Справа №22ц-890/2008
Категорія - цивільна                                           Головуючий
у першій інстанції - Страшний О.М.
Доповідач - Заболотний В.М.
20 травня  2008 року
А п е л я ц і й н и й   с у д
Чернігівської  області  в
судді  Коренькової З.Д.
суддів  -
Заболотного В.М.,  Смаглюк Р.І.
участю  -  сторін, адвоката ОСОБА_3
у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
рішення Борзнянського районного суду Чернігівської області від 02 квітня 2008
року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, та за
зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя, -

В С Т А Н О В И В :

Оскаржуваним рішенням Борзнянського
районного суду від 02.04.2008 року позовні вимоги ОСОБА_2задоволені частково.
Включено до загального опису майна: ліжко-диван (малютка), вартістю 500грн.;
ліжко-диван (малютка), вартістю 200грн.; 2 журнальних столи загальною вартістю
200грн.; 1 стіл, вартістю 100грн.; 2 сервізи загальною вартістю 200грн.; набір
кухонних меблів, вартістю 800грн.; набір меблів у прихожу, вартістю 200грн.;
відеоплейєр, вартістю 150грн.; холодильник, вартістю 2000грн.; килимове покриття,
вартістю 400грн.; велосипед, вартістю 300грн.; килим, вартістю 250грн.;
магнітофон, вартістю 300грн. Виділено ОСОБА_2. набір корпусних меблів, вартістю
1000грн.; 1 ліжко, вартістю 200грн.; 1 стіл, вартістю 100грн.; 2 журнальних
столи, вартістю 200грн.; 4 стільці, загальною вартістю 280грн.; 1 сервіз,
вартістю 100грн.; газову плиту, вартістю 500грн.; 2 карнизи, загальною вартістю
80грн.; акваріум, вартістю 200грн.; гардини та штори на суму 250грн.; 4 люстри,
вартістю 150грн. та постільну білизну, вартістю 500грн.; а всього на загальну
суму 3560грн. Визнано за ОСОБА_2. право власності на вищевказане майно.

Виділено ОСОБА_1.: 1 ліжко, вартістю
200грн.; телевізор, вартістю 300грн.; пилосос, вартістю 200грн.; пральну
машину, вартістю 80грн.; 4 стільці, вартістю 280грн.; трельяж, вартістю
300грн.; 2 карнизи, вартістю 80грн.; гардини і штори, вартістю 250грн.;
меблевий м'який куточок, вартістю 500грн.; платтяну шафу, вартістю 500грн.;
ліжко-диван, вартістю 500грн.; ліжко-диван (малютка), вартістю 200грн.; 2
журнальних столи, вартістю 200грн.; 1 стіл, вартістю 100грн.; 2 сервізи,
вартістю 200грн.; набір кухонних меблів, вартістю 800грн.; набір меблів у
прихожу, вартістю 200грн.; відеоплейєр, вартістю 150грн.; холодильник, вартістю
2000грн.; килимове покриття, вартістю 400грн.; велосипед, вартістю 300грн.;
килим, вартістю 250грн.; магнітофон, вартістю 300грн., а всього на суму
8290грн. Визнано за ОСОБА_1. право власності на вищевказане майно.

Відмовлено ОСОБА_2. у задоволенні
вимог про стягнення з ОСОБА_1. на його користь 6565грн. Стягнуто з ОСОБА_1. на
користь ОСОБА_251грн., як частину сплаченого ним судового збору еквівалентно
задоволеним вимогам. Стягнуто з ОСОБА_1. на користь ОСОБА_230грн., сплачених
ним витрат на інформаційно-технічне забезпечення.

Суд при вирішенні спору включив у
спірне майно подружжя і частину майна, яке вивезла ОСОБА_1., про що вона сама
не заперечувала, а саме: два ліжко-дивани (малютка), один сервіз, один стіл,
два журнальні столики, велосипед. Суд, застосувавши ст.69 ч.1 СК України, та
врахувавши, що ОСОБА_2. просив виділити більшість майна ОСОБА_1., прийшов до
висновку про задоволення вимог ОСОБА_2У задоволенні вимог ОСОБА_1. по її
варіанту відмовив, оскільки нею не було надано доказів щодо знаходження на даний
час частини спірного майна у ОСОБА_2Відмовив суд і у задоволенні вимоги
ОСОБА_2про стягнення з ОСОБА_1. 6565грн., які він отримав від продажу
спадкового будинку, за відсутністю наданих доказів.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1. просить
скасувати зазначене рішення суду та ухвалити нове про задоволення її вимог.
Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що суд рішенням виділив їй ті речі
в натурі, які вона і просила виділити в позовній заяві, але чомусь зазначив, що
відмовляє у задоволенні її позову. Крім того, в рішенні суд зазначив, що вона
вивезла із будинку відповідача набір кухонних меблів, набір меблів у прихожу,
відеоплейєр та холодильник. Вказане твердження зроблене на припущенні, а також
спростовується показами свідків. Відповідач повинен був довести свої припущення
з цього приводу. Посилання відповідача на акт опису від 09.10.2006 року суд не
повинен був сприймати до уваги, оскільки він був зроблений майже через три
місяці з дня вивозу нею речей. За цей час відповідач мав змогу розпорядитися
цими речами, так як при складанні акту опису зазначеного майна не було.

Заслухавши суддю-доповідача,
пояснення учасників судового розгляду, перевіривши доводи скарги та матеріали
справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ст.ст.60, 63 Сімейного Кодексу
України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові
на праві спільної сумісної власності, які мають рівні права на володіння,
користування і розпорядження цим майном. Також, відповідно до ст.68 СК України,
розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте
за час шлюбу.

Згідно ст.70 СК України, у разі
поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки
майна дружини та чоловіка є рівними.

По справі встановлено, що сторони
перебували в зареєстрованому шлюбі з 03 жовтня 1981 року по 26 вересня 2006
року (а.с.8). В період шлюбу ними було спільно нажите майно на загальну суму
11850грн., яке вони просять розділити.
Таким чином, частка кожного з подружжя повинна становити 5925грн. (11850
: 2). При цьому,  ОСОБА_2. було виділено
майно на загальну суму 3560грн., а ОСОБА_1. на загальну суму 8290грн.

11 липня 2006 року ОСОБА_1. вивезла
із будинку ліжко-диван (малютка) вартістю 500грн, ліжко-диван (малютка)
вартістю 200грн., сервіз вартістю 100грн., стіл вартістю 100грн., два
журнальних столи вартістю 200грн. та велосипед вартістю 300грн., а всього на
загальну суму 1400грн., чого сама не заперечувала в судовому засіданні.

Задовольняючи частково позовні вимоги
ОСОБА_2, суд першої інстанції включив до загального опису майна також набір
кухонних меблів вартістю 800грн., набір меблів у прихожу вартістю 200грн.,
відеоплейєр вартістю 150грн. та холодильник вартістю 2000грн.  Суд вказав, що дані речі ОСОБА_1. самовільно
вивезла з будинку 11.07.2006 року і на даний час вони знаходяться у останньої,
пославшись на акт опису майна від 09 жовтня 2006 року (а.с.15).

Але, такий висновок суду є
помилковим. Як встановлено по справі, ввечері 11.07.2006 року ОСОБА_2. виявив
нестачу частини спільно нажитого майна, але нікуди з цього приводу не звертався
і опис майна, що залишилося в будинку, не проводився. Як пояснив в судовому
засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_2., після цього ОСОБА_1. до нього не
приїздила і будь-яких речей не забирала. Лише в жовтні 2006 року ОСОБА_2.
звернувся з цього приводу до Борзнянської міської ради і 09.10.2006 року
комісією було складено акт опису майна, що знаходилося на той час у будинку
останнього. Тобто, зазначений акт опису був складений майже через три місяці
після того, як ОСОБА_1. вивезла частину спільно нажитого майна. Крім того,
свідкиОСОБА_4. та ОСОБА_5. в суді першої інстанції показали, що влітку 2006
року, у м.Ніжині, в їх присутності ОСОБА_1. вивантажувала речі, які привезла з
м.Борзни. Серед тих речей набору кухонних меблів, набору меблів у прихожу,
відеоплейєра та холодильника не було.

А тому, апеляційний суд приходить до
висновку, що після 11.07.2006 року набір кухонних меблів, набір меблів у
прихожу, відеоплейєр та холодильник залишилися в будинку ОСОБА_2, в зв'язку з
чим вказане майно необхідно виділити останньому.

Стосовно іншого майна, то суд першої
інстанції обґрунтовано провів його розподіл між сторонами. Також, суд вірно
відмовив ОСОБА_2. у задоволенні його вимог про стягнення на його користь з
ОСОБА_1. 6565грн., які він отримав від продажу спадкового будинку і які нібито
самовільно забрала остання, так як дане твердження ним не було доведене.

Таким чином,  ОСОБА_1. необхідно виділити: 1 ліжко,
вартістю 200грн.; телевізор, вартістю 300грн.; пилосос, вартістю 200грн.;
пральну машину, вартістю 80грн.; 4 стільці, вартістю 280грн.; трельяж, вартістю
300грн.; 2 карнизи, вартістю 80грн.; гардини і штори, вартістю 250грн.;
меблевий м'який куточок, вартістю 500грн.; платтяну шафу, вартістю 500грн.;
ліжко-диван, вартістю 500грн.; ліжко-диван (малютка), вартістю 200грн.; 2
журнальних столи, вартістю 200грн.; 1 стіл, вартістю 100грн.; 2 сервізи,
вартістю 200грн.; килимове покриття, вартістю 400грн.; велосипед, вартістю
300грн.; килим, вартістю 250грн.; магнітофон, вартістю 300грн., а всього на
загальну суму 5140грн., визнавши за нею право власності на вищевказане майно.

ОСОБА_2. необхідно виділити: набір
корпусних меблів, вартістю 1000грн.; 1 ліжко, вартістю 200грн.; 1 стіл,
вартістю 100грн.; 2 журнальних столи, вартістю 200грн.; 4 стільці, загальною
вартістю 280грн.; 1 сервіз, вартістю 100грн.; газову плиту, вартістю 500грн.; 2
карнизи, загальною вартістю 80грн.; акваріум, вартістю 200грн.; гардини та
штори на суму 250грн.; 4 люстри, вартістю 150грн.; набір кухонних меблів,
вартістю 800грн.; набір меблів у прихожу, вартістю 200грн.; відеоплейєр,
вартістю 150грн.; холодильник, вартістю 2000грн. та постільну білизну, вартістю
500грн.; а всього виділити майна на загальну суму 6710грн., визнавши за ним
право власності на вищевказане майно.

При цьому, необхідно стягнути з
ОСОБА_2на користь ОСОБА_1. в рахунок урівноваження часток 785грн., а також
витрати останньої на юридичну допомогу в розмірі 1000грн., відповідно до ст.88
ЦПК України.

Витрати ОСОБА_1. та ОСОБА_2по сплаті
державного мита і на ІТЗ необхідно покласти на кожну із сторін.

За таких обставин, рішення суду
першої інстанції не можна визнати законним і обґрунтованим. Таке рішення
підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення
позовних вимог ОСОБА_1. та зустрічного позову ОСОБА_2

Керуючись ст.ст.60-63, 67-71
Сімейного Кодексу України, ст.ст.88, 303, 307, 309, 313-314, 316-317, 319, 324
ЦПК України, апеляційний суд, -

В И Р І Ш И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити
частково.

Рішення Борзнянського районного суду
від 02 квітня 2008 року - скасувати.

Позовну заяву ОСОБА_1 та зустрічний
позов ОСОБА_2 - задовольнити частково.

ВиділитиОСОБА_1: 1 ліжко,
вартістю 200грн.; телевізор, вартістю 300грн.; пилосос, вартістю 200грн.;
пральну машину, вартістю 80грн.; 4 стільці, вартістю 280грн.; трельяж, вартістю
300грн.; 2 карнизи, вартістю 80грн.; гардини і штори, вартістю 250грн.; меблі
м'який куточок, вартістю 500грн.; платтяну шафу, вартістю 500грн.; ліжко-диван,
вартістю 500грн.; ліжко-диван (малютка), вартістю 200грн.; 2 журнальних
столики, вартістю 200грн.; 1 стіл, вартістю 100грн.; 2 сервізи, вартістю
200грн.; килимове покриття, вартістю 400грн.; велосипед, вартістю 300грн.;
килим, вартістю 250грн.; магнітофон, вартістю 300грн., а всього на загальну
суму 5140грн., визнавши за нею право власності на вищевказане майно.

Виділити ОСОБА_2: набір
корпусних меблів, вартістю 1000грн.; 1 ліжко, вартістю 200грн.; 1 стіл, вартістю
100грн.; 2 журнальних столики, вартістю 200грн.; 4 стільці, загальною вартістю
280грн.; 1 сервіз, вартістю 100грн.; газову плиту, вартістю 500грн.; 2 карнизи,
загальною вартістю 80грн.; акваріум, вартістю 200грн.; гардини та штори на суму
250грн.; 4 люстри, вартістю 150грн.; набір кухонних меблів, вартістю 800грн.;
набір меблів у прихожу, вартістю 200грн.; відеоплейєр, вартістю 150грн.;
холодильник, вартістю 2000грн. та постільну білизну, вартістю 500грн.; а всього
на загальну суму 6710грн., визнавши за ним право власності на вищевказане
майно.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 в рахунок урівноваження часток 785грн., а також витрати останньої на
юридичну допомогу в розмірі 1000грн.

Витрати ОСОБА_2та ОСОБА_1. по сплаті
державного мита і на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи
покласти на кожну із сторін.

У задоволенні решти позовних вимог
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - відмовити.

Рішення  набирає
законної  сили  з
моменту  його  проголошення
і  може бути оскаржене в
касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох  місяців.

Головуючий:                                        Судді: