Справа   №
«_23_» жовтня 2008р. Свердловський міський
суд Луганської області у складі:
головуючого судді         Бабенко С.Ш.,
при секретарі             Радченко Л.О.,
за участю адвоката        Лапенка Д.М.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду міста Свердловська Луганської області цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на житловий будинок у
порядку спадкування за законом та стягнення сплачених судових витрат при
зверненні з позовною заявою до суду, та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_1 про визнання права власності на житловий будинок, визнання акту про
розподіл майна недійсним та стягнення сплачених судових витрат при зверненні з
позовною заявою до суду, -
Позивач звернулася до суду з
зазначеним позовом, в обґрунтовування вимог зазначивши, що відповідач по справі
ОСОБА_2 її рідний батько, який знаходився у зареєстрованому шлюбі з її
матір'ю  ОСОБА_3 приблизно з 1960-1961р.,
точної дати вона не знає. Позивач у ОСОБА_2 є єдиною дитиною. 09.04.1970р. шлюб
між ОСОБА_3. та ОСОБА_2 був розірваний, про що Свердловським райбюро ЗАГС
зроблений відповідний запис у книзі записів актів громадянського стану про
припинення шлюбу за №45. 22.04.1976р. мати позивача вступила у зареєстрований
шлюб з ОСОБА_9. і їй було присвоєно прізвище ОСОБА_4 дітей від цього шлюбу у
них не було. 29.01.1983р. позивач вступила в зареєстрований шлюб з ОСОБА_8 і їй
було присвоєно прізвище ОСОБА_1
ІНФОРМАЦІЯ_1 мати позивача у віці 66 років померла, після смерті якої
відкрилась спадщина  на належний їй на
праві приватної власності будинокАДРЕСА_1 і на інше майно, спадкоємцями першої
черги за законом, на яке була вона і чоловік померлої ОСОБА_4Позивач своєчасно
подала до держнотконтори  заяву про
прийняття спадщини, аОСОБА_4. подав заяву про відмову від своєї частки у
спадщині на її користь. Свідоцтво про право на спадщину за законом позивач не
отримувала. 24.12.2007р. у віці 69 років помер ОСОБА_4Позивач на теперішній час
звернулася до нотаріуса, щоб отримати правовстановлюючі документи на спадщину,
яка відкрилась після смерті її матері, зібрала для цього всі необхідні
документи, але в останній час дізналася, що ОСОБА_2 подав до держнотконтори
заяву з проханням, щоб їй не видавали свідоцтва про право на спадщину, так як
він має намір звертатися до суду про розподіл спадкового майна, заяву їй не
показали, але у видачі свідоцтва відмовили до вирішення спору судом. Оскільки
ОСОБА_2 позов не пред'являє, позивач вимушена звернутися  сама з позовом до нього. Позивач вважає, що
відповідач немає жодних підстав
претендувати на частку спадкового будинку з наступних підстав: дійсно
житловий будинок будувався разом матір'ю і батьком позивача, але 11.02.1966р.
батьки здійснили розподіл усього нажитого ними сумісно майна, у тому числі, і
вказаного будинку, про що був складений розподільчий акт депутатом Бірюковської
селищної ради ОСОБА_5. у присутності ОСОБА_6 та ОСОБА_7 і батьків. Кожний із батьків
позивача отримав у рівних частках предмети домашньої обстановки і ОСОБА_2. мати
позивача виплатила грошову компенсацію за його половину  будинку, на цьому акті є підписи усіх
перерахованих осіб, у тому числі, і ОСОБА_2, який поставив свій підпис за те,
що він отримав майно і грошову компенсацію, цій акт посвідчений  штампом і печаткою Бірюковської селищної
ради. Перед розподілом будинку 04.02.1966р. була здійснена оцінка будинку, про
що свідчить  належним чином посвідчений
акт Краснодонської БТІ. Після цього матері позивача 09.09.1968р. видане
свідоцтво про право приватної власності на спірний будинок, хоча раніше
власником будинку був ОСОБА_2, про що вказано в акті оцінки будинку. Упродовж
40 років відповідач не пред'являв ніяких претензій відносно будинку до матері
позивача, так як знав про проведений між ними розподіл майна і що є
розподільчий баланс і свідоцтво про право власності на будинок, яке видане  на ім'я ОСОБА_1. (ОСОБА_1.
Позивач вважає, що її вимоги про
визнання за нею права власності на весь спадковий будинок у порядку спадкування
за законом є законними і обґрунтованими, та просить суд визнати за нею право
власності на житловий будинок АДРЕСА_1 житловою площею 43,6 кв.м, загальною
площею 73,3 кв.м, з огорожею №1, колодязем №2, замощенням І у порядку
спадкування за законом.
ОСОБА_2 звернувся до суду з
зустрічною позовною заявою, в обґрунтовування зазначив, що він вважає себе
власником 1/2 частки житлового будинку АДРЕСА_1 у зв'язку з тим, що він
знаходився у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_3. (ОСОБА_3), про що зроблений
актовий запис №26 від 05.07.1961рр. Бірюковською селищною радою. У шлюбі у 1962
році народилася відповідач по справі ОСОБА_1(дошлюбне прізвище ОСОБА_1). У
період шлюбу ОСОБА_2 отримав  від
колгоспу „Батьківщина” землю для побудови будинку, що підтверджується довідкою
про виділення земельної ділянки від 25.09.1961р. У період шлюбу
ОСОБА_1збудували житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 і
09.09.1968р.  на ім'я ОСОБА_1. було
видане свідоцтво про право власності на зазначений будинок, не зважаючи на те,
що цей будинок належав ним на праві спільної власності та кожному належало по
1/2 його частки. 09.04.1970р. ОСОБА_2 розлучився з ОСОБА_3. і з цього часу він
не проживає у спірному будинку. 22.04.1976р. ОСОБА_3. зареєструвала шлюб з
ОСОБА_9. і їй було присвоєно прізвище ОСОБА_4 дітей від шлюбу у них не було. Як
йому стало відомо,ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3. померла, яка до смерті проживала у
будинку АДРЕСА_1Після її смерті відкрилася спадщина на належну ним половину
цього будинку, спадкоємцями першої черги за законом є його донька, відповідач
по справі, та він. Розподільчий акт спільної власності від 11.02.1966 року він
вважає фальшивим, так як акт він не підписував, майно та гроші не отримував,
тому вважає, що такий акт не тягне за собою ніяких правих наслідків.
Позивач ОСОБА_2 просить суд визнати
за ним право власності на 1/2 частку житлового будинку №АДРЕСА_1та право
власності на побутові речі, які описані у Акті розподілу спільної власності від
11.02.1966р., визнати незаконним Акт про розподіл майна від 11.02.1966р., та
додатково визнати за ним право власності на 1/2 частку житлового будинку
№АДРЕСА_1врахувавши у вартість цієї другої половини будинку вартість речей які
йому не віддали на суму 1184 карбованців.
Позивач ОСОБА_1. заявлені позовні
вимоги підтримала у повному обсязі, підтвердила обставини, викладені у позові,
наполягає на його задоволенні, як відповідач зустрічний позов ОСОБА_2 до неї не
визнала, вважає його необґрунтованим, та таким, що не підлягає задоволенню,
оскільки ще у 1966р. її мати та батько добровільно провели розподіл спільного
майна подружжя, тривалий час до моменту смерті матері позивач знав, що
спадковий будинок належав її матері, та вона разом із своєю сім'єю постійно
проживала у ньому. ОСОБА_2 увесь цей час щодо вселення у будинок, або визнання
за ним права власності не звертався, та проживав окремо у селищі, не
підтримуючи жодних відносин із нею та її матір'ю.
Представник позивача ОСОБА_10. у
судовому засіданні підтримала заявлені позивачем ОСОБА_1 позовні вимоги,
зустрічний позов ОСОБА_2  до ОСОБА_1. не
визнала і пояснила, що дійсно у 1966 році між подружжям ОСОБА_2 було на
добровільних засадах зроблено розподіл спільного майна подружжя та за наслідками
такого розподілу мати позивача ОСОБА_1. - ОСОБА_3. у повному обсязі сплатила
усі належні грошові кошти при розподілі майна ОСОБА_2. За наслідками розподілу
майна між ОСОБА_2 ними був складений відповідний акт розподілу, який був
посвідчений у Бірюковській селищній раді, всі ті особи, які зазначені у акті
розподілу, на теперішній час померли.
Представник позивача ОСОБА_12 також
заявлені ОСОБА_1 вимоги підтримав у повному обсязі, заявлені у зустрічному
позові ОСОБА_2 позовні вимоги не визнає, вважає їх незаконними та
Відповідач по первісному позову та
позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2 у судовому засіданні позов ОСОБА_1. не
визнав, на задоволенні його позовних вимог, які викладені ним у зустрічному
позові підтримав у повному обсязі, і пояснив, що він у період з 1961 року по
1970 рік знаходився у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3. (ОСОБА_1, у період шлюбу
вони разом збудували будинок АДРЕСА_1 на який первісно право власності було
оформлено на нього, а в подальшому переоформлено його дружиною без його відома
на неї, ніякого розподільчого акту у 1966 році він не підписував, а ОСОБА_3.
ніякі гроші та майно йому не передавала, тому він вважає акт незаконним, та
спірний цілий будинок повинен належати йому у порядку ст.60 Сімейного кодексу
України на правах спільної сумісної власності подружжя та у порядку визнання
права власності на другу половину цього будинку у рахунок неотриманих при
розподілі ним речей, які належали подружжю ОСОБА_2 на праві спільної сумісної
власності. Також вважає себе спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_3. З
цього приводу просить суд визнати за ним право власності на весь спірний
житловий будинок, від проведення по справі судово-почеркознавчої експертизи
відмовляється, оскільки не довіряє жодному експерту, який буде проводити таку
Суд вислухавши сторони, пояснення
свідків ОСОБА_13., ОСОБА_14.,ОСОБА_15., які підтвердили факт розподілу після
припинення шлюбних відносин подружжям ОСОБА_2 у 1966р. спільного майна, за яким
ОСОБА_1. у повному обсязі сплатила вартість їх житлового будинку ОСОБА_2. та
постійно проживала у цьому будинку до її смерті, дослідивши матеріали цивільної
справи, інвентаризаційної справи КП «Свердловське міжрайонне бюро технічної
інвентаризації» на будинок АДРЕСА_1
вважає позов ОСОБА_1. таким, що підлягає задоволенню, а зустрічний позов
ОСОБА_2 таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст.1261 ЦК України у
першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця… той з
подружжя, який його пережив, та батьки.
Із свідоцтва про народження (а.с.8)
витікає, що ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася ОСОБА_1, у графі батьки : батьком
записанийОСОБА_2, матір'ю ООСОБА_3 про що зроблений актовий запис №98.
Із свідоцтва про укладення шлюбу
(а.с. 11) убачається, що 29.01.1983р. у зареєстрований шлюб вступили ОСОБА_13
та ОСОБА_1, якій після реєстрації шлюбу присвоєне прізвищеОСОБА_1, про що
зроблений актовий запис №71.
Із свідоцтва про припинення одруження
(а.с.9) витікає, що 09.04.1970р. було припинено одруження між ОСОБА_2 та
ОСОБА_3, про що зроблено відповідний запис за №45.
22.04.1976р. у зареєстрований шлюб
вступили ОСОБА_4 та ООСОБА_3 якій після реєстрації шлюбу надано прізвище
ОСОБА_4 про що зроблений актовий запис за № 14, що підтверджується свідоцтвом
про укладення шлюбу (а.с.10).
Згідно свідоцтва про смерть (а.с.12)
убачається, щоІНФОРМАЦІЯ_1 померлаОСОБА_3 про
що зроблений актовий запис № 44.
Таким чином спадкоємцем першої черги
за законом на майно померлої ОСОБА_3. є її донька, позивачка по справі, суд
вважає, що відповідач ОСОБА_2 не є спадкоємцем першої черги після смерті
ОСОБА_3.,  так як 09.04.1970р. одруження
між ним та ОСОБА_3. (ОСОБА_3) було припинено, про що було видане свідоцтво про
припинення одруження, тобто на день смерті ОСОБА_3.     він не знаходився з нею в зареєстрованому
шлюбі і ніяке право на спадщину, яка відкрилась після її смерті, він не
Заперечення відповідача ОСОБА_2 проти
позову ОСОБА_1. в тій частині, що він ніякий розподільчий акт у 1966 році не
підписував і ніякого розподілу майна не було між ним та померлою його колишньою
дружиною ОСОБА_3., що ніяке майно він не отримав і гроші за свою частку будинку
теж не отримав, та підписи у цьому акті не його суд вважає необгрунтованими,
так як ОСОБА_2. було роз'яснено судом його право заявляти клопотання про
призначення судово-почеркознавчої експертизи, але від проведення експертизи він
відмовився. Судом також роз'яснено ОСОБА_2., що рішення по справі буде
постановлено на підставі тих доказів, які надані сторонами і досліджувалися у
судовому засіданні. Згідно розподільчого акту, складеного 11.02.1966 року між
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с.14-15) убачається, що ними було розподілено сумісно
придбане майно, і вказано які саме речі залишились ОСОБА_2., які залишились
ОСОБА_3., також різницю у вартості сумісно придбаного майна, у тому числі і
будинку, ОСОБА_3. виплачує ОСОБА_2. у сумі 926 рублів. У зазначеному акті також
вказано, що гроші у сумі 926 рублів отримавОСОБА_2 від ОСОБА_3з приводу чого є
підписи ОСОБА_2 та ОСОБА_1., свідків, які приймали участь при проведенні
розподілу, які зазначені у Розподільчому акті, справжність підписів яких
посвідчена печаткою Бірюковської селищної ради та підписом секретаря сільради.
Ствердження ОСОБА_2, що він не підписував вказаний розподільчий акт суд вважає
неспроможними, так як підпис, який міститься у зазначеному акті, не
відрізняється від підпису, який є у паспорті на ім'я ОСОБА_2, у зустрічних
позовних заявах (а.с.40,38,47). Також той факт, що розподіл майна між подружжям
ОСОБА_2 у 1966 році був проведений і що ОСОБА_3. виплатила ОСОБА_2. гроші за
його частку будинку, у судовому засіданні підтвердили свідки ОСОБА_13.,
Також суд вважає необґрунтованою
позицію ОСОБА_2 з приводу того, що не відомо, хто розподільчий акт від
11.02.1966р. підписував з інших осіб ніж подружжям ОСОБА_2, та хто його
завіряв, оскільки при дослідженні цього акту убачається, що він належним чином
посвідчений відповідними посадовими особами Бірюковської селищної ради та
завірений відповідними печатками. Саме такі підписи і печатки містяться у
правовстановлюючих документах на спірний житловий будинок, які знаходяться в
інвентаризаційній справі КП «Свердловське міжрайонне бюро технічної
інвентаризації» (а.с.13, 17-19, 40), яка досліджена у судовому засіданні. Та
зазначені документи підтверджують право власності ОСОБА_1. на житловий
Одночасно ОСОБА_2 визнано факт
проведення розподілу майна між ним та його колишньою дружиною ОСОБА_3. тим, що
ОСОБА_2, коли подав до суду зустрічну позовну заяву, долучив до неї
розподільчий акт від 11.02.1966р. і, як сам вказує у позові, з 1970 року не
проживає у спірному будинку і на протязі більш 40 років ніяких вимог до
ОСОБА_3. (ОСОБА_3  не пред'являв відносно
того, що вона не виплатила гроші за його частку будинку, або він не отримав
майно, яке вказано у розподільчому акті. Також ОСОБА_2 у судовому засіданні зазначено,
що вимоги щодо повернення майна, яке належить йому на праві спільної сумісної
власності подружжя до ОСОБА_3. біля 40 років він не пред'являв, оскільки вона
виховувала їх доньку та його такі відносини між ним та його колишньою дружиною
влаштовували. Одночасно у своїх вимогах ОСОБА_2, заперечуючи проти дійсності
розподільчого акту, вважає, що йому відповідно до цього акту повинно належати
спільне майно загальною вартістю 592 рубля, як це зазначено у цьому акті, та з
урахуванням цієї суми ОСОБА_2 вважає, що йому повинна належати 1/2 частка спірного
будинку. Таку позицію ОСОБА_2 суд вважає суперечливою та такою, що не
відповідає фактичним обставинам справи.
Відповідно до акту від 04.02.1966р.,
складеному техніком Краснодонського МБТІ відносно можливого розподілу будинку
АДРЕСА_1 (а.с.16), техніком викладений висновок по розподілу вказаного будинку
та зазначена його вартість у цінах на 1966р. На підставі висновків цього акту
щодо дійсної вартості будинку і проведено подружжям ОСОБА_2 розподіл їх
спільного будинку АДРЕСА_1.  Свідоцтво
про право власності на цілий житловий будинок АДРЕСА_1 за №263 від 09.09.1968р.
було видане виконавчим комітетом Бірюковської селищної ради на ім'я
ОСОБА_3(а.с.21). Це свідоцтво після його видачі до моменту смерті власника
будинку та до слухання справи у суді щодо отримання спадкового майна ОСОБА_2 не
Суд також вважає безпідставними
вимоги ОСОБА_2 щодо визнання зазначеного акту від 11.02.1966р. незаконним,
оскільки на момент його складання сімейним або цивільно-процесуальним законодавством,
який діяв на той час, не було передбаченим заборону щодо складання такого акту
про добровільний розподіл майна подружжя. Одночасно в судовому засіданні
сторонами у справі а також свідками підтверджено, що особи, які брали участі у
розподілі, як поняті: ОСОБА_16, ОСОБА_17 , депутат Бірюковської сільради
ОСОБА_19 та секретар сільради на момент слухання справи у суді померлі.
Відповідно до даних спадкової справи
№379 щодо майна померлої ОСОБА_3 Третьої Свердловської нотаріальної контори до
держнотконтори 02.10.2007р. звернулися донька померлої ОСОБА_1. з заявою про
прийняття спадщини, чоловік померлоїОСОБА_4. з заявою про відмову від прийняття
спадщини на користь ОСОБА_1. Також до Третьої Свердловської держнотконтори
25.04.2008р. звернувся ОСОБА_2 з заявою про невидачу свідоцтва про право на
спадщину за законом ОСОБА_1., оскільки має намір щодо спадкового майна
звернутися з відповідною заявою до суду.
На підставі викладеного суд приходе
до висновку, що розподіл сумісного придбаного майна і будинку АДРЕСА_1 між
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 був здійснений 11.02.1966р. і нею була сплачена грошова
компенсація за частку будинку ОСОБА_2. у повному обсязі. Позивач ОСОБА_1. є
єдиною спадкоємницею за законом майна померлої ОСОБА_3. та повинна його
успадкувати у повному обсязі.
Суд вважає, що зустрічний позов  ОСОБА_2
не підлягає задоволенню з наступних підстав.
При розгляді зустрічного позову суд
вважає керуватися нормами Кодексу про шлюб і сім'ю України у редакції 1969 року,
так як правовідносини між сторонами виникли до набрання чинності Сімейним
кодексом України, тобто до 01.01.2004р.
У відповідності зі ст.22 КпШС України
майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їх спільною сумісною власністю. Кожний
із подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном.
Як встановлено у судовому засіданні
дійсно позивач ОСОБА_2 з 1961 року по
09.04.1970р. знаходився у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3. (ОСОБА_3) і
ними було спільно нажите майно під час шлюбу, яке було 11.02.1966р. між  ними розділено, про що свідчить розподільчий
акт від 11.02.1966р., а за належну позивачу ОСОБА_2. 1/2 частку в будинку була
сплачена Нагиба (ОСОБА_3) грошова компенсація у розмірі 926 рублів і за нею
згідно свідоцтва про право власності на житло за №263 від 09.09.1968 року
(а.с.21) було  визнано право приватної
власності на цілий будинок АДРЕСА_1, тобто, таким чином, станом на 09.09.1968р.
було припинено право спільної сумісної власності сторін на спірний житловий будинок,
а виникло у ОСОБА_3. (ОСОБА_3 право приватної власності на цей житловий
Також позивачем ОСОБА_2 пропущений
строк звернення до суду з позовом про розподіл спільного сумісного майна
подружжя, який встановлений ст.29 ч.3 КпШС України.
Суд також не находить підстав для
визнання розподільчого акту від 11.02.1966р. незаконним, так як цей акт був
посвідчений секретарем Бірюковської селищної ради, про  що є печатка, у присутності понятих, також в
цьому акті є підписи ОСОБА_2 та ОСОБА_3. (ОСОБА_3, та позивач на протязі 40
років не пред'являв ніяких вимог у разі незгоди з розподільчим актом.
Із технічного паспорту на житловий
будинок АДРЕСА_1(а.с.25-27) витікає, що власником будинку є ОСОБА_3., будинок
має житлову площу 43,6 кв.м, загальну - 73,3 кв.м, до будинку належать
господарські споруди: огорожа №1, колодязь №2 , замощення І.
Таким чином, суд приходе до висновку,
що право власності на житловий АДРЕСА_1 житловою площею 43,6 кв.м, загальною
площею 73,3 кв.м, з огорожею №1, колодязем №2, замощенням І, у порядку
спадкування виникло у позивача ОСОБА_1.
Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України
суд вважає необхідним стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачені нею судові
витрати при зверненні з позовною заявою до суду у розмірі 337,37 грн, які
документально підтверджені відповідним и квитанціями Ощадбанку України
Керуючись ст.ст.10-15,212-215,223,294
ЦПК України, на підставі ст. 1261 ЦК України, ст.ст.22,29 КпШС України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання
права власності на житловий будинок у порядку спадкування за законом та
стягнення сплачених судових витрат при зверненні з позовною заявою до суду
задовольнити у повному обсязі.
ІНФОРМАЦІЯ_2народження, уродженкою с.Бірюково м.Свердловська Луганської
області, право власності на житловий АДРЕСА_1, житловою площею 43,6 кв.м,
загальною площею 73,3 кв.м, з огорожею №1, колодязем №2, замощенням І, у
порядку спадкування за законом.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
сплачені судові витрати при зверненні з позовною заявою до суду у розмірі
У зустрічному позові ОСОБА_2 до
ОСОБА_1 про визнання права власності на житловий будинок, визнання акту про
розподіл майна недійсним та стягнення сплачених судових витрат при зверненні з
позовною заявою до суду відмовити за необгрунтованістю.
та резолютивна частини рішення ухвалені у нарадчий кімнаті та проголошені
у судовому засіданні 23.10.2008р.
Заява про апеляційне оскарження
рішення суду першої інстанції подається сторонами протягом десяти днів з дня
проголошення рішення, апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції до
Апеляційного суду Луганської області подається протягом двадцяти днів після
подання заяви про апеляційне оскарження через суд першої інстанції.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про
апеляційне оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне
оскарження, але апеляційна скарга не була подана протягом 20 днів після подання
заяви про апеляційне оскарження, рішення суду набирає законної сили після
закінчення цього строку.

Головуючий