У х в а л а

іменем  україни

2 квітня 2008 року                                                    м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі

головуючого
Патрюка М.В.,

суддів:
Пшонки М.П.,
Костенка А.В.,

Лященко
Н.П.,                       Прокопчука
Ю.В., -

розглянувши
в судовому засіданні справу за позовом підприємства теплових мереж
“Володимир-Волинськтеплокомуненерго” до ОСОБА_1 про стягнення плати за
користування теплопостачанням та підігрівом води, за касаційною скаргою ОСОБА_1
на рішення апеляційного суду Волинської області від 29 серпня 2007 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2007 року підприємство теплових мереж
“Володимир-Волинськтеплокомуненерго” звернулося до суду із зазначеним позовом,
обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідач тривалий час не сплачує кошти за
надані послуги. Станом на 1 лютого 2007 року утворилася заборгованість у сумі 6
415 грн. 06 коп. згідно з приєднаними розрахунками. Позивач просив стягнути з
відповідача зазначену заборгованість.

Рішенням Володимир-Волинського міського
суду Волинської області від 29 серпня 2007 року в задоволенні позову
відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Волинської області від 29
серпня 2007 року рішення міського суду скасовано, позов задоволено. Стягнуто з
ОСОБА_1 на користь підприємства теплових мереж
“Володимир-Волинськтеплокомуненерго” 6 415 грн. 06 коп. заборгованості з оплати
за користування теплопостачанням і підігрівом води, 92 грн. 22 коп. судових
витрат та 64 грн. 45 коп. судового збору в дохід держави.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 порушує
питання про скасування  рішення
апеляційного суду й залишення в силі рішення суду першої інстанції, мотивуючи
свою вимогу порушенням судом норм матеріального та процесуального права.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких
підстав.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та задовольняючи
позов підприємства теплових мереж “Володимир-Волинськтеплокомуненерго” про
стягнення з відповідача заборгованості з оплати за користування
теплопостачанням та підігрівом води, апеляційний суд дійшов обґрунтованого
висновку про те, що між сторонами фактично був укладений договір надання послуг
і ОСОБА_1 як споживач послуг зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні
послуги.

Проте висновок суду про необхідність оплати всієї суми
заборгованості є помилковим і не відповідає нормам матеріального  і процесуального права.

У рішенні апеляційний суд зазначив, що із заявою про
застосування строку позовної давності відповідач не звертався і за таких
обставин позовну давність не слід застосовувати.

При цьому суд не врахував вимоги ст. 257 ЦК України, яка
передбачає, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Крім того, апеляційний суд не з'ясував питання, з якого
часу позивач не оплачує зазначені послуги.

У матеріалах справи також відсутні дані про розрахунок
оплати заборгованості.

Ураховуючи наведене, колегія суддів вважає, що рішення
апеляційного суду ухвалено з порушенням норм матеріального права, тому підлягає
скасуванню з направлення справи на новий апеляційний розгляд.

Керуючись ст. ст. 338, 344, 345 ЦПК України, колегія
суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Волинської області від 29
серпня 2007 року скасувати, а справу передати на новий апеляційний розгляд.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                       М.В.
Патрюк

Судді:
М.П. Пшонка

А.В. Костенко

Н.П. Лященко

Ю.В.
Прокопчук