Справа № 2-440-1/08
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ           УКРАЇНИ

29 квітня 2008 року Печерський районний суд м. Києва в
складі головуючого судді Кузьменко В.В. при секретарі Своринь Ю.М. розглянувши
в відкритому судовому засіданні в залі суду справу за позовом  ОСОБА_1до ОСОБА_2про поділ  майна подружжя, визнання спільною сумісною
власністю подружжя квартири та визнання права власності на &frac12; частину квартири   ,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач та її представник, підтримуючи викладене в
позові, в засіданні мотивують наступним.

Сторони знаходились в шлюбі з 1995 року до січня 2008
року. З липня 1995 року позивачка переселилася в займане відповідачем житлове
приміщення квартиру АДРЕСА_1. І з цього часу вона бере участь у витратах по
оплаті комунальних послуг та утриманні квартирі, в тому числі своєю працею. А
так як за час перебування в шлюбі, внаслідок її праці та коштів своїх родичів,
що надавались для ремонту квартири, вартість квартири значно виросла, то вважає
що квартира має бути визнана спільною сумісною власністю подружжя. А відтак
вона має право на &frac12; частину квартири і тому просить визнати за нею право
власності на цю частку квартири.

Відповідач та його представник позов не визнали, просять
в вимогах відмовити. Пояснюють, що позивачка дійсно під час знаходження сторін
в шлюбі проживала в спірній квартирі. Однак квартира є власністю відповідача,
вона приватизована на нього, відповідачка не здійснила збільшення вартості
квартири, кошти її родичами надавались  в
незначній сумі та для сімейних потреб, ремонт про який вказує позивачка
здійснювався за рахунок коштів відповідача.

Дослідивши письмові докази, заслухавши учасників процесу
та допитавши свідків ОСОБА_3., ОСОБА_3. та ОСОБА_4. суд вважає, що позов не
підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Встановлено, що сторони по справі ОСОБА_1та ОСОБА_2
знаходились в шлюбі з 30.09.1995 року по січень 2008 року. В
квартиріАДРЕСА_1сторони мешкають з 1995 року. Однак на цей час квартира
знаходилась у комунальній власності і була приватизована в 1998 році на ім'я
відповідача, а позивачка була прописана разом з дочкою в квартирі.

Тобто відсутні підстави вважати, що сторони вступили в
шлюб з майном що належало їм на праві приватної власності.

Під час знаходження сторін в шлюбі в спірній квартирі
здійснювався ремонт, але відсутні підстави вважати що працею та коштами позивач
збільшила вартість квартири. Так як суду не доведено про істотне збільшення
вартості квартири за час знаходження сторін в шлюбі. Так як майно отримано у
власність шляхом приватизації на одну особу. Та суду не доведено істотність
збільшення вартості. Допитані свідки пояснили, що кошти надавали для сімї
сторін, а не цільово для ремонту. Порівняння вартості аналогічної квартири на
сьогоднішній день з ціною на таку ж квартиру в 1995-1998 роках не може бути
самостійним чинником для визнання збільшення вартості. Так як вартість житла за
даний час виросла виходячи з інших чинників.

Таким чином відсутні правові підстави для визнання
квартири спільної власністю подружжя. А тому і відсутні підстави для визнання
права позивача на частку квартири.

Керуючись наведеним та ст.. 57. 62 СК України, ст.. ст..
10, 27. 31, 208, 215 ЦПК України,-

ВИРІШИВ:

В позові ОСОБА_1до
ОСОБА_2про поділ  майна подружжя,
визнання спільною сумісною власністю подружжя квартири та визнання права
власності на &frac12; частину квартири   відмовити в
повному обсязі.

З повним текстом рішення сторони можуть ознайомитись
починаючи з 06.05.2008 року.

Рішення може бути оскаржене  до судової палати в цивільних справах
апелляційного  суду  м. Києва через Печерський районний суд м.
Києва.

Заява про оскарження рішення може бути подана протягом 10
днів після проголошення рішення, апеляційна скарга на рішення може бути подана
протягом 20 днів після подачі заяви на апеляційне оскарження рішення.

Головуючий: