Справа № 22-11708                              Головуючий в 1
інстанції: Юзьвяк Б.Г.
Категорія: 23                                   Доповідач:
18 лютого 2008 року                                           м.
Колегія суддів Апеляційного суду
Рівненської області в складі:
головуючого - судді: Оніпко О.В.
суддів: Мельника Ю.М., Хилевича С.В.,
при секретарі судового засідання
за участю ОСОБА_1, ОСОБА_2,
представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 та представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Дубенського
міськрайонного суду від 6 листопада 2007 року в справі за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 та ОСОБА_4 про відшкодування майнової і моральної шкоди, завданих
джерелом підвищеної небезпеки,
в с т а н о в и л а:
лютому 2007 року до суду звернувся ОСОБА_1 із позовом до ОСОБА_2 і ОСОБА_4 про
відшкодування майнової і моральної шкоди, завданих джерелом підвищеної
обґрунтування позову зазначав, що 30 січня 2006 року ОСОБА_2, керуючи
автомобілем «ФОРД-ЕСКОРТ», номерний знак НОМЕР_1, належним його батькові -
ОСОБА_4, рухаючись по вулиці Замковій в м. Дубно, не вибрав безпечної швидкості
руху, не врахував дорожньої обстановки та несправного стану автомобіля для
змоги постійного контролю руху, допустив зіткнення з автомобілем «ФІАТ ПУНТО»,
який перебував під керуванням ОСОБА_1. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди
автомобілі отримали механічні пошкодження.
солідарно стягнути із урахуванням ступеня вини кожного відповідача на його
користь з ОСОБА_2 і ОСОБА_4 майнову шкоду сумою у 20 605 гривень 91 копійку та
моральну шкоду сумою у 10 000 гривень.
судового розгляду справи позивач зменшив розмір позову, вимагаючи стягнути на
його користь із ОСОБА_4 суму майнової шкоди розміром у 2 057 гривень 91
копійку, з ОСОБА_2 - суму майнової шкоди розміром у 7 931 гривню 62 копійки,  моральну шкоду просив стягнути з відповідачів
на його користь у розмірі, заявленому в позові, тобто 10 000 гривень.
Рішенням
Дубенського міськрайонного суду від 6 листопада 2007 року позов задоволено
частково; стягнуто із ОСОБА_4 майнову шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки,
сумою у 3 000 гривень та із ОСОБА_2 майнову шкоду, завдану джерелом підвищеної
небезпеки, сумою у 6 741 гривню 77 копійок, моральну шкоду, завдану джерелом
підвищеної небезпеки, сумою у 3 000 гривень та судові витрати загальною сумою у
767 гривень на користь ОСОБА_1.

Не
погодившись із ухваленим рішенням в частині стягнення із нього на користь
позивача майнової і моральної шкоди, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, де вказує
на його незаконність, що полягає у невідповідності висновків суду фактичним
обставинам справи.

В
обґрунтування апеляційної скарги покликався на безпідставність висновку суду
про винність апелянта у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди. Вказував, що
суд, обґрунтовуючи рішення, використав як базовий доказ вини протокол про
адміністративне правопорушення, скоєне ОСОБА_2. Натомість, в протоколі
необ'єктивно відображено обставини дорожньо-транспортної пригоди, також вважає,
що зазначений документ не встановлює наявність вини, а лише фіксує подію. Судом
першої інстанції не взято до уваги, що провадження в справі про адміністративне
правопорушення щодо відповідача закрите через недоведеність вини та за спливом
строків притягнення до адміністративної відповідальності.

Крім
наведеного, посилався на обставини, які виключають його вину у вчиненні
дорожньо-транспортної пригоди, про порушення судом норм процесуального права
при призначенні автотехнічної експертизи та при дослідженні обставин справи.

На
його думку, суд першої інстанції, необ'єктивно оцінивши всі докази і факти в
справі, зробив необґрунтований висновок про неправомірне заволодіння
автомобілем, який належить батькові, та його самовільне використання.

Переконаний,
що майнову й моральну шкоду завдано йому, а не позивачу.

ОСОБА_2
просив колегію суддів скасувати рішення, що оскаржується, в частині стягнення
майнової і моральної шкоди з нього та ухвалити нове, яким відмовити ОСОБА_1 в
позові до нього за безпідставністю та недоведеністю.

В
судовому засіданні ОСОБА_2, підтримуючи апеляційну скаргу повністю, надав
пояснення в межах її доводів.

Представник
ОСОБА_1 - ОСОБА_3 у суді, заперечуючи проти задоволення апеляційної скарги,
покликався на її безпідставність.

Представник
ОСОБА_4 - ОСОБА_5 у судовому засіданні просив колегію суддів відхилити
апеляційну скаргу, залишивши рішення без змін.

Заслухавши
доповідача, пояснення осіб, які беруть участь в справі, і з'явились в судове
засідання, перевіривши матеріали справи й доводи апеляційної скарги, колегія
суддів дійшла висновку про її часткове задоволення, виходячи з такого.

Відповідно
до ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої
інстанції.

Як
вбачається з апеляційної скарги, ОСОБА_2 просить перевірити в апеляційному
порядку рішення суду першої інстанції в частині відшкодування шкоди з нього на
користь ОСОБА_1, а тому апеляційний суд не вправі виходити за межі скарги,
оскільки неправильного застосування норм матеріального права чи порушення норм
процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, не
встановлено.

З
матеріалів справи видно, що 30 січня 2006 року відбулась дорожньо-транспортна
пригода за участю автомобілів під керуванням ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Постановою
Голови Апеляційного суду Рівненської області від 17 травня 2006 року скасовано
постанову судді Дубенського міськрайонного суду від 3 травня 2006 року про
притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, а провадження у
справі  закрите в зв'язку із закінченням
строку накладення адміністративного стягнення (а.с. 56, т. 1). Колегія суддів
вважає, що хоча провадження в справі про адміністративне правопорушення
закрите, однак зазначеною постановою не заперечується факт самої дорожньо-транспортної
пригоди. Крім того, з пояснень ОСОБА_2 до протоколу серії АЗ 0194015 про
адміністративне правопорушення (а.с. 20, т. 1) вбачається визнання ним
обставини зіткнення автомобілів з його вини.

Перевірені
в сукупності докази, які містяться в матеріалах справи, підтверджують винність
ОСОБА_2 у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, заподіянні джерелом
підвищеної небезпеки, яким відповідач заволодів неправомірно, шкоди позивачу,
наявність причинного зв'язку між подією і наслідками, які випливають із деліктних
правовідносин.

Апеляційний
суд вважає, що розмір майнової шкоди правильно визначений судом першої
інстанції з урахуванням обставин справи та норм цивільного права.

Поряд
з тим, колегія суддів не може погодитись із розміром моральної шкоди, стягнутої
із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1.

Згідно
із положеннями ст.ст. 23 і 1167 ЦК України моральна шкода полягає, зокрема, у
душевних стражданнях, яких особа зазнала у зв'язку із пошкодженням її майна;
така шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується
особою, яка її завдала, за наявності вини.

При
визначенні розміру відшкодування моральної шкоди колегія суддів, виходячи із
вимог розумності і справедливості, визнає розмір цієї шкоди, присуджений судом
першої інстанції, завищеним, і вважає за доцільне зменшити його до 1 000
гривень.

Враховуючи
неправильне застосування судом норм матеріального права, рішення, що
оскаржується, підлягає зміні.

На підставі ст.ст. 23, 1167 ЦК України, керуючись п. 3 ч. 1 ст. 307, п.
4 ч. 1 ст. 309, ст.ст. 314, 315, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення
Дубенського міськрайонного суду від 6 листопада 2007 року в частині стягнення
із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральної шкоди, завданої джерелом підвищеної
небезпеки, - змінити, зменшивши розмір моральної шкоди, стягнутої судом першої
інстанції, до 1 000 (одна тисяча) гривень.

В
решті - рішення залишити без змін.

Рішення
апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення. Рішення
суду першої інстанції та рішення апеляційного суду можуть бути оскаржені
безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання
рішенням апеляційного суду чинності.

Головуючий:

Судді: