Справа № 22-Ц- 1845/08                           Головуючий в 1
інстанції Лебезун В.І.
Доповідач - Воробйова Н.С.
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М      У К Р А Ї Н И

26.05.2008 року колегія суддів судової палати у цивільних
справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого- Яворського М.А.,

суддів- Воробйової Н.С., Оношко Г.М.,

при секретарі - Зозулі Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_4на рішення Вишгородського районного суду від 12
лютого 2008 року у справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2,ОСОБА_3  до
ОСОБА_4 про стягнення матеріальної і моральної шкоди,-

встановила :

Позивачка звернулася до суду
з названим позовом, посилаючись на те, що з вини відповідачки 26.05.2007 року
біля 15 год30 хв. на вул..Набережне Шосе в м.Києві сталася ДТП, в результаті
якої був пошкоджений  належний їй
автомобіль „Фольксваген Поло”, державний номер НОМЕР_1”, яким керував за її
дорученням ОСОБА_2.

ОСОБА_4. керувала автомобілем
„Мазда-3”, державний номер НОМЕР_2 .

В автомобілі, на час аварії,
крім ОСОБА_2. знаходилися  позивачка           ( власник автомобіля) та   ОСОБА_3.

В результаті дорожньої
пригоди автомобіль позивачки отримав технічні пошкодження.

Дійсна вартість
відновленого ремонту автомобіля складає 32030,21 грн.

Постановою судді
Вишгородського районного суду від 14.09.2007 року ОСОБА_4. визнана винною у
порушені п.10.3. Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження
автомобіля  „Фольксваген Поло”, державний
номер НОМЕР_1” і вчинила правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

Постанова набрала законної
сили.

Позивачка  ОСОБА_1. просила стягнути матеріальну шкоду в
розмірі дійсної вартості ремонту пошкодженого автомобіля в сумі 32030 грн.21
коп., витрати на правову допомогу в сумі 5000 грн., оплату послуг авто центру
за стоянку автомобіля в сумі 420 грн., оплату послуг евакуатора в сумі 235
грн., всього 38185грн.21 коп. та 15000 завданої моральної шкоди.

Позивачі ОСОБА_2. та
ОСОБА_3. (справи об'єднані в одне провадження) просили стягнути с відповідачки
ОСОБА_4 моральну шкоду по 10000 грн. кожному.

Рішенням Вишгородського
районного суду Київської області від 12.02.2008 року  позовні вимоги ОСОБА_1. про стягнення
матеріальної шкоди задоволено повністю, вимоги про стягнення моральної шкоди
частково - у сумі 2000 грн.

Позовні вимоги ОСОБА_2.та ОСОБА_3. про
стягнення моральної шкоди задоволено частково.

На користь ОСОБА_2.
стягнуто моральну шкоду в сумі 2000 грн. та судові витрати в сумі 530 грн., а
всього 2530 грн.

На користь ОСОБА_3. стягнуто
моральну шкоду в сумі 3000 грн. та 530 грн. судових витрат, а всього - 3530
грн.

В апеляційній скарзі
відповідач просить скасувати рішення суду першої інстанції як необґрунтоване та
таке, що не відповідає нормам матеріального і процесуального права.

Апеляційна скарга
підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Встановлено, що з вини
відповідачки 26.05.2007 року біля 15 год. 30 хв. на вул..Набережне Шосе в
м.Києві сталася ДТП, в результаті якої був пошкоджений  належний позивачці автомобіль „Фольксваген
Поло”, державний номер НОМЕР_1”, яким керував за її дорученням ОСОБА_2.

ОСОБА_4. керувала автомобілем
„Мазда-3”, державний номер НОМЕР_2 .

В автомобілі, на час аварії,
крім ОСОБА_2. знаходилися  позивачка           ( власник автомобіля) та   ОСОБА_3.

В результаті дорожньої
пригоди автомобіль позивачки отримав технічні пошкодження.

З постанови судді
Вишгородського районного суду від 14.09.2007 року видно, що ОСОБА_4. вчинила
правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП та визнана винною у порушені п.10.3.
Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження автомобіля  „Фольксваген Поло”, державний номер НОМЕР_1”.

Постанова набрала законної
сили.

Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК
України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або
адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказується при розгляді
інших справ, у яких беруть ті особи, або особа, щодо якої встановлено ці
обставини.

Згідно ст.1187 ЦК України шкода, завдана
джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній
правовій підставі володіє транспортним засобом.

В силу ст.1166 ЦК України
майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної особи, а також шкода, завдана майну
фізичної чи юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її
завдала.

Колегія вважає
правильним висновок суду щодо обов”язку відповідачки відшкодувати  майнову шкоду позивачці у повному обсязі.

Рішення суду в цій
частині вимог позивачки ґрунтується на матеріалах справи та відповідає закону.

Доводи апеляційної скарги
не спростовують висновків суду і
посилань на обставини, які б свідчили про незаконність рішення суду у
цій частині позовних вимог, не містять.

Відповідно до ст.1167 ЦК
України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю відшкодовується особою, яка її завдала, за
наявності вини останньої.

Висновок суду про
покладання на відповідачку обовов”язку відшкодувати позивачам моральну шкоду
відповідає вимогам закону.

Разом з тим, колегія
суддів вважає обґрунтованим доводи апеляційної скарги щодо стягнення з
відповідачки надмірно сплаченої позивачами
суми судового збору.

З матеріалів справи
вбачається, що  позивачка звернулася з
позовом до відповідачки про стягнення
майнової шкоди на суму 33185,21 грн.

Відповідно до Декрету КМ України
„Про державне мито” вона мала сплатити 331 грн.85 коп.

Проте сплатила 1132,00
грн.

Позивачі ОСОБА_2. та
ОСОБА_3. звернулися до суду з позовними вимогами про відшкодування моральної
шкоди. Згідно Декрету КМ України „Про державне мито”  мали сплатити державне мито по 8,50 грн.

Сплатили  по 500 грн. кожен ( надмірно сплачено по 491
грн.).

Вирішуючи спір по суті,
суд присудив стягнути з відповідачки на користь позивачів сплачений ними
судовий збір у повному обсязі.

Рішення суду в цій
частині не відповідає вимогам закону, а тому не може бути залишеним без змін.

Колегія вважає, що
рішення суду першої інстанції в частині стягнення судових витрат на користь
позивачів слід змінити, зменшивши розмір судового збору, що підлягає стягненню
з відповідачки на користь позивачів.

Інші доводи апеляційної
скарги висновків суду не спростовують.

На підставі викладеного,
керуючись ст.ст.307, 309 ЦПК України, колегія

вирішила :

Апеляційну скаргу
задовольнити частково. Рішення Вишгородського районного суду від 12.02.2008
року в частині  стягнення судових витрат
з відповідачки змінити.

Зменшити розмір судового
збору, що підлягає стягненню з ОСОБА_4на користь ОСОБА_1 з 1132,00 грн. до
331,85 грн.

В іншій частині
рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає
законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржене до Верховного Суду
України протягом двох місяців в касаційному порядку.

Головуючий-

Судді -