Р І Ш Е Н Н Я                                                № 2-78/2008 року

ІМЕНЕМ              УКРАЇНИ

26
лютого 2008 року                       Лубенський міськрайонний суд Полтавської області

в складі головуючого судді ЯЦЕНКО
В.В.

при секретарі : БІЛИК Т.П.

розглянувши у відкритому  судовому засіданні в залі суду в м. Лубни,
цивільну справу за  позовом ОСОБА_1
до професійно-технічного училища № 53 с. Войниха, Лубенського р-ну, Полтавської
області про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час
вимушеного прогулу, та стягнення моральної шкоди ,

В
с т а н о в и в  :

ОСОБА_1, звернувся  до суду з позовом до професійно-технічного
училища № 53 Лубенського району Полтавської
області  про поновлення на роботі,
стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування
моральної шкоди в розмірі  3000  грн. витрат на юридичну допомогу в сумі 800
грн.

В позові зазначив , що з відповідачем
перебував у трудових відносинах з 11.09.1995 року. З 26.12.2001 року працював
на посаді помічника директора по господарству ПТУ № 53.

05.10.2007
року був виданий наказ № 227-ВК про його звільнення , з посади помічника
директора по господарству ПТУ № 53 на підставі п.3 ст.40 КЗПП України  ,в зв'язку з систематичним невиконанням
посадових обов'язків, не реагування на зауваження та накази дирекції  і постійними зривами звітності перед обласним
управлінням освіти і науки в технічний відділ. В наказі також вказано, що дане
звільнення погоджено з профспілковим комітетом згідно з протоколом  № 6 від 03.10.2007 року.

Не
погоджуючись з рішенням  керівництва
училища про його  звільнення , він
05.11.2007 року подав  до суду позовну
заяву про поновлення на роботі  .

Вважає,
що відповідачем  при звільнені його з
займаної посади було явно порушено норми трудового чинного законодавства.

Прохає
суд постановити  рішення  яким поновити його на роботі в  Професійно-технічному училищі №53,  стягнути з відповідача на його користь
заробітну плату за час вимушеного прогулу, стягнути моральну шкоду  в розмірі 3000 грн.,  мотивуючи спричинення йому моральної шкоди
тим, що дирекція ПТУ-53 таким своїм наказом та подальшими подіями пов'язаними
з  поновлення його порушених прав
принижує його в очах його знайомих та товаришів, чим завдає йому великих
моральних страждань. Йому необхідно були додаткові зусилля для організації його
життя. Його дружина інвалід 3-ї групи,  ніде
не працює. Сім'я фактично існує тільки на його
заробітну плату. Стягнути витрати на юридичну допомогу в сумі 800 грн.

У
судовому засіданні позивач  ОСОБА_1,
заявлені позовні вимоги змінив , відмовившись від  позову в частині стягнення моральної шкоди ,
в іншій частині позовні вимоги підтримав повністю .

Відповідач
по справі  професійно-технічне училище №
53 Лубенського району Полтавської області в особі директора  Рикової З.О. ,представника Садового В.В.,  в судовому засіданні заявлені позовні вимоги
визнали  повністю .

Суд,
дослідив матеріали справи , заслухав сторони по справі, вважає, що позов
підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно
п.3 ст.40 КЗпП України трудовий договір може бути розірваним лише у випадках
систематичного невиконання  працівником
без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або
правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше
застосовувались заходи дисциплінарного чи громадського стягнення.

При
звільнені  працівника за цією
підставою  слід враховувати, що на працівника
покладаються обов'язки, які є :

1)   складовими його
трудової функції ;

2)   іншими обов'язками, передбаченими правилами
внутрішнього трудового розпорядку.

Судом
встановлено, що згідно наказу №-231 від 11.09.1995 року позивач ОСОБА_1 був
прийнятий на роботу в ПТУ № 53 Лубенського району Полтавської області  а на посаді помічника директора по
господарству  працює з 26.12.2001 року .

Згідно наказу № 227 -ВК від 05.10.2007 року
ОСОБА_1  на підставі п.3 ст.40 КзПП
України  був звільнений з роботи .

Підставою
для звільнення   відповідач ПТУ № 53
зазначив , систематичне невиконанням
позивачем ОСОБА_1 посадових обов'язків, не реагування на зауваження та
накази дирекції  і постійними зривами
звітності перед обласним управлінням освіти і науки в технічний відділ.

Як  встановлено в судовому засіданні та
вбачається з матеріалів справи , в діях позивача  ОСОБА_1 не вбачається   невиконання покладених на нього  посадових обов'язків , які б давали
відповідачу підстави  для звільнення його
з роботи  на підставі п3 ст 40 КзПП
України. Як встановлено в судовому засіданні
, однією із причин звільнення позивача ОСОБА_1 з роботи явилось не
надання звітів по підготовці до опалюваного сезону 2007-2008 року та
використанні енергоносіїв. Із посадової інструкції помічника директора по
господарству , та правил внутрішнього розпорядку не вбачається покладання
таких  трудових обов'язків на позивача .

В діях
позивача вбачаються незначні дисциплінарні порушення трудової дисципліни ,
однак зі сторони відповідача як роботодавця міри реагування відповідно до вимог
КзПП України не приймались .

Крім
того  відповідно до вимог ст.40 КзПП
України , обов'язковою умовою для звільнення
з ініціативи адміністрації , є згода профспілкового комітету .Однак
засідання профспілкового комітету ПТУ- 53 з питань дачі згоди  на звільнення
позивача ОСОБА_1 з ініціативи адміністрації ПТУ не проводилось і дачі
згоди на звільнення ОСОБА_1 з вищезазначених підстав  не було .

При
таких обставинах ,суд вважає , що позивач ОСОБА_1 був звільнений з роботи
незаконно і підлягає поновленню на роботі , з моменту звільнення  , тоб то з 5.10.2007 року .

Постільки
позивач ОСОБА_1 був звільнений з роботи незаконно , на його користь підлягає
стягненню з відповідача втрачений заробіток , за час вимушеного прогулу в
сумі  -2616 гривень 56 коп., що
підтверджується довідкою відповідача , та з якою погоджується сам позивач .

Також
підлягає стягненню з відповідача на користь позивача ОСОБА_1 понесені ним
судові витрати по наданню юридичної допомоги , що підтверджується квитанцією в
розмірі 800 гривень.

Постільки
позивач ОСОБА_1 при подачі позову , звільнений від сплати судового збору  та витрат на інформаційно-технічне
забезпечення , зазначені витрати підлягають стягненню з відповідача.

Керуючись
ст. ст. 10, 15, 60, 88, 212-214  ЦПК
України, ст. ст. 40п.4 КЗПП України, Постановою Пленуму Верховного Суду України
від 06.11.1992 року № 9 із змінами внесеними Постановою Пленуму ВС України  від 1 квітня 1994 року № 4 п. 24 ,  суд -

В  И
Р  І  Ш
И  В :

Позовні
вимоги ОСОБА_1  - задовольнити.

Поновити на роботі ОСОБА_1 , а саме
на посаді помічника директора з адміністративно-господарської роботи  професійно-технічного училища № 53 с.
Войниха, Лубенського району , Полтавської області з 5 жовтня 2007 року .

Стягти з професійно-технічного
училища № 53 на користь ОСОБА_1 за час вимушеного прогулу в період з 05.10.2007
року по 26.02.2008 року - 2616 гривень 56 копійок.

Стягти з ПТУ № 53 с. Войниха на
користь ОСОБА_1 понесені ним судові витрати на допомогу адвоката в розмірі 800
гривень.

Стягти з
ПТУ № 53 с. Войниха на користь держави судовий збір в розмірі 8 гривень 50
копійок,  та  витрати на ІТЗ в розмірі 7 грн. 50 коп.

Рішення
суду в частині поновлення на роботі підлягає негайному виконанню.

На рішення
суду може бути подана заява на апеляційне оскарження протягом десяти днів з
моменту проголошення та апеляційна скарга протягом двадцяти днів з моменту
подачі заяви на апеляційне оскарження до
Полтавського апеляційного суду.

Головуючий                                                      В.В.ЯЦЕНКО