Справа №22 -1405|08                                                                                              Головуючий
у 1 інстанції Бондарчук Р.А.
Категорія 57                                                                                              Доповідач  Кривохижа В. І.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня  2008 року               Колегія  суддів
судової  палати  в
цивільних справах

апеляційного суду Кіровоградської області в складі:

Головуючої:       Кривохижі В.І.

Суддів:      Белінської І.М.

Чорнобривець О.С.

при
секретарі      Салабай М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді цивільну
справу за  апеляційною скаргою ОСОБА_1на
рішення Долинського  районного суду  від 19 березня 2008 року, -

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2007 року ОСОБА_1звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2про визнання
незаконною несплату орендної плати за користування майновим паєм, збільшивши
позовні вимоги, а саме про: визнання незаконним розпаювання майна бувшого КСП
„Світанок”, збільшення розміру майнового паю та його стягнення, стягнення
орендної плати за користування майном майнового паю з урахуванням збільшення
його вартості, визнання незаконним договору оренди майнового паю, визнання
недійсним договору купівлі-продажу майнового паю, стягнення в натурі
незавершеного виробництва всіх зернових культур, визнання недійсною
довіреності, виданої на ім'я ОСОБА_3 10 липня 2000 року.

Залучивши до участі у справі
співвідповідачами ПСП „Гайдук” та ОСОБА_3, рішенням Долинського районного
суду  від 19 березня 2008 року позовні
вимоги задоволені частково. Визнано недійсною довіреність від 10 липня 2000
року, яка видана на ім'я ОСОБА_3від імені власників майнових сертифікатів ПСП
„Гайдук” на право укладати договір оренди на майно та виконувати всі дії,
пов'язані з документацією по паюванню майна. В решті позовних вимог відмовлено.

Суд дійшов висновку про те,
що довіреність від 10 липня 2000 року від імені власників майнових сертифікатів
ПСП „Гайдук” на ім'я ОСОБА_3 нотаріально не посвідчувалась, в книзі
нотаріальних дій не зареєстрована, а тому є недійсною, що не є підставою  для визнання недійсним договору оренди
майнових паїв, укладеного між ПСП „Гайдук” та ОСОБА_3, та зареєстрованого
26.09.2000 року сільською радою, оскільки повноваження ОСОБА_3 підтверджені
загальними зборами членів КСП „Світанок”. Згоду на умови договору позивач
надав, підписавшись у додатку до договору. Інші позовні вимоги задоволенню не
підлягають, оскільки позивач не надав суду відповідних доказів для
підтвердження позовних вимог.

В апеляційній скарзі
ставиться питання про скасування рішення з направленням справи на новий розгляд
через порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зазначається,
зокрема, що суд не допитав ОСОБА_2, не витребував докази, не з'ясував
обставини, які мають значення для справи. Насправді загальні збори 29.06.2000
року вирішували менше питань, чим записано в протоколі. Проте, суд не взяв до
уваги докази, надані позивачем.

Заслухавши доповідача,
пояснення позивача, його представника, які підтримували доводи апеляційної
скарги, представника відповідача, який заперечував проти її доводів,
перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог,
заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що скарга не
ґрунтується на законі, не спростовує висновків суду, тому не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.ст.9,33
Закону України „Про колективне сільськогосподарське підприємство”  пай є власністю члена підприємства і у разі
виходу з підприємства його члени мають право на пай натурою, грішми або цінними
паперами відповідно до розміру та структури пайового фонду після задоволення
претензій кредиторів.

Статтею 8 цього Закону
передбачено, що право колективної власності здійснюють загальні збори членів
підприємства.

Судом встановлено, що згідно
протоколу загальних зборів КСП „Світанок” №3 від 29.06.2000 року та додатку
затверджено перелік основних фондів і оборотних коштів, що направляються до
майнового пайового фонду по залишковій вартості, що підтверджується свідоцтвом
про право власності на майновий пай позивача ( а. с. 79, 89, 162, 164); перелік
майна, що передається в комунальну власність; не підлягає паюванню; направлено
на погашення заборгованості по заробітній платі, до бюджету і позабюджетних
фондів, кредиторської заборгованості; створено резервний фонд та списана
дебіторська заборгованість     ( а.с.89,
90).

Згідно свідоцтва про право
власності на майновий пай від 27.06.2002 року позивач має право на майновий пай
вартістю 4 645 грн. (а.с.79), а після списання державних боргів, майно було
розподілено між пайщиками в пропорційному відношенні і майновий пай позивача
збільшився на 992 грн.61 коп. ( а.с.168).

Згідно протоколу загальних
зборів членів КСП „Світанок” №3 від 29.06.2000 року вирішено дати згоду на
укладення угоди про спільне володіння, користування і розпорядження спільного
майна - цілісним майновим комплексом, на підставі яких укласти договір оренди
майна, а уповноваженою особою обрано ОСОБА_3 ( а.с. 89).

Відповідно до протоколу
загальних зборів пайовиків ПСП „Гайдук” №4 від 24.07.2000 року вирішено
передати безкоштовно в оренду ОСОБА_2 спільне майно цілісним майновим
комплексом, а уповноваженою особою від імені власників майнових паїв обрати
ОСОБА_3 з правом укладати договір оренди на майно та виконувати всі дії,
пов'язані з документацією, зареєструвати договір в сільській раді, скласти
списки власників паїв та додати до договору ( а.с.173).

Із договору оренди майнового
паю, зареєстрованого 26.09.2000 року Іванівською сільською радою, вбачається,
що  на підставі вищезазначеного рішення
загальних зборів власники майнових паїв члени ПСП „Гайдук”, що підтверджено 352
сертифікатами, передали через ОСОБА_3 в оренду майнові паї безкоштовно на 5
років. При цьому позивач власноручно підписав додаток до договору ( а.с. 82-84,
137-139, 140,141).

Тому суд дійшов
обґрунтованого висновку про те, що вищезазначений договір оренди майнових паїв
укладений на законних підставах, майно передано безкоштовно, а тому немає
підстав для стягнення орендної плати. А оскільки до складу пайового фонду КСП
„Світанок” включене незавершене виробництво, немає і підстав для задоволення
позовних вимог про стягнення в натурі незавершеного виробництва всіх зернових
культур бувшого КСП.

Згідно договору
купівлі-продажу від 14.02.2003 року, зареєстрованого в Іванівській сільській
раді 24.02.2003 року за №280, позивач продав належний йому майновий пай ПСП
„Гайдук” за 5 646 грн. зі сплатою щорічно 20% вартості майна   ( а.с.18).

Із видаткових касових ордерів
№493 від 23.12.2004 року, №52 від 10.02.2004 року, №470 від 12.06 року позивач
отримав плату за майновий пай на загальну суму 5 646 грн. ( а.с.181-183).

Судом встановлено, що ПСП
„Гайдук” відповідно до Закону України „Про колективне сільськогосподарське
підприємство” провело процес паювання майна та видало позивачу свідоцтво про
право власності на майновий пай, на підставі якого відповідно до Указу
Президента України №774 від 27.08.2002 року „Про додаткові заходи щодо
підвищення рівня захисту майнових прав сільського населення” останній продав
належну йому майнову частку. При цьому, доказів щодо порушення при паюванні чи
недійсності договору купівлі-продажу позивачем не надано.

Також встановлено, що
позивачем не оспорене рішення загальних зборів з питань паювання майна,
розрахунків майнового паю, а тому відсутні підстави для стягнення майнового паю
у зазначеному в позові розмірі.

Суд першої інстанції  належним чином встановив обставини справи,
дав правильну оцінку наданим доказам, в тому числі і показанням свідків, і
відповідно до Закону України „Про колективне сільськогосподарське
підприємство”, ст. 63 ЦК України  1963
року, Указу Президента України №774 від 27.08.2002 року „Про додаткові заходи
щодо підвищення рівня захисту майнових прав сільського населення” дійшов
обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні зазначених позовних вимог.

Тому безпідставні доводи
скарги в цій частині, які були предметом розгляду в судовому засіданні і їм
дана належна оцінка, висновків суду вони не спростовують. Докази оцінені судом
відповідно до вимог ст. ст. 10, 60, 212 ЦПК України.

Інші доводи скарги  також не дають підстав для висновку про
порушення або неправильне застосування судом норм матеріального чи
процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного
вирішення справи.

Рішення суду в частині
відмови у задоволенні позовних вимог ухвалене з додержанням норм матеріального
і процесуального права, підстав для скасування правильного по суті рішення суду
в межах доводів апеляційної скарги немає.

В іншій частині рішення суду
не оскаржувалося.

Керуючись ст. ст. 303, 307,
308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу відхилити, а рішення Долинського районного суду від     19 березня 2008 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили
з моменту проголошення і може бути оскаржена до Верховного Суду України
протягом двох місяців.

Головуюча:

Судді: