АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2008 року                                                                          м.
Хмельницький

Колегія  суддів
судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької
області

в складі :головуючої - судді Карпусь С.А.,

суддів :  Баса О.Г. Кізюн О.Ю.

при секретарі Стельмах І.В.

з участю : ОСОБА_1., її
представника ОСОБА_3.,

ОСОБА_2., адвоката ОСОБА_4.

розглянула
у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 22ц-322 за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на рішення Славутського міськрайонного суду від 6 грудня 2007
року за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної
шкоди.

Заслухавши доповідача, пояснення сторін, виступ адвоката,
дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи,  судова колегія

в с т а н о
в и л а :

В лютому 2007 року ОСОБА_2.
звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1. про стягнення 18698 грн. матеріальної
шкоди та 100000 грн. на відшкодування моральної шкоди, 500 грн. витрат на
проведення судової будівельно-технічної експертизи та судових витрат. В
обґрунтування позовних вимог посилався на те, що він є власником частини
будинку поАДРЕСА_1,  власником іншої
частини цього будинку є відповідачка. 10.02.2004 року в частині будинку, що
належить останній  сталася пожежа по
причині порушення правил пожежної безпеки при експлуатації опалювальної печі,
внаслідок чого було пошкоджено його частину будинку та майно. На підставі
ст.ст. 1166, 1167 ЦПК України   просив
задовольнити позов.

Рішенням Славутського міськрайонного
суду від 6 грудня 2007 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1. на
користь ОСОБА_2 18698 грн. матеріальної шкоди, 5000 грн. на відшкодування
моральної шкоди, 400 грн. витрат за проведення судової будівельно - технічної
експертизи та 500 грн. витрат за надання юридичної допомоги, а всього 24598
грн.,  в задоволенні решти вимог
відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вважає рішення суду незаконним, просить  його скасувати і ухвалити нове рішення про
відмову в позові. Вона вказує на неправильне застосування судом норм
матеріального та порушення норм процесуального права, невідповідність висновків
суду фактичним обставинам, неповноту судового розгляду, недоведеність обставин,
що мають значення для справи, які суд вважав встановленими. Суд безпідставно
поклав на неї обов'язок по відшкодування матеріальної та моральної шкоди, не
врахувавши положення ч.1 ст. 1166 та ч.1 ст. 1167 ЦК України, роз'яснень Пленуму
Верховного Суду України, викладених у постанові
№6 від 27.03.1992 року. Не прийняв до уваги, що вона в

________________________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції -
Цермолонська Л.С.                                   Справа № 22ц- 322

Доповідач - Карпусь С.А.                                                                                Категорія №  23

будинку не проживала, в її діях відсутній склад  цивільного правопорушення, в будинку
проживала її мати та брат, які користувались опалювальною пічкою. Мати загинула
під час пожежі. Неправильність застосування норм процесуального закону була
допущена судом при дослідженні доказів, зокрема, при дослідженні висновку
експертизи. Суд не дав належної оцінки заяві ОСОБА_2 про розмір завданих
збитків пожежею в сумі 1000 грн., показанням представника пожежної служби
Васюти П.Є., протоколу огляду домоволодіння, складеного пожежниками,
договору  найму жилого приміщення. Також
неправильно вирішено питання про відшкодування позивачу судових витрат.

Апеляційна
скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду - скасуванню з
направленням справи на новий розгляд з таких мотивів.

Відповідно
до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями,
діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної
особи, в також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи,
відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна
шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями або
бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини,
крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

В роз'ясненнях Пленуму Верховного Суду
України, даних в п. 2 постанови № 6 від 27 березня 1992 року „Про практику
розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди”
передбачено, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина, підлягає
відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії
останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний
зв'язок та є вина зазначеної особи.

Судом встановлено, що 10 лютого 2004
року в житловому будинку по АДРЕСА_1, який належав на праві спільної часткової
власності ОСОБА_1. та ОСОБА_2,  сталася
пожежа в частині будинку ОСОБА_1. по причині порушення правил пожежної безпеки
при експлуатації опалювальної печі, внаслідок чого  була заподіяна шкода майну ОСОБА_2

Покладаючи обов'язок по відшкодуванню
шкоди на ОСОБА_1. як власника частини жилого будинку, де безпосередньо сталася
пожежа, суд не з'ясував причину, з якої
вона сталася, не з'ясував, хто із осіб, що знаходилися в будинку на
момент виникнення пожежі, користувався опалювальною піччю, в чому саме
проявилось порушення правил пожежної безпеки при експлуатації опалювальної
печі, що привело до пожежі,  та з чиєї
вини сталася остання.

Згідно ст. 6 Закону України „Про пожежну
безпеку” громадяни України, іноземні громадяни та особи без громадянства, які
перебувають на території України, зобов'язані виконувати правила пожежної
безпеки, забезпечувати будівлі, які їм належать на праві особистої власності,
первинними засобами гасіння пожеж і протипожежним інвентарем.

Відповідно до пункту 2.2 „Правил
пожежної безпеки в Україні”, затверджених в. о. головного державного інспектора
України з пожежного нагляду - в. о. начальника Управління Державної пожежної
охорони Міністерства внутрішніх справу України 14 червня 1995 року,
зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 14 липня 1995 року № 219/755, які
діяли на час заподіяння шкоди, забезпечення пожежної безпеки в житлових
будинках приватного житлового фонду покладається на їх власників чи наймачів,
якщо інше не обумовлено договором найму.

Заперечуючи проти позову, ОСОБА_1
зазначала, що  в будинку, де сталася
пожежа, проживали та були зареєстровані її мати ОСОБА_5. та рідний брат
ОСОБА_6., які користувались опалювальною пічкою, з 27 листопада 2001 року між
нею та братом було укладено договір найму жилого приміщення .

Заперечення відповідачки суд до уваги не
прийняв, належним чином їх не перевірив та  не дав їм правової  оцінки в сукупності з іншими доказами
відповідно до вимог наведеного законодавства.

Між тим, згідно довідки Славутської ЖЕК
від 20.02.2007 року ОСОБА_1 зареєстрована та проживає по АДРЕСА_1.

З договору найму жилого приміщення від
27 листопада 2001 року, укладеного між ОСОБА_1. та ОСОБА_6. , вбачається,
що  останній прийняв в тимчасове
користування жиле приміщення по АДРЕСА_2 і зобов'язався використовувати його у
відповідності з договором та його призначенням,
бережно відноситися до цього приміщення, не передавати його в
користування іншим особам, дотримуватися правил пожежної безпеки, робити
поточний ремонт займаного приміщення.

Суд не прийняв до уваги, що прийняте у
справі рішення може вплинути на права, інтереси
та обов'язки ОСОБА_6 та не залучив його до участі у справі, що є
безумовною підставою відповідно до  п. 4
ч.1 ст. 311 ЦПК України для скасування рішення суду та направлення справи на
новий судовий розгляд до суду першої інстанції в іншому складі.

Наведене свідчить, що висновки суду про
доведеність вини відповідачки як власника будинку в заподіянні шкоди позивачу є
передчасними.

При новому розгляді справи суду першої
інстанції необхідно врахувати викладене, всебічно і повно з'ясувати та
перевірити усі фактичні обставини справи, об'єктивно оцінити докази, що мають
юридичне значення для її розгляду і вирішення спору по суті, і в залежності від
встановленого правильно застосувати норми матеріального права, що регулюють
спірні правовідносини, та ухвалити законне та обґрунтоване рішення.

Керуючись ст. ст. 307, 311, 313, 315, 319 ЦПК України, судова
колегія

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Рішення
Славутського міськрайонного суду від 6 грудня 2007 року скасувати, а справу
направити на новий розгляд в цей  же суд
в іншому складі.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення,  однак може бути
оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двох місяців з дня набрання
законної сили до Верховного Суду України.

Головуюча /підпис/

Судді /підписи/

Копія вірна:
суддя апеляційного суду                                С.А.Карпусь