Справа
№2-1/2008р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2008 року.  Кіровоградський
районний суд Кіровоградської області в складі: головуючого - судді Мурашко
С.І.,

при секретарі - Олійник А.М., Павловській І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.
Кіровограді справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа із самостійними
вимогами  ОСОБА_3,  про відшкодування матеріальної і моральної
шкоди завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1
звернувся до суду з позовом  до
відповідача та просить стягнути на його користь заподіяну в результаті
дорожньо-транспортної пригоди матеріальну шкоду визначену експертом в сумі -
2220 грн. 80 коп., витрати на оплату послуг експерта - 300 грн.,   за повідомлення позивача про проведення
експертизи - 9 грн. 61 коп., та витрати понесені  по оплаті
послуг адвоката - 600 грн.

Крім
того, просив стягнути з відповідача на його користь 1500 грн. моральної
шкоди  та на користь третьої особи
ОСОБА_4 моральну шкоду в розмірі 1500 грн.

Свої
вимоги обгрунтовує тим, що 02.11.2004 року
в с. Червоний Яр, Кіровоградського району та області, в результаті ДТП,
яка сталася з вини відповідача ОСОБА_2, який керував гужовим транспортом у
стані алкогольного сп'яніння, в порушення вимог Правил дорожнього руху,
пошкодив належний йому на праві власності автомобіль  ВАЗ 2110, держномер  НОМЕР_1, під керуванням його брата ОСОБА_3

Так,
як   відповідач  по даний час збитки йому не відшкодував, а
він сам переніс певні страждання по відношенню до брата  ОСОБА_3 в наслідок ДТП, яка сталася з вини
відповідача, йому завдано моральну шкоду.

В
судовому засіданні третя особа із самостійними вимогами ОСОБА_3., який також
представляв інтереси і позивача (за дорученням), позовні вимоги підтримав повністю,
суду дав пояснення по обставинах справи, викладених в позовній заяві. Просив
стягнути з відповідача на його користь у відшкодування моральної шкоди 1500 гр.
посилаючись на те, що внаслідок ДТП він переніс певні моральні страждання.

Відповідач
ОСОБА_2 та його представник (за довіреністю) ОСОБА_5 Свою вину у пошкодженні
автомобіля визнали повністю та
погодилися відшкодувати матеріальні збитки позивачу в сумі 2220 грн. 80
коп., відповідно до висновку №54 від 04.03.2008 року судово-автотоварознавчої
експертизи. Інші позовні вимоги позивача та третьої особи не визнали.

Свідок
ОСОБА_6 суду показала, що 02.11.2004 року вона разом з співмешканцем ОСОБА_3,
на автомобілі під його керуванням приїхали в с.Червоний Яр Кіровоградського
району та області, де останній зупинив автомобіль напроти родичів, з лівої
сторони дороги по ходу їхнього руху, при
цьому у автомобіля горіли габаритні вогні. Вона знаходилася у автомобілі
і побачила їхавшу назустріч гужову повозку і коли та стала об'їзжати автомобіль
то почула скрежет металу з правого боку автомобіля, нібито хтось якимось
предметом провів по автомобілю. Як потім з'ясувалося це відповідач керуючи
гужовою повозкою та зачепив автомобіль.

Заслухавши
пояснення представника позивача і як третю особу, відповідача та його
представника, свідка, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне:

02.11.2004
року, близько 19 год. 30 хв.,  АДРЕСА_1,
ОСОБА_2, керуючи гужовим транспортом у стані алкогольного сп'яніння, в
порушення правил дорожнього руху, під час об'їзду автомобіля ВАЗ 2110 держномер
НОМЕР_1 належного на праві власності позивачу ОСОБА_1, яким керував  ОСОБА_3., згідно відповідного запису в
свідоцтві про його реєстрацію, пошкодив зазначений автомобіль.

Викладене  підтверджується протоколом ОД № 1/844 від
3.11.2004 року складеного відносно ОСОБА_2, якого визнано винним в порушені
п.п. 7.8; 13.1; 13.3 ПДР України і за ст.
127 КпАП України притягнуто до адміністративної відповідальності в
вигляді штрафу в розмірі - гр.

Разом з
тим, в протоколі про адмінправопорушення невірно вказано дату вчинення
правопорушення, а саме зазначено, що 03.11.2004 року, а фактично ДТП відбулася
02.11.2004 року, про що не заперечували самі сторони. Помилка сталася в
результаті того, що співробітники ДАІ приїхали на місце ДТП вже 03.11.2004
року.

Відповідно
до висновку №54 судової автотоварознавчої експертизи від 04.03.2008 року,
матеріальний збиток, завданий власнику дорожньо-транспортного засобу марки ВАЗ
2110, державний номерний знак НОМЕР_1 з урахуванням фізичного зносу деталей,
вузлів та агрегатів, які належать до заміни складає - 2220 гр. 80 коп.

