Справа № 22 Ц - 1375 /2008                                                          Головуючий у 1 інстанції Іванова І.В.
24                                                                                      Доповідач у 2 інстанції Яворський М.А
Р І Ш Е Н Н  Я

Іменем України

14 квітня 2008 року                                                                                                  м. Київ

Колегія суддів судової
палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

Головуючого судді :
Яворського М.А.,

суддів:                         Оношко Г.М., Березовенко
Р.В.

при секретарі              Колесник Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні апеляційного суду Київської області матеріали цивільної
справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1на рішення Києво-Святошинського
районного  суду Київської області від 24
січня 2008 року  у цивільній справі за
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Данкісік» до ОСОБА_1про стягнення коштів,

встановила:

У жовтні 2007 року позивач ТОВ «Данкісік»
звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1. та просив суд постановити
рішення про стягнення з відповідача на їх користь 23240 грн. спричиненої шкоди
за зберігання автомобіля.

Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що їх
підприємство займається діяльністю по наданню послуг з тимчасового зберігання
транспортних засобів, у зв'язку з чим на підставі договору зберігання
укладеного між ними та СУ ГУ МВС України в м. Києві 27 травня 2006 року на
майданчик тимчасового зберігання, який їм належить, було поставлено автомобіль
марки «Субару Форестер», державний номер НОМЕР_1, який належить відповідачу.
Вироком суду автомобіль повернено відповідачеві, однак він відмовився
сплачувати кошти за зберігання автомобіля за період затримання і до часу
звернення до суду, тому просили суд задовольнити позов та стягнути понесені
витрати з відповідача по справі як власника транспортного засобу.

Рішенням
Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24 січня 2008
року позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Данкісік»
задоволені.

Стягнути з ОСОБА_1на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю «Данкісік» вартість послуг позивача за зберігання
належного ОСОБА_1. автомобіля «Субару Форестер», державний номер НОМЕР_1, у
розмірі 27830 грн., а також судові витрати в сумі 262 грн. 40 коп., а всього
стягнути - 28092 грн. 40 коп.

В апеляційній скарзі
відповідач по справі ОСОБА_1. посилаючись на порушенням судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального права не відповідністю висновків суду
встановленим обставинам справи. просить рішення суду скасувати та ухвалити нове
рішення про відмову у задоволенні позову.

Колегія суддів,
перевіряючи законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів
апеляційної скарги, заявлених позовних вимог, відповідно до правил ст. 303 ЦПК
України, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з
наступних підстав.

Відповідно до вимог п.4
ч.1 ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції
і ухвалення нового рішення або зміни рішення є порушення або неправильне застосування
норм матеріального або процесуального права. Норми матеріального права
вважаються порушеними або неправильно застосованими, якщо застосовано закон,
який не поширюється на ці правовідносини, або не застосовано закон, який
підлягав застосуванню.  Порушення норм
процесуального права можуть бути підставою для скасування або зміни рішення,
якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Судом першої інстанції встановлено, що 27 травня
2006 року позивачем на майданчик тимчасового зберігання було прийнято належний
відповідачеві автомобіль марки «Субару Форестер», державний номер НОМЕР_1, на
підставі договору зберігання укладеного між позивачем та СУ ГУ МВС України в м.
Києві, який було вилучено у відповідача у зв'язку з розслідуванням кримінальної
справи. У подальшому вироком Оболонського районного суду м. Києва від 10 квітня
2007 року вказаний автомобіль було вирішено повернути відповідачу зі зняттям з
нього арешту. Вказаний вирок набрав чинності.

Зазначені обставини підтверджуються договорами
зберігання, постановою про вилученню автомобіля та поміщення його на штраф
майданчик, вироком суду.

Вирішуючи вказаний спір та задовольняючи позовні
вимоги суд першої інстанції виходив із того, що діями відповідача, а саме
знаходження вказаного автомобіля на майданчику для зберігання автомобіля  позивачу було спричинено  матеріальної шкоди, яка відповідно до вимог
ст.ст. 22, 1166 ЦК України повинна бути стягнута з відповідач по справі як
власника вказаного автомобіля.

Колегія суддів вважає даний висновок суду першої
інстанції  помилковим і таким  що не відповідає встановленим обставинам
справи та постановлений з порушенням норм матеріального права.

Так з матеріалів справи вбачається, що 05 червня
2006 року слідчим в ОВС СУ ГУМВС України в м. Києві Ковалем О.В. було оглянуто
та затримано автомобіль марки «Субару Форестер», державний номер НОМЕР_1, та
поміщено вказаний автомобіль на стоянку за адресою м. Київ, вул.. Стеценко, 22
. (а.с. 88)

Постановою слідчого в ОВС СУ ГУМВС України в м.
Києві Бартоша М.Л. від 27 травня 2006 року в процесі розслідування кримінальної
справи №18-00272 було накладено заборону на відчуження автомобіль марки «Субару
Форестер», державний номер НОМЕР_1, який був вилучений  у затриманого по справі ОСОБА_1.  (а.с. 17) .

Вироком Оболонського районного суду м. Києва  від 10 квітня 2007 року вилучений у ОСОБА_1.
автомобіль марки «Субару Форестер», державний номер НОМЕР_1, повернутий
власнику ОСОБА_1., та знято з вказаного автомобіля  арешт. (а.с. 47, 48).

З матеріалів вказаної
справи вбачається, що між позивачем по справі та Шевченківським РУ ГУМВС
України в м. Києві 31 березня 2005 року укладений договір зберігання
транспортних засобів на час розслідування кримінальних справ. (а.с. 22, 23).

Подібний договір
укладений 22 вересня 2006 року також між позивачем по даній справі та
Управління по боротьбі з організованою злочинністю  ГУ МВС України в м. Києві  (а.с. 25, 26).

Як вбачається з
матеріалів вказаної справи між позивачем по справі  ТОВ «Данкісік» та відповідачем по справі
ОСОБА_1. договорів зберігання автомобіля марки «Субару Форестер», державний
номер НОМЕР_1, не укладалося, не був відповідач по справі підозрюваним,  обвинуваченим чи засудженим по справі  №18-00272, по які вказаний автомобіль був
вилучений працівниками відділу в ОВС СУ ГУМВС України в м. Києві тому правових
підстав для задоволення позову ТОВ «Данкісік»
у суду першої інстанції не було.

Посилання суду першої
інстанції на ст. 22, 1166 ЦК України як на підставу для стягнення коштів з
відповідача по справі є необґрунтованим та безпідставним оскільки відповідач по
справі не вчиняв будь яких неправомірних дій по спричиненню позивачу
матеріальної шкоди, а позивачем при розгляді вказаної справи не ставилося
питання про залучення до  вказаної справи
осіб які були засуджені по вказаній справі із приводу дій яких проводилося
затримання вказаного автомобіля та його зберігання.

Безпідставним на думку
колегії суддів є твердження позивача проте, що відповідач ухилявся від
отримання вказаного автомобіля після прийнятого судом рішення про його
повернення. Так із листа начальника відділу прокуратури м. Києва Гречки Л.П.
вбачається, що належний відповідачеві автомобіль марки «Субару Форестер»,
державний номер НОМЕР_1, не повертався на його вимоги у зв'язку з чим
прокуратурою м. Києва порушено кримінальну справі за 191 ч.4 КМ України
відносно директора ТОВ «Данкісік» ОСОБА_2.

Враховуючи викладені
обставини колегія суддів вважає, що заявлений по справі позивачем ТОВ
«Данкісік» до ОСОБА_1. позов є безпідставним , а тому задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 303,
309, 313, 314, 316, 317 ЦПК України,
колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу
ОСОБА_1  задовольнити.

Рішення
Києво-Святошинського районного від 24 січня 2008 року скасувати та
ухвалити  нове рішення по суті позовних вимог.

Відмовити у задоволення
позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Данкісік» до ОСОБА_1про
стягнення коштів.

Рішення суду апеляційної
інстанції може бути оскаржено до Верховного Суду України протягом двох місяців
з моменту його проголошення.

Головуючий:

Судді: