Справа № 2-2132/08р.
11 грудня 2008 року                Прилуцький
міськрайонний суд Чернігівської області в складі:                                                                           головуючого - судді Рябота
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання громадянина таким, що
втратив право користування жилим приміщенням, -
звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання його особи такою, що
втратила право користування жилим приміщенням, мотивуючи свої вимоги тим, що у відповідності до свідоцтва про право на спадщину за
заповітом від 30 травня 2000 року вона є власником будинку АДРЕСА_1. В даному
житловому приміщенні також зареєстрований ОСОБА_2, якого позивачка
зареєструвала по проханню його тітки, подруги позивачки, яка запевняла що ця
реєстрація необхідна тимчасово на період навчання відповідача в училищі.  Відповідач
фактично в даному будинку і не проживав, на неодноразові звернення
позивачки до ОСОБА_2 з проханням змінити реєстрацію, останній не реагував, під час останньої зустрічі у вересні 2008
року такий пообіцяв що приїде, однак до даного часу так і не приїхав.
відповідач тривалий час без поважних причин не проживає в будинку
АДРЕСА_1, не приймає участі в утриманні будинку, внаслідок чого ускладнюється
матеріальне становище позивачки, яка крім того не має можливості вільно, на
свій розсуд, розпорядитися своїм житлом, остання і просить суд визнати ОСОБА_2
таким, що втратив право на користування жилим приміщенням.
В судовому
засіданні позивачка підтримала позовні
вимоги в повному обсязі.
ОСОБА_2 в судове засідання не з”явився з невідомих для суду причин, хоча про
час і місце судового засідання був повідомлений завчасно, а також не надав
заперечень щодо суті позову і не повідомив про поважність причини неявки в
судове засідання. Позивачка не заперечує проти ухвалення заочного рішення на
підставі наявних у справі доказів. У зв”язку з цим, суд, відповідно до ст. 224
ЦПК України, вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у
справі доказів.
В судовому засіданні свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 пояснили,
що позивачка дійсно у 2000 році прописала племінника своєї подруги ОСОБА_5, з
якою товаришувала, на період його навчання в м. Києві, але він жодного дня не
проживав в даному будинку.
Заслухавши пояснення позивачки,
свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку:
свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 30.05.2000 року вбачається, що
ОСОБА_1 є спадкоємцем майна, в тому числі житлового будинку АДРЕСА_1 (а.с. 5).
довідки виконавчого комітету Охіньківської сільської ради №395  від
05.11.2008 року вбачається, що ОСОБА_2 зареєстрований в будинку АДРЕСА_1, але за місцем прописки не проживав (а.с. 6).
Згідно копії домової книги для реєстрації громадян, які
проживають в будинку АДРЕСА_1 вбачається, що в даному будинку зареєстровані
позивачка ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 (а.с. 7-9).
ст. 386 Цивільного кодексу України, власник, який має підстави передбачати
можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до
суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право,
або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.
ст. 150 Житлового кодексу України громадяни, які мають у приватній власності
будинок (квартиру), користуються ним для особистого проживання і проживання членів
їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.
ч.1 ст. 71 Житлового кодексу України, при тимчасовій відсутності наймача або
членів його сім”ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.
Житлового кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування
жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки,
провадиться в судовому порядку.
оцінюючи у сукупності досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає
достовірно встановленим, що ОСОБА_2,
відповідач по справі, понад 6-ти місяців без поважних причин не проживає в
жилому приміщенні АДРЕСА_1, не
приймає участі в його утриманні, а тому за вимогою власника спірного будинку може бути визнаний в судовому порядку таким, що
втратив право на користування жилим приміщенням.
71, 72, 150, 156 ЖК  України та керуючись
60, 209, 213, 214, 215, 224-226 ЦПК України, суд -
Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування будинком АДРЕСА_1.
Копію рішення направити відповідачу рекомендованим листом з
повідомленням попередивши останнього, що заява про перегляд заочного рішення
може бути подана до суду протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути
оскаржено позивачем в апеляційному суді Чернігівської області через Прилуцький
міськрайонний суд шляхом подання заяви про апеляційне оскарження протягом
десяти днів з дня проголошення рішення, апеляційна скарга на рішення суду має
бути подана протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне
оскарження.

Суддя:                                                                  В.І.Рябота