Статтею
1166 ЦК України передбачені загальні підстави відповідальності за завдану
майнову шкоду.  Згідно вимог зазначеної
статті шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в
повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її
відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Згідно
ст. 1167 ЦК України, моральна шкода відшкодовується незалежно від вини  органу державної влади, органу влади
Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або
юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим
ушкодженням здоров”я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної
небезпеки.

Відповідно
до ч.2, ч.5 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки,
відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності,
інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, використання,
зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку, якщо вона не
доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу
потерпілого.

Частиною
2 ст. 1192 ЦК України передбачено, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню
потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на
момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення
пошкодженої речі.

В
судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3. (третя особа по справі), який
керував автомобілем, не допустив порушень Правил дорожнього руху України, що
підтверджується показами свідка ОСОБА_6 та іншими матеріалами справи.

Відповідач
ОСОБА_2 не надав суду доказів, що ушкодження автомобіля сталися не з його вини.

Таким
чином суд вважає,  що відповідач ОСОБА_2,
як власник джерела підвищеної небезпеки і з вини якого сталася
дорожньо-транспортна пригода,  є
відповідальним за заподіяння матеріальної
і моральної шкоди та понесених позивачем витрат, пов'язаних з розглядом
справи.

На
користь позивача з відповідача підлягає стягненню матеріальна шкода визначена
експертом в сумі - 2220 грн. 80 коп., витрати на оплату послуг експерта - 300
грн.,  та 51 грн. витрат по оплаті
судового збору, інші позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Вирішуючи
питання про стягнення з відповідача на користь позивача ОСОБА_1   моральної шкоди, суд виходить із фактичних
обставин справи,  наданих доказів щодо
негативних проявів в їх психічному стані та перенесених моральних страждань, і
приходить до висновку, що його вимоги дещо завеликі і підлягають частковому
задоволенню в розмірі 300 грн.

Не
підлягають задоволенню позовні вимоги позивача, щодо стягнення витрат на
юридичні послуги в розмірі 600 грн.

Так,
відповідно до ч.1 ст.56 ЦПК України, правову допомогу може надавати особа, яка
є фахівцем у галузі права і за законом має право на надання такої допомоги.

У
матеріалах справи в наявності два договори про надання юридичних послуг від
03.11.2004 року укладених між позивачем ОСОБА_1 і ОСОБА_7 та третьою особою по
справі ОСОБА_3 і ОСОБА_7 Разом з тим, суду не надано ніяких документів, які
свідчили б про фах ОСОБА_7, яку саме він виконав роботу та яку суму коштів
отримав за виконану роботу. З позивачем укладено договір на 300 грн., а він
просить стягнути на його користь 600 грн., тобто і за третю особу по справі.

Не
підлягають задоволенню позовні вимоги позивача про стягнення на користь третьої
особи ОСОБА_3моральної шкоди в розмірі 1500 грн.

Суд
виходить з того, що ОСОБА_3. особисто з позовом до відповідача не звертався, а
також суду не надано ніяких доказів, що йому заподіяно моральну шкоду.

Відмовляючи
в задоволенні позову в стягненні 9 грн., 61 коп., суд виходить з того, що  ці кошти відносяться до збитків задоволених
судом за проведення експертизи.

Керуючись
ст. ст. 1166, 1167, 1187, 1192 ЦК України, ст. ст. 15, 30, 62, 202-203 ЦПК
України, суд

ВИРІШИВ:

Позов
ОСОБА_1  задовольнити частково.

Стягнути
з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1  у
відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 2220 грн. 80 коп., а також 300 грн.
витрат на проведення експертизи та  51
грн. витрат по оплаті судового збору.

Стягнути
з ОСОБА_2 на користь  ОСОБА_1 - 300 грн.
у відшкодування моральної шкоди.

В інших
позовних вимогах ОСОБА_1 - відмовити.

У
позовних вимогах ОСОБА_3  про стягнення з
ОСОБА_2  на його користь моральної
шкоди  - відмовити.

Заходи
забезпечення позову зазначені в ухвалі Кіровоградського районного суду
Кіровоградської області від 29.11.2004 року, змінені ухвалою цього ж суду від
17.05.2005 року, щодо заборони агрофірмі “Відродження” проводити виплату
орендної плати за земельні паї які належать ОСОБА_2 - скасувати.

Рішення
може бути оскаржено в апеляційному порядку до
апеляційного суду Кіровоградської області через суд першої інстанції
шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне
оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги  до апеляційної інстанції або в порядку ч.4
ст. 295 ЦПК України.

Суддя