Справа 2-2085 2008 рік
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

14 квітня 2008 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в
складі:

головуючої: судді Маркової О.М.

при секретарі:        Кузьмінській
В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Біла Церква
цивільну справу за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2про стягнення додаткових витрат на
дитину,-

встановив:

Позивачка звернулась до
суду з даним позовом, посилаючись на те, що
від шлюбу з відповідачем вона
народила ІНФОРМАЦІЯ_1дочку ОСОБА_3. У 2006 році шлюб був розірваний і за
рішенням суду від 13 червня 2006 року з відповідача стягнули  аліменти в твердій грошовій сумі по 300 грн.
щомісяця. Проте за станом здоров'я дитина потребує додаткових витрат, які  вона як мати сама  забезпечити не в змозі. Дочка хворіє на
дитячий церебральний паралич, не ходить взагалі і не встає на ноги. А тому
потребує постійного догляду та лікування, а також періодичного
санаторно-курортного лікування в санаторіях Криму або Карпат. За рекомендацією
лікарів дочку лікували з 1 листопада 2007 року по 21 листопада 2007 року в центрі
медичної реабілітації та санаторного лікування “ Євпаторійський”, куди вона
сама возила дитину. Враховуючи стан
дитини, її нездатність рухатись, поруч перебувала також бабуся
дитини-ОСОБА_4. Вартість путівки складає 4733.40 грн., додатково  необхідно було придбати ліки вартістю 38.50
грн, вартість проїзду для неї коштувала 166.79 грн., для ОСОБА_4.-437.07 грн.
Крім того за договором від 25 грудня 2007 року благодійний фонд “ Україна 3000”
оплатив дитині лікування в м. Трускавці з 16 січня 2008 року по 28 січня 2008
року. Для поїздки в клініку було оплачено лише проїзд для дочки та для неї як
супроводжуючої особи. Вартість обох квитків до Трускавця і з Трускавця до Білої
Церкви склала 270.84 грн.

Таким чином на лікування хворої дитини
було витрачено 5646.60 грн. Половину цих витрат повинен сплатити
відповідач.

В судове засідання
позивачка не з'явилась.

Представник позивачки
ОСОБА_4. позов підтримала і пояснила суду , що дочка на даний час знові
перебуває на лікуванні з дитиною. Представник позивача вважає, що відповідач
повинен і спроможний прийняти участь в додаткових витратах на дитину, оскільки
він працює в м. Києві, хоч і приховує, чим він займається. З міста Києва
приходили переводи аліментів. Крім того в м. Києві у відповідача є маршрут,на
якому  працює мікроавтобус, що належить
йому. В разі, якщо на даний час, цей мікроавтобус перебуває у власності
будь-кого з членів сім'ї відповідача, то це не змінює суті. Дитина, батьком
якої являється відповідач,  хвора,
потребує постійного стороннього догляду та лікування, про що відповідач
заперечити не може.

Представник позивачки
просила суд задоволити позов та стягнути з відповідача на користь позивачки
додаткові витрати на дитину, які підтверджені документально в сумі 2823.30 грн.

Відповідач позов не визнав.

Суду, пояснив, що він не
заперечує, що його дитина хворіє та ДЦП. Однак, бажає зауважити, що він має
іншу сім'ю. Сплачує аліменти в твердій грошовій сумі 300 грн. Від другого шлюбу
також має дитину. Сума аліментів складає більше 50 відсотків від його місячного
заробітку. Мікроавтобуса, на який посилається представник позивачки, в його
користуванні на даний час не має. Крім того позивачка завищила  суму плати за проїзд.

В даний час він не спроможний приймати участь в додаткових витратах на
дитину.

Суд, вислухавши пояснення
представника позивачки та відповідача, юридично оцінивши докази, вважає позов
таким, що підлягає до задоволення.

В судовому засіданні
встановлено, що сторони по справі мають спільну дитину- ОСОБА_3
ІНФОРМАЦІЯ_1народження, яка хворіє на
ДЦП, не може самостійно рухатись та потребує за віком та станом здоров'я
постійного догляду матері.

Беззаперечним суд також
визнає той факт, що дитина потребує постійного лікування, в зв'язку з чим у
матері дитини виникає необхідність в додаткових витратах на дитину.

Відповідач  у відповідності із ст.
185 СК України як батько зобов'язаний приймати участь в додаткових витратах на
дитину. Відповідач являється фізично здоровою людиною, тому його пояснення щодо
неспроможності подавати допомогу матері дитини-позивачці по справі шляхом
участі в додаткових витратах на дитину судом не приймаються. У відповідності з
поданим до суду посвідченням позивачка являється інвалідом дитинства 3 групи ,
в зв'язку з чим отримує соціальну пенсію. Розмір додаткових витрат на дитину
позивачкою та її представником підтверджений документально- довідкою про
вартість путівки, копією проїзних документів.

У відповідності із ст. 88
ЦПК України судові витрати стягуються з відповідача.

На підставі викладеного,
керуючись ст.185 СК України, ст. 88,212, 213, 214, 215 ЦПК України,-

суд рішив:

Позов задоволити.

Стягнути  ОСОБА_2на користь ОСОБА_1 2823.30 грн.
додаткових витрат на дитину Соцьку ОСОБА_3. А також 100 грн. витрат на правову
допомогу. А всього 2923.30 грн.

Стягнути з ОСОБА_2. на
користь держави 51 грн. судового збору.

Рішення може бути
оскаржено протягом 20 днів після подання в 10 денний строк з дня його
проголошення заяви про апеляційне оскарження до Апеляційного суду Київської
області через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

Суддя: