Справа № 2-а-93
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

03
листопада 2008 року
Енергодарський міський суд

Запорізької області

у
складі головуючого-судді:  Пахоменка
О.Г.,

при
секретарі:
Цигиці Л.М.,

розглянувши  у відкритому судовому  засіданні в місті Енергодар адміністративну
справу за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління державного комітету
України з промислової безпеки, охорони праці та гірничого нагляду по Запорізькій
області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору -
Відкрите акціонерне товариство „Запоріжкокс” м. Запоріжжя, ОСОБА_2, ОСОБА_3,
про визнання протиправним і скасування рішення суб'єкта владних повноважень та
зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до суду із
зазначеним позовом, в якому просив визнати протиправним і скасувати наказ
відповідача від 18.03.2008р. № 144 „Про скасування наказу”. Також просив
зобов'язати відповідача у встановленому законом порядку провести розслідування нещасного
випадку зі смертельним наслідком, який трапився ІНФОРМАЦІЯ_1 з батьком позивача
- ОСОБА_4 на території ВАТ „Запоріжкокс” м. Запоріжжя, за наслідками цього
розслідування скласти акти встановленого зразка за формою Н-5 та Н-1.

В судовому засіданні позивач підтримав свої
вимоги, пояснив що його батько був допущений на територію ВАТ „Запоріжкокс” у
якості монтажника - працівника Харківського спеціалізованого підприємства
„Донбассдомнаремонт” і загинув у робочий час внаслідок нещасного випадку на виробництві.
За цим фактом роботодавець надіслав відповідачу повідомлення встановленої форми
і змісту. Вважає, що за таких обставин відповідач зобов'язаний був провести
спеціальне розслідування нещасного випадку, протягом якого, відповідно до
покладених законом обов'язків, зустрітися з членами сім'ї потерпілого, дати їм
роз'яснення щодо їх прав у зв'язку з настанням нещасного випадку, а також щодо
розв'язання соціальних проблем, які виникли внаслідок нещасного випадку. За
результатами розслідування відповідач повинен був скласти акти встановленого
зразка, які підлягали надісланню членам сім'ї потерпілого. У зв'язку з цим
відмова у проведенні спеціального розслідування зачіпає і порушує права
позивача, оскільки він є рідним сином загиблого ОСОБА_4

Відповідач, представник за довіреністю Єремій Г.О.,
позовні вимоги не визнав. Пояснив, що повідомлення про нещасний випадок дійсно
було ним отримано і у зв'язку з цим було видано наказ № 142р від 17.03.08р. про
створення спеціальної комісії з розслідування нещасного випадку. Але пізніше,
цей наказ був скасований наказом № 144 від 18.03.08р. Причиною прийняття такого
рішення є отримання угоди від 27.02.2008р., укладеної між підприємством ХСП
„Донбассдомнаремонт” та громадянином ОСОБА_4, внаслідок чого було встановлено відсутність
трудових відносин і наявність ознак цивільно-правового договору підряду.   У
зв'язку з цим відповідач вважає, що підстав для проведення спеціального
розслідування не було, оскільки дія „Порядку розслідування та ведення обліку
нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві” поширюється
лише на осіб, які відповідно до законодавства уклали з роботодавцем трудовий
договір або контракт. Крім того, відповідач заперечує проти вимог про
зобов'язання скласти акти форми Н-5 та Н-1, оскільки вирішення питання щодо
складання цих актів можливе лише за наслідками роботи комісії.

Третя особа ВАТ „Запоріжкокс”,
представник за довіреністю Грекова Н.М., позовні вимоги не підтримала.
Пояснила, що із загиблим не було укладено трудового договору або контракту,
оскільки згідно ст.42 КЗпП України у кладення трудового договору повинно
оформлятися наказом чи розпорядженням роботодавця.   Крім того зазначила, що відповідно до ст.30
„Порядку розслідування нещасних випадків...”, у разі  якщо нещасний випадок трапився з працівником
під час виконання роботи на виділеній території іншого підприємства,
розслідування повинно проводитись тим підприємством, працівником якого є
потерпілий. Потерпілий ОСОБА_4 загинув на території ВАТ „Запоріжкокс”, куди був
допущений разом з іншими працівникам ХСП „Донбасдомнаремонт” на підставі
акту-допуску для виконання робіт по договору підряду № 07/3010 від 24.12.07р.,
укладеному між ВАТ „Запоріжкокс” та ХСП „Донбассдомнаремонт”. У зв'язку з цим,
третя особа вважає, що розслідування нещасного випадку повинно було проводитись
роботодавцем ОСОБА_4, тобто підприємством ХСП „Донбассдомнаремонт”, а не
відповідачем.

Треті особи ОСОБА_3 та ОСОБА_2, які є
рідними дітьми загиблого ОСОБА_4, в судове засідання не з'явилися та надіслали
письмові заяви, в яких просили розглянути справу у їх відсутність, крім того
підтримали позовні вимоги  і просили
задовольнити їх у повному обсязі.

Дослідивши матеріали
справи, вислухавши пояснення сторін та третіх осіб, суд  вважає,
що заявлені вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Відповідно до ч.7 п.4 Положення про Державний комітет
України з промислової безпеки, охорони праці та гірничого нагляду,
затвердженого постановою Кабінету Міністрів України  від 23.11.2006 р. N 1640, функції проведення
розслідування та обліку аварій і нещасних випадків,  які підлягають спеціальному розслідуванню,
покладені на зазначений комітет.

Відповідно до п.7 вказаного Положення, Держгірпромнагляд
здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому
порядку територіальні органи.

Згідно ч.5 п.4 Положення про територіальне управління
Держгірпромнагляду по Запорізькій області, затвердженого головою
Держгірпромнагляду 04.02.2008р., територіальне управління відповідно до
покладених на нього завдань  проводить
розслідування аварій і нещасних випадків які підлягають спеціальному
розслідуванню, аналізує їх причини, готує пропозиції щодо запобігання таким
аваріям і випадкам.

Порядок проведення спеціальних розслідувань передбачений
„Порядком розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних
захворювань і аварій на виробництві”
НПАОП 0.00-6.02-04, затвердженим постановою Кабінету Міністрів
України  від 25.08.2004р. № 1112.

Відповідно до пункту 41 вказаного „Порядку...” у разі настання
нещасного випадку зі смертельним наслідком до обов'язків роботодавця належить
відправлення територіальному органу Держнаглядохоронпраці повідомлення  встановленої
форми.

Після цього, зазначеним органом повинна бути призначена
спеціальна комісія, яка проводить спеціальне розслідування нещасного випадку,
що визначено у пунктах 42-62 зазначеного „Порядку...”, за результатами якого
складаються відповідні акти.

Тобто, виходячи із змісту вищевказаних нормативних актів
єдиною і достатньою підставою для проведення спеціального розслідування
нещасного випадку зі смертельним наслідком є отримання теруправлінням
Держгірпромнагляду від роботодавця повідомлення встановленої форми. Форму цього
повідомлення і вимоги до його змісту
наведені у додатку № 9 до Порядку розслідування та ведення обліку
нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві.

Під час розгляду справи, із змісту наданих суду пояснень
та документальних доказів встановлено, що 14.03.2008 року відповідачем було
отримано письмове повідомлення від ХСП „Донбассдомнаремонт”. Це повідомлення
повністю відповідає вимогам пункту 41, а також має форму і зміст, визначені у
додатку № 9 до „Порядку розслідування та ведення обліку нещасних випадків,
професійних захворювань і аварій на виробництві” (а.с.23) .

У повідомленні наведено, що на території ВАТ
„Запоріжкокс” трапився нещасний випадок зі смертельним наслідком з монтажником
ХСП „Донбассдомнаремонт”, який працює на підприємстві по професії 1 місяць.

Також у цьому повідомленні вказано, що нещасний випадок
трапився при виконанні демонтажних робіт, під час яких монтажник впав у
монтажний отвір, що роботи виконувалися на підставі акту-допуску.

Після отримання цього повідомлення начальником
теруправління було видано наказ від 17.03.2008р. № 142р „Про комісію із
розслідування нещасного випадку із смертельним наслідком” (а.с.19).

Цим наказом створено спеціальну комісію з представників
теруправління, фонду соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві, управління праці та соціального захисту населення, посадових осіб
та трудового колективу роботодавця, а також встановлено порядок та строки
проведення спеціального розслідування.

Такі дії відповідача були обґрунтованими, вчиненими  з
використанням  повноважень  з
метою, із   якою   це повноваження надано, на  підставі,
у  межах  повноважень
та  у   спосіб,
що передбачені Конституцією та Законами України, зокрема пунктом 42
„Порядку розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних
захворювань і аварій на виробництві”.

Але в наступний день начальником теруправління було
видано оскаржуваний наказ № 144 від 18.03.2008р., яким скасовано наказ № 142р
від 17.03.2008р. „Про створення комісії”, тобто було припинено фактично
розпочате розслідування і розпущено комісію (а.с.20).

Підставою для цього, як зазначено в преамбулі наказу, є
отримання угоди цивільно-правового характеру. При цьому відповідач пояснив, що
створена напередодні комісія жодного засідання не проводила, питання щодо
підстав припинення розслідування не розглядала, таке рішення прийнято
одноособово начальником теруправління після отримання службової записки
підлеглого.

Зазначені дії не можна вважати обґрунтованими, вчиненими
в межах повноважень та на підставі Законів України з огляду на наступне.

Діючий „Порядок розслідування та ведення обліку нещасних
випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві” не містить випадків
скасування наказів про створення спеціальної комісії з підстав, визначених в
оскаржуваному наказі.

Єдиною передбаченою Законом підставою для проведення
спеціального розслідування нещасного випадку є отримання повідомлення
встановленого зразка від роботодавця особи, з якою трапився цей нещасний
випадок.  Таке повідомлення відповідачем
було отримано, тому жодних причин для відмови у проведенні спеціального
розслідування у відповідача не існувало.

Службова записка підлеглого, надана у зв'язку з
отриманням угоди цивільно-правового характеру, не надає відповідачу повноважень
встановлювати наявність або відсутність трудових відносин, при цьому залишаючи
поза увагою отримане повідомлення від роботодавця.

Зроблені під час розгляду справи посилання відповідача
на те, що на загиблого не поширюється дія „Порядку розслідування та ведення
обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві”,
оскільки з ним не було укладено трудовий договір або контракт, суд вважає не
відповідають вимогам чинного законодавства.

По-перше, відповідно до ч.2 п.2 цього „Порядку...” його
дія поширюється не тільки на осіб, які відповідно до законодавства уклали з
роботодавцем трудовий договір
(контракт), але й на осіб, які фактично
були  допущені  до
роботи  в інтересах
підприємства  (далі  -
працівники).

По-друге, згідно ч.4 ст.24 КЗпП України трудовий договір
вважається укладеним і тоді,  коли наказ
чи розпорядження   не  були
видані, але працівника фактично
було допущено  до  роботи.

З наданих сторонами документів  та матеріалів,  які можуть бути використані як докази у
справі,  суд робить висновок, що загиблий
ОСОБА_4 фактично був допущений до роботи на території ВАТ „Запоріжкокс” у
якості працівника підприємства ХСП „Донбасдомнаремонт”, отже на нього
поширюється дія зазначеного „Порядку....”.

Факт виконання ОСОБА_4 трудових обов'язків на території
ВАТ „Запоріжкокс” підтверджено договором підряду № 07/3010 від 24.12.07р.,
укладеним між ВАТ „Запоріжкокс” та ХСП „Донбассдомнаремонт” на виконання робіт
з демонтажу будівлі бункерів концентратора
на території ВАТ „Запоріжкокс”, Проектом організації робіт №
ЗБТ.01-02.08-01 ПОР , актом допуску від 11.02.2008р., нарядом-допуском №
2 на виконання робіт підвищеної небезпеки.

Із змісту договору-підряду № 07/3010 від 24.12.07р.
витікає, що для виконання робіт за предметом договору було залучено лише одного
виконавця - ХСП „Донбасдомнаремонт” і що роботи мали виконуватись працівниками
цього підприємства, яким для цього забезпечувався відповідний допуск на
територію ВАТ „Запоріжкокс” (пункти 3.16-3.21 договору) (а.с.30).

Із змісту акту-допуску від 11.02.2008р. (а.с.29)  витікає, що на територію ВАТ „Запоріжкокс”
допускався лише персонал ХСП „Донбассдомнаремонт” (надалі - ХСП „ДДР”). Ніяких
інших підрядників чи суббідрядників, зокрема громадянина ОСОБА_4 у якості
окремого виконавця, у цьому акті не зазначено.

Із змісту Проекту організації робіт витікає, що до
виконання робіт передбачалося залучити певні категорії працівників ХСП „ДДР”
визначених спеціальностей, а саме - 17 осіб, серед яких 12 монтажників (лист 5)
(а.с.82-106).

З наряду-допуску № 2 на виконання робіт підвищеної
небезпеки (форма НД-90)   (а.с.70-75) вбачається,
що загиблий ОСОБА_4 був фактично залучений до виконання робіт як працівник
разом з іншими працівниками ХСП „ДДР” загальною кількістю 17 осіб. Йому як
працівнику був проведений інструктаж на робочому місті та наданий допуск до
роботи підвищеної небезпеки. На третій сторінці цього наряду разом з підписами
інших працівників підприємства є особистий підпис загиблого ОСОБА_4 та вказана
його професія - монтажник. Загальна кількість монтажників разом з ОСОБА_4,
визначена в наряді-допуску, відповідає кількості працівників цієї
спеціальності, визначеній в Проекті організації робіт - 12 осіб.

Таким чином, усі зазначені документи свідчать про
фактичний допуск ОСОБА_4 до роботи на території ВАТ „Запоріжкокс”  у
якості працівника - монтажника ХСП „Донбассдомнаремонт”.  Інших документів, які б доводили інші
підстави перебування ОСОБА_4 на території ВАТ „Запоріжкокс”, сторонами не
надано.

Відповідно
до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність
рішень,  дій чи  бездіяльності
суб'єкта  владних  повноважень
обов'язок  щодо доказування
правомірності  свого  рішення,
дії  чи  бездіяльності покладається    на
відповідача,   якщо   він
заперечує   проти  адміністративного позову

Єдиним доказом, на який посилається відповідач в
обґрунтування своїх доводів та заперечень, є Угода від 27.02.2008р. укладена
між ХСП „ДДР” та ОСОБА_4 (а.с.22) .

Але ця угода не містить посилань на виконання робіт на
території ВАТ „Запоріжкокс” і не свідчить про відсутність між її сторонами
фактичних трудових стосунків під час загибелі ОСОБА_4 на території ВАТ
„Запоріжкокс”.

Крім того суд критично сприймає цей документ у якості
доказу та вважає доцільним заявлене позивачем під час дебатів прохання про
виключення його з числа доказів і вирішення справи на підставі інших доказів,
бо він викликає певний сумнів у його достовірності.

Так, у повідомленні про нещасний випадок, датованому
14.03.2008р., вказано, що загиблий працював на підприємстві 1 місяць тобто з
14.02.2008 року, тоді як зазначену угоду було укладено лише 27.02.2008 року,

Також надаючи оцінку цьому документу суд
звертає увагу на  приписи статті 235 ЦК
України, згідно з якою у даваним є правочин, який вчинено сторонами для
приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили.

В випадку, який зазначено в позовній заяві, якщо
погодитись з доводами відповідача про допуск
ОСОБА_4 на територію ВАТ „Запоріжкокс” не у якості працівника ХСП „ДДР”,
а у якості окремого підрядника чи субпідрядника, то у цьому разі суд повинен застосовувати
норми глави 61 Цивільного кодексу України, зокрема статті 875-886 цього
кодексу, оскільки за предметною ознакою виконувані загиблим роботи були б
будівельним підрядом.

З цього приводу є обґрунтованими зауваження позивача про
відсутність у загиблого будь-якої можливості виступати суб'єктом господарювання
та стороною договору будівельного підряду, оскільки для цього він не має певних
реєстраційних та дозвільних документів.

Згідно ч.3 ст.837 ЦК України для  виконання окремих видів робіт,  встановлених законом, підрядник
(субпідрядник) зобов'язаний одержати спеціальний дозвіл.

Виходячи із змісту угоди від 27.02.2008р., її предметом
є зведення огороджуючих конструкцій та демонтаж металевих конструкцій. Такі
роботи підпадають під дію  Ліцензійних умов
провадження будівельної діяльності (вишукувальні та проектні роботи для
будівництва, зведення несучих та огороджуючих конструкцій, будівництво та
монтаж інженерних і транспортних мереж), затверджених Наказом
Держпідприємництва, Держбуду від 13.09.2001 № 112/182, зареєстрованим в
Міністерстві юстиції України 08.11.2001р.
за № 939/6130.

Крім того, відповідно до Наказу Держнаглядохоронпраці
України від 26.01.2005р.  № 15 такі
роботи відносяться до переліку робіт з підвищеною небезпекою і їх виконання
суб'єктами господарювання можливо лише за наявності відповідного дозволу,
виданого в порядку, передбаченому Постановою КМУ від 15.10.2003 р. № 1631 „Про
затвердження Порядку видачі дозволів Державним комітетом з нагляду за охороною
праці та його територіальними органами”.

Але суду для дослідження не надано ні ліцензії ОСОБА_4
на виконання ним будівельно-монтажних робіт, ні дозволу на виконання ним робіт
з підвищеною небезпекою, ні свідоцтва про його реєстрацію суб'єктом
господарювання, ні акта допуску для виконання ним робіт на території ВАТ
„Запоріжкокс” у якості окремого виконавця.

У зв'язку з цим ОСОБА_4 не міг виконувати на території
ВАТ „Запоріжкокс” роботи підрядним способом, але міг їх виконувати у якості
працівника підприємства, що отримало відповідні дозволи та ліцензії, в нашому
випадку підприємство ХСП „Хонбассдомнаремонт”.

Таким чином, суд не може прийняти до уваги надану
відповідачем угоду від 27.02.2008р. у якості доказу існування цивільно-правових
відносин між ХСП „Донбассдомнаремонт” та громадянином ОСОБА_4 під час загибелі
останнього, оскільки факт його допуску на територію ВАТ „Запоріжкокс” у якості
працівника для виконання трудових обов'язків п ереконливо підтверджено іншими
доказами у справі.

Щодо доводів третьої особи про необхідність проведення
розслідування нещасного випадку роботодавцем, а не відповідачем, суд виходить з
такого.

Згідно статті 22 Закону України «Про охорону праці»  роботодавець дійсно повинен  організовувати  розслідування
та вести облік  нещасних  випадків,
професійних   захворювань   і
аварій відповідно  до  положення,
що  затверджується Кабінетом
Міністрів України за погодженням з всеукраїнськими об'єднаннями профспілок.

Але відповідно до ч.1 п.40 „Порядку розслідування та
ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на
виробництві” нещасні випадки зі смертельним наслідком підлягають спеціальному
розслідуванню.

Відповідно до ч.1 п.42 вказаного „Порядку...”
спеціальне    розслідування   нещасного
випадку проводиться комісією
із  спеціального розслідування
нещасного випадку, що призначається
наказом    керівника  територіального  органу Держнаглядохоронпраці за
місцезнаходженням  підприємства або за
місцем настання нещасного  випадку

У зв'язку з цим розслідування нещасного випадку із смертельним
наслідком, що трапився з працівником ХСП „Донбассдомнаремонт” ОСОБА_4 1403.2008
року на території ВАТ „Запоріжкокс” у м. Запоріжжя повинно проводитись
спеціальною комісією, призначеною наказом керівника територіального управління
державного комітету України з промислової безпеки, охорони праці та гірничого
нагляду по Запорізькій області. Тому суд вирішує задовольнити позовні вимоги у
частині скасування наказу від 18.03.2008р. № 144 та щодо зобов'язання
відповідача провести спеціальне розслідування нещасного випадку.

Разом з тим суд погоджується з запереченнями відповідача
на позовні вимоги щодо зобов'язання скласти акти форми Н-5 та Н-1.

Згідно п.51 „Порядку розслідування нещасних випадків...”
за результатами  спеціального  розслідування
складаються акт  форми  Н-5,
акт  форми  Н-1
стосовно  кожного  потерпілого, нещасний  випадок
з  яким  визнано
таким,   що   пов'язаний
з виробництвом,  або  форми
НПВ  в іншому випадку,  карта форми П-5 стосовно кожного потерпілого
у разі настання гострого професійного захворювання  (отруєння),
пов'язаного  з  виробництвом,
а  також оформляються   інші
матеріали    спеціального    розслідування,

передбачені
пунктами 54 і 55 цього Порядку.

За таких обставин суд не може задовольнити
заявлені позовні вимоги у цій частині та покласти на відповідача обов'язок
скласти акти форми Н-5 та Н-1, оскільки результати роботи комісії ще невідомі.

Але відповідно до частини 2 ст.11 КАС
України с уд може вийти за межі позовних

вимог
у разі,  якщо це необхідно для повного
захисту  прав, свобод  та
інтересів сторін чи третіх осіб,
про захист яких вони просять.

У зв'язку з цим суд замість покладання на
відповідача обов'язку скласти акти форми Н-5 та Н-1 приймає рішення зобов'язати
відповідача лише вирішити питання щодо складення цих актів після отримання ним
підсумків роботи спеціальної комісії.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 11, 69-71,
143, 159-163 КАС України,  ст.ст. 235,
837, 875-886 ЦК України, ст.24 КЗпП України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати наказ Територіального
управління державного комітету України з промислової безпеки, охорони праці та
гірничого нагляду по Запорізькій області від 18.03.2008р. №144 „Про скасування
наказу”.

Зобов'язати Територіальне управління
державного комітету України з промислової безпеки, охорони праці та гірничого
нагляду по Запорізькій області вчинити певні дії, а саме - у встановленому
законом порядку провести спеціальне розслідування нещасного випадку зі
смертельним наслідком, який трапився з ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 на території
Відкритого акціонерного товариства „Запоріжкокс” м. Запоріжжя. За наслідками
цього розслідування вирішити питання про складання актів встановленого зразка
за формою Н-5 та Н-1.

Заяву про апеляційне оскарження постанови суду може бути
подано протягом 10 днів з дня її складання в повному обсязі - з 07.11.2008р. з
13-00 годин.

Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом
20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення
строку подання заяви про апеляційне оскарження та апеляційної скарги.

Суддя
Енергодарського

міського
суду                                                        О.Г. Пахоменко