Справа
№ 2-280/08р.
Р І Ш Е Н Н Я

І М"Я М
У К Р А Ї Н И

11 квітня 2008 року Снігурівський
районний суд Миколаївської області в складі: головуючого - судді КРІЛЬ М.Д.

при секретарі Коренець Н.А.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Снігурівка справу за позовом

ОСОБА_1

до   ОСОБА_2

про  виділ їй  &frac12; частки житлового будинку,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1. в лютому
2008
року звернулася в суд з даним позовом. В заяві послалася на те, що з лютого 2001 року
перебувала
з відповідачем у фактичних шлюбних відносинах. Від спільного
життя має доньку ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_1 народження. За час сумісного проживання та за спільні кошти придбали житловий будинокАДРЕСА_1.
Крім того, придбали будівельні матеріали на суму 1800 грн. та зробили ремонт
будинку. В даний час разом не проживають, відповідач бажає продати даний
будинок, а тому просить виділити їй &frac12; частину спірного житла.

В судовому засіданні позивачка позов
підтримала. Суду пояснила, що з кінця лютого 2001 року по вересень 2007 року
перебувала з відповідачем у фактичних шлюбних відносинах, без державної
реєстрації шлюбу. Від спільного проживання з відповідачем ІНФОРМАЦІЯ_1
народилася дочка - ОСОБА_3, яку зареєструвала на своє прізвище. В серпні 2005
року придбали житловий АДРЕСА_1 за 1800 доларів США, частину грошей за даний
будинок в сумі 3700 грн. сплатила її мати, а остальну частину - мати
відповідача - ОСОБА_5 Погодилася на оформлення будинку на відповідача, так як
не бажала втратити державну допомогу, як мати-одиночка.

Відповідач позов не визнав. Суду пояснив,
що 300 доларів США, переданих ним власниці купленого
будинку, належали йому в якості отриманої заробітної плати, а остальну частину
вартості будинку - 1500 дол.США сплатила його мати - ОСОБА_5. Домовленості про
спільну сумісну власність на даний будинок в них не було, будинок був придбаний
лише йому, грошей на купівлю спірного житлового будинку позивачка та її мати не
надавали.

Дослідив докази, суд встановив слідуюче.

Позивачка та відповідач проживали спільно з лютого 2001 року по вересень 2007 року, без державної
реєстрації шлюбу, час від часу припиняючи та поновлюючи спільне проживання.
ІНФОРМАЦІЯ_1 позивачка народила дочку ОСОБА_3, батьком якої відповідач не
записаний, а записаний ОСОБА_4- за вказівкою матері.

На підставі договору купівлі-продажу
житлового будинку ОСОБА_2, відповідач по справі, придбав у ОСОБА_6житловий
будинок по АДРЕСА_1 за 1800 доларів США. Вартість будинку, вказана в даному
договорі (4000 грн.) не відповідає дійсності, так як пояснив відповідач сума
занижена, в зв»язку з тим, щоб зменшити сплату витрат по оформленню договору.
Будівельні матеріали, які придбані позивачкою на ремонт будинку знаходяться в
сараї його садиби, крім вхідних дверей, які вставлені та частини «вагонки», яка
використана. Дане майно позивачка вправі забрати в будь-який час.

Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна
сторона по справі зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього
Кодексу.

Як пояснила в судовому засіданні свідок
ОСОБА_5, основну вартість будинку в сумі 1500 доларів США, вона сплатила
особисто, так як бажала даний будинок придбати саме для свого сина -
відповідача по справі, а не його сім»ї. Це ж ствердила і свідок ОСОБА_6, яка
пояснила, що аванс за проданий нею будинок в сумі 300 доларів США сплатив
власне відповідач, а остальну суму 1500 доларів США - його мати ОСОБА_5,
позивачка та її мати їй грошей за придбаний будинок не передавали,  що також стверджується її розпискою від
04.06.2005 року, а також показами свідка ОСОБА_7

Покази свідків ОСОБА_8. - матері
позивачки, та ОСОБА_9 - тітки позивачки, про те, що першою сплачено 3700 грн.
на купівлю будинку, суд вважає необ»єктивними, так як вони є зацікавленими
особами по справі та їх покази спростовуються вищенаведеними доказами.

Позивачка не надала суду допустимих
доказів того, що її мати та вона витрачали власні кошти на купівлю спірного
житла.

Суд вважає, що для придбання будинку були
затрачені лише 300 доларів США спільно нажитих коштів сторін по справі, що є
незначною частиною відносно всієї вартості будинку, а отже спірний будинок є
власністю відповідача, відповідно до ст.57 СК України.

Так як спірний житловий будинок не
визнаний спільно нажитим майном, право власності на нього зареєстроване лише за
відповідачем, позивачка вимоги про визнання даного будинку спільно нажитим майном
не заявляла, то її вимога про виділ їй &frac12; частини будинку
є  необґрунтованою.

Керуючись ст.ст.10,60,212-215 ЦПК України,
суд,-

В И Р І Ш И В:

ПозовОСОБА_1до ОСОБА_2 про виділ їй у власність &frac12; частини
житлового АДРЕСА_1- залишити без задоволення.

Заява про апеляційне оскарження може
бути подана на протязі 10 днів з часу проголошення рішення, після чого -
апеляційна скарга до апеляційного суду Миколаївської області на протязі 20 днів
з часу подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя: