У Х В А Л А

І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И

5 березня 2008 року                                                               м.
Київ

Колегія суддів Судової палати у
цивільних справах Верховного Суду України в складі:

головуючого

Гнатенка А.В.,

суддів:

Балюка М.І.,

Данчука В.Г.,

Григор'євої Л.І.,

Косенка В.Й.,-

розглянувши  в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання
квартири спільною сумісною власністю подружжя, визнання права власності на Ѕ
частину цієї квартири, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дніпровського районного суду м. Києва
від 26 квітня 2007 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 17 жовтня 2007
року,

в с т а н о в
и л а:

У березні 2006 року ОСОБА_1
звернулася в суд із зазначеним позовом, посилаючись на те, що рішенням Деснянського районного
суду м. Києва від 10 лютого 2006 року встановлено
факт її проживання з ОСОБА_3, який
помер ІНФОРМАЦІЯ_1, однією сім'єю
без шлюбу з 1991 року до ІНФОРМАЦІЯ_1, мають дочку ОСОБА_4, 1992 року
народження, вели спільне господарство, мали
спільний бюджет. 24 липня 1998 року ними придбана квартира АДРЕСА_1, яка
зареєстрована на ім'я ОСОБА_3. У лютому 2006 року позивачка звернулася до 10-ої Київської державної нотаріальної контори
із заявою про видачу їй свідоцтва про право власності на Ѕ  частину в спільному майні подружжя, тобто
на Ѕ частину спірної квартири, проте нотаріальна контора відмовила їй у видачі  свідоцтва.

Позивачка просила суд визнати квартиру спільною
сумісною власністю подружжя - її та ОСОБА_3., визнати за
нею право власності на Ѕ  частину вказаної
квартири.

Рішенням Дніпровського районного
суду м. Києва від
26 квітня 2007 року, залишеним без зміни ухвалою апеляційного суду         м. Києва від 17 жовтня 2007 року, в
задоволенні позовних вимог відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати зазначені судові рішення,
посилаючись на невідповідність висновків суду
обставинам справи, неправильне застосування судом норм матеріального
права, порушення норм процесуального права.

Заслухавши доповідь судді Верховного Суду України, дослідивши
матеріали справи та перевіривши наведені в скарзі доводи, колегія суддів вважає,
що скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судами встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3, який був
власником квартири АДРЕСА_1. Позивачка проживала з ОСОБА_3 однією сім'єю без шлюбу з 1991 року. У судовому засіданні
не доведено належними доказами, що спірна квартира є спільною сумісною власністю
подружжя, придбана 24 липня 1998 року за спільні кошти ОСОБА_1 та         ОСОБА_3.

Згідно зі ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження
судового рішення є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення
норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції
в межах касаційної скарги перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної
інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або
(та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті
ним, вирішувати питання про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу,
про перевагу одних доказів над іншими.

Оскільки з матеріалів справи та
змісту касаційної скарги не вбачається неправильне застосування судами норм
матеріального права чи порушення норм процесуального права, колегія суддів
вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу.

Керуючись
ст. ст. 336, 342 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних
справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
Дніпровського районного суду м. Києва від 26 квітня 2007 року та ухвалу
апеляційного суду м. Києва від 17 жовтня 2007 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий

А.В. Гнатенко

Судді:

М.І. Балюк

Л.І. Григор'єва

В.Г. Данчук

В.Й. Косенко