АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22ц-523 2008 р.                                               Головуючий
12                                                                       Чечот
апеляційній інстанції Бурлака В.О.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" лютого 2008 р. Колегія
суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області
в складі:

головуючого                     Храпко В.Д.

суддів                                Бурлаки В.О., Карпенко О.В.

при
секретарі                   Петренко С. П.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_1 на
рішення Соснівського районного суду від 24
грудня 2007 р. по
справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа : ОСОБА_3, КП
«ЧООБТІ», - про
визнання договору дійсним, визнання права власності, визнання правочину
недійсним, витребування майна від незаконного набувача, -

встановила:

ОСОБА_2
звернувся з позовом у суд до ОСОБА_1, треті особи - ОСОБА_3, КП
«ЧООБТІ» про визнання договору дійсним, визнання права власності, визнання
правочину недійсним, витребування майна від незаконного набувача, посилаючись
на те, що

31.05.2005 р. між
ним та ОСОБА_3 був укладений договір купівлі-продажу нерухомого

майна, а саме квартири АДРЕСА_1 і

сплачено за квартиру 17000
дол. США з отриманням розписки про сплачені кошти.

Від
нотаріального оформлення договору купівлі-продажу квартири ОСОБА_3 відмовився,
а потім, отримавши свідоцтво про право власності на спадкове майно - квартиру,

07.04.2006 р.
уклав договір купівлі-продажу квартири ОСОБА_1, чим порушив його

права.

Справа
неодноразово розглядалась судовими інстанціями.

Останнім
рішенням Соснівського районного суду від 24.12.2007
р. позов ОСОБА_2 задоволено.

Визнано
договір купівлі-продажу нерухомого майна від 07.04.2006 p., укладеного між ОСОБА_3 і ОСОБА_1 недійсним.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення скасувати та винести нове, яким
відмовити ОСОБА_2 у задоволенні позову.

Заслухавши
доповідача, сторони та їх представників ,
вивчивши та обговоривши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог
та вимог апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість судового
рішення, колегія вважає, що апеляційна

2

скарга підлягає
до часткового задоволення, а рішення скасуванню з направленням справи на новий
розгляд зі слідуючих підстав.

З
матеріалів справи вбачається, що 31.05.2005
р. між ОСОБА_3 і ОСОБА_2 укладено письмовий договір купівлі-продажу
квартири АДРЕСА_1.

Згідно
п. 2.1 договору
покупець зобов'язаний внести 17000
дол. США за квартиру 31.05.2005 р.

Передача
квартири здійснюється продавцем покупцю в 1-денний
термін після внесення суми.

Договір
підписаний сторонами, але не зареєстрований в нотаріальній конторі і КП
«ЧООБТІ».

В справі також
відсутній документ про передачу коштів в рахунок оплати квартири.

Відповідно
ст. 638 ЦК України
договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх
істотних умов договору.

Статею 657 ЦК України
передбачено , що
договір купівлі-продажу житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого
майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та
держаній реєстрації.

Статею 639 ЦК України договір
може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не
встановлені законом.

Відповідно
ст. ст. 209, 210 ЦК України
правочин, який вчинений у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню
лише у випадках, встановлених законом або домовленістю сторін. Проточин підлягає
державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом.

Таким
чином, умови договору позивачем не були виконані і договір не оформлений
відповідно до вимог цивільного законодавства.

Згідно
іншого договору купівлі-продажу нерухомого майна від 07.04.2006 р. між ОСОБА_3
та ОСОБА_1 перший продав другій кв.АДРЕСА_1 за 90900  грн.

Договір
підписано сторонами та посвідчено приватним нотаріусом Черкаського міського
нотаріального округу в реєстрі за №
3262.

Спірна
квартира перепланована ОСОБА_1 зі згоди виконкому Черкаської міської ради
(рішення від 22.05.2006 р. № 721) і зареєстрована
в КП «ЧООБТІ».

За
договором іпотеки від 25.06.2007
р. у забезпечення грошових зобов'язань спірна квартира передана ЗАТ «ОТП Банк» в
обтяження, яке обмежує власника щодо одноосібного користування, володіння та
розпорядження таким майном.

Статею 4 ЗУ «Про іпотеку»
оприділено, що обтяження нерухомого майна іпотекою підлягає державній
реєстрації в порядку, встановленому законодавством. У разі недотримання цієї
умови договір є дійсним, але вимога не набуває приорітету відносно
зареєстрованих прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку майно.

Договір
зареєстровано Черкаською міською нотаріальною конторою 25.06.2007 р.

Можна
вважати , що договора купівлі-продажу
спірної квартири та іпотеки оформлені відповідно до вимог законодавства.

Статтями
330, 390 ЦК України
передбачено, що якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права,
добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно ст. 390 цього Кодексу
майно не може бути витребуване у нього.

Проте,
розглядаючи спір, суд не притягнув до участі в розгляді справи ЗАТ «ОТП Банк»,
який є кредитором і іпотекодержателем, тим самим вирішив питання про права та
обов'язки юридичної особи, яка не брала участі в розгляді справи.

Крім
того, не з'ясовані питання захисту права власності сторін, які регулюються
нормами глави 29 ЦК України
та ЗУ «Про іпотеку».

При
таких обставинах рішення не може залишатися в силі і підлягає скасуванню з
направленням справи на новий розгляд.

3

Керуючись ст.
ст. 307, 311, 314, 315 ЦПК
України колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 задоволити частково.

Рішення
Соснівського районного суду від 24.12.2007
р. скасувати і справу направити на новий розгляд у той же суд в іншому
складі.

Ухвала
може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду України на протязі
2-х місяців
з дня проголошення.