Справа № 2п-2/08
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

20 березня 2008 року
Нижньогірський районний суд АР Крим у складі:

головуючої судді - Чернецької В.В.

при секретарі       -  Яновій Г.В.

за участю представника відповідача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у смт.Нижньогірський справу за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2про стягнення
процентів за договором  позики,

в с т а н о в и
в:

Позивачка звернулась до суду із позовом до відповідача про стягнення
процентів за договором позики, мотивуючи тим, що  позичила відповідачу грошові кошті у розмірі
600 доларів США, за отриманні гроші відповідач повинен був сплатити проценти в
сумі 1500 доларів США, строк сплати процентів
у розписці  встановлений
01.01.2002р., але до теперішнього часу зазначену суму не повернув, у зв'язку з чим просить стягнути з відповідача проценти за договором позики в
сумі 7875 гривень та судові витрати.

В судовому засіданні позивачка позов
підтримала за викладеними у ньому мотивами, уточнила свої вимоги та
пояснила, що після  того, як відповідач
повернув суму боргу вона неодноразово зверталась до нього з вимогою повернути
відсотки за договором позики, але до теперешнього часу відповідач проценти  не повернув, у зв'язку з тим, що офіційний курс долару США
на 06.11.07р. складає 505,0 грн за 100 доларів США просить стягнути з
відповідача 7575 гривень та витрати понесені нею у зв'язку із сплатою державного мита у сумі 78 грн.75 коп.

Представник відповідача позовні вимоги не визнав, пояснив суду, що у
відповідності до ст.ст. 169, 170 ЦК України (1963 року), грошові зобов'язання
повинні бути виражені в національній валюті, крім того відсотки за грошовими
зобов'язаннями не допускалися у той час, тому вважає, що угода, укладена між
сторонами протирічить діючому на той час Цивільному кодексу України, тому є
недійсною. Крім того, просить застосувати до спірних правовідносин позовну
давність.

В судовому засіданні відповідач вимоги позивача не визнав, підтримав думку
свого представника.

Заслухавши сторони, представника відповідача, дослідивши  матеріали справи суд вважає, що у задоволенні
позову слід відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем був укладений договір
позики на суму 600 доларів США та виплату відсотків у сумі 900 доларів США  що підтверджується розпискою відповідача від
03.11.2001р.

Розпискою відповідача від 03.11.2001 року підтверджується зміна розміру
відсотків на суму 1500 доларів США та строку їх повернення до 01.01.2002 року.

У відповідності до ст. 169 ЦК України (1963 року), грошові зобов'язання
повинні бути виражені та підлягають сплаті в національній валюті, крім того,
ст.170 вказаного кодексу передбачає, що відсотки за грошовими зобов'язаннями не
допускаються. У відповідності до ст.48 ЦК України (1963 року) правочини, які не
відповідають вимогам закону є недійсними.

Вказані цивільні правовідносини виникли до вступу в силу Цивільного кодексу
України 2003 року. У відповідності до п. 4 Заключних та перехідних положень ЦК
України 2003 року стосовно цивільних відносин, які виникли до вступу в силу
Цивільного кодексу України, положення цього кодексу застосовують до тих прав та
обов'язків, які виникли та продовжують існувати після вступу його в силу.

У судовому засіданні відповідачем та його представником було заявлено про
застосування позовної давності. У відповідності до ст.267 ч.3 ЦК України (2003
року) позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони, зробленій
до ухвалення рішення судом.

Угода між сторонами була укладена 03.11.2001 року, друга розписка про
повернення тих же відсотків за тією ж угодою була надана відповідачем
01.01.2002 року де вказаний строк повернення відсотків до 01.01.2002 року.
Позивачка звернулася до суду 21 лютого 2005 року.

У відповідності до ст. 71 ЦК України (1963 року) та ст. 257 ЦК України
(2003 року), строк позовної давності встановлений в три роки. У судовому
засіданні позивачка не навела поважної причини пропуску вказаного строку.

У відповідності до ст.267 ч.4 ЦК України (2003 року) сплив строків позовної
давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для
відмови у позові.

Відповідно до ст.81 ЦПК України
з позивача підлягають стягненню витрати на інформаційно - технічне забезпечення
розгляду справи у сумі  30 грн.

На підставі ст. 48,71,76,169,170 ЦК України (1963 року), ст. 257, п.4
Прикінцевих та перехідних положень ЦК України (2003 року), керуючись ст.
ст.ст.10,11, 15, 60,213-215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

У задоволенні позову ОСОБА_1до
ОСОБА_2про стягнення процентів за договором
позики відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1витрати на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи у сумі 30 грн.

Рішення може бути оскаржене
шляхом подання заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня його
проголошення до Нижньогірського районного суду АР Крим.

Апеляційна скарга може бути подана
протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження через
Нижньогірський районний суд Автономної Республіки Крим.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку на подання заяви про апеляційне оскарження.

Головуючий:  П/П

Суддя Нижньогірського

районного суду АР Крим
В.В. Чернецька