Справа №2-420/2008 р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

23
квітня 2008 року Золочівський районний суд Харківської області  в складі:

головуючого                         судді      Калайда І.С.,

секретаря                                              Мартиненко Л.В.,

розглянувши  у попередньому судовому засіданні в
сел.Золочів  цивільну справу за
позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення аліментів на утримання неповнолітньої   дитини, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до
ОСОБА_2 про  стягнення аліментів на
малолітнього сина -ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позивачка зазначила, що 30.04.1993
року вона зареєструвала шлюб з відповідачем, від шлюбу мають синаОСОБА_3, який
проживає з нею. Шлюб не розірвано, відповідач фактично проживає в м.Харкові, де
й працює. Матеріальної допомоги на утримання сина не надає, його вихованням не
займається, хоча таку змогу має, оскільки офіційно працевлаштований, отримує
заробітну плату. Угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому
засіданні проти позову не заперечує, згоден сплачувати на утримання сина
аліменти в розмірі &frac14; частини від заробітної плати.

Виходячи із наведеного, суд вважає, що
рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового
засідання.

Відповідно  до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову
ухвалюється  судове рішення в    порядку, встановленому ст.174 цього ж
Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у
разі визнання            відповідачем позову суд за наявності для
того  законних підстав ухвалює рішення
про задоволення           позову.

Розглянувши матеріали справи,
вислухавши пояснення сторін, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Зі свідоцтва про народження НОМЕР_1
від 16.12.1994 року видно, що ОСОБА_3, народився ІНФОРМАЦІЯ_1, його батьками є
ОСОБА_2 таОСОБА_1.

Згідно ст.180  Сімейного Кодексу України батьки
зобов”язані  утримувати своїх дітей  до їх повноліття.

Як видно з довідки, виданої
Золочівською селищною радою від 18.03.2008 року, ОСОБА_1 має на утриманні сина
ОСОБА_3., 1994 року народження. Окрім того, встановлено, що відповідач
матеріальної допомоги на утримання сина не надає, угоди про добровільну сплату
аліментів між сторонами не до
досягнуто.

Відповідно до ст.191 ч.1 Сімейного
Кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред”явлення
позову.

Оскільки згідно ст. 4 п.5 Декрету КМУ
„Про державне мито” від 13.04.1993 року позивачка звільнена від сплати
держмита, то відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути
судовий збір.

Керуючись ст.ст. 88, 130, 209, 213,
214, 215 ЦПК України, ст.ст. 180, 191  СК
України,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2,
уроженця смт.Золочів, Харківської області, на користь ОСОБА_1 аліменти на
утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі &frac14;  частини  всіх видів заробітку щомісяця,  починаючи з 03.04.2008 року та до його
повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави
судовий збір в сумі 51 грн., 7 грн. 50 коп. за інформаційно -  технічне забезпечення.

Рішення може бути оскаржене
в апеляційному порядку до Апеляційного суду Харківської області через суд
першої інстанції шляхом подачі в 10 - денний строк з дня проголошення рішення
заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом  20 днів
апеляційної  скарги, з подачею її
копії до апеляційної інстанції або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Головуючий:

: