Справа
№ 2-577/08
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18
лютого 2008 року Красноармійський
міськрайонний суд Донецької області

у
складі:          головуючого судді
Савкевич К.М.

при
секретарі Челядник Т.І.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Красноармійську цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до Красноармійської міської ради про визначення
спільної сумісної власності та визнання права власності на частку квартири у
спадщині,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка,
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про визначення часток у спільній сумісній
власності та визнання права власності на спадкове майно до Красноармійської
міської ради.

В обґрунтування
своїх позовних вимог позивачка вказала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько
ОСОБА_2, який постійно мешкав АДРЕСА_1.

Після його
смерті залишилося спадкове майно, яке складається з &frac12; частки квартири, що розташована на
земельній ділянці Красноармійської міської ради Донецької області, за вказаною
адресою.

Ця &frac12; частка квартири
належала батькові на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого
Ясинуватським відділом залізничної дороги Донецької області 2 жовтня 1993 року,
зареєстрованого у БТІ м. Красноармійська 27 вересня 1993 року за реєстром №
144.

Інша &frac12; частка квартири
належить ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності на спадщину за
законом, виданого Красноармійською державною нотаріальною конторою Донецької
області 9 листопада 2005 року за реєстром № 1-1350.

&frac12; частку квартири батько заповідав
їй. Спадщину вона прийняла, оскільки нею була подана заява до нотаріальної
контори у шестимісячний строк з дня відкриття спадщини. Спадкоємців, які мають
право на обов'язкову частку у спадщині немає. Жінка померлого ОСОБА_4 померла
ІНФОРМАЦІЯ_2.

На теперішній
час вона вирішила оформити спадщину після смерті батька на своє ім'я та
одержати у державній нотаріальній конторі міста Красноармійська свідоцтво про
право на спадщину за заповітом на &frac12; частку квартири, але не має можливості одержати такий
документ через те, що у правовстановлюючому документі, а саме, у свідоцтві про
право власності на житло та у витягу з реєстру прав власності на нерухоме
майно, виданого Красноармійським БТІ не вказана частка, яка належала батькові у
цій квартирі.

Вона вважає, що
ця квартира знаходилася у спільній сумісній власності батька та ОСОБА_3. Раніше
ця квартира належала батькові та матері ОСОБА_4. Після смерті матері право
власності на &frac12; частку
квартири у спадщині оформила на себе ОСОБА_3. На час приватизації квартири крім
батька та матері у цій квартирі ніхто не мешкав. Таким чином, батько мав право
на &frac12; частку
квартири. оскільки вона знаходилася у спільній сумісній власності.

У зв'язку з
наведеним позивачка просить визнати право спільної сумісної власності на спірну
квартиру за ОСОБА_2 та ОСОБА_3, а також визнати за нею право власності на &frac12; частку спірної
квартири.

В судовому
засіданні позивачка доводи позовної заяви підтримала, наполягала на її
задоволенні.

Представник
відповідача Красноармійської міської ради Іщенко А.О. позовні вимоги визнала,
не заперечувала проти задоволення позову.

Третя особа
ОСОБА_3. також позовні вимоги визнала, не заперечувала проти задоволення позову
і просила розглянути справу без її участі, про що надала суду телеграму
(а.с.19).

Суд, заслухавши
пояснення сторін, з'ясувавши всі обставини у справі та перевіривши їх доказами
вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню виходячи з
такого.

Судом
установлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

У судовому
засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивачки ОСОБА_2, який
постійно мешкав АДРЕСА_1 (а.с.7,8). Вказана квартира належала йому на підставі
свідоцтва про право власності та сестрі позивачки, дочці померлого ОСОБА_3 на
підставі свідоцтва про право власності на спадщину від 09.11.2005 року.
(а.с.12).

Згідно
технічного паспорту на вказану квартиру на а.с.13 кожному - ОСОБА_2 та ОСОБА_3
належить по &frac12; частці
квартири. Таким чином, відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦК України спірна квартира
знаходилася у спільній власності вказаних осіб.

Свою &frac12; частку квартири
батько позивачки залишив їй за заповітом (а.с.9).

Однак, оскільки
у свідоцтві про право власності на житло та у витягу з реєстру прав власності
на нерухоме майно, виданого Красноармійським БТІ не вказана частка квартири,
яка належала батькові позивачки, то це перешкоджає позивачці одержати у
нотаріальній конторі свідоцтво про право власності на спадщину за заповітом.

В силу ч.2 ст.
370 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній
власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної
сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними,
законом або рішенням суду.

Згідно ст. 328
Цивільного кодексу України  позивачка має
право набути  право власності  з підстав, що не заборонені законом. Право
власності вважається набутим правомірно, якщо
інше не випливає із закону або
незаконність набуття права власності не встановлена судом, тому цей
позов підлягає задоволенню.

На підставі
викладеного та керуючись ст. ст. 328, 368, 396,370, 382 ЦК України, ст. ст.
10,11, 209, 212, 214-215 суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні
вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визначити
квартиру АДРЕСА_1 спільною сумісною власністю ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1
та ОСОБА_3.

Визнати
за ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_3, право власності у спадщині на &frac12; частку квартири АДРЕСА_1, яка
складається з трьох жилих кімнат, кухні, вбиральні, ванної кімнати, передпокою,
кладової загальною площею разом з балконом та лоджею 60,3 кв.м, жилою площею
34,7 кв.м, що залишилася після смерті ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення може
бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області
через Красноармійський міськрайонний суд Донецької області шляхом подачі в
10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і
поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги або в порядку ч. 4 ст.
295 ЦПК України.

Суддя