У Х В А Л А

І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

Суддя
Верховного Суду України Ярема А.Г., розглянувши               26 травня 2008
року касаційну скаргу ОСОБА_1на рішення Києво-Святошинського районного суду
Київської області від 14 листопада 2007 року та ухвалу Апеляційного суду
Київської області від 24 січня 2008 року в справі за позовом ОСОБА_1до
Державного казначейства України, відкритого акціонерного товариства “Державний
ощадний банк України” про відновлення реальної вартості заощаджень та їх
повернення,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1. звернувся до
суду з указаним позовом, зазначаючи про те, що 4 липня 1991 року він відкрив
депозитний рахунок № НОМЕР_1 в ощадній касі № 5399/063 Держощадбанку СРСР для
зберігання трудових заощаджень і йому було видано державну трудову ощадну
книжку Ощадбанку СРСР.

Правонаступником філії
Ощадбанку СРСР, куди він у 1991 році вкладав кошти, є головне управління по м.
Києву та Київській області відкритого акціонерного товариства “Державний
ощадний банк України” (далі - ВАТ “Держощадбанк України”) (відділення №
5399/063 в м. Боярці Київської області).

Відповідно до Правил
здійснення операцій Національним Банком України йому надавались послуги по
зберіганню його заощаджень - грошових коштів та отримання їх готівкою за першою
вимогою.

Кошти вносились в
Ощадбанк рублями - валютою СРСР, які були банківськими білетами Держбанку СРСР
і на яких указано, що вони забезпечені золотом, дорогоцінними металами та
іншими активами Державного банку СРСР. У лютому 1992 року Держощадбанк всупереч
договору заощаджень та Конституції України припинив видачу населенню
заощаджень, але активно приймав вклади від населення.

Вважає, що з лютого
1992 року порушено його право власності, оскільки він не має змоги вільно
користуватись своїми коштами.

Посилаючись на викладене,
позивач просив визнати неправомірною бездіяльність відповідачів щодо повернення
йому належних коштів з урахуванням їх реальної вартості, зобов'язати Державне
казначейство України провести відповідні нарахування належних йому сум вкладів
з урахуванням їх реальної вартості, зобов'язати головне управління по                  м. Києву та Київській області
ВАТ “Держощадбанк України” провести відповідні розрахунки реальної вартості
його заощаджень з урахуванням відсотків, компенсаційних сум і надати письмові
розпорядження по їх виплаті через Києво-Святошинське відділення № 5399/068
Головного управління по  м. Києву та
Київській області.

Рішенням
Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14 листопада 2007
року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Київської області від 24
січня 2008 року, в задоволенні позову відмовлено.

У обґрунтування касаційної скарги
ОСОБА_1. посилається на невідповідність висновків судів обставинам справи,
неправильне застосування судом норм матеріального та порушення норм
процесуального права і ставить питання про скасування судових рішень й
ухвалення нового рішення.

У відкритті касаційного провадження
у даній справі слід відмовити.

За змістом ч. 1 ст. 335 ЦПК
України  суд касаційної інстанції не  може
встановлювати або (та) вважати доведеними  обставини,
що  не  були  встановлені  в
рішенні  судів першої та
апеляційної інстанції чи відкинуті
ними,   вирішувати   питання
про   достовірність  або недостовірність того чи іншого доказу
та  про перевагу одних доказів над
іншими.

Доводи касаційної скарги і зміст
оскаржуваних рішень не дають підстав для висновку про те, що судами допущено
неправильне застосування норм матеріального права чи порушено норми
процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, та
зазначені доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Відповідно до п.  5
ч. 3  ст. 328   ЦПК України, у разі якщо касаційна скарга є
необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки
матеріалів справи, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного
провадження у справі.

Керуючись ст. 328
ЦПК України,

у х в а л и в :

У відкритті касаційного провадження в справі за позовом
ОСОБА_1до Державного казначейства України, відкритого
акціонерного товариства “Державний ощадний банк України” про відновлення
реальної вартості заощаджень та їх повернення за касаційною скаргою ОСОБА_1на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14
листопада 2007 року та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 24 січня
2008 року відмовити.

Копію ухвали разом з доданими до
касаційної скарги матеріалами направити особі, яка подавала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Верховного
Суду України
А.Г. Ярема