Справа № 22ц-6132008 р.
Головуючий у 1-й інстанції: Марченко М.М.
Доповідач: Редька А.Г.
У Х В А Л А

І М “ Я М    У К Р А Ї Н И

10 квітня 2008 року                                   місто
Чернігів

А  п
е  л  я
ц  і  й
н  и  й
с  у  д
Чернігівської області

у складі:

головуючого - судді Литвиненко І.В.,

суддів - Лазоренка М.І., Редьки А.Г.,

при секретарі -
Рябчук С.В.,

за участі: позивача ОСОБА_1, представника відповідача
ОСОБА_2,

розглянув у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду цивільну справу
за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1 на рішення Ніжинського міськрайонного
суду Чернігівської області від 4 лютого 2008 року у справі за позовом ОСОБА_1
до ОСОБА_3 та ОСОБА_2 про порушення права власності на землю та відшкодування
моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

Рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 4 лютого
2008 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 та ОСОБА_2 про
визнання дій відповідачів такими, що порушують право власності позивача на
земельну ділянку та про відшкодування моральної шкоди.

Рішення суду встановлено, що площа, конфігурація, межі земельної ділянки
АДРЕСА_1, яка належить позивачу ОСОБА_1, відповідає площі, конфігурації, межам
земельної ділянки, належній їй на праві власності, і не встановлено вчинення з
боку відповідачів, користувачів земельної ділянки АДРЕСА_1, дій, які б
порушували право власності на земельну ділянку позивача ОСОБА_1

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати зазначене рішення суду та
ухвалити нове рішення, яким задовольнити її позовні Волги, а саме, що
відповідачі восени 2006 року зруйнували фундамент огорожі вздовж межі земельної
ділянки та на її земельній ділянці вкопали свої межові стовпчики, чим порушили
її право власності на землю та заподіяли моральну шкоду, оскільки вона змушена
була звертатися до органів місцевого самоврядування, міліції, судових органів
за захистом своїх прав.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників розгляду справи,
перевіривши доводи скарги та матеріали справи, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга ОСОБА_1 не може бути задоволена.

Суд першої інстанції у повному обсязі дослідив надані сторонами документи,
перевірив доводи та заперечення сторін, правильно встановив обставини справи і
рішення суду ґрунтується на матеріалах справи та законі.

За матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 є власником земельної ділянки
площею 189 кв м АДРЕСА_1 відповідно до Державного акту про право власності на
земельну ділянку, виданого 5 вересня 2006 року Ніжинською міською радою. За
матеріалами справи також встановлено, що між сторонами виник спір з приводу
зведення ОСОБА_1 цегельного паркану на межі із сусідньою земельною ділянкою
АДРЕСА_1, але у подальшому ОСОБА_1 паркан звела.

Відповідно до ст.152 Земельного Кодексу України власник земельної ділянки
має права вимагати усунення порушень його прав на землю і суд, встановивши таке
порушення, має визначити спосіб усунення порушення прав власності на землю.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 звела паркан вздовж межі належної їй
земельної ділянки, земельна ділянка, що перебуває у її користуванні та
власності відповідає за площею, конфігурацією, межам, визначеними Державним
актом про право власності на земельну ділянку та іншим документам і права
землевласника ОСОБА_1 не порушені.

Такий висновок суду підтверджується висновком експерта Чернігівської
регіональної торгово-промислової палати, акт С-190 від 8 листопада 2007 року,
іншими матеріалами справи. По справі також не підтверджено, що відповідачі
восени 2008 року зруйнували фундамент паркану вздовж межі земельної ділянки
позивачки, вкопали межові стовпчики на земельній ділянці позивачки і про такі
випадки позивач ОСОБА_1 не надала суду жодних доказів, а у своїх поясненнях
посилалася, що вона так вважає, що фундамент було зруйновано відповідачами, бо
вони погрожували це зробити, хоча цього не бачила і не впевнена.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про
відсутність порушення права власності ОСОБА_1 на земельну ділянку з боку
відповідачів, обгрунтовано відмовив у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1,
рішення суду ухвалено відповідно до норм матеріального та процесуального
законів і доводи апеляційної скарги не дають підстав для скасування або зміни
рішення суду.

Керуючись ст.ст.307,308,314,315,319
Цивільного процесуального кодексу України, апеляційний суд

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без
задоволення, а рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області
від 4 лютого 2008 року залишити без змін.

Ухвала набуває чинності негайно та може
бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох
місяців після проголошення.

Головуючий:                                             Судді: