У Х В А Л А  І М Е Н Е М     У К Р А Ї Н И

12 вересня 2008 року                                                                                             м. Київ

Колегія суддів Судової палати у
цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Луспеника Д.Д., Лященко Н.П.,
Пшонки М.П., -

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, яка діє в своїх інтересах та інтересах
неповнолітньої дочки ОСОБА_5, до Печерської районної в м. Києві ради,
Печерської районної у м. Києві державної адміністрації, колективного
виробничо-торгового взуттєвого підприємства “Київ” про визнання права на
квартири та зобов'язання видати ордер, за касаційною скаргою ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої дочки
ОСОБА_5, на рішення Печерського районного суду м. Києва від 24 грудня 2007 року
та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 24 березня 2008 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2007 року ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, яка діє
в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої дочки ОСОБА_5, звернулися в суд зі вказаним вище позовом, посилаючись на
те, що у 1981 р. на ОСОБА_1, як працівнику взуттєвої фабрики “Київ”, та її
дочку Валентину видано ордер на заняття однієї кімнати у квартирі АДРЕСА_1. Всі
позивачі у зазначеній квартирі зареєстровані, знаходяться на квартирному
обліку. Разом з тим, вони проживають у квартирах №№ 12, 13, 18 цього ж будинку,
оплачують комунальні послуги, тому просять визнати за ними право на вказані
квартири та зобов'язати видати на них ордер.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 24 грудня
2007 року, залишеним без зміни ухвалою апеляційного суду Запорізької області від
24 березня 2008 року, в задоволенні позовних вимог відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, яка діє
в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої дочки ОСОБА_5, просять скасувати ухвалені у справі судові рішення у зв'язку з
неправильним застосуванням судами норм матеріального права та порушенням норм
процесуального права і ухвалити нове рішення про задоволення його позову.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК
України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу,
про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з
матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалені з додержанням норм
матеріального та процесуального права, а доводи скарги цих висновків не
спростовують.

Судами вірно встановлено, що
виконання ст. 52 ЖК України не відбулося, оскільки Печерською
райдержадміністрацією м. Києва не приймалось спільного рішення із
адміністрацією та профспілковим комітетом КВТВП “Київ” щодо надання позивачам
саме квартир №№ 12, 13, 18 у спірному будинку, тому позовні вимоги є
безпідставними.

Відсутні й передбачені ст. 338 ЦПК
України підстави для обов'язкового скасування судового рішення.

Ураховуючи наведене, колегія суддів
вважає за необхідне відмовити в задоволенні касаційної скарги.

Керуючись статтями 332, 336, 337
ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду
України

у  х
в  а  л
и  л  а :

Касаційну скаргу  ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, яка діє в
своїх інтересах та інтересах неповнолітньої дочки ОСОБА_5, - відхилити.

Рішення
Печерського районного суду м. Києва від 24 грудня 2007 року та ухвалу
апеляційного суду м. Києва від 24 березня 2008 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

Д.Д. Луспеник

Н.П. Лященко    М.П. Пшонка