілесні ушкодження, постійно  принижує її гідність, пошкоджує майно у
квартирі, не приймає участі у сплаті комунальних послуг, влаштовує сварки,
виражається нецензурною бранню, у зв'язку з чим, вона була вимушена звернутися
до міліції та відповідачу винесене офіційне попередження. На неодноразові її
звернення до міліції було рекомендовано звернутися з цим питанням до суду.

Відповідач
на кількаразові виклики у судові засідання не з'являвся, про день та час
розгляду справи сповіщений у встановленому порядку, завчасно, надіслав на
адресу суду заяву про розгляд справи у його відсутність.

Представник
Відділу громадянства, реєстрації й міграції фізичних осіб
Ялтинського міського управління головного управління Міністерства внутрішніх
справ України в Автономній Республіці Крим в судове засідання не з'явився, про
день та час розгляду справи сповіщений належним чином, надав заяву про розгляд
справи у відсутність.

Представник
3-ї особи - Комунального підприємства
«Ремонтно - єксплутаційна організація №2» - в судове засідання  не з'явився, про день та час розгляду справи
сповіщений належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

Вислухавши позивача ОСОБА_2, думку адвоката, свідків, вивчивши матеріали
справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних
підстав.

Згідно з ст.157 ЖК України, члени сім'ї власника квартири можуть бути
виселені в випадках, передбачених ч.1 ст.116 ЖК України.

Відповідно до ст. 116 Житлового кодексу України, якщо наймач, члени його
сім'ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують або
псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або
систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим
для інших проживання із ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи
запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних
на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання
іншого жилого приміщення.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є співвласниками квартири
АДРЕСА_1.

Крім позивачів, в зазначеній квартирі з 1974 року мешкає відповідач.

ОСОБА_2
та ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбі, який був розірваний 16 листопада
1988 року, що слідує з копії свідоцтва про розірвання шлюбу. Від шлюбу мають
доньку ОСОБА_1, позивача по справі.

З
пояснень позивача ОСОБА_2 у судовому засіданні слідує, що після розірвання
шлюбу та придбання квартири у власність, ОСОБА_3 продовжував мешкати у
зазначеній квартирі, однак спільне проживання з відповідачем неможливе,
оскільки він зловживає спиртними напоями, не працює, погрожує, спричиняє
тілесні ушкодження, постійно  принижує її
гідність, пошкоджує майно у квартирі, не приймає участі у сплаті комунальних
послуг, влаштовує сварки, виражається нецензурною бранню.

При
цьому, судом встановлено, що позивачка зверталася до органів міліції з приводу
антигромадської поведінки відповідача і просила органи міліції прийняти до
відповідача міри по недопущенню його антигромадської поведінки в побуті, що
підтверджується копіями відповідей органів міліції та попередженням про
недопустимість такої поведінки від 14.02.2008 року.

Згідно
роз'яснень, викладених у п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12
квітня 1995 року №2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування
судами Житлового Кодексу України» при вирішенні справ про виселення на підставі
ст.116 ЖК України осіб, які систематично порушують правила співжиття і роблять
неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі або будинку, слід
виходити з того, що при триваючий антигромадській поведінці виселення винного
може статися і при повторному порушенні, якщо раніше вжиті заходи попередження
або громадського впливу не дали позитивних результатів. Маються на увазі,
зокрема, заходи попередження, що застосовуються судами, прокурорами, органами
внутрішніх справ, адміністративними комісіями виконкомів, а також заходи
громадського впливу, вжиті на зборах жильців будинку чи членів ЖБК, трудових
колективів, товариськими судами й іншими громадськими організаціями за місцем
роботи або проживання відповідача (незалежно від прямих вказівок з приводу
можливого виселення).

Суд
вважає, що позивач не представила достовірних доказів, які б свідчили про те,
що до відповідача саме з його антигромадською поведінкою в побуті вживалися
заходи попередження  і він був попереджений
про те, що у разі повторної антигромадської поведінки він може бути  саме виселений із спірної квартири без
надання іншого житлового приміщення.

Суд
звертає увагу на необхідність попередження особи саме про можливість  у випадку антигромадської поведінки в побуті
виселення без надання іншого приміщення.

Крім того, суд приймає до уваги, що спірна квартира є єдиним житлом для
відповідача, квартира загальною площею 70,6 кв.м, складається з трьох кімнат,
одну з яких займає відповідач, квартира перейшла у власність позивачів від
батьків відповідача.

Також суд зазначає, що припинення членства в сім'ї, не тягне за собою
автоматичного виселення відповідача, оскільки відповідно до ст.156 ЖК України,
відповідач також має право проживання в спірній квартирі, як колишній член
сім'ї власника.

При таких обставинах, суд вважає, що в позові про виселення відповідача
необхідно відмовити, проте винести йому попередження про те, що у разі
повторного порушення правил сумісного проживання або антигромадської поведінки
в побуті він може бути виселений без надання іншого житлового приміщення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10,
60, 212-215  ЦПК України, ст.ст. 116,
156, 157  ЖК України,

ВИРІШИВ:

У позові ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, 3-і особи:  Відділ громадянства, реєстрації й міграції
фізичних осіб Ялтинського міського управління головного управління Міністерства
внутрішніх справ України в Автономній Республіці Крим, Комунальне
підприємство  «Ремонтно - єксплутаційна
організація №2» про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом виселення
без надання іншого житлового приміщення та зняття з реєстрації - відмовити.

Попередити ОСОБА_3 про те, що у разі повторного порушення правил сумісного
проживання, антигромадської поведінки в побуті відносно ОСОБА_1
та ОСОБА_2 він може бути виселений з квартири
АДРЕСА_1, без надання іншого житлового приміщення.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до Апеляційного суду АРК через Ялтинський міський суд у
порядку та строки, передбачені ст.ст. 294-296 ЦПК України.

Суддя: