Справа
№2-493/2008 рік
РАЙОННИЙ СУД  ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2008 року Татарбунарський
районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді                          Чебан А.П.

при секретарі                                Білик М.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Татарбунари справу за позовом ОСОБА_1до
Глибоківської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до Глибоківської сільської ради
Татарбунарського району Одеської області про визнання права власності на спадкове
майно, посилаючись на слідуючі обставини.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_2, після смерті  якого на території Глибоківської сільської
ради залишився земельний пай розміром 3,95 га, згідно Державного акту на право
приватної власності на землю серії ІY -ОД №022205, виданого 08.10.2004 року. За життя
21.03.2002 року  батько вчинив заповіт,
яким земельний сертифікат №0549515 залишив позивачеві. Останній своєчасно
звернувся до нотаріальної контори про видачу йому свідоцтва про право власності
на спадкове майно, але нотаріус йому відмовила, мотивуючи відмову тим, що в
прізвищі батька в Державному акті та свідоцтві про смерть, а також в інших
документах є відмінності, а саме: замість прізвища «ОСОБА_1» вказано «ОСОБА_3».
Оскільки вказане питання можливо вирішити тільки в судовому порядку позивач
звернувся з вказаною позовною заявою.

В судовому засіданні позивач та його адвокат ОСОБА_4позов підтримали.

Представник відповідача Глибоківської сільської ради позов визнала,
просила задовольнити вимоги позивача.

Вислухавши пояснення та доводи учасників процесу, дослідивши матеріали
справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Із копії свідоцтва про смерть серії
1-ЖД № НОМЕР_1 (а.с.8) вбачається, що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Із копії свідоцтва про народження серії
1У-ЖД №НОМЕР_2 (а.с.5), виданого 15.11.1988 року, видно, що батьком ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_2 народження, є ОСОБА_2

Згідно копії Державного акту на право
приватної власності на землю серії ІY -ОД №022205, виданого 08.10.2004 року на підставі
розпорядження Татарбунарської райдержадміністрації Одеської області від
22.12.2003 року №495/А-2003, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на
право приватної власності на землю за №4713, вбачається, що акт виписано на
ОСОБА_3, виправлено на «ОСОБА_1» (а.с.7).

Згідно витягу від 15.01.2008 року,
виданого Татарбунарським районним відділом земельних ресурсів, загальна
вартість земельної частки (паю) ОСОБА_2 складає 42668,34 грн. (а.с. 9).

Довідкою Татарбунарської
державної нотаріальної контори  (а.с.10)
підтверджується, що ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право власності
на спадщину по закону після смерті ОСОБА_2, так як в прізвищі померлого в
Державному акті є відмінності з іншими представленими документами.

За таких обставин, в судовому засіданні
встановлено, що ОСОБА_1 є спадкоємцем земельного паю померлого ОСОБА_2 за
заповітом.

Згідно ст.1216 ЦК України,
спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка
померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за
заповітом або за законом, що передбачено ст.1217 ЦК України.

Згідно ст. 1233 ЦК України
заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Відповідно до ст.1268 ЦК України
спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину чи не
прийняти її.

В судовому засіданні встановлено, що Державний
акт на право приватної власності на землю серії ІY -ОД №022205, виданий 08.10.2004 року
на підставі розпорядження Татарбунарської райдержадміністрації Одеської області
від 22.12.2003 року №495/А-2003, зареєстрований в Книзі записів державних актів
на праві приватної власності на землю за №4713, спочатку помилково виписаний на
ОСОБА_3, та 08.02.2008 року прізвище виправлено на «ОСОБА_1».

Відповідно до  п.2.9 Інструкції «Про порядок складання,
видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну
ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди
землі», затвердженою наказом Державного комітету України по земельним ресурсам
від 04.05.1999 року №43, в заповнених державних актах на право власності на
земельну ділянку виправлення не допускаються.

Таким чином, судом встановлено,
що ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем земельної ділянки померлого ОСОБА_2 за
заповітом, тому за ним має  бути визнано
право власності  на земельну ділянку
площею 3,95 га, яка розташована на території Глибоківської сільської ради Татарбунарського
району, зважаючи на те, що в судовому засіданні підтверджено факт належності
померлому ОСОБА_2 Державного акту на право приватної власності на землю серії ІY -ОД №022205, виданого 08.10.2004 року
на підставі розпорядження Татарбунарської райдержадміністрації Одеської області
від 22.12.2003 року №495/А-2003, зареєстрованого в Книзі записів державних
актів на право приватної власності на землю за №4713.

Керуючись ст.ст.58-60, 213, 215 ЦПК
України, ст.ст.1216, 1233,1268 ЦК України суд,

В И Р І Ш И В:

Позовні
вимоги ОСОБА_1до Глибоківської сільської ради про визнання права власності на
спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
земельну ділянку площею 3,95 гектарів, розташовану на території Глибоківської
сільської ради Татарбунарського району Одеської області, яка належала померлому
ОСОБА_2на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії
ІY -ОД №022205, виданого 08.10.2004 року
на підставі розпорядження Татарбунарської райдержадміністрації Одеської області
від 22.12.2003 року №495/А-2003, зареєстрованого в Книзі записів державних
актів на право приватної власності на землю за №4713, що залишилась після
смерті батька ОСОБА_2

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Татарбунарський
районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви
про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної
скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч. 4 ст. 295
ЦПК України.

Суддя                           Чебан