У х в а л а

І М Е Н Е М
У К Р А Ї Н И

30 травня 2008 року
м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

головуючого
Гуменюка В.І.,  суддів:
Балюка М.І.,                                                                       Барсукової В.М.,-

розглянувши
справу за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2про звернення стягнення на предмет іпотеки
та виселення всіх мешканців з жилого приміщення, за зустрічним позовом
ОСОБА_3до ОСОБА_4, ОСОБА_1, третя особа - виконавчий комітет Дзержинської
районної ради про визнання нерухомого майна об'єктом права сумісної власності
та договору іпотеки недійсним,

в с т а н о
в и л а:

У березні 2006 року ОСОБА_1 звернувся із зазначеним
позовом посилаючись на те, що 12 листопада 2004 року між ним та відповідачем
був укладений письмовий договір позики, відповідно до якого останній отримав
від нього в борг грошову суму у розмірі 75 880 грн., які зобов'язався повернути
12 березня 2005 року. В травні та жовтні 2005 року за взаємною письмовою угодою
сторін сума позики була збільшена до 115 440 грн., а строк повернення боргу
позичальником продовжено до 12 листопада 2005 року. При цьому, з метою
забезпечення виконання договірних зобов'язань сторонами було укладено й договір
іпотеки від 12 листопада 2004 року, посвідчений нотаріально, та додаткові угоди
до нього, відповідно яких предметом іпотеки стала АДРЕСА_1, що належить відповідачу
на праві приватної власності. Однак, у встановлений строк відповідач своїх
зобов'язань не виконав, і отримані ним у борг грошові кошти не повернув. Просив
стягнути з відповідача на його користь стягнути на предмет іпотеки - АДРЕСА_1;
встановити спосіб реалізації предмету іпотеки, шляхом процедури продажу,
надавши йому відповідно до умов договору іпотеки право продати цю квартиру від
свого імені будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу; встановити
загальний розмір його вимог у розмірі 257 431 грн. 20 коп., що складається з
суми основного зобов'язання - 115 440 грн. та суми пені - 141 991 грн. 20 коп.;
передати йому предмет іпотеки в управляння на період до його реалізації,
надавши йому право безперешкодно входити до квартири, яка є предметом іпотеки,
та вживати заходи для її збереження й забезпечення належного господарського
використання згідно із цільовим призначенням; виселити всіх мешканців із
вказаної квартири із зняттям їх із реєстрації.

ОСОБА_3 звернулася із зустрічним позовом посилаючись на
те, що вказана квартира була отримана у подарунок у період шлюбу її з ОСОБА_2,
а приведення квартири в жилий стан, стало можливим лише внаслідок спільних
зусиль подружжя та значних фінансових витрат із сімейного бюджету. Просила
визнати АДРЕСА_1 об'єктом права спільної сумісної власності подружжя та визнати
недійсним договір іпотеки, укладений відповідачами, оскільки цей договір
укладався без її згоди.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 2
липня 2007 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Харківської
області від 20 листопада 2007 року, первинний позов задоволено. У задоволенні
зустрічного позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати ухвалені у
справі рішення судів та ухвалити нове рішення, яким задовольнити її позовні
вимоги, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права
та порушення судом норм процесуального права.

Касаційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Згідно вимог частини 2 статті 324 ЦПК України підставами касаційного
оскарження судового рішення є неправильне застосування судом норм матеріального
чи порушення норм процесуального права.

За правилами статті 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може
встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в
рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність того чи
іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Судові рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального
права. Доводи скарги висновків суду не спростовують. Підстав для їх скасування
не встановлено.

Керуючись статтями 332, 345 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у
цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3відхилити.

Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 2
липня 2007 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 20
листопада 2007 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
В.І. Гуменюк

Судді:
М.І. Балюк

В.М. Барсукова