Справа №2- 876/08
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

(заочне)

13 лютого 2008 року Суворовський районний суд м.Херсона в складі:

головуючого судді Зубова О.С.,

при секретарі Хандусенко О.Є.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовною
заявою ОСОБА_1 доОСОБА_2 про стягнення суми за договором позики,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення боргу за договором
позики, посилаючись на те, що 24.11.2004
року передав йому зазначені грошові кошти у сумі 2160 доларів США
строком до 01.06.2005 року, про що позичальник надав йому розписку. Однак у
зазначений термін відповідач свої зобов'язання не виконав, грошові кошти не
повернув. Просив стягнути суму боргу з урахуванням трьох відсотків від
простроченої суми.

Відповідач позов не визнав, вказуючи, що суму боргу він частково повертав
позивачу, але письмово вони це не фіксували.
В наступному у судове засідання не з'явився, про час і місце судового
засідання повідомлений належним чином, про що маються повідомлення про вручення
повісток, причини неявки не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення
при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.

Судом встановлені наступні факти й відповідні їм правовідносини.

24.11.2004 року відповідач уклав з позивачем договір позики на суму 2160
доларів США, під зобов'язання їх повернення строком до 01.06.2005 року, на
підтвердження чого була складена письмова розписка, якою передбачені всі
необхідні умови договору позики і, таким чином, вона є письмовим підтвердженням
укладання цього договору.

Наявність указаної боргової розписки у позивача відповідно до ст. 545 ЦК
України підтверджує не повернення боргу.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові
кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується
повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Відповідач не представив письмових доказів повернення боргу відповідним
вимогам ст. 545 ЦК України (1963).

Виходячи із цього, суд приходить до висновку, що вказана сума боргу
підлягає стягненню з відповідача.

У відповідності курсом валют Національного Банку України на теперішній час
долар США дорівнює 5,05 грн., звідси стягненню підлягає на користь
позивача:  10908 грн.

Згідно ст. 625 ч.2 ЦК України відповідач, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, зобов'язаний сплатити позивачу суму три відсотки річних
із простроченої суми за період з 01.06.2005 року по теперішній час, що
становить 793 грн.

Таким чином, позов обґрунтований, та підлягає задоволенню у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.8,10,212-214 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1  -задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь:

1- ОСОБА_1: 10 908 грн. боргу, та 793 грн. трьох відсотків річних від
простроченої суми, 35 грн. витрати на сплату ІТЗ, а всього 11 736 грн.;

2- в доход держави 117 грн. 01 коп. держмито.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду
Херсонської області через Суворовський районний суд м. Херсону, шляхом подачі в
10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги або заяви про
апеляційне оскарження, с наступним поданням після цього протягом 20 днів
апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання копії.

Головуючий