Справа № 2-134
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н
Е М       У К Р А Ї Н И

14
квітня 2008 року
Маневицький районний суд
Волинської області

в складі:        головуючого - судді
Покидюка М.В.

при секретарі
Ткачук Н.В.

з участю       представника позивача                                    ОСОБА_3

представника  відповідача                               Шадури Л.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт. Маневичі справу за позовом ОСОБА_1 до Маневицької філії ВАТ „Волиньобленерго”,
ВАТ „Волиньобленерго” про визнання відмови в наданні 100-процентної знижки
плати за використану електричну енергію неправомірною та зобов'язання
відповідача провести перерахунок оплати за використану електроенергію, -

В С Т А
Н О В И В:

13
лютого 2008 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Маневицької філії ВАТ
„Волиньобленерго” про визнання відмови в наданні 100-процентної знижки плати за
використану електричну енергію неправомірною та зобов'язання відповідача
провести перерахунок оплати за використану електроенергію.

Свої
вимоги обґрунтувала тим, що вона має статус учасника війни, члена сім'ї
померлого ветерана війни та члена сім'ї померлого інваліда війни. Відповідно до
положень Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту” від 22.10.1993 року вона має право на три різних види пільг з оплати
послуг за користування електроенергією, передбачених ст.ст. 13, 14, 15
вказаного Закону.  За життя її чоловік
користувався 100-процентною знижкою оплати за використану електричну енергію. В
грудні 2007 року позивачка звернулась до філії ВАТ „Волиньобленерго” з
проханням надати їй 100-процентну знижку плати за використану електричну
енергію, однак їй в цьому було відмовлено з посиланням на ст. 15 Закону України
„Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”. Вказану відмову
ОСОБА_1 вважає протиправною, оскільки, на її думку, вона, як дружина померлого
інваліда війни, має право на 100-процентну знижку плати за використану
електричну енергію, якою за життя користувався її чоловік ОСОБА_2, як інвалід
війни 2 групи.

Посилаючись
на зазначені обставини, ОСОБА_1 просила визнати протиправною відмову
Маневицької філії ВАТ „Волиньобленерго” в наданні 100-процентної знижки плати
за використану електричну енергію неправомірною та зобов'язати відповідача
провести перерахунок оплати за використану електроенергію з 6 серпня 2004 року
по даний час.

Ухвалою
Маневицького районного суду від 7 квітня 2008 року було залучено в якості
співвідповідача по даній справі - ВАТ „Волиньобленерго”.

В
судовому засіданні представник позивачки ОСОБА_3 позовні вимоги підтримав у
повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, просив суд визнати
протиправною відмову Маневицької філії ВАТ „Волиньобленерго” в наданні ОСОБА_1
100-процентної знижки плати за використану електричну енергію неправомірною та
зобов'язання відповідачів провести перерахунок оплати за використану
електроенергію з 6 серпня 2004 року по даний час, а також при вирішенні справи
врахувати вимоги постанови КМУ № 1357 від 26.07.1999 року „Про затвердження
Правил користування електричною енергією для населення”.

Представник
відповідача - ВАТ „Волиньобленерго” Шадура Л.В. позовних вимог не визнала,
пояснила, що у відповідності до Закону України „Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту” від 22.10.1993 року ОСОБА_1 має право на три
різних види пільг з оплати послуг за користування електроенергією та
комунальних послуг, передбачених ст.ст. 13, 14, 15 вказаного Закону, зокрема,
як учасник війни, член сім'ї померлого ветерана війни та член сім'ї померлого
інваліда війни. Вважає позовні вимоги, викладені позивачкою ОСОБА_1 та її
представником ОСОБА_3, безпідставними, оскільки ОСОБА_1 має право лише на одну
з даних пільг за її вибором, кожна з яких передбачає 50-процентну знижку плати
за використану електричну енергію, а тому у задоволенні позову просила
відмовити.

Заслухавши
пояснення сторін, проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що у
задоволенні позову слід відмовити.

В
судовому засіданні встановлено, що позивачка ОСОБА_1 має статус учасника війни,
члена сім'ї померлого ветерана війни та члена сім'ї померлого інваліда війни,
що підтверджується дослідженими судом посвідченнями НОМЕР_1, НОМЕР_2 та
довідкою УМВС України у Волинській області № 81/2313 від 18.04.2002 року, а
тому відповідно до положень Закону України „Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту” від 22.10.1993 року вона має право на три
різних види пільг з оплати послуг за користування електроенергією, передбачених
ст.ст. 13, 14, 15 вказаного Закону. За життя її чоловік ОСОБА_2, як інвалід
війни 2 групи, користувався 100-процентною знижкою оплати за використану
електричну енергію. В грудні 2007 року ОСОБА_1 звернулась до філії ВАТ
„Волиньобленерго” з проханням надати їй 100-процентну знижку плати за
використану електричну енергію, як дружині померлого інваліда війни, однак їй в
цьому було відмовлено.

З
оглянутого в судовому засіданні повідомлення Маневицької філії ВАТ
„Волиньобленерго” № 10636 від 11.12.2007 року встановлено, що у відповідь на
заяву ОСОБА_1 з приводу надання їй 100-процентної знижки плати за використану
електричну енергію їй було роз'яснено, що відповідно до ст. 15 Закону України
„Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” вона, як дружина померлого
інваліда війни, має право лише на 50-процентну знижку плати за використану
електричну енергію, а тому її вимоги щодо проведення перерахунку оплати за
використану електроенергію є безпідставними.

Згідно
п. 2 ст. 10 Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту” від 22.10.1993 року його чинність поширюється на дружин (чоловіків)
померлих інвалідів Великої  Вітчизняної
війни.

Відповідно
до п. 5 ст. 15 вказаного Закону особам,
на яких поширюється  чинність  цього
Закону  (стаття 10), надаються такі пільги:
50-процентна знижка  плати  за
користування  комунальними послугами (газом,
електроенергією та іншими послугами) та скрапленим балонним газом для побутових потреб в
межах  середніх норм споживання.

Згідно
п. 31 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених
постановою КМУ № 1357 від 26.07.1999 року, споживач, який має декілька пільг,  може обрати одну,  більшу за розміром пільгу.

Аналізуючи зібрані та досліджені в судовому засіданні
докази в їх сукупності, суд вважає, що посилання ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_3
на те, що позивачка має право на 100-процентну знижку
плати за використану електричну енергію, якою за життя користувався її чоловік
ОСОБА_2, як інвалід війни 2 групи, є такими, що не ґрунтуються на
діючому законодавстві. Позивачка, маючи статус учасника війни, члена сім'ї
померлого ветерана війни та члена сім'ї померлого інваліда війни, має право
лише на одну з  пільг по оплаті
послуг за користування електроенергією за її вибором, кожна з яких передбачає
тільки 50-процентну знижку плати за використану електричну енергію. А тому у задоволенні позову ОСОБА_1 до
Маневицької філії ВАТ „Волиньобленерго”, ВАТ „Волиньобленерго” про визнання
відмови в наданні 100-процентної знижки оплати за використану електричну
енергію неправомірною та зобов'язання відповідачів провести перерахунок оплати
за використану електроенергію слід відмовити.

Відповідно
до вимог ст. 88 ЦПК України, п. 18 ст. 4 Декрету Кабінету Міністрів України
„Про державне мито” від 21.01.1993 року ОСОБА_1 підлягає звільненню від сплати
судового збору.

Керуючись
ст.ст. 3, 4, 10, 60, 88, 212 ЦПК України, ст.ст. 9, 10, 14, 15 Закону України
„Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” від 22.10.1993
року, суд, -

В И Р І
Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Маневицької філії ВАТ
„Волиньобленерго” про визнання відмови в наданні 100-процентної знижки оплати
за використану електричну енергію неправомірною та зобов'язання відповідача
провести перерахунок оплати за використану електроенергію  відмовити.

ОСОБА_1
від сплати судового збору відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, п. 18 ст. 4
Декрету Кабінету Міністрів України „Про державне мито” від 21.01.1993 року
звільнити.

Рішення
може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області через Маневицький
районний суд шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів
з дня проголошення рішення і поданням після цього протягом двадцяти днів
апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку
ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Рішення
набирає законної сили протягом десяти днів з дня його проголошення, якщо не
буде подана заява про апеляційне оскарження. Якщо подається заява про
апеляційне оскарження, рішення набирає законної сили протягом двадцяти днів,
якщо не буде подана апеляційна скарга. У випадку подачі апеляційної скарги,
рішення набирає законної сили після розгляду справи судом апеляційної
інстанції.

Суддя: