Справа
№ 22 -ц-1431/2008р.
Головуючий у 1 інст. - Ільченко О.І.                                                                             Доповідач -Шемець Н.В.
3 вересня 2008 року апеляційний
суд Чернігівської області у складі:
головуючого - судді
суддів -  Шемець Н.В., Редьки А.Г.,
при секретарі - Рачової
з участю - представника
ВАТ „Чернігівгаз” - Костриці Л.А., відповідача - ОСОБА_1,
у відкритому судовому засіданні у м. Чернігові цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на рішення Прилуцького міськрайонного суду від 17 червня 2008
року в справі за позовом відкритого акціонерного товариства “Чернігівгаз” до
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожитий природній газ,
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить
скасувати рішення Прилуцького міськрайонного суду від 17 червня 2008 року та
ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачу
в задоволенні його позовних вимог.
Оскаржуваним рішенням  позов ВАТ “Чернігівгаз” задоволено, стягнено
з ОСОБА_1 на користь позивача  144 грн.
98 коп. заборгованості за спожитий природний газ, 51 грн. судового збору та 30
грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.
Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що судове рішення є
незаконним, оскільки судом неправильно застосовані норми матеріального права,
висновки суду не відповідають обставинам справи.
Апелянт зазначає, що ним не
укладалась угода з ВАТ “Чернігівгаз” про надання послуг з газопостачання, тому
він не має зобов'язань перед позивачем. Крім того, він проживає за іншою  адресою, ніж зареєстрований, і  послугами позивача не користується. Також
судом безпідставно задоволено позов, оскільки позивачем пропущено строк
В запереченнях на апеляційну скаргу ВАТ “Чернігівгаз”  просить рішення суду першої інстанції
Вислухавши доповідь судді,
пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи та
обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Згідно ч.3 ст.20 Закону України “Про житлово-комунальні послуги” споживач
зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені
договором або законом.
По справі встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрований у квартирі АДРЕСА_1, що
підтверджується  інформацією
адресно-довідкового бюро Прилуцького ВМ УМВС України в Чернігівській області
(а.с.6). Як підтвердив апелянт в судовому засіданні апеляційного суду за даною
адресою він зареєстрований з 1987 року. За цією ж адресою на ОСОБА_1 Прилуцьким
управлінням по газопостачанню та газифікації ВАТ “Чернігівгаз” відкрито
особовий рахунок НОМЕР_1 (а.с.16). З розрахунку боргу за послуги з
газопостачання, що надавались ВАТ “Чернігівгаз” за адресою АДРЕСА_1,
вбачається, що заборгованість відповідача по оплаті вказаних послуг за
період  січень 2005 року - березень 2008
року складає 144 грн. 98 коп.(а.с.4).
В силу ст.11 ЦК України зобов”язання виникають не лише з підстав,
передбачених законодавством, зокрема з угод, а також з дій громадян і
організацій, які в силу загальних засад і змісту цивільного законодавства
породжують цивільні права і обов”язки.
По справі встановлено, що фактично  між сторонами
виникли зобов”язальні правовідносини, в силу яких  ВАТ “Чернігівгаз” надає ОСОБА_1 послуги по
газопостачанню за місцем його реєстрації. Згідно пояснень відповідача в
судовому засіданні апеляційного суду він є співвласником квартири АДРЕСА_1, з
2005 року проживає у АДРЕСА_2. В 2003 році звертався до позивача з заявою про
відключення від газопостачання, але таку заяву у нього не прийняли, оскільки в
квартирі проживає його колишня сім”я і користується послугами ВАТ
„Чернігівгаз”, тому відключення квартири від газопостачання неможливе і не було
проведено. За місцем фактичного проживання, як стверджував ОСОБА_1, він
послугами позивача не користується.
Апеляційний суд виходить з вимог чинного
законодавства - існуючі між сторонами договірні зобов”язання по наданню послуг
з газопостачання мають виконуватися
сторонами належним чином.
Позивач належним чином виконав свої
зобов”язання, відповідач  має оплатити
заборгованість за надані послуги, оскільки ним не доведено, що договірні
стосунки між сторонами були припинені
або позивачем  проведений  відповідний перерахунок у встановленому
порядку за заявою споживача у разі відсутності його за основним місцем
Тому апеляційний суд вважає вірним
висновок суду першої інстанції про те, що ОСОБА_1 зобов”язаний вносити плату за
надані йому послуги  з газопостачання.
Також не можуть бути підставою для
скасування судового рішення доводи апеляційної скарги про пропуск позивачем
строку позовної давності.
Відповідно до  ст.257 ЦК України загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки.
Позовна давність застосовується
судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення  - ч. 4 ст.267 ЦК України .
З матеріалів справи  вбачається, що  сторони до винесення судом рішення не
зверталися з заявою про застосування позовної давності, тому суд правомірно
задовольнив позов, виходячи із заявлених вимог.
За таких обставин рішення суду
є законним та обґрунтованим, а доводи апеляційної скарги не дають підстав для
його скасування, тому апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід відхилити, а рішення
Прилуцького міськрайонного суду від 17 червня 2008 року залишити без змін.
Керуючись ст.ст.303, 308, 313 - 315,
317, 319  ЦПК України, апеляційний суд
ОСОБА_1 - відхилити.
Рішення Прилуцького
міськрайонного суду від 17 червня 2008 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту  проголошення, може бути
оскаржена до Верховного Суду України в касаційному порядку протягом двох
місяців з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду.

Головуючий:                                              Судді: