Справа N 2- 236/2008 р.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е
М    У К Р А Ї Н И

08 квітня 2008 року
м.
Івано-Франківськ

Тисменицький районний
суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді                                          Струтинського Р.Р.,

секретаря
Бардюк-Кавецької Л.В

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в приміщенні Тисменицького районного  суду справу за позовом ОСОБА_1 доОСОБА_2 та
ОСОБА_3 про визнання права власності,-

в с т а н о
в и в :

Позивачка звернулися до суду
з позовом до відповідачів про визнання права власності на будинковолодіння АДРЕСА_1.

Позивака
в судовому засіданні позов підтримала, суду пояснила, що будинковолодіння
АДРЕСА_1 відносилось до типу „колгоспний двір”, членами якого була вона та
відповідачі по справі. Останні не претендють на частку в даному майні. Однак
через те, що будинковолодіння належало членам колгоспного двору і не даний час
свідоцтва про право власності на ноьго не має, то в Пшениківській сільській
раді їй було відмовлено у визнанні права власності та рекомендовано звернутися
до суду. Просила позов задоволити.

Відповідачі
в судовому засіданні закладений до них позов визнали, проти його задоволення не
заперечували.

Вислухавши позивачку, відповідачів, дослідивши матеріали справи,
суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Встановлено,
що будинковолодіння
АДРЕСА_1 станом
на 01.04.1991
року, тобто на час введення в дію Закону України «Про власність», належало до
категорії «колгоспний двір», і в ньому проживали та були
прописані позивачка та відповідачі по справі, що підтверджується довідкою
виданою виконкомом Пшеничниківської сільської ради №22 від 21.01.2008 року.

Статтями 121, 123 ЦК України
(в редакції 1963 року) встановлено, що майно колгоспного двору належить його
членам в рівних частках на засадах спільної сумісної власності.

Тобто,
співласниками даного будинковолодіння в рівних частках є позивачка та
відповідачі по справі, однак, останні на свою частку в будинковолодінні не
претендують та відмовляються від неї в користь позивачки, про що подали суду
відповідні письмові заяви.

Виготовити
Свідоцтво про право власності у встановленому законом порядку позивачка неможе,
оскільки на дане будинковолодіння відсутні правовстановлюючі документи.

Таким
чином, здобутими по справі доказами, стверджується, що позовні вимоги є підставними
і обгрунтованими, а отже підлягають до задоволення.

На підставі наведеного, відповідно до ст. 121, 123 ЦК України (в редакції 1963 року), ст.392 ЦК
України,
та  керуючись ст.ст.  213- 215 ЦПК Укаїни, суд,-

в и р і ш и
в :

Позов задоволити.

Визнати
за ОСОБА_1 право власності на будинковолодіння АДРЕСА_1, інвентаризаційною
вартістю 119217,00 грн., з підстав належності їй 1/3 частини будинковолодіння
як члену колишнього колгоспного двору та 2/3 частини будинковолодіння, в
зв”язку із відмовою від своєї частки в будинковолодінні ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в її
користь.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подачі заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про
апеляційне оскарження
не було подано. В разі подачі заяви про апеляційне оскарження рішення суду, але
апеляційна скарга не була подана в строк, рішення набирає законної сили після
закінчення цього строку.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду до
апеляційного суду області може бути подано протягом 10 днів з дня проголошення
рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 20
днів після подачі заяви про апеляційне оскарження.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга
подається через Тисменицький районний суд.

Головуючий
Р.Р.Струтинський