У Х В А Л А

І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И

1 жовтня 2008 року                                                                        м.
Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України в
складі:

головуючого

Гнатенка А.В.,

суддів:

Балюка М.І.,

Данчука В.Г.,

Барсукової В.М.,

Косенка В.Й.,-

розглянувши  в
судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до відкритого акціонерного
товариства "Долинська бавовнопрядильна фабрика”, ОСОБА_2, третя особа -
Долинська міська рада, про визнання недійсним ордера, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення апеляційного суду
Івано-Франківської області від 15 січня 2008 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2007 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом,
посилаючись на те, що спільним рішенням адміністрації   та профкому відкритого акціонерного
товариства Долинська бавовнопрядильна фабрика (далі - ВАТ "Долинська БПФ") від
25 листопада 1994 року його сім'ї надано в гуртожитку АДРЕСА_1 і житлові приміщення - блоки ІНФОРМАЦІЯ_1. У зв'язку зі збільшенням членів сім'ї та потребою
поліпшення
житлових умов спільним рішенням адміністрації та профкому ВАТ “Долинська
БПФ” від 24 вересня  1998 року йому
надано  половину холу,  що межує з його житлом. За актами
приймання-передачі від 1 жовтня 1998 року житловий фонд ВАТ "Долинська БПФ"  передано в комунальну власність. Рішенням
виконкому Долинської міської ради від 30 листопада 2000 року надано дозвіл
квартиронаймачам малосімейного гуртожитку на переобладнання кімнат під житлові приміщення згідно з проектом реконструкції. Відповідно до будівельного
паспорта належна позивачу квартира НОМЕР_1 повинна складатися з трьох кімнат. Оскільки
відповідачка зайняла частину холу, провести реконструкцію своєї квартири не мав
можливості,
тому звернувся в 2002 році
в суд із позовом до відповідачки про усунення перешкод у користуванні
приміщенням. У процесі розгляду справи йому стало відомо, що ОСОБА_2 15 грудня 1998 року ВАТ “Долинська БПФ”, не будучи вже
власником цього будинку, видало ордер на частину холу як житлове приміщення. Позивач просив визнати ордер
від 15 грудня 1998 року, виданий
адміністрацією ВАТ "Долинська
БПФ" ОСОБА_2, недійсним.

Рішенням Долинського районного суду від 12 листопада 2007
року позов задоволено, визнано недійсним ордер від 15 грудня 1998 року, виданий
адміністрацією ВАТ "Долинська БПФ"
ОСОБА_2

Рішенням апеляційного суду Івано-Франківської області від
15 січня 2008 року рішення суду першої інстанції скасовано, ухвалено нове
рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити
в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на невідповідність висновків
суду апеляційної інстанції обставинам справи, неправильне застосування судом
норм матеріального права та
порушення норм процесуального права.

Заслухавши доповідь судді Верховного Суду України,
дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені в скарзі доводи, колегія
суддів вважає, що скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено,
що ордер № 000811 серія БФ від        15 грудня 1998 року на житлову площу в
гуртожитку, виданий адміністрацією ВАТ “Долинська БПФ” ОСОБА_2 з порушенням
вимог житлового законодавства, не уповноваженою на те особою.

Відмовляючи в позові, апеляційний
суд виходив із того, що позивачу приміщення частини холу в сімейному гуртожитку
надано не в установленому ст. 129 ЖК України порядку, а тому немає підстав для
визнання ордера виданого ОСОБА_2 недійсним.

З такими висновками апеляційного
суду погодитись не можна.

Згідно зі ст. 129 Житлового кодексу
України на підставі рішення про надання житлової площі в гуртожитку
адміністрація підприємства видає громадянинові спеціальний ордер, який є
підставою для вселення на надану жилу площу.

З матеріалів справи вбачається, що
рішенням сесії Долинської міської ради від 14 серпня 1998 року житловий фонд ВАТ "Долинська БПФ" прийнято до комунальної власності
Долинської міської ради, у тому числі приміщення спірного гуртожитку АДРЕСА_1.
Акт приймання-передачі житлового фонду від 1 жовтня 1998 року затверджений
рішенням виконкому Долинської міської ради від 2 жовтня 1998 року № 175.

Рішенням виконкому
Долинської міської ради від 30 листопада 2000 року квартиронаймачам
малосімейного гуртожитку АДРЕСА_1 надано дозвіл на переобладнання кімнат під
житлові приміщення згідно з проектом реконструкції.

Відповідно до
будівельного паспорта (забудівник - ОСОБА_1) на проведення реконструкції кімнат
ІНФОРМАЦІЯ_1 під житлову квартиру НОМЕР_1 квартира позивача повинна складатися
з трьох кімнат - двох раніше займаних та частини суміжного холу, який повинен
бути переобладнаний за його кошти в житлову кімнату (а.с. 9-15).

Разом
з тим, із
порушенням вимог житлового законодавства, 15
грудня 1998 року ВАТ “Долинська БПФ” видано ордер ОСОБА_2 на житлову площу в гуртожитку з
включенням до неї спірної частини
холу (а.с. 8), тобто ордер виданий неповноважною особою, у той час,
коли будинок уже було передано в комунальну власність і рішенням виконкому Долинської
міської ради надано дозвіл на переобладнання кімнат
під житлові приміщення згідно з проектом реконструкції.

У силу ст. 339 ЦПК
України, установивши, що апеляційним судом помилково скасовано судове рішення,
ухвалене згідно із законом, суд касаційної інстанції скасовує судове рішення
суду апеляційної інстанції і залишає в силі рішення суду першої інстанції.

За викладених обставин
рішення суду апеляційної інстанції підлягає скасуванню,  рішення суду першої інстанції як  законне та обгрунтоване - залишенню в силі.

Керуючись
ст. ст. 336, 339 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних
справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу
ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення апеляційного
суду Івано-Франківської області від 15 січня 2008 року скасувати, залишити в силі
рішення Долинського районного суду від      12 листопада 2007 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий

А.В. Гнатенко

Судді:

М.І. Балюк

В.М. Барсукова

В.Г. Данчук

В.Й. Косенко