Справа № 22Ц - 2054/2008 р.
Головуючий у1-й інстанції Яковенко В.С.
Доповідач в 2-й інстанції Поліщук М.А.
У Х В А Л А

Іменем             України.

3  червня 2008 року   колегія
суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області у
складі:

головуючого
- судді Антоненко В.І.,

суддів:  Коцюрба О.П.
Поліщука М.А.,

при секретарі  Приходько Л.Г.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_1   на  рішення
Іванківського районного суду Київської області від 4  березня
2008 року у справі за позовом ОСОБА_1
до ОСОБА_2   про визнання дійсною
угоди купівлі-продажу жилого будинку з господарськими приміщеннями та визнання
права власності на нерухоме майно і  за
зустрічним позовом  Пилипчук  Любов
Борисівни до ОСОБА_2    і
ОСОБА_1   про визнання права власності на
спадкове майно.

Заслухавши
доповідь судді апеляційного суду, пояснення осіб, які беруть участь у
справі,  перевіривши матеріали цивільної
справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів,-

В С Т А Н О В И Л А:

В січні
2008 року ОСОБА_1  звернулась в суд із
зазначеним позовом і просила визнати дійсною
укладену 15 травня 2004року між нею і ОСОБА_2 угоду купівлі-продажу
нерухомого майна  у вигляді  домоволодіння, яке знаходиться  за
адресою: АДРЕСА_1  та   визнати за нею право власності  на
вказане домоволодіння.

Позовні
вимоги обгрунтовувала тим, що
15.05.2004року вона із відповідачкою досягли всіх істотних умов для
укладення угоди, вона сплатила  їй
обумовлену  угодою суму 2500грн., проте
із вини відповідачки вказана угода не була посвідчена нотаріально  і
не  зареєстрована в установленому
законом порядку.

В лютому
2008року ОСОБА_3 звернулась в суд із зустрічним позовом і просила визнати за
нею право приватної власності  на
спадкове майно: жилий будинок із  надвірними спорудами,  який знаходиться  за
адресою: АДРЕСА_1.

Вимоги  за
зустрічним позовом  обгрунтовувала
тим, що після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4., яка на випадок своєї смерті
заповідала  майно на її користь, вона
прийняла спадщину шляхом проведення поточних ремонтів  вказаного жилого будинку  з жовтня 1995 року, а в лютому 2008 року
дізналась, що її право на  вказаний жилий
будинок оспорює ОСОБА_1

Рішенням  Іванківського районного суду Київської
області від 4  березня  2008 року у задоволенні  позовів
відмовлено.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1.  просить
рішення суду  в частині відмови у
задоволенні заявленого   нею позову  скасувати, в іншій частині залишити без змін,
посилаючись на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, порушення
норм матеріального  права.

Перевіряючи
законність і  обгрунтованість рішення
суду першої інстанції  в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню із наступних
підстав.

Ухвалюючи
рішення про відмову в задоволенні позову ОСОБА_1, суд виходив із того, що
ОСОБА_2  не мала права відчужувати спірне
майно, оскільки не була його власником  і  при укладенні договору не були дотримані
вимоги, передбачені ст.657 ЦК України.

Вказані  висновки
є  обґрунтовані  та
відповідають вимогам закону.

Відповідно
до ч.5 ст.203 ЦК України  правочин має
бути спрямований на реальне  настання
правових наслідків, що обумовлені  ним.

Згідно  ст.658 ЦК України право продажу товару, крім
випадків примусового продажу та інших випадків, встановлених законом, належить
власникові товару.

Судом
встановлено, що житловий будинок, розташований в АДРЕСА_1   згідно
погосподарської книги Заруддянської сільської ради зареєстрований на
ім'я  ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

За   життя
ОСОБА_4.  на випадок своєї смерті
заповіла своє майно  ОСОБА_2

ОСОБА_1
проживає у вказаному житловому будинку із своїм чоловіком без реєстрації з
15.05.2004року.

Відповідно
до розписки від 4.04.2006року ОСОБА_2 - дочка
покійної ОСОБА_4.   продала
ОСОБА_1 за  2500грн.   будинок
своєї  матері.

Оскільки
на момент укладення  угоди  купівлі-продажу будинку 4.04.2006року, як
доказувала позивачка,  ОСОБА_2 не була
власником житлового будинку, розташованого в АДРЕСА_1, то суд зробив правильний
висновок, що вказана угода не породжує
правових наслідків, так як стороною в угоді як продавець виступила
особа, яка не була власником проданого майна.

Правових
підстав для задоволення позовних вимог про визнання дійсною угоди
купівлі-продажу жилого будинку  та
визнання за ОСОБА_1 права власності на вказане нерухоме майно відповідно до ч.2
ст.220 ЦК України  немає, що і було
встановлено при розгляді справи судом першої інстанції

Рішення
суду  у вказаній частині ухвалене з
додержанням норм матеріального і процесуального
права,  є  законним
і обґрунтованим.

Доводи
апеляційної скарги про те, що на час укладення угоди  позивачка була переконана, що ОСОБА_2
прийняла спадщину після смерті своєї матері і
була власником житлового будинку

не заслуговують на увагу, оскільки як встановлено
судом  спадкування майна після смерті
ОСОБА_4.   здійснювалось за заповітом на
ім'я ОСОБА_2

Інші  доводи апеляційної скарги про  неповне з'ясування обставин, що мають
значення для справи, порушення норм матеріального  права
не заслуговують на увагу,
висновків суду не спростовують.

Керуючись
ст.ст.303,308,315 ЦПК України колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну
скаргу  ОСОБА_1   - відхилити.

Рішення   Іванківського районного суду Київської
області від 4  березня  2008 року залишити без змін.

Ухвала набирає
законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному
порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання  нею законної сили.

Головуючий

Судді