Справа № 2- 791/ 08
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 серпня 2008 року Кіровський районний суд м. Кіровограда в складі :

головуючого судді Дьомич Л.М.

при секретарі Вовкуненко І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді цивільну справу за позовом
ОСОБА_1
до
ОСОБА_2
, треті особи –
ОСОБА_3
,
ОСОБА_4
,
ОСОБА_5
про стягнення заборгованості по договору оренди, відшкодування шкоди, суд

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1
звернулася до суду з позовною вимогою, якою просить розірвати договір найму квартири
АДРЕСА_1
, укладений 24.02.2007 року між нею та відповідачкою
ОСОБА_2
; стягнути заборгованість по оплаті за житло: з жовтня по листопад 2007 року, витрати на електроенергію в сумі 86,80 грн., завдану моральну шкоду визначену в сумі 2000,00 грн., судові витрати.

Протягом судового провадження позов підтримала частково, подала заяву про відмову від заявлених вимог щодо розірвання договору, виселення, стягнення за спожиту електроенергію. Розмір стягнення змінювався, внаслідок отриманих грошей за правочином протягом судового провадження і просить стягнути по договору оренди 1741,64 грн., заборгованість з квітня 2007 року по лютий 2008 року в сумі 75,00 грн. /квітень, травень 2007 року/ та з розрахунку 1000,00 грн. за період з жовтня 2007 року по березень. Також доповнила вимогу про стягнення у відшкодування матеріальної шкоди 86,00 грн. за пошкоджене майно.

В обґрунтування звернення зазначила, що
ОСОБА_3
.,
ОСОБА_4
,
ОСОБА_5
є власниками квартири
АДРЕСА_1
. Відповідно до ст. 65 СК, вона як дружина власника, діючи в його інтересах, 24 лютого 2007 року з відповідачкою
ОСОБА_2
уклала договір оренди житла, строком на 6 місяців ( з 1 березня 2007 року по 1 вересня 2007 року), плата за договором оренди житла в літні місяці 600,00 грн. ( не включаючи плату за використану електроенергію та телефон) та 650,00 грн. ( не включаючи плату за використану електроенергію та телефон) в зимові місяці. У вересні 2007 року строк договору закінчився, але на прохання відповідачки вона дозволила їй проживати до жовтня. 1 жовтня 2007 року почала вимагати звільнення квартири, на що остання відмовилась. 15 жовтня 2007 року нею збільшена плата за оренду житла до 1000,00 грн. за місяць, вважає що відповідачка не заперечуючи проти підвищення оплати, погодилась на змінені умови договору.

Моральну шкоду визначила тим, що
ОСОБА_2
не бажаючи добровільно виселитись, звернулась до правоохоронних органів про нібито її залякування. Також вважає, що її майно пошкоджене, так як з моменту вселення відповідачки, не знає в якому стані знаходиться квартира і скільки їй потрібно буде витратити коштів на ремонт, після виселення відповідачки.

ОСОБА_2
позов визнала в частині відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 50,00 грн. за пошкоджене скло, зазначивши що при виселенні бажала добровільно відшкодувати цю суму, пропонувала самостійно замінити розбите скло. Щодо решти вимог зазначила, про повну оплату по договору оренди з розрахунку 650,00 грн. в опалювальний період та 600,00 грн. в інший, а також починаючи з вересня 2007 року, у зв’язку з продовженням дії договору, погодилась на збільшення оплати до 650,00 грн. Посилалась, про неможливість в односторонньому порядку змінити умови договору та на продовження його дії, а також те, що літній період при обговоренні вважався період за яким здійснюється теплопостачання. Акцентувала увагу, що позивачка не мала ніяких повноважень щодо укладання договору оренди, таке доручення власниками не надавалось.

Треті особи на стороні позивача
ОСОБА_5
та
ОСОБА_3
., підтримала заявлені

вимоги, останній зазначив, що за його згодою та в його присутності укладений договір найму.

Третя особа
ОСОБА_3
. в засідання суду не з’явився.

З’ясувавши обставини справи, вислухавши пояснення сторін, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Судом встановлено, що 24 лютого 2007 року між
ОСОБА_1
та
ОСОБА_2
укладений договір оренди жилого приміщення строком на шість місяців, тобто з 1 березня по 1 вересня 2007 року, з орендною платою 650,00 грн. В пункті 11 вказано, що орендна плата в літній час складає 600,00 грн., з цього приводу сторони надали розбіжні пояснення, зокрема,
ОСОБА_1
пояснила цей період як з червня по серпень, а відповідачка пов’язала з загальновстановленим період опалення, який припиняється з 15 квітня.

Сторони також продовжили договірні відносини, внаслідок того, що вони не були припинені у визначений термін і в подальшому позивачка, в порушення вимог законодавства, в односторонньому порядку змінила умову договору, визначивши орендну плату в сумі 1000,00 грн.

Заперечення
ОСОБА_2
суд визнає обґрунтованими та такими, що підтверджуються добутими доказами.

Зокрема, відповідно
з додатком до договору № 1, що складає розрахункову відомість,
ОСОБА_1
повністю отримані гроші по договору за період з квітня по жовтень 2007 року /а.с. 32 /

Пунктом 5.1 договору передбачено, що орендна плата здійснюється готівкою і п. 5.2 визначає, що про виплату орендної плати, проводиться відповідний запис в Додатку № 1.

Строк дії правочину передбачений до 1 вересня 207 року, але у відповідності до ст. 764 ЦК України, договір оренди вважається продовженим на строк, який був установлений раніше, тобто з 1 вересня 2007 року до 01 березня 2008 року, в разі коли наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, за наявності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений.

Наймодавець пред'явив вимоги до відповідача щодо виконання умов договору 05.10.07 року, що і підтверджує право наймача на проживання в даній квартирі на наступний строк, тобто по березень 2008 року.

Договором оренди, а саме п 5.3 передбачено, що розмір орендної плати залишається фіксованим на весь строк дії договору і не підлягає ніяким змінам. Крім цього, п. 12.1 вказує, що у випадках, не передбачених даним договором сторони керуються діючим Цивільним законодавством України.

Ст. 820 ЦК регламентує, що одностороння зміна розміру плати за користування житлом не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, на час зміни плати за житло, коли позивачка в односторонньому порядку визначила новий розмір орендної плати, діяв договір оренди від 24 лютого 2007 року, і розмір орендної плати було зафіксовано 650,00 грн., тому вимога щодо стягнення заборгованості з розрахунку орендної плати за один місяць 1000,00 грн. не відповідають чинному законодавству.

ОСОБА_1
в суді пояснила, що повідомила відповідачку про наступне підвищення плати за проживання до 1000,00 грн. телеграмою 15 жовтня 2007 року, наймач не виказала своє заперечення, а тому відповідно до вимог ст. 205 ЦК, воля сторони може виражатися її мовчанням. Мовчання має правове значення тільки в тому разі коли законом або угодою сторін надане таке значення.

Тому така позиці є необгрунтованою та такою, що суперечить законодавству та дослідженим обставинам в суді.

З вересня 2007 року відповідачка погодилась на підвищення орендної плати до 650,00 грн., що підтверджується додатком до договору № 1 (розрахункова відомість), хоча цей період не є опалювальним

Стосовно оплати в літній період, то суд приймає до уваги пояснення
ОСОБА_2
, які підтверджуються письмовими даними, що літній час пов’язувався саме з опалювальним періодом, що доводиться додатком до договором, розрахунковою відомістю складеною між сторонами /а.с. 32/, в квітні сума оренди становить 625,00 грн., що відповідає періоду припинення опалення , а саме з 15 квітня.

На предмет пояснень сторони позивача в суді свідчила агент нерухомості
ОСОБА_6
., але її пояснення суперечать вищевказаному, як і пояснення
ОСОБА_1
, що не наполягала на відображенні заборгованості у розрахунковій відомості бо відповідачка скаржилась на відсутність коштів.

Згідно до ст. 1166 ЦК, суд стягує з
ОСОБА_2
на користь позивачки 86,00 грн. за завдану матеріальну шкоду, пов’язану з пошкодженням майна в квартирі, а саме при виселенні було розбите скло двері, витрати понесені позивачем становлять зазначену суму /а.с. 60/.

Вимоги щодо відшкодування моральної шкоди не підлягають задоволенню, так як не відповідають вимогам передбаченим ст. 23, 1167 ЦК України.

Стороною позивача не надано доказів, які підтверджують обставини, які визначені для відшкодування моральної шкоди і в той же час передбачені вищевказаним нормам права.

За наслідками виниклих спірних правовідносин, а саме договору оренди об»єкта нерухомого майна, не передбачено відшкодування моральної шкоди.

В порядку ст. 88 ЦПК, судом розподілені судові витрати між сторонами.

Керуючись ст.ст. 212, 214-215, ст. 294 ЦПК України, суд –

В И Р І Ш И В

Позовну заяву
ОСОБА_1
до
ОСОБА_2
, треті особи –
ОСОБА_3
,
ОСОБА_4
,
ОСОБА_5
про стягнення заборгованості по договору оренди, відшкодування шкоди — задовольнити частково.

Стягнути з
ОСОБА_2
на користь
ОСОБА_1
у відшкодування матеріальної шкоди 86,00 грн., судові витрати в сумі 40,00 грн.

В решті заявлених вимог — відмовити.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення суду. Апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня подання заяви про апеляційне оскарження рішення суду.

Заява про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції та апеляційна скарга подаються апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя Кіровського

районного суду

м. Кіровограда

Дьомич Л.М.