Справа № 22ц-1382/2008 р.              Головуючий у 1-й інстанції -
Категорія - цивільна                                                   Доповідач
У Х В А Л А

І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И

29 серпня 2008 року
місто
Чернігів

Апеляційний суд Чернігівської області у складі:

Головуючого -  судді Іваненко Л.В.

Суддів   - Квача М.О., Шарапової О.Л.

при секретарі -
Сетченко Н.М.

з участю -
ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_6

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Чернігові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4на рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 17
червня 2008 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4про
усунення перешкод, анулювання тимчасової домової книги, зняття  з реєстрації та виселення, -

у с т а н о в и
в :

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, інтереси яких представляє ОСОБА_5, просять скасувати рішення
Деснянського районного суду м.Чернігова від 17 квітня 2008 року, яким виселено
ОСОБА_2 і ОСОБА_3 із самовільно збудованої кухні Б-1 домоволодіння, АДРЕСА_1,
визнано недійсною тимчасову домову книгу, видану на ім”я відповідача  на вказаний будинок та знято з реєстрації
ОСОБА_2, ОСОБА_3 по АДРЕСА_1, посилаючись на те, що суд у порушення норм
матеріального та процесуального права ухвалив дане рішення, не взявши до уваги
рішення виконкому Деснянської  районної
ради м.Чернігова №394 від 22 грудня 1986 року, згідно якого вони поселились і
прописались у самовільно побудованій літній кухні Б-1. Окрім того, суд
безпідставно відмовив йому, ОСОБА_2, в зустрічному позові до ОСОБА_1. про
визнання недійсним договору дарування ним їй 13 квітня 1982 року 12 частини
вказаного домоволодіння №23.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення
учасників судового розгляду та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд
вважає, що апеляційна скарга  задоволенню
не підлягає  з таких підстав.

По справі встановлено, що ОСОБА_1 і
ОСОБА_2 перебували в зареєстрованому шлюбі з 1972 року по 1984 рік. 13 квітня
1982 року ОСОБА_2 по нотаріально посвідченому договору подарував ОСОБА_1.
належну йому 12 частину домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_1 в м.
Чернігові, з виділенням їй у користування 247 кв.м. земельної ділянки, яка була
закріплена за цією частиною будинку. Таким чином, з укладенням договору
дарування вказаної частини будинку, позивачка стала її власником та
землекористувачем вказаної ділянки. Всі споруди, в тому числі і самовільно
збудована літня кухня Б-1, які розташовані на земельній ділянці перебували в
користуванні позивачки. 30 жовтня 2007 року відповідачі у відсутності позивачки
прорізали в огорожі хвіртку і самовільно заселились в літню кухню Б-1 та
встановили огорожу на земельній ділянці, в зв”язку з чим позбавили ОСОБА_1,
як  власника частини будинку та
землекористувача, можливості користуватись земельною ділянкою та господарськими
приміщеннями.

Зважаючи на такі обставини справи,
коли ОСОБА_2 і ОСОБА_3 самовільно, без згоди позивачки  як власника частини будинку та єдиного
землекористувача, вселились у самовільно збудовану літню кухню, яка до даного
часу не прийнята в експлуатації, суд
підставно, відповідно до ст.ст. 317, 319, 321, 391 ЦК України, задовольнив
вимоги ОСОБА_1. про усунення перешкод в користуванні належним їй підсобним
приміщенням, земельною ділянкою, шляхом їх виселення із літньої кухні.

Суд також підставно, відповідно до
вказаних норм права, визнав недійсною тимчасову домову книгу та зняв з
реєстрації ОСОБА_2 і ОСОБА_3, оскільки тимчасова домова книга була видана
відповідачу на частину домоволодіння позивачки, яка має власну домову книгу, в
ній відповідачі зареєстровані без її згоди.

Що стосується відмови суду в
прийнятті зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1. про визнання недійсним
договору дарування ним їй 12 частини будинку АДРЕСА_1, то суд в даному випадку
керувався вимогами ст.123 ЦПК України, відповідно до яких зустрічний позов може
бути поданий до або під час попереднього засідання. З позовом ОСОБА_1
звернулась до суду 17 грудня 2008 року. Попереднє судове засідання, на якому
були присутні відповідачі, відбулося 3 січня 2008 року, а з зустрічним позовом
ОСОБА_2 до суду звернувся лише 12 лютого 2008 року. Стосовно своїх вимог про
визнання недійсним вказаного договору дарування, ОСОБА_2 пред”явив позов, за
яким ухвалою місцевого суду від 30 квітня 2008 року відкрито провадження, з
призначенням попереднього судового засідання.

Зважаючи на такі обставини справи,
коли судове рішення відповідає матеріальному та процесуальному праву,
апеляційний суд не знаходить підстав для його скасування.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують правильності ухваленого судом
рішення.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 313
- 315, 317, 319 ЦПК України,

апеляційний суд, -

у х в а л и в  :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 відхилити, а рішення
Деснянського районного суду м.Чернігова від 17 червня 2008 року  - залишити без зміни.

Ухвала набирає чинності негайно, але
може бути оскаржена  до  Верховного Суду України  в касаційному порядку протягом двох місяців з
дня її проголошення.

Головуючий:
Судді :