Справа № 2-о-104
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2008 року Ялтинський міський суд Автономної Республіки Крим у
складі: головуючій судді Білюнас В.Ю., при секретарі Іваненкової К.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ялті цивільну
справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту належності правовстановлюючого
документа, заінтересована особа Управління Пенсійного фонду України в м. Ялті
Автономної Республіки Крим,

в с т а н о в и в:

Заявник звернувся до суду з заявою
про встановлення факту належності йому ОСОБА_1 трудової книжки, виданої на ім'я
ОСОБА_1, 1948 року народження. Заявник посилається на те, що робітниками
відділу кадрів при оформленні його трудової книжці 16 січня 1970 року не було
зазначено його по батькові, а також у
призвище припущена помилка, замість призвищ а-  ІНФОРМАЦІЯ_1 записано  ІНФОРМАЦІЯ_2. Тоді як згідно свідоцтва про
його народження та паспорта він має призвище ІНФОРМАЦІЯ_1, а по батькові
ОСОБА_1. Встановлення цього факту потрібно заявнику для оформлення пенсії.

Представник
заінтересованої особи у судове засідання не з'явився, надав письмову заяву о
можливості розгляду справи у відсутність представника

Суд
дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку:

Відповідно
до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, - суд розглядає справи про встановлення факту
належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові,
місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям,
по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у
свідоцтві про народження або в паспорті.

Судом
встановлено, що 27 березня 1948 року у м. Самарканд Узбекської РСР народився
ІНФОРМАЦІЯ_1 Ремзі ОСОБА_1, про що підтверджується паспортом (а.с. 7).

В зв'язку з початком трудової діяльності на ім'я заявника 16 січня 1970
року була заведена трудова книжка, де його прізвище, ім'я та рік народження
були зазначені як ОСОБА_1, 1948 року народження, а по батькові зазначено не
було (а.с. 5-6).

Той
факт, що вищезазначена трудова книжка належить саме заявнику, крім того, що
збігаються його прізвище, ім'я та рік народження, підтверджується наступними
документами: архівною довідкою від 14 травня 2001 року з місця працювання
ОСОБА_1 за період праці в автомобільній базі Самаркандського будівельного
тресту з 1973 року по 1983 рік (а.с. 9), що відповідає записам в трудовій
книжці заявника (а.с. 11-13); довідкою від 12 квітня 2001 року про те, що
ОСОБА_1 дійсно працвав в якості водія з 01 січня 1984 року (а.с. 10), що
відповідає записам в трудовій книжці, а також війсковим білетом заявника (а.с.
14).

Судом
також встановлено, що в усіх інших правовстановлюючих документах заявника його
по батькові зазначено як ОСОБА_1.

Паспорт громадянина України № 992272 був виданий 08 грудня 2005 року на
ім'я заявника з зазначенням його по батькові як ОСОБА_1 (а.с. 7).

Таким чином, те, що в трудовій книжці не зазначено по батькові заявника, не
зберігається з зазначеним у в паспорті громадянина України.

З
урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що факт належності ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_3, трудової книжки від 16 січня 1970 року і, виданої на ім'я
ОСОБА_1, 1948 року народження, підтверджений.

Факт,
про встановлення якого просить заявник, має для нього юридичне значення,
оскільки надає право оформлення пенсії.

На підставі викладеного, керуючись
ст. ст. 10, 11, 60, 212-215, 256-259 Цивільного процесуального кодексу
України,

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Встановити
факт належності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, трудової книжки від 16 січня 1970 року,
виданої на ім'я ОСОБА_1, 1948 року народження.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного
суду АРК через Ялтинський міський суд у порядку та строки, встановлені ст. ст. 294-296
Цивільного процесуального кодексу України.

СУДДЯ