У х в а л а

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

21 квітня 2008 року
м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

головуючого
Гуменюка В.І.,  суддів:
Балюка М.І.,                                                                       Барсукової В.М.,-

розглянувши
справу за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства (далі-ДП) “Маріупольський
морський торговельний порт” про визнання незаконним та скасування наказу про
звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час
вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о
в и л а:

У жовтні 2006 року ОСОБА_1 звернувся із зазначеним позовом посилаючись на
те, що у липні-серпні 2006 року він перебував у черговій відпустці і мав
виходити на роботу 18 серпня 2006 року. Однак на передодні він захворів і 18
серпня 2006 року не приступив до виконання своїх обов'язків. З 18 серпня 2006
року по 21 серпня 2006 року ОСОБА_1 проходив амбулаторне лікування. Згідно
лікарняного листа позивач мав стати до роботи 23 серпня 2006 року. Однак,
враховуючи, що він працює за змінним графіком, а 23 серпня 2006 року мала
працювати не його зміна, він вийшов на роботу у свою зміну, тобто 24 серпня
2006 року. 23 серпня 2006 року позивач приходив на роботу, щоб повідомити про
свій вихід 24 серпня 2006 року, однак групового механіка на місті не застав. 23
серпня 2006 року ОСОБА_1 ніхто про його переміщення або переведення не
повідомляв. 24 серпня 2006 року позивача було повідомлено, що його переведено
на ремонт іншої авто вантажівки, де він працював майже місяць. Згідно наказу №
936/к від 22 вересня 2006 року ОСОБА_1 було звільнено за пунктом 4 статті 40
КЗпП України за прогул без поважних причин. В цей же день його ознайомили з
наказом та видали трудову книжку. Враховуючи викладене, ОСОБА_1 просив визнати
незаконним та скасувати наказ про звільнення, поновити його на роботі, стягнути
середній заробіток за час вимушеного прогулу та відшкодувати моральну шкоду в
розмірі 30 000 грн.

Рішенням Приморського районного суду м. Маріуполя від 27
червня 2007 року позов задоволено частково. Визнано незаконним та скасовано
наказ          № 935/к від 22 вересня 2006
року про звільнення ОСОБА_1 за пунктом 4 статті 40 КЗпП України. Поновлено
ОСОБА_1 на посаді механізатора комплексної бригади на
вантажно-розвантажувальних роботах бази внутрипортової механізації ДП “
Маріупольський морський торговельний порт”. Стягнуто з ДП “ Маріупольський
морський торговельний порт” на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час
вимушеного прогулу за період з 22 вересня 2006 року по 27 червня 2007 року в
розмірі 21 609 грн. 68 коп., моральну шкоду в розмірі 2 000 грн. та витрати на
правову допомогу в розмірі 1 500 грн. В решті позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Донецької області від 26
вересня 2007 року рішення Приморського районного суду м. Маріуполя від 27
червня 2007 року змінено в частині стягнення середнього заробітку за час
вимушеного прогулу. Стягнуто з ДП “Маріупольський морський торговельний порт”
на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 22
вересня 2006 року по 27 червня 2007 року в сумі 21 525 грн. 24 коп. В решті
рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі ДП “Маріупольський морський
торговельний порт”  просить скасувати
ухвалені у справі судові рішення та ухвалити рішення про відмову ОСОБА_1 у
задоволенні його позовних вимог, посилаючись на неправильне застосування судом
норм матеріального права та порушення судом норм процесуального права.

Касаційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Згідно вимог частини 2 статті 324 ЦПК України підставами касаційного
оскарження судового рішення є неправильне застосування судом норм матеріального
чи порушення норм процесуального права.

За правилами статті 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може
встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в
рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність того чи
іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Судові рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального
права. Доводи скарги висновків суду не спростовують. Підстав для їх скасування
не встановлено.

Керуючись статтями 332, 345 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у
цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Державного підприємства “Маріупольський
морський торговельний порт”  відхилити.

Рішення Приморського районного суду м. Маріуполя від 27
червня 2007 року та рішення апеляційного суду Донецької області від 26 вересня
2007 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
В.І. Гуменюк

Судді:
М.І. Балюк

В.М. Барсукова