У Х В А Л А

І М Е Н Е М    У К Р А Ї Н И

24 вересня 2008 року

м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

головуючого

Яреми А.Г.,

суддів:

Левченка Є.Ф., Лихути Л.М.,
Охрімчук Л.І., Сеніна Ю.Л., -

розглянувши в судовому засіданні
справу за заявою ОСОБА_1, зацікавлені особи: орган опіки та піклування
Дніпровського району м. Києва, ОСОБА_2, про визнання особи недієздатною,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 16 березня 2007 року в
задоволенні заяви ОСОБА_1 відмовлено.

На зазначене рішення суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу.

Ухвалою судді апеляційного суду м. Києва від 20 квітня 2007 року апеляційну
скаргу ОСОБА_1 залишено без руху з наданням строку для усунення недоліків до 21
травня 2007 року.

Ухвалою судді апеляційного суду м. Києва від 16 червня 2007 року апеляційну
скаргу ОСОБА_1 визнано неподаною на підставі статей 121, 297 ЦПК України.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу суду апеляційної
інстанції, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

Касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Визнаючи апеляційну скаргу неподаною, суддя апеляційної інстанції виходив
із того, що ОСОБА_1 у встановлений в ухвалі апеляційного суду від           20 квітня 2007 року строк не усунув
недоліки скарги, а саме не сплатив державне мито.

Проте з таким висновком судді апеляційної інстанції повністю погодитися не
можна, оскільки він ґрунтується на неправильному застосуванні норм
процесуального права.

Відповідно до ч. 2 ст. 297 ЦПК України до апеляційної скарги, яка не
оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 295 цього Кодексу, а також
у разі несплати суми судового збору чи неоплати витрат на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи застосовуються положення статті 121 цього Кодексу.

Згідно із ч. 1 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву
подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або
не сплачено судовий збір чи не оплачено витрати на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави
залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для
усунення недоліків.

Встановлено, що рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від               16 березня 2007 року в
задоволенні заяви ОСОБА_1 відмовлено.

На зазначене рішення суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу.

Ухвалою судді апеляційного суду м. Києва від 20 квітня 2007 року апеляційну
скаргу ОСОБА_1 залишено без руху з наданням строку для усунення недоліків до 21
травня 2007 року.

На порушення вимог ст. 297 ЦПК України копія ухвали апеляційного суду від
20 квітня 2007 року була направлена зацікавленій особі - ОСОБА_2, а ОСОБА_1 зазначена
ухвала не надсилалася (а.с. 51, 52).

Тому суддя апеляційного суду безпідставно визнав апеляційну скаргу             ОСОБА_1 неподаною.

За таких обставин колегія суддів вважає, що ухвала апеляційного суду
підлягає скасуванню з підстав, передбачених ст. 342 ЦПК України, а справа -
передачі до апеляційного суду для вирішення питання про прийняття апеляційної
скарги.

Керуючись статтями 336, 342 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у
цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу судді апеляційного суду м. Києва від 16 червня 2007 року скасувати,
а справу передати до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про
прийняття апеляційної скарги.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий

А.Г. Ярема

Судді:

Є.Ф. Левченко

Л.М. Лихута

Л.І. Охрімчук

Ю.Л. Сенін