Справа № 22ц-1013/2008 р.
Головуючий у I інстанції - Гордійко Ю.Г.
Категорія - цивільна
Доповідач - Євстафіїв О.К.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.08.2008 р.

Апеляційний суд Чернігівської
області

у складі:

головуючого
- судді

Хромець Н.С.,

суддів:

Євстафіїва О.К., Скрипки А.А.,

при
секретарі

Коваленко Ю.В.,

за участю

представника позивача -
юрисконсульта СЗАТ „Грандвіс” Гвоздя І.К.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові апеляційну скаргу Страхового
закритого акціонерного товариства „Грандвіс” на заочне рішення Новозаводського
районного суду м. Чернігова від 23.04.2008 р. по справі за позовом Страхового
закритого акціонерного товариства „Грандвіс” до ОСОБА_1, третя особа - Відкрите
акціонерне товариство „Державний ощадний банк України”, про розірвання
договору,

в с т а н о в и в:

в апеляційній скарзі СЗАТ „Грандвіс”
просить скасувати вищевказане рішення місцевого суду та задовільнити його
вимоги.

Оскаржуваним рішенням у задоволенні позову
відмовлено.

Не погоджуючись з даним рішенням,
товариство посилається на те, що:

- при
укладанні договору страхування кредиту відповідач надав фіктивні довідки про
доходи, у зв'язку з чим правоохоронними органами порушено кримінальну справу.
Надання останнім таких довідок є порушенням п. 2 ч. 1 ст. 989 ЦК України і п.
10.3 розд. 10 укладеного між ними договору, згідно з якими ОСОБА_1 при його
укладанні зобов'язався надати інформацію про всі відомі йому обставини, що
мають істотне значення для оцінки страхового ризику, і надалі інформувати
страховика про будь-яку зміну страхового ризику. Тож помилковим є висновок суду
про те, що не є істотним порушенням умов договору ненадання відповідачем
позивачеві інформації про всі відомі йому обставини, які мають істотне значення
для оцінки страхового ризику при укладанні договору страхування кредиту,

-
місцевий суд відхилив клопотання про витребування від органів досудового
слідства наданих ОСОБА_1 товариству при укладанні договору страхування кредиту
довідок про доходи та про витребування від податкових органів довідок про
реальні доходи відповідача за ІІ-ІV квартали 2005 р., що призвело до неповноти з'ясування
обставин, що мають значення для правильного вирішення спору між сторонами,

-
стягнення з товариства 42 грн. 50 коп. мита на користь держави і 22 грн. 50
коп. витрат з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи у зв'язку з
відмовою йому у позові суперечить п/п „д” п. 1 ст. 3 Декрету Кабміну України
„Про державне мито” і п. 6 Розмірів витрат з інформаційно-технічного забезпечення
судових процесів, пов'язаних з розглядом цивільних та господарських справ,
затверджених постановою Кабміну України від 21.12.2005 р. № 1258 (з наступними
змінами й доповненнями).

У судовому засіданні представник позивача
підтримав апеляційну скаргу.

Відповідач подав до суду заяву, у якій
вимоги СЗАТ „Грандівс” визнав і пояснив, що договір, який є предметом судового
розгляду по справі, ним не укладався.

Заперечуючи проти задоволення апеляційної
скарги, ВАТ „Державний ощадний банк України” посилається на те, що відповідач
належно виконав всі умови укладеного між ними договору страхування кредиту. Про
це свідчить факт сплати ним в повному обсязі обумовленої цим договором суми
страхового платежу. Доводи позовної заяви не можна взяти до уваги, т.я. в силу
п. 10.2 договору між сторонами позивач повинен ознайомитися з необхідною
документацією про діяльність страхувальника. Тож СЗАТ „Грандвіс” мало
можливість ознайомитися з пакетом документів, наданих ОСОБА_1 для отримання
кредиту, і перевірити їх достовірність, та воно не скористалося цією
можливістю.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представника позивача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи
апеляційної скарги, суд вважає, що вона підлягає частковому задоволенню, виходячи
з наступного.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд І
інстанції послався на те, що СЗАТ „Грандвіс” не довело свої вимоги. Але з таким
висновком не погоджується апеляційний суд.

Згідно з матеріалами справи, 19.01.2006 р.
між СЗАТ „Грандвіс”, ОСОБА_1 і ВАТ „Державний ощадний банк України” укладено
договір страхування фінансового ризику несвоєчасного погашення кредиту №
14/01/112. За даним договором товариство у відповідності до чинних правил
страхування фінансових ризиків взяло на себе зобов'язання застрахувати за
внесений ОСОБА_1 страховий платіж фінансовий ризик несвоєчасного погашення ним
кредиту в сумі 12000 грн. або його частки, що виданий останньому ВАТ „Державний
ощадний банк України” згідно з укладеним між ними кредитним договором № 16/98
від 16.01.2006 р., і відсотків за користування даним кредитом з розрахунку 19,0
% річних. Загальну страхову суму даним договором визначено у розмірі 16560
грн., а розмір страхового внеску, що підлягає сплаті - 629 грн. 28 коп.

П. 10.3 цього ж договору передбачено, що
страхувальник, серед іншого, зобов'язаний при укладанні договору страхування
надати позивачеві й третій особі по даній справі інформацію про всі відомі йому
обставини, що мають істотне значення для оцінки страхового ризику, і надалі інформувати
їх про будь-яку зміну страхового ризику. Такий же обов'язок покладає на
страхувальника і п. 2 ч. 1 ст. 989 ЦК України.

Ч. 2 ст. 651 ЦК України передбачено, що
договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі
істотного порушення його другою стороною та в інших випадках, встановлених
договором або законом.

З вищевикладеного випливає, що місцевий
суд для вирішенні даної справи повинен був встановити, чи мали місце факти
укладання сторонами й третьою особою договору страхування кредиту, отриманого у
ВАТ „Державний ощадний банк України” та надання ОСОБА_1 СЗАТ „Грандвіс”
фіктивних довідок про доходи при його укладанні; якщо так, то чи є це істотним
порушенням ОСОБА_1 умов даного договору або випадком, з яким закон чи цей
договір пов'язує виникнення у позивача права його розірвати. Але, на порушення
абз. 1 п. 3 ч. 1 ст. 215 ЦПК України, місцевий суд це не встановлював і не
визначив відповідно до даних істотних обставин правовідносини між особами, які
беруть участь у справі.

Зазначена неповнота з'ясування судом І
інстанції обставин, що мають значення для справи, не може бути усунута
апеляційним судом, оскільки однією з сторін у договорі, що його СЗАТ „Грандвіс”
вимагає розірвати, є ВАТ „Державний ощадний банк України”, яке брало участь у
справі не як відповідач, а як третя особа, незважаючи на те, що у разі
розірвання договору, що є предметом спору по справі, буде вирішено питання про
його права та обов'язки. До того ж, воно заперечує проти задоволення позову.

Таким чином, оскаржуване рішення підлягає
скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду І інстанції.

Керуючись ст.ст. 307, 311 ч.1 п.4, 313 - 315 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

апеляційну скаргу Страхового закритого
акціонерного товариства „Грандвіс” задовольнити частково.

Заочне рішення Новозаводського районного
суду м. Чернігова від 23.04.2008 р. скасувати, а справу направити на новий
розгляд до того ж суду в іншому складі суддів.

Ухвала набирає законної сили з моменту її
проголошення, але вона може бути оскаржена до Верховного Суду України протягом
двох місяців з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:                                         Судді: