Справа № 22ц-1792/2008
Головуючий у першій інстанції - білоус м.в.
Категорія - цивільна
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2008 року

м. Чернігів

Апеляційний
суд Чернігівської області у складі:

головуючого-судді

іваненко
л.в.,

суддів:

квача
м.о.,  шарапової о.л.,

при секретарі

сетченко
н.м.,

за участю:

ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Прилуцького міськрайонного суду від
01 серпня 2008 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення
неустойки у зв”язку з заборгованістю по аліментах,-

в с т а н о в и в:

У липні 2008 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом, в якому просила
стягнути з ОСОБА_4 на її користь неустойку (пеню) за весь час прострочення
сплати аліментів у розмірі 151 939 грн. 62 коп. та понесені судові витрати.

Рішенням Прилуцького міськрайонного суду від 01 серпня 2008 року позов
задоволено частково: стягнуто з ОСОБА_4 неустойку від суми заборгованості по
аліментах на користь ОСОБА_2 в сумі 60000 грн. та 81 грн. на відшкодування
судових витрат. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить  рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким
відмовити в задоволенні позову. Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що
судом при прийнятті рішення неправильно застосовано норми матеріального та
процесуального права. Апелянт зазначає, що в зв”язку з відсутністю постійної
роботи та постійного заробітку, він періодично, по мірі можливості, сплачував
аліменти поштовими переводами. Також посилається на те, що в травні 2008 року
повністю погасив заборгованість по аліментах. Крім того, апелянт просить
застосувати позовну давність на підставі вимог ст.ст. 7, 8 СК, ст.258 ЦК
України, здійснити правильний, відповідно до чинного законодавства, розрахунок
неустойки (пені) з 01.12.2007 року та взяти до уваги його скрутне матеріальне
становище.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду та
дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню, а рішення суду- скасуванню, з ухваленням
нового рішення про часткове задоволення позову, через порушення судом норм
матеріального та процесуального права.

Частково задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2, суд дійшов висновку, що
розмір неустойки у зв”язку з заборгованістю з 2001 року  по аліментах становив 155 893 грн. 62 коп.
та, врахувавши  сімейний стан останнього,
стягнув з нього  на користь позивачки 60
000 грн.

Проте, з такими висновками суду погодитись не можна з таких підстав.

Відповідно до положень ст.196 Сімейного кодексу України, який набрав
чинності з 1 січня 2004 року, та ст.ст.8, 258 ЦК України  при виникненні заборгованості з вини особи,
яка зобов”язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має
право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми
несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може бути
зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника
аліментів. Для вимог про стягнення неустойки (пені) встановлена позовна
давність в один рік.

По справі встановлено, що рішенням Прилуцького міського суду від 01.08.1995
року стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження в розмірі &frac14; частини всіх видів його доходів до досягнення сином повноліття. Згідно
довідки відділу ДВС м. Прилуки та Прилуцького району від 21.05.2008 року
НОМЕР_1 розмір заборгованості ОСОБА_4 по аліментах з 23.10. 2001 року по 21.05.
2008 року  становив 11 913 грн. 72 коп.
Вказаний розмір заборгованості по аліментах ОСОБА_4 визнав та сплатив його 23
травня 2008 року.   Таким чином, при
наявності заборгованті по аліментах та його винних дій в такій заборгованості,
з ОСОБА_4 підлягає стягненню неустойка за прострочення сплати ним аліментів.
Неустойка підлягає стягненню в межах річного строку позовної давності -  п.1 ч.2 ст.258 ЦК України. Позов ОСОБА_2
пред”явлено 09 липня 2008 року, а тому неустойка підлягає стягненню з 09 липня
2007 року по день сплати відповідачем заборгованості по аліментах - по 23
травня 2008 рік. Загальний розмір неустойки становить 3 483 грн. 06 коп.
(2653,23 грн. - з 09.07. по 31.12. 2007 р. + 829.83грн. з 01.01 по 23.05. 2008
р.).

Розрахунок неустойки в сумі 2653,23
грн.:    розмір поточних платежів по
аліментах з липня 2007 року по 31.12. 2008 року становив 177 грн. 42 коп.    (а.с.19), а 1%  - 1 грн. 77 коп.;  - за 320 прострочених днів з 09. 07.2007 р.
по 23.05.2008 р. неустойка  становитиме
566,40 грн.( 1грн. 77 коп. х 320 дн.); - за 297 прострочених днів з 01. 08.
2007 р. по 23. 05.2008 р. неустойка
складе 525,69 грн.;  - за 266
днів  з
01.09.2007 р. по 23. 05 .2008 р. неустойка  складе 470, 82 грн.;   - за 236 днів з 01. 10. 2007 р.   по 23.05.2008 р. неустойка     - 417, 72 коп.;  - за 205 днів з  01. 11.2007 р. по 23. 05.2008 р.
неустойка  складе 362,85 грн.;  - за 175 днів з 01. 12. 2007 р. по 23.05.
2008 р. неустойка   - 309,75 грн.

Розрахунок неустойки в сумі 829, 83 грн.:
розмір поточних платежів по аліментах з 01січня 2008 року по 23 травня
2008 року становив 198 грн. 90 коп., а 1%
-  1 грн. 99 коп. (а.с.19) ; загальна
кількість прострочених днів з 01 січня по 23 травня 2008 року становила  417 днів, а тому неустойка складе загальну
суму 829 грн.83 коп. ( 1,99грн. х 417 дн.). Таким чином, загальний розмір
неустойки становить 3 483 грн. 06 коп., який і підлягає стягненню  на користь позивачки. Апеляційний суд не
знаходить підстав для  зменшення розміру
неустойки, оскільки відповідач за своїм матеріальним станом спроможний  її сплатити.

Суд першої інстанції вказаних вимог ст. 196 СК та ст.258 ЦК України не взяв
до уваги, стягнув навіть частину неустойки до набрання чинності Сімейного
кодексу України, неправильно визначив її розмір та стягнув її поза межами
річного строку позовної давності, а тому рішення суду підлягає скасуванню, з
ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову.

Згідно ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові
витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються
позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві -
пропорційно до цієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві
відмовлено.

Беручи до уваги вказані вимоги процесуального закону, положення постанови
КМУ № 590 від 27 квітня 2006 року „ Про граничні розміри компенсації витрат,
пов”язаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок їх
компенсації за рахунок держави”  та
часткове задоволення позову, апеляційний суд вважає судові витрати сторін  розподілити таким чином.

ОСОБА_4 правову допомогу надавав ОСОБА_1, якому відповідач сплатив 1558
грн. 94 коп. (ас.ас. 28-31). ОСОБА_1 приймав участь по справі 3 год. 35 хв. За
вказаний час надання правової  допомоги з
позивачки на користь відповідача підлягає стягненню 738 грн. 67 коп. ( 40%  за вказаною постановою КМУ від 525 грн.
мінімальної заробітної плати становить 210 грн. х 3 години 35 хв. = 756 грн. -
17 грн. 33 коп. суми задоволеного позову( 3483,06 грн. х 756 грн. : 151939 грн.
= 17, 33 грн.). Окрім того, ОСОБА_4  при
подачі апеляційної скарги сплачено 25 грн. 50 коп. судового збору та 30 грн. за
ІТЗ, тобто  55 грн. 50 коп.  Дана сума підлягає зменшенню на 1 грн. 27
коп.- від суми задоволеного позову (3483,06 грн. х 55, 50 грн. : 151939 грн. =
1 грн.27 коп.), що складе 54 грн. 23 коп. судового збору. З врахуванням
наведеного, понесені витрати відповідача
становлять 792 грн. 90 коп. ( 738, 67грн. + 54,23 грн. =792, 90 грн.).
Вказані його витрати підлягають зменшенню, шляхом взаємозаліку 1 грн. 86 коп.
витрат позивачки, виходячи із суми понесених нею судових витрат 81 грн., суми
задоволеного позову 3483,06 грн. та суми пред”явленого нею позову 151939 грн.,
( 81 грн. х 3483.06грн. : 151939грн. = 1,86 грн.). Таким чином, загальний
розмір понесених відповідачем судових
витрат складе 791 грн. 04 коп., який
і підлягає стягненню з позивачки
на його користь(792,90 грн.- 1,86 грн. = 791,04 грн.).

Керуючись ст.ст. 88, 209, 218, 303, 307, 309, 313, 316, 317, 319 ЦПК
України, ст.196 Сімейного кодексу України, ст.258 ЦК України, апеляційний суд,
-

В И Р І Ш И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - задовольнити частково.

Рішення Прилуцького міськрайонного суду від 01 серпня 2008 року - скасувати.

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 3 483 (три тисячі чотириста
вісімдесят три) грн. 06 коп. неустойки за прострочення сплати аліментів.

В решті позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 у відшкодування судових витрат 791
(сімсот дев”яносто одну) грн. 04 коп.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути
оскаржено до Верховного Суду України в касаційному порядку протягом двох
місяців з дня його проголошення.

Головуючий:
Судді: