Справа № 2 - 674/08
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м    У к р а ї н и

08 квітня 2008 року
м. Чернігів

Деснянський районний суд міста Чернігова у складі:

головуючого - судді Карапута Л.В.,

при секретарі - Балаба О.А.,

з участю: позивача, представника позивача ОСОБА_1. - ОСОБА_2., відповідача
- ОСОБА_3., представника ДПІ в м. Чернігові - Нітченко Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу
за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2до ОСОБА_3, ОСОБА_4, Державної податкової інспекції
в місті Чернігові, Першої Чернігівської державної нотаріальної контори про
визнання перебування на утриманні, факту прийняття спадщини,  свідоцтва про право на спадщину недійсним та
договорів купівлі-продажу квартири,

треті особи - приватний нотаріус  Чернігівського міського нотаріального округу
ОСОБА_5, приватний нотаріус Чернігівького міського нотаріального округу
ОСОБА_6, орган опіки та піклування Деснянської районної ради в місті Чернігові,

в с т а н о в и в:

05
листопада 2007 року  позивачі  звернулися до суду з
позовом про визнання факту перебування ОСОБА_1. на утриманні у
ОСОБА_7., визнання факту спадщини та права на спадкове майно, а саме квартиру
АДРЕСА_1, визнання свідоцтва про право на спадщину від 10 липня 2003 року
недійсним та визнання договору купівлі-продажу квартири від 07.04.2004 року
посвідченого приватним нотаріусом
Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_6. недійсним,
визнання договору купівлі-продажу квартири від 12 липня 2004 року посвідченого
приватним нотаріусом ОСОБА_5. недійсним.

У
судовому засіданні позивачка, яка одночасно представляє інтереси позивача
ОСОБА_1. позов підтримала і наполягала на їх задоволенні.

Відповідач ОСОБА_3. позов не визнала
і просила відмовити в задоволенні позову.

Представник співвідповідача ДПІ в місті Чернігові позов не визнала та
просила відмовити в задоволенні позову.

Співвідповідачі ОСОБА_4., Перша Чернігівська Державна нотаріальна
контора та треті особи - приватний нотаріус
Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_5, приватний нотаріус
Чернігівького міського нотаріального округу ОСОБА_6, орган опіки та піклування
Деснянської районної ради в місті Чернігові в судове засідання не з”явилися,
хоча про час і місце розгляду справи сповіщалися належним чином, від
представника органу опіки та піклування Деснянської районної ради надійшла до
суду заява про розгляд справи у їх відсутності, просили задовольнити вимоги
позивачів.

Заслухавши пояснення, дослідивши матеріали справи суд дійшо висновку, що
позов не підялагє заловоленню з наступних підстав.

Рішенням Деснянського районного суду міста Чернігова від 13.11.2003 року
встановлено, що квартира АДРЕСА_1належала на праві приватної власності
ОСОБА_7., який був членом житлово-будівельного кооперативу і повністю оплатив
свій пайовий внесок у 1986 році.

ОСОБА_7. помер ІНФОРМАЦІЯ_1

Відповідно до ст.ст. 524, 555 ЦК УРСР, що діяв на час виникнення  спірних праовідносин, якщо не має спадкоємців
ні за законом, ні за заповітом, або жоден з спадкоємців не прийняв спадщини,
або всі спадкоємці позбавлені
заповідачем спадщини, майно померлого за правом спадкоємства переходить
до держави.

Як
встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_1є сином ОСОБА_8, ОСОБА_2, що
підтверджується копією свідоцтва про народження
( а.с. 10 ).

Проживання однією сім'єю
жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та
обов'язків подружжя.

Згідно зі ст. 549  ЦК України в редакції 1963 року, визнається
що спадкоємець прийняв  спадщину, якщо
він подав в державну нотаріальну контору за місцем відкриття спадщини заяву про
прийняття спадщини. Разом з тим, відповідно до ч. 2 ст. 548 ЦК України в
редакції 1963 року, прийнята спадщина визнається належною спадкоємцю з часу
відкриття спадщини.

ОСОБА_7. не мав
спадкоємців, тому 10.07.2003 року Першою Чернігівською державною нотаріальною
конторою було видано Державній податковій інспекції міста Чернігова
свідоцтво  про право на спадщину за
законом. Спадкове майно складається з квартири, яка станом на 10.07.2003 року  не перебувала під забороною, що спростовує
твердження позивачів щодо знаходження квартири під арештом.

07.04.2004 року  спірна квартира була продана ОСОБА_4.  на підставі
договору купівлі-продажу № 585, посвідченого приватним нотаріусом
ОСОБА_6. 12.07.2004 року ОСОБА_4. продав квартиру ОСОБА_3. на підставі договору
купівлі-продажу № 2418, посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_5.

Відповідно до вимог ст. 227
ЦК України 1963 року, чинної на момент укладення угоди,  договір купівлі-продажу квартириАДРЕСА_1був
укладений  в письмові  формі та посвідчений  нотаріусом. Крім того, укладений договір не
носить характеру  мнимої та удаваної
угоди, оскільки скріплено підписами сторін.

Відповідно до вимог ст. 60
ЦПК України, кожна сторона зобов”язана довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Таким чином, суд приходить
до висновку, що з боку ОСОБА_1.  не було
представлено доказів стосовно проживання, матеріального забезпечення, надання
допомоги та знаходження його на утриманні у померлого, то у суду відсутні
підстави для визнання факту перебування ОСОБА_1. на утриманні ОСОБА_7..

Крім того, згідно з п. 7
Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 03.04.1987 року  „Про практику застосування судами житлового
законодавства”,  вирішуючи питання про
визнання  членом сім'ї наймача інших осіб
( крім подружжя, дітей, батьків ), суд зобов'язаний з'ясувати характер їх
відносин із наймачем, членами сім'ї, зокрема, встановити чи мали місце ведення
спільного господарства ( загальні витрати ), надання взаємної допомоги, інші
обставини, що свідчать про наявність сімейних відносин.

Оскільки позивачі  не надали жодного з  доказів, щодо
визнання  членом сім'ї ОСОБА_7. та
в зв'язку з відсутністю доказів щодо ведення спільного господарства, а саме
загальних витрат та будь-яких інших обставин, що свідчать  про наявність сімейних відносин між
ОСОБА_1.  та померлим, то суд приходить
до висновку про необґрунтованість позовних вимог  про визначення факту прийняття спадщини та
права на спадкове майно, а саме кв. АДРЕСА_1.

Крім того, позивачі   у встановлений законом  строк після смерті ОСОБА_7.  не зверталися   до державної нотаріальної контори з
відповідною заявою про прийняття спадщини в порядку ст. 549 ЦК України в
редакції 1963 року та й взагалі не здійснювали будь-яких дій, які б свідчили
його намір прийняти майно - квартиру АДРЕСА_1 в місті Чернігові у
спадщину.

Одночасно не було
встановлено перешкод  і під час
посвідчення договорів купівлі-продажу квартири від 07.04.2004 року та від
12.07.2004 року, у зв”язку із скасуванням арешту рішенням Деснянського
районного суду міста Чернігова від 13.11.2003 року.

Відповідно до вимог ст. 1
Закону України „Про приватизацію державного житлового фонду” приватизації
підлягає житло, яке надлежить до державного житлового фонду. Квартира
знаходилася у приватній власності ОСОБА_7., а тому не підлягала приватизації,
та позивачі не мають права на її приватизацію

Крім того, у відповідності
до ст. 170 ЖК України, перехід права власності на квартиру не позбавляє її
мешканців, які на законних підставах вселилися права на проживання в ній, тому
право позивачів користуватися спірною квартирою визнано судом та оскаржувані
договори жодним чином не порушують їхні житлові права.

Крім того, частки у праві власності на спірну квартиру
ОСОБА_1.  не  мав, а тому попередньої згоди органів опіки
та піклування на здійснення  договорів
купівлі-продажу  квартири  законодавством не встановлювалося на час
укладення спірних угод.

В зв”язку з тяжким
матеріальним становищем позивачів, суд приходить до висновку про можливість їх
звільнення від сплати судового збору на користь держави.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 208, 209, 212 - 215, 292, 294 ЦПК України,
ст.ст. 524, 555, 548, 549  ЦК УРСР,  Закону України „Про державну податкову службу
України”, Закону України „Про приватизацію державного житлового фонду”,
Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 03.04.1987 року  „Про практику застосування судами житлового
законодавства”, суд

в и р і ш и в:

в
задоволенні позову ОСОБА_1, ОСОБА_2до ОСОБА_3, ОСОБА_4, Державної податкової
інспекції в місті Чернігові, Першої Чернігівської державної нотаріальної
контори про визнання перебування на утриманні, факту прийняття спадщини,  свідоцтва про право на спадщину недійсним та
договорів купівлі-продажу квартири
відмовити.

Стягнути
з ОСОБА_2 витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи на
користь держави в розмірі 22 грн. 50 коп.

Рішення
суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Чернігівської області. Заяву про
апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції може бути подано протягом
10 днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається
протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Головуюча: