Справа № 22ц-761/2008
Головуючий у 1-ій інстанції - головченко м.м.
Категорія - цивільна
У  Х  В  А  Л  А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня  2008 року

м. Чернігів

Апеляційний
суд Чернігівської області у складі:

головуючого-судді

хромець
н.с.

суддів:

скрипки
а.а., євстафіїва о. к.

при секретарі:

рачовій і.і.

за участю:

ОСОБА_1. , ОСОБА_5.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Чернігові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1на
рішення Ічнянського районного суду Чернігівської області від 04 березня 2008
року по справі за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4про встановлення
земельного сервітуту, -

в с т а н о в и в :

В
січні 2008 року ОСОБА_1. звернувся в суд з позовом, в якому просив
встановити  земельний сервітут для
обслуговування земельної ділянки, яка розташована між присадибними ділянками
АДРЕСА_1та АДРЕСА_2,АДРЕСА_3, АДРЕСА_4, з правом проходу та проїзду на
транспортному засобі по наявному шляху. Позивач зазначав, що  під час обробітку земельної ділянки та
збирання врожаю  він позбавлений
можливості  проїзду транспортними
засобами до своєї земельної ділянки , також не може вивезти  зібраний врожай; дані обставини створюють
незручності  у користуванні земельною
ділянкою. Згідно акту обстеження
вищевказаних земельних ділянок  в
АДРЕСА_2_3_4 та АДРЕСА_1 від 25 липня 2007року Ічнянської міської ради ,-
найкращим прийнятним варіантом для вирішення
зазначеного питання   є виділення
проїзду  із земельної ділянки  АДРЕСА_2, що знаходиться в користуванні
ОСОБА_2.   Оскільки в добровільному порядку
питання щодо обслуговування земельної ділянки позивача не вирішено,
ОСОБА_1.  звернувся в суд з  позовом про встановлення земельного
сервітуту.

Оскаржуваним рішенням Ічнянського районного суду  Чернігівської області від 04 березня 2008
року позов задоволено. Судом  встановлено
земельний сервітут для позивача ОСОБА_1. на право проїзду весною для оранки
своєї земельної ділянки транспортним засобом на безоплатній основі зі сторони
вул. Бунівка по земельній ділянці, яка належить ОСОБА_2. по АДРЕСА_2  та по вільній земельній ділянці , яка
належить Ічнянській міській раді і знаходиться за земельною ділянкою ОСОБА_2.,
а також для завезення добрив і вивезення врожаю в той період, коли це не буде
перешкоджати ОСОБА_2. використовувати свою земельну ділянку за призначенням.  Як зазначено в судовому рішенні, - для цього
позивач за власні кошти і власними силами встановлює ворота в огорожі земельної
ділянки ОСОБА_2. і користується ними тільки у встановлений земельним сервітутом
період.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1. просить
рішення суду першої інстанції
скасувати та  направити
справу  на новий судовий розгляд до суду
першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що оскаржуване рішення суду є
необґрунтованим , оскільки, згідно рішення суду, в період обробітку і
дозрівання врожаю  апелянт  позбавлений можливості дістатись до своєї
земельної ділянки, так як земельна ділянка ОСОБА_2. буде засаджена. А тому  апелянт
просить , щоб були встановлені межі в'їзду земельного сервітуту, згідно
якого він міг би дістатися  до своєї
земельної ділянки для обробітку і вивезення врожаю транспортним засобом в
період дозрівання врожаю.

Заслухавши
доповідь судді апеляційного суду, пояснення учасників судового процесу,  дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної
скарги, апеляційний суд  вважає, що
апеляційна скарга підлягає  задоволенню,
а оскаржуване рішення суду першої інстанції, - скасуванню,  з наступних підстав.

Відповідно до положень  статті 311 ч.1, п. 4 ЦПК України  підставою для скасування  рішення суду першої інстанції  і передачі справи на новий розгляд є
вирішення судом  питання про права і
обов'язки осіб, які не брали участь у справі.

Як вбачається з оскаржуваного
судового рішення суду першої інстанції, -
(а. с.27-28), - суд встановив земельний сервітут  для позивача ОСОБА_1.  на право проїзду весною  для оранки своєї земельної ділянки  транспортним засобом на безоплатній
основі  зі сторони вул. Бунівка по
земельній ділянці, яка  належить ОСОБА_2.  по АДРЕСА_2 та по вільній земельній
ділянці  , яка належить Ічнянській  міській раді і знаходиться за земельною
ділянкою ОСОБА_2., а також для завезення
добрив і вивезення врожаю в той період, коли це не буде  перешкоджати
ОСОБА_2.  використовувати свою
земельну ділянку за призначенням. Тобто, земельний сервітут, встановлений судом
, схема якого додається до акту обстеження
земельних ділянок в АДРЕСА_2_3_4 та АДРЕСА_1 від 25 липня 2007 року ( а.
с. 6-6а), проходить через  земельну
ділянку, яка належить    Ічнянській
міській раді.

Разом з тим, Ічнянська міська
рада  була залучена судом до участі у
справі і приймала участь у справі в якості третьої особи ( а. с. 21-23), а не
відповідача. Дана обставина відповідно до положень статті 311 ч.1, п. 4  ЦПК України є підставою для скасування
оскаржуваного рішення суду першої інстанції та
передачі справи на новий розгляд.

Крім того, оскаржуване рішення
суду першої інстанції не відповідає вимогам статтей  212, 213 ЦПК України, які регламентують
оцінку доказів судом  та законність і
обґрунтованість  рішення суду.   Заслуговують на увагу  доводи апелянта відносно того, що фактично
оскаржуване рішення не вирішує по суті спір щодо встановлення  земельного сервітуту.

По справі встановлено, що
позивачу  на підставі Державного акту на
право власності на земельну ділянку (а.с.7) належить земельна ділянка, площею
0,12  га, яка розташована в АДРЕСА_5.

Відповідно до акту обстеження
земельних ділянок в АДРЕСА_2_3_4 та АДРЕСА_1(для визначення місця для під'їзду
до підогородників) від 25 липня 2007 року (а. с. 6), комісією Ічнянської
міської ради було обстежено прилеглу територію та присадибні ділянки по
АДРЕСА_1та по АДРЕСА_2, АДРЕСА_3та АДРЕСА_4 та
встановлено, що до земельної ділянки, яка надана у власність ОСОБА_1.
для ведення особистого підсобного господарства, яка розташована між
присадибними ділянками по АДРЕСА_1 та вул. Бунівка немає під'їзду, що являється
перешкодою в користуванні  земельною
ділянкою . В результаті обстеження комісія прийшла до висновку, що найкращим
варіантом є виділення проїзду із земельної ділянки АДРЕСА_2, що знаходиться в
користуванні ОСОБА_2.

Задовольняючи позовні вимоги
ОСОБА_1. щодо встановлення земельного сервітуту , суд першої інстанції виходив
з того, що земельні ділянки сторін розташовані таким чином, що до земельної
ділянки позивача відсутній заїзд транспортним засобом для оранки огороду.
Проте, оскаржуване судове рішення постановлено судом першої інстанції без
врахування положень глави 16 Земельного кодексу України, яка регламентує право
земельного сервітуту.

Зокрема, згідно з
положеннями  статті  98 Земельного кодексу України, право
земельного сервітуту - це право власника або землекористувача земельної ділянки
на обмежене платне або безоплатне користування чужою земельною ділянкою
(ділянками). Земельні сервітути можуть бути постійними і строковими.
Встановлення земельного сервітуту не веде до позбавлення власника земельної
ділянки, щодо якої встановлений земельний сервітут, прав володіння,
користування та розпорядження нею. Земельний сервітут здійснюється способом,
найменш обтяжливим для власника земельної ділянки, щодо якої він встановлений.
Зазначені обставини не враховані судом першої інстанції при розгляді справи по
суті та не знайшли свого відображення в оскаржуваному  рішенні .

Суд, відповідно до положень
статті 10 ЦПК України, повинен був
сприяти  всебічному і повному
з'ясуванню, чи можуть бути  наведені
позивачем обставини  підставою для
встановлення  зазначеного ним земельного
сервітуту, та враховувати  обґрунтовані
заперечення  власника ( користувача)
земельної ділянки  проти встановлення
земельного сервітуту, його обсягу та тривалості ( а. с. 17).

При проведенні попереднього судового засідання судом першої інстанції , всупереч
положенням ч. 6 , п. 1 статті 130 ЦПК України , не уточнені  позовні вимоги  ОСОБА_1. щодо розмірів, конфігурації,
тривалості  та місця розташування  земельного сервітуту, який просив встановити
позивач. Зазначені дані щодо земельного сервітуту, який просив встановити
ОСОБА_1., в матеріалах справи взагалі відсутні.

Крім того, при  розгляді справи по
суті належним чином не з'ясовано питання щодо можливих варіантів встановлення
земельного сервітуту , найбільш раціональних та найменш обтяжливих для власника
( користувача) земельної ділянки, щодо якої він встановлений.

Враховуючи вищенаведене, оскаржуване рішення суду першої інстанції не можна
вважати таким, що  постановлено з
додержанням норм  матеріального і
процесуального права, а тому воно підлягає скасуванню, з передачею справи на
новий розгляд.

Враховуючи наведене та керуючись статтями :   303, 304, 307; ч.1 , п. 4 статті 311,  статями :
313, 314, 315,  317, 319 ЦПК
України, апеляційний суд, -

У  Х
В  А  Л
И  В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Ічнянського міськрайонного суду Чернігівської області від 04
березня 2008 року скасувати, а справу передати на новий розгляд до того ж суду
в іншому судовому складі.

Ухвала  набирає законної сили з моменту  її
проголошення, але може бути оскаржена до Верховного Суду України в
касаційному порядку протягом двох місяців з дня набрання нею  законної сили.

Головуючий:
Судді: