Справа
№  2-103/08
Н Е М    У К Р А Ї Н И
24  квітня   2008 року.
Близнюківський районний
суд Харківської області у складі:
судді  Мороза О.І., при секретарі
Масловій Н.Ю, розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Близнюки
Харківської  області цивільну  справу за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2  про розірвання шлюбу,
В С Т А Н О В И В  :
ОСОБА_1  звернувся   до суду з позовом  до
ОСОБА_2  про розірвання шлюбу,
який   було зареєстровано  07 листопада
1982  року. Позивач вказує, що між
ним  та відповідачем по справі    припинені шлюбно-сімейні відносини та
ведення спільного господарства  у зв'язку
з тим, що на протязі останніх   років
життя   постійно виникали сварки із-за
відсутності взаєморозуміння та інше.
Спору про поділ майна не виникає. Від шлюбу мають двох повнолітніх
доньок та неповнолітнього сина.
Посилаючись на вищевказані обставини вважає, що подальше спільне
проживання і збереження сім'ї  стало
неможливим. Наміру поновляти
сімейно-шлюбні відносини він  не
має. Витрати при реєстрації розірвання шлюбу в державному органі реєстрації
актів цивільного стану просить покласти на нього.
Позивачем до суду надана письмова заява
про розгляд справи за його відсутності, на задоволенні позову наполягає.
Відповідач про час та місце судових
засідань повідомлялася
належним  чином, про що свідчать
розписки про одержання судових  повісток.
У відкрите  судове засідання не з'явилася
вдруге. Причину своєї неявки  суду не
повідомила,  клопотань не заявляла.
Зважаючи на вище вказану  письмову
заяву позивача  суд ухвалює рішення при
заочному  розгляді справи, що відповідає
положенням  ст. 224 ЦПК України.
Відповідно до ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про
розірвання шлюбу може бути пред'явлено одним із подружжя. Відповідно до ст. 112
цього ж Кодексу, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде
встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження  шлюбу суперечило б інтересам одного з них,
інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Матеріалами справи встановлено,
що  протягом останніх  років
між подружжям склалися   такі
особисто-неприязненні стосунки  при яких
збереження сім'ї стало неможливим.
Сукупність вивчених у судовому засіданні доказів  впевнює
суд у тому, що сім'я сторін розпалася остаточно, подальше спільне
проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, та неповнолітнього
сина,  що має істотне значення.   Майновий спір між  сторонами
таких обставин шлюб має бути розірвано.
Визначаючи розмір державного мита при реєстрації розірвання шлюбу в
державному органі реєстрації актів цивільного стану, суд приймає до уваги
сімейний та матеріальний стан подружжя
та вважає за необхідне витрати щодо розірвання шлюбу покласти на
позивача у справі за його клопотанням.
тому, керуючись 10,11,88,209,212,214-215,224-226 ЦПК України, ст.110, 112
Сімейного кодексу  України, суд,
Розірвати  шлюб  між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1  та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2,  зареєстрований  07 листопада
1982 року  відділом  реєстрації актів цивільного стану
Близнюківського  районного  управління юстиції    Харківської області,  Україна. Актовий запис № 49.
реєстрації розірвання шлюбу в державному органі реєстрації актів цивільного
стану стягнути державне мито   на користь
держави у розмірі сімнадцять гривень із ОСОБА_1.
Ткаченко Людмилу  Вікторівну   від сплати державного мита   звільнити.
Заочне рішення може бути
переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою
протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду
Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк
з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після
цього протягом 20 днів апеляційної скарги
або в порядку ч.4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя