Справа
№ 2-77/2008 рік.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

21 березня   2008 року                               Бориславський
міський суд

Львівської  області

в складі головуючого-судді:                     Посисень Л.М.,

при секретарі:
Яворській Н.І.

з
участю адвокатів                                    ОСОБА_4 та
ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Бориславі          цивільну
справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа Бориславська
державна нотаріальна контора, про продовження строку на прийняття спадщини та
визнання права власності на майно, в порядку спадкування за законом.

В  С
Т  А  Н
О  В  И  В :

Позивачі просять продовжити їм строк для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1та визнати за кожним з них право власності на 1/3 частину будинковолоднняАДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом.

Відповідачка
позову не визнала.

Позивач
ОСОБА_1, допитаний як свідок пояснив, що він, його рідний брат ОСОБА_7, який
помер ІНФОРМАЦІЯ_2, і відповідачка є дітьми покійної ОСОБА_6, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_1. Покійній ОСОБА_6 ще за життя на праві власності належало
будинковолодіння АДРЕСА_1.

Після
смерті ОСОБА_6 єдиними спадкоємцями за законом є він, відповідачка та ОСОБА_7.,
який помер ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідачка
ОСОБА_3 одразу після смерті їхньої матері ОСОБА_6 переконала його та живого на
той час брата ОСОБА_7 в тому, що мати ще за життя склала заповіт, згідно якого
все своє майно, в тому числі і будинковолодінняАДРЕСА_1,  заповіла лише їй одній, і тому, в даному
будинку буде проживати вона.

Так, як
такі запевняння відповідачка ОСОБА_3 висловлювала одразу після смерті матері, і
у них були хороші родинні стосунки, то він і брат ОСОБА_7. повірили своїй
сестрі, що їхня мати ще за життя дійсно склала заповіт лише на користь сестри,
та, що саме такою була остання воля їхньої матері.

В зв»язку з
такими обставинами, ні він, ні його живий на той час брат ОСОБА_7., не
зверталися в нотаріальну контору із заявами про прийняття спадщини після смерті
їхньої матері, бо були переконані, що жодної спадщини їм мама не залишила.

Однак,
згодом він та ще живий тоді ОСОБА_7. побачили, що в будинковолоднні АДРЕСА_1
ніхто не проживає, за ним ніхто не доглядає, прибудинкову територію ніхто не
впорядковує, внаслідок чого будинковолодіння стало запущеним та сам будинок
почав руйнуватися. На це їм також почали звертати увагу і сусіди, говорячи, що
не годиться так не по-господарськи поступати з батьківським будинком.

Тому вони
обидва звернулися до відповідачки із запитанням, чому такий жалюгідний вигляд
будинку їхньої покійної матері, чи не потрібна їй їхня допомога, щоб
відремонтувати спірний будинок.

Але сестра
ОСОБА_3 відмовилась від їхньої допомоги в ремонті будинку, наголосивши в
черговий раз, що саме вона є повноправним власником будинку покійної матері,
сама знає, як доглядати за будинком та приведе будинок у належний стан
найближчим часом, і заборонила їм приходити та проводити будь-які ремонтні чи будівельні
роботи в спірному будинку, а також заборонила впорядковувати прибудинкову
територію.

У вересні
2005 року до нього та до брата ОСОБА_7 звернувся ОСОБА_8 з проханням продати
йому будинок їхньої покійної матері. Вони відправили його до відповідачки,
повідомивши, що будинок належить їй, оскільки мама склала в користь  відповідачки заповіт. Через  деякий час після цієї розмови, ОСОБА_8
повідомив їх, що відповідачка ОСОБА_3 відмовилася продати йому свою частку у
спірному будинку. Тоді, у них  почали виникати
підозри щодо факту існування заповіту матері і вони звернулися  в Бориславську державну нотаріальну контору
із заявами про прийняття спадщини після смерті їхньої матері ОСОБА_6, де від
державного нотаріуса дізналися про те, що їхня мати ОСОБА_6 в дійсності жодного
заповіту не залишала.

У нотаріальній конторі вони також дізналися,
що лише декількома днями раніше аналогічну заяву подала відповідачка, вказавши
при цьому, що вона є єдиним спадкоємцем після смерті матері ОСОБА_6

Строк для
прийняття спадщини після смерті матері він та брат пропустили з поважних
причин, так як були умисно введені в оману відповідачкою ОСