Справа №
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е
М   У
К Р А Ї Н И

27 травня 2008 року
м.Вінниця

Староміський  районний суд
м.Вінниці в складі:

головуючого судді:                                          Сілакова С.М.,

при секретарі:
Нурієвій А.О.,

з
участю позивачів
ОСОБА_1, ОСОБА_2,

представника
відповідача
Мартинюка А.П.,

адвоката
ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Вінниці
цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ВАТ «Райффайзен Банк «Аваль» в
особі Вінницької обласної дирекції про визнання недійсними кредитного договору
та договору застави,

в
с т а н о в и в :

ОСОБА_1,
ОСОБА_2. 12.02.2008 року звернулися в суд з позовом до ВАТ «Райффайзен Банк
«Аваль» в особі Вінницької обласної дирекції про визнання недійсними кредитного
договору та договору застави. Позовні вимоги позивачі мотивують тим, що
03.09.1983 року ОСОБА_2. зареєструвала шлюб з ОСОБА_4. Від шлюбу мають дочку
ОСОБА_5. Перебуваючи в шлюбі, вони з чоловіком в 1987 році вступили в молодіжно-житловий
кооператив з метою отримання житла. В 1992 році вони на сім»ю з 3-х осіб
отримали двокімнатну квартиру по вулиці АДРЕСА_1 Гроші за отриману кооперативну
квартиру сплачували разом, перший внесок - 3000 крб., а більшу частку 6000 крб.
дали батьки ОСОБА_2 на підставі рішення виконкому Вінницької міської ради від
28.12.2000 року №1856, 09.01.2001 року на ім»я її колишнього чоловіка ОСОБА_4.
було оформлено свідоцтво НОМЕР_1 про право власності на житло квартиру
АДРЕСА_1Спірна квартира була придбана ними в період шлюбу і являється спільною
сумісною власністю подружжя. ІНФОРМАЦІЯ_1 її колишній чоловік помер. Згідно
рішення Ленінського районного суду м.Вінниці від 27.01.2005 року за ОСОБА_2
було визнано право власності на &frac12; частку квартири АДРЕСА_1. Згодом вона
дізналась, що 28.12.2002 року між АППБ «Аваль» в особі Вінницької обласної
дирекції та ОСОБА_4. був укладений кредитний договір, згідно якого Боржнику
було відкрито кредитну лінію в сумі 3000 доларів США. 04.01.2003 року між
ОСОБА_4. та АППБ «Аваль» було укладено договір застави. У заставу передана
квартира АДРЕСА_1. Про зазначені обставини вони, позивачі дізналися значно
пізніше. В банк вони не ходили, жодних документів не підписували. Вважаючи, що
відносно них вчинено злочин, вони звернулися в міліцію із заявою, вказавши
зазначені обставини. За результатами перевірки була порушена кримінальна справа
по факту незаконного отримання кредиту в АППБ «Аваль» за ознаками злочину
передбаченого ч.4 ст. 190 КК України. До відповідальності притягнуто ОСОБА_5
Вироком Староміського районного суду м.Вінниці від 03.10.2005 року ОСОБА_5 було
визнано винною та засуджено за вчинення злочинів передбачених ст.ст. 358 ч.1,
358 ч.3 КК України. З ОСОБА_5. на користь АППБ «Аваль» стягнуто матеріальну
шкоду в розмірі 17841, 95 грн. Вирок суду набув чинності. Кредит було отримано
незаконно, за допомогою підроблених документів які було подано банку.
Несплачена сума кредиту стягнута з винної особи - ОСОБА_5. Вважають, що
кредитний договір та договір застави вказаної вище квартири є недійсними.
Просили визнати недійсними вказані договори.

Позивачі  в судовому засіданні позов підтримали за
обставин викладених в позовній заяві. Просили позов задоволити.

Представник відповідача в судовому
засіданні позов не визнав. Суду пояснив, що кредитний договір було укладено між
банком та ОСОБА_4. Позивачі не є сторонами вказаного правочину, ніяким чином їх
права не зачіпаються та не порушуються. Позивачі не надали доказів та не
обґрунтували з яких підстав кредитний договір слід визнавати недійсним. Що
стосується вимог про визнання договору застави недійсним, то вироком
Староміського районного суду м.Вінниці від 03.10.2005 року ОСОБА_5 визнано
винної в підроблення документів від імені ОСОБА_2 З винної особи на користь
Банку стягнуто матеріальну шкоду в сумі 17 841, 95 грн. Державним виконавцем
виконавчий лист по примусовому стягненню із ОСОБА_5. зазначеної суми повернуто
без виконання. Просив в позові відмовити.

Вислухавши пояснення позивачів, представника
відповідача,  дослідивши матеріали
справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково.

Відповідно до ст.203 ЦК України, зміст правочину не може
суперечити цього Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також
моральним засадам суспільства. Волевиявлення учасника правочину має бути
вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на
реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до ст.204 ЦК України, правочин є правомірним,
якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний
судом недійсним.

Відповідно до ст. 215 ч.3 ЦК України, якщо недійсність
правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша
заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених
законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним.

Відповідно до ст. 216 ч.1 ЦК України, у разі недійсності
правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні все, що вона
одержала на виконання цього правочину.

Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.
Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_4 перебували в
зареєстрованому шлюбі з 03.09.1983 року. Від спільного проживання народилась
дочка - ОСОБА_5

Перебуваючи в шлюбі, в 1987 році ОСОБА_2. та
ОСОБА_4вступили в молодіжно-житловий кооператив №1 з метою отримання житла. В
1992 році сім»я ОСОБА_1 отримали двокімнатну кооперативну квартиру АДРЕСА_1.
Згідно рішення виконкому Вінницької міської ради №1856 від 28.12.2000 року на
ім»я ОСОБА_4 було видано свідоцтво про право власності на житло від 09.01.2001
року.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер.

Згідно рішення Ленінського районного суду м.Вінниці від
27.01.2005 року спільно набуте в період шлюбу майно подружжя ОСОБА_1 було
поділено. За ОСОБА_2 визнано право власності на &frac12; частку квартири
АДРЕСА_1. Право власності ОСОБА_2 зареєстровано в ВООБТІ 03.04.2007 року.

28.12.2002 року між АППБ «Аваль» в особі Вінницької
обласної дирекції та ОСОБА_4 укладено кредитний договір, згідно якого
ОСОБА_4отримав в установі банку кредит в сумі 3000 доларів США.

04.01.2003 року між АППБ «Аваль» в особі Вінницької
обласної дирекції та ОСОБА_4 укладено договір застави, предметом застави є
квартира АДРЕСА_1

Про обставини вчинення зазначених правочинів від імені
ОСОБА_4., позивачі дізналися в лютому 2004 року. Вважаючи, що відносно
позивачів вчинено злочин, останні звернулися в органи міліції із заявою про
вчинення злочину та порушення кримінальної справи відносно винних осіб щодо
підроблення від імені ОСОБА_2 документів на отримання кредиту в банківській
установі.

За результатами перевірки заяви, порушено кримінальну
справу по факту незаконного отримання кредиту в АППБ «Аваль» за ознаками
злочину передбачен6ого ст.190 ч.4 КК України. В ході досудового слідства, була
притягнута до відповідальності громадянка ОСОБА_5

Згідно вироку Староміського районного суду м.Вінниці від
03.10.2005 року,ОСОБА_5 визнана винною у вчиненні злочину передбаченого ст. 358
ч.1, 358 ч.3 КК України, та на підставі ст.70 КК України, їй призначено
покарання у вигляді штрафу в розмірі 1200 грн. З ОСОБА_5. на користь АППБ
«Аваль» стягнуто матеріальну шкоду в розмірі 17841 грн. 95 коп. Вирок суду
набув законної сили.

Вироком суду встановлено, що 04 січня 2003 року приблизно
о 10-00 год.,ОСОБА_5 перебуваючи в приміщенні ВОД АППБ «Аваль», розташованого в
м.Вінниці по вул.50-річчя Перемоги, умисно підробила документ, а саме заяву від
імені ОСОБА_2 що посвідчується нотаріусом і яка була посвідчена приватним
нотаріусом ОСОБА_6 про те, що вона (ОСОБА_2.) не заперечує про заставу квартири
АДРЕСА_1, яка є спільною сумісною власністю подружжя, підробила підпис ОСОБА_2.
Зазначена заява надала право ОСОБА_4. укласти договір застави вище вказаної квартири
з ВОД АППБ «Аваль» та незаконно отримати в цьому банку кредит в сумі 3000
доларів США. Згідно висновку почеркознавчої експертизи підпис та рукописний
текст в заяві від ОСОБА_2 на ім»я нотаріуса в графі «підпис» виконаний ОСОБА_5  04 січня 2003 року приблизно о 10-00
год.ОСОБА_5, перебуваючи в приміщенні ВОД АППБ «Аваль», розташованого в
м.Вінниці по вул.50-річчя Перемоги, умисно, з метою підробки документа, а саме
заяви від ОСОБА_2 про те, що вона (ОСОБА_2.) не заперечує про заставу квартири
АДРЕСА_1, яка є спільною сумісною власністю подружжя,ОСОБА_5 отримала від
ОСОБА_4. паспорт  громадянки України
ОСОБА_2 в якому було вклеєне фото ОСОБА_5., тобто підробила паспорт. Після
отримання підробленого паспорта,ОСОБА_5 використала його шляхом пред»явлення приватному
нотаріусуОСОБА_6 на підставі якого остання посвідчила заяву написану ОСОБА_5
від імені ОСОБА_2 Своїми діями ОСОБА_5 вчинила злочин передбачений ст.358 ч.1
КК України - підроблення документа, який посвідчується приватним нотаріусом і
надає право з метою використання його іншою особою. Крім того,ОСОБА_5 вчинила
злочин передбачений ст.358 ч.3 КК України - використання завідомо підробленого
документа.

Таким чином, вироком суду встановлено, що від імені
позивачки ОСОБА_2, банківській установі - АППБ «Аваль» була подана громадянкою
ОСОБА_5 підроблена заява про згоду ОСОБА_2 на передачу під заставу квартири
АДРЕСА_1 для забезпечення повернення кредиту.

Відповідно до ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальній
справі, що набрав законної сили обов»язкові для суду, що розглядає справу про
цивільно - правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок суду з
питань чи мали місце і дії та чи вчинені вони цією особою.

Договір застави укладений між АППБ «Аваль» та ОСОБА_4.
вчинено під впливом обману, який виражається в тому, що громадянкою ОСОБА_5 від
імені ОСОБА_2 надано підроблені документи на право вчинення правочину.

Відповідно до ст.230 ЦК України, якщо одна із сторін
правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне
значення, такий правочин визнається судом недійсним.

Договір застави є неправомірним та таким, що суперечить
чинному законодавству та порушує права та інтереси позивачів.

В частині вимог про визнання
кредитного договору недійсним слід відмовити, оскільки кредитний договір
укладено відповідно до вимог законодавства, позивачі не є сторонами даного
договору, права позивачів на порушуються, а тому підстав визнання його
недійсним суд не вбачає.

Суд дійшов висновку, що позивачами не
пропущено строк позовної давності, оскільки про порушення їх прав вони
дізналися 03.10.2005 року, з моменту постановлення судом вироку відносно
ОСОБА_5. та встановлення винної особи щодо умисного підроблення документів від
імені позивачки ОСОБА_2 та подання документів банківській установі.

Суд розглядав справу в межах заявлених
вимог та на підставі наданих сторонами доказів.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.202, 203, 209, 215, 216,230 ЦК України, ст.ст.
10,11,60,61,209,212,213,214,215 ЦПК України, суд -

в
и р і ш и в :

Позов задоволити частково.

Визнати недійсним договір застави від 4 січня 2003 року
укладений між Акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль» та ОСОБА_4, квартири
АДРЕСА_1

В іншій частині
позову відмовити.

Заяву про апеляційне оскарження
рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення
суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду
Вінницької області через Староміський районний суд м.Вінниці протягом двадцяти
днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя: