У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2008 року                                                                               м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати з цивільних справ

апеляційного суду Хмельницької області

в складі
:  головуючого судді Самчука П.П.

суддів Варвус
Ю.Д., Карпусь С.А.

при секретарі Липко А.Ю.

з  участю:
ОСОБА_1., ОСОБА_2. та його представника, адвоката

ОСОБА_3.

розглянула
у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 22ц- 842 за апеляційною
скаргою ОСОБА_1на рішення Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від
07 грудня 2007 року по справі за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2про визнання права
власності і поділ спільного майна подружжя.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги,
колегія суддів

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_1. звернулася в суд з позовом, вказавши, що
17.01.1989 року вступила в зареєстрований шлюб з ОСОБА_2., з яким стали
проживати у її квартирі поАДРЕСА_1 і в цьому ж році розпочали капітальний
ремонт будівель по АДРЕСА_2, які належали батькам відповідача. В період
спільного проживання виконали капітальний ремонт будинковолодіння, чим значно
збільшили його вартість. В 1994 році переїхали проживати в будинок батьків,
продовжували капітальний ремонт, а квартиру продали. Крім того, відповідач мав
в особистій власності автомобіль ВАЗ - 2103, в якому під час шлюбу поміняли
кузов і всю ходову частину і автомобіль зареєстрували як ВАЗ - 2107. В зв'язку
з цим просила визнати будинковолодінняАДРЕСА_2 спільним майном подружжя,
виділити їй кімнату 18 кв. м., &frac12; коридору 0,9 x 5,08 кв.м., кімнату
розміром 8,9 кв.м., веранду 12,4 кв.м., частину погреба, &frac12; хліва, відповідачу залишити кімнату 8,3 кв.м., 7,7 кв.м., &frac12;  коридору 0,9 x 5,08 кв.м., коридор
5,3 кв.м, прихожу 9,5 кв.м., кухню 7,9 кв.м., кладову 3 кв.м., гараж з частиною
підвалу, &frac12; сараю, автомобіль, стягнути з відповідача оплату судових
витрат.

Під час розгляду справи позивачка уточнила позовні вимоги
і просила виділити їй 1/3 будинку - варіант № 3 висновку експертизи, тобто 33.4
кв.м., вартістю 58417 грн. зазначила, що її доля складає 49847 грн., а з
врахуванням &frac12; хліва, &frac12; погреба, &frac12; воріт, &frac12; огорожі разом буде 65381 грн., що більше на 250 грн. її частки, але це не
суттєво, оскільки з нею залишається неповнолітня дитина, а також &frac12; автомобіля - 6150 грн. і стягнути судові витрати по справі: держмито,
судово-інформаційне забезпечення, вартість експертиз, юридичної допомоги -
всього 3281 грн.

Рішенням Дунаєвецького районного суду Хмельницької
області від 07 грудня 2007 року в позові ОСОБА_1. до ОСОБА_2. про визнання
права власності і поділ спільного майна подружжя - відмовлено.

Головуючий у першій інстанції - Кучерява А.В.                                                        Справа
№ 22ц- 842

Доповідач
-  Самчук П.П.
Категорія
№ 5

В апеляційній скарзі ОСОБА_1. рішення суду вважала
неправильним, просила його скасувати
і  ухвалити  нове
рішення,  яким  задоволити заявлені позовні вимоги у повному
обсязі, посилаючись на те, що суд дав неправильну правову оцінку фактичним
обставинам справи.

Апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає
відхиленню із таких підстав.

Згідно
зі ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає
рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається, суд першої інстанції правильно встановив
дійсні обставини справи, правовідносини, що виникли, та правильно застосував
чинне законодавство.

Зокрема, судом
встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 17.01.1989 р. і почали
проживати в квартирі позивачки по АДРЕСА_1, а будинковолодіння по АДРЕСА_2 в м.
Дунаївці належало ОСОБА_4., матері відповідача.

Із пояснень ОСОБА_1. в засіданні суду першої інстанції
вбачається, що в травні 1989 року до будинку ОСОБА_4. почали проводити газ і
позивачка разом з чоловіком за власні кошти та своєю працею виконували всі,
необхідні для цього, роботи, а в 1994 р., після смерті ОСОБА_4., почали
проживати в зазначеному будинку і проводити його ремонт. В 2002 р., після
смерті батька відповідача, ОСОБА_1. продала свою квартиру і в результаті
ремонтних робіт вартість будинковолодіння збільшилась, а тому вона має право на
його частку, в зв'язку з чим просила визнати її власником 1/3 частки будинку,
врахувавши, що у них з відповідачем є спільний син 1992 року народження і
іншого житла вона не має.

Проте судом
встановлено, що будинковолодіння по АДРЕСА_2 в м. Дунаївці на підставі
свідоцтва серії АЕК № 147176 від 11.06.2002 р. про право на спадщину за
законом, виданого державним нотаріусом Дунаєвецької держнотконтори, ОСОБА_2.
успадкував після смерті матері ОСОБА_4. (а.с.5), а тому зазначене
будинковолодіння не
може відноситись до спільно нажитого майна подружжя ОСОБА_1_2.
Крім того, відповідно до довідки виконкому Дунаєвецької міської ради № 102 від
15.01.2007 року, ОСОБА_1. зареєстрована вАДРЕСА_2, відповідач проти проживання
позивачки у будинку не заперечує і вимог таких не ставив, що підтверджується
матеріалами справи (а.с. 112, 176 зв.).

В апеляційній скарзі ОСОБА_1. посилалась на те, що
грошові затрати були вагомими, але, в судовому засіданні встановлено, що всі
значимі зміни вартості спірного майна зроблені при житті батьків відповідача,
що підтверджено показами свідків ОСОБА_5. (а.с. 161 зв.), ОСОБА_6. (а.с. 162
зв., 163), ОСОБА_7., ОСОБА_8. (а.с. 168 зв. ).

Крім того, ОСОБА_1. при житті батьків ОСОБА_2. не
зверталась до них з вимогою про відшкодування понесених нею затрат на ремонт
будинковолодіння з наданням документів, які б підтверджували понесені нею
затрати.

ОСОБА_1. в засіданні суду першої інстанції також
зазначала, що відповідач мав в особистій власності автомобіль ВАЗ 2103, в якому
під час шлюбу з відповідачем замінили кузов та ходову частину, крім двигуна і
автомобіль зареєстрували як ВАЗ 2107. Зазначала, що на ремонт потратили 1000
у.о. (а.с. 31 зв.).

Як вбачається з матеріалів справи, автомобіль ВАЗ - 2107,
1984 року випуску, д/н НОМЕР_1на підставі свідоцтва про право на спадщину за
законом від 17.08.2002 р., ОСОБА_2. успадкував після смерті батька ОСОБА_9.
(а.с.13), а тому автомобіль також не може відноситись до спільно нажитого майна
подружжя ОСОБА_1_2.

Доводи
апеляційної скарги про те, що ремонтні роботи проводилися в період перебування
в шлюбі з 1989
року по 2006 рік,
не знайшли свого підтвердження і не спростовують висновків суду першої
інстанції, оскільки з початку проведення благоустрою та ремонту
будинковолодіння і автомобіля відповідач не був власником зазначеного майна, а
успадкував його в 2002 році від батьків.

Викладене свідчить, що доводи апеляційної скарги не
містять підстав для скасування рішення суду.

Керуючись ст.ст.
307, 308, 314, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1відхилити, а рішення
Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 07 грудня 2007 року
залишити без змін.

Ухвала набирає
законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в
касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий   /підпис/

Судді   /підписи/

З
оригіналом згідно: суддя апеляційного суду                             П.П. Самчук