Справа № 22-ц-422                    Головуючий у 1-й інстанції        Рунов Г.Ю.
Категорія 39                              Суддя-доповідач    Ведмедь Н.І.
УХВАЛА

іменем        України

10  квітня
2008     року  колегія
суддів  судової палати  з
цивільних  справ апеляційного суду Сумської області
у складі:

головуючого - Смирнової
Т.В.,

суддів
-    Ведмедь Н.І., Данильченко Л.О.

з участю секретаря судового засідання -     Чуприни В.І.

та  осіб,
які   приймають  участь
у   справі  - представника  відповідача Литовченко
Г.Ф.

розглянувши  у  відкритому  судовому
засіданні  в  приміщенні
апеляційного  суду цивільну справу

за апеляційною
скаргою    Сумської обласної спілки
споживчих товариств на рішення  Ковпаківського районного суду м. Суми від 25
січня 2008 року у справі за
позовом   ОСОБА_1до Сумської обласної спілки споживчих товариств

про поновлення на роботі, стягнення
заробітку за час вимушеного прогулу, моральної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Ковпаківського районного
суду м. Суми від 25 січня 2008 року позовні вимоги ОСОБА_1. задоволено частково.

Поновлено ОСОБА_1. на роботі на
посаді начальника відділу правової роботи Сумської обласної спілки споживчих товариств з 13 липня 2007 року.

Стягнуто з Сумської обласної спілки споживчих товариств
на користь ОСОБА_1. середній заробіток за
час вимушеного прогулу з 13 липня 2007 року по 3 вересня 2007 року у розмірі 1858 грн. 85 коп.

Допущено до негайного виконання
рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1. на роботі і в частині стягнення заробітної плати за
один місяць у розмірі 1115 грн. 40 коп.

Вирішено питання про
стягнення судових витрат з відповідача.

В апеляційній скарзі
Сумська обласна спілка споживчих товариств не

погоджується  з
рішенням   суду,   посилається     на      порушення   судом
норм

матеріального
та процесуального права.

При цьому зазначає, що позивач не
скористався своїм правом попередження роботодавця про майбутнє звільнення за два тижні, не
вказав строку розірвання трудового договору, а в день звільнення він в усній формі вимагав
термінового звільнення в день
написання заяви.

Крім того, ознайомившись з наказом
про звільнення та отримуючи трудову книжку, ОСОБА_1. не скористався своїм правом, передбаченим ст. 38 КЗпП України та не ставив питання щодо
продовження роботи протягом двох тижнів.

Також вказує на те, що суд ,
поновлюючи позивача на роботі, не зазначив, які саме норми трудового законодавства
були порушені з боку відповідача.

Просить рішення суду скасувати та
ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні
позовних вимог.

ОСОБА_1. в запереченні на доводи
апеляційної скарги, зазначає, що справа розглянута
у відповідності з нормами матеріального та процесуального права і будь-яких
порушень допущено не було.

Судом першої інстанції було
встановлено, що 13 липня 2007 року ОСОБА_1. звернувся із заявою на ім'я
правління Сумської обласної спілки споживчих товариств, в якій вказав, що він не
може погодитись з тим, що він нероба і що у нього відсутня кваліфікація, а тому
просив звільнити його з роботи за власним бажанням       (а.с.21).
Керівництвом облспоживспілки на цій заяві були накладені резолюції про те, що вони не заперечують проти зазначеного і просять
покласти обов'язки на іншого працівника,
а управлінню кадрів доручається підготувати постанову правління з цього приводу.

Також було встановлено, що 13 липня
2007 року ОСОБА_1. перебував один день у відрядженні в м. Конотоп Сумської
області.

Відповідно до постанови правління
Сумської обласної спілки споживчих товариств від 13.07.2007 року № 17-к ОСОБА_1. був звільнений з посади начальника відділу правової роботи
13.07.2007 року за власним бажанням ( ст. 38 КЗпП України) у зв'язку    з виходом на пенсію.( а.с. 20)

В цей день позивач
отримав трудову книжку та остаточний розрахунок.

Перевіривши рішення в межах доводів
апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін в справі, вивчивши матеріали
справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню,    виходячи з наступного.

Суд першої інстанції вірно з'ясував
спірні правовідносини, повно, всебічно встановив обставини, що мають значення
для справи у відповідності зі ст. 212 ч. 1 ЦПК України, дослідив всі наявні докази в справі та дав
їм оцінку, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому їх дослідженні.

В апеляційній скарзі не наведені
обставини та докази, які б ставили під сумнів законність рішення суду першої інстанції.

Статтею 38 КЗпП України передбачено
розірвання трудового договору з ініціативи працівника.

Якщо трудовий договір укладено на
невизначений строк, працівник має право в будь-який час розірвати його письмово попередивши
власника про звільнення за два тижні.

Вказана стаття зобов'язує власника
звільнити працівника в строки, про які працівник просить , також за наявності інших поважних
причин. Які інші причини можна визнати поважними - це повинно вирішуватись у кожному конкретному випадку.

За відсутності причин, які свідчать
про неможливість продовження працівником
роботи, сторони трудового договору вправі домовитись про будь-який строк звільнення після подання працівником заяви
про це в межах двотижневого строку.
За наявності такої домовленості працівника можна звільнити навіть у день подачі
заяви про звільнення.

Як вбачається з матеріалів справи,
між ОСОБА_1. та товариством не було домовленості про звільнення позивача в день подачі ним заяви, оскільки
в заяві не була вказана
дата звільнення.

Відповідач всупереч вимогам ст. 60
ЦПК України, ні в суді першої інстанції, ні в апеляційному суді на підтвердження
своїх доводів про те, що позивач наполягав на звільненні його саме 13.07. 2007
року, не надав належних доказів.

Крім того, без узгодження з
позивачем, відповідач зазначив підставою звільнення позивача - вихід на пенсію, не дивлячись на
те, що ОСОБА_1. про це   в заяві не вказував.

За таких умов, коли звільнення було
здійснено без домовленості сторін щодо строку та підстави припинення трудового договору, не
можна вважати , що звільнення
позивача з роботи відбулося у відповідності з вимогами трудового законодавства,
тому доводи апелянта з цих підстав не заслуговують на увагу.

Інші доводи апеляційної скарги також
не спростовують висновків судового рішення і не дають підстав для висновку про неправильне застосування чи порушення норм матеріального і
процесуального права судом першої інстанції, а тому відсутні підстави для скасування
чи зміни судового рішення.

На підставі викладеного, керуючись п. 1 ч. 1 ст. 307, ст.
308, ст. 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Сумської обласної
спілки споживчих товариств відхилити, а рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 25
січня 2008 року в даній
справі залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення і з цього часу може бути оскаржена в касаційному
порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців.

Головуючий -
Смирнова Т.В.

Судді -         Ведмедь Н.І., Данильченко Л.О.