Справа
№ 2-284/08 року
Я  М                 У К Р А Ї  Н И
лютого 2008 року Котовський міськрайонний суд Одеської області
складі: головуючого судді - Фабіжевського С.А.
при секретарі           - Поберещенко К.В.
у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Котовську Одеської області
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на частку
звернулася до суду з позовом наполягаючи визнанні за відповідачем права
власності на 27/100 частини домоволодіння (кв. 1 літ. «А») АДРЕСА_1 в м.
Котовську Одеської області; на визнанні дійсним договору купівлі-продажу 27/100
частини домоволодіння (кв. 1 літ. «А») АДРЕСА_1 в м. Котовську Одеської області
та визнанні за нею, позивачкою права власності на цю частину домоволодіння.
Стверджувала, що 21 вересня 2007
року за умовами цивільної угоди за двадцять три тисячі гривень вона придбала у
відповідача 27/100 частини домоволодіння (кв. 1 літ. «А») АДРЕСА_1 в м.
Котовську Одеської області. Про укладання правочинну відповідач надав позивачці
розписку за своїм власним підписом, обіцяючи посвідчити угоду нотаріально. Але,
посвідчити угоду нотаріально вони позбавлені можливості, з наступних підстав.
Зазначена частка домоволодіння належить ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право
на спадщину від 14 грудня 1988 року, виданого Котовською державною нотаріальною
конторою (р. № 4382), на підставі свідоцтва про право власності на частку в
спільному майні подружжя від 14 грудня 1988 року, виданого Котовською державною
нотаріальною конторою (реєстр № 4380). ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1 померла, при цьому
за життя заповідала відповідачу та його брату, ОСОБА_4, зазначену частину
домоволодіння (заповіт від 14 грудня 1988 року, посвідчений державним
нотаріусом Котовської державної нотаріальної контори (реєстр № 4384). Заповіт
не змінювався і ніким не відмінявся. Відповідач своєчасно у встановлений
законом строк звернувся до державної нотаріальної контори із  заявою про прийняття спадщини, після смерті
ОСОБА_3, як спадкоємець за заповітом. А ОСОБА_4 не встиг звернутися до
нотаріуса з заявою про своє право на спадщину за заповітом після смерті
ОСОБА_3, бо ІНФОРМАЦІЯ_2 помер, при цьому за життя відмовився від своєї частки
на спадщину за заповітом на користь відповідача. Зазначені підстави позбавляють
відповідача можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом, а
сторони посвідчити угоду нотаріально, що і спіткало позивачку звернутися до
суду з позовом.
позов визнав повністю, підтвердив факт укладання угоди, свій підпис у розписці,
не заважав проти задоволення позову.
сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню
з наступних підстав.
що сторони, домовившись про всі істотні умови та дотримавшись письмової форми,
уклали між собою договір купівлі-продажу зазначеного вище частини домоволодіння
21 вересня 2007 року, у зв'язку з чим позивачка сплатила відповідачу двадцять
три тисячі гривень, у відповідь чого відповідач надав позивачці розписку за
своїм власним підписом, обіцяючи посвідчити угоду нотаріально. Але, посвідчити
угоду нотаріально вони невзмозі, з тих підстав, що зазначена частина
домоволодіння належить ОСОБА_3(мати відповідача) на підставі свідоцтва про
право на спадщину від 14 грудня 1988 року, виданого Котовською державною
нотаріальною конторою (р. № 4382), на підставі свідоцтва про право власності на
частку в спільному майні подружжя від 14 грудня 1988 року, виданого Котовською
державною нотаріальною конторою (реєстр № 4380). ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1 померла,
при цьому за життя заповіла згідно заповіту від 14 грудня 1988 року, який був
посвідчений державним нотаріусом Котовської державної нотаріальної контори
(реєстр № 4384), відповідачу та його брату, ОСОБА_4, спірну частину
домоволодіння. Заповіт не змінювався і ніким не відмінявся. Відповідач
своєчасно у встановлений законом строк звернувся до державної нотаріальної
контори із  заявою про прийняття
спадщини, після смерті ОСОБА_3, як спадкоємець за заповітом. А ОСОБА_4 не встиг
звернутися до нотаріуса з заявою про своє право на спадщину за заповітом після
смерті ОСОБА_3, бо ІНФОРМАЦІЯ_2 помер, при цьому за життя відмовився від своєї
частини на спадщину за заповітом на користь відповідача. Зазначені підстави
дозволяють суду на підставі ст.ст. 391 та 220 ч. 2 ЦК України визнати таку
угоду дійною, при цьому визнавши за відповідачем право приватної власності на
спірну частину домоволодіння. Бо якщо сторони домовилися щодо усіх істотних
умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або
часткове виконання договору, але одна із сторін ухиляється від його
нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсними.  А також власник майна має право вимагати
усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм
ст.ст. 10, 60, 130, 212, 215 ЦПК України, ст.ст. 220 ч. 2, 325, 328, 391, 655
ЦК України, суд -
за ОСОБА_2 право приватної власності на спадкоємницьке майно у вигляді 27/100
частини домоволодіння (кв. 1 літ. «А») АДРЕСА_1 в м. Котовську Одеської
області, після смерті ОСОБА_3, померлоїІНФОРМАЦІЯ_1, як за спадкоємцем за
дійсним договір купівлі-продажу 27/100 частини домоволодіння (кв. 1 літ. «А»)
АДРЕСА_1 в м. Котовську Одеської області, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_ 121
за ОСОБА_1право приватної власності на 27/100 частини домоволодіння (кв. 1 літ.
«А») АДРЕСА_1 в м. Котовську Одеської області.
Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області
протягом 10 днів з дня його проголошення, шляхом подачі заяви про апеляційне
оскарження (апеляційної заяви), а в подальшому апеляційної скарги в 20-ти
денний строк з дня подачі зазначеної заяви.

По
закінченню строків на апеляційне оскарження і не надходження апеляції, а також
в разі не скасування цього рішення в апеляційному порядку воно набирає законної
сили.

Суддя -
підпис

Суддя
-
Секретар -

Рішення набрало  чинної сили 15
лютого 2008 року примірник цього рішення зберігається в справі  Котовського міськрайонного суду Одеської
області.

С у д д я -
С.А.Фабіжевський