У Х В А Л А

І М Е Н Е М    У
К Р А Ї Н И

29 січня 2008
року                                                                                        м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах
Верховного Суду України

в складі:

Левченка
Є.Ф.,  Лихути Л.М.,  Сеніна Ю.Л.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за
позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю “Поліком” про
стягнення заробітної плати за роботу у відпускні дні, невикористаної частини
відпустки, компенсацію за своєчасно не виплачені доходи, за касаційною скаргою
ОСОБА_1 на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 1
червня 2007 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від                  4 вересня 2007 року,

в
с  т  а
н  о  в
и  л  а :

У березні 2007
року ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до товариства з обмеженою
відповідальністю “Поліком” про стягнення заробітної плати за роботу у відпускні
дні, невикористаної частини відпустки, компенсацію за своєчасно не виплачені
доходи, мотивуючи свої вимоги тим, що в період з 2 квітня 1998 року по              10 травня 2005 року вона
працювала у ТОВ “Поліком” на посаді бухгалтера. Перебуваючи у щорічній
відпустці, за ініціативою відповідача була відкликана для виконання роботи.
Оскільки відповідачем не проведено належних перерахунків, позивач просила суд
стягнути з відповідача на її користь заробітну плату за працю у відпускні дні -
58 грн. 52 коп., оплату за невикористану частину відпустки - 58 грн.08 коп.,
компенсацію за невиплачені доходи в розмірі 19 грн.24 коп.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду
Київської області від 1 червня 2007 року, залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Київської області від                  4 вересня 2007 року в позові
ОСОБА_1 відмовлено.

У касаційній скарзі
ОСОБА_1 просить скасувати ухвалені у справі судові рішення та ухвалити нове
рішення, яким позов задовольнити, посилаючись на порушення судом норм
процесуального права та неправильне застосування судом норм матеріального
права.

Колегія
суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України дійшла
висновку, що касаційна скарга ОСОБА_1 не підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Згідно
ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження судового рішення є
неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм
процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе
рішення з одних лише формальних міркувань.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції
перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої та
апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права і не може
встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в
рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або
недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено, і це вбачається з матеріалів справи, що судові рішення
ухвалені з додержанням судом норм матеріального та процесуального права і
доводи скарги їх висновків не спростовують.

Керуючись ст.ст. 331, 332, 335-337 ЦПК України, колегія суддів Судової
палати у цивільних справах Верховного Суду України

у
х  в  а
л  и  л  а :

Касаційну скаргу
ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 1 червня 2007 року
та ухвалу апеляційного суду Київської області від 4 вересня 2007 року залишити
без змін.

Ухвала
оскарженню не підлягає.

Судді

Верховного Суду України :                                                                     Левченко Є.Ф.

Лихута Л.М.

Сенін Ю.Л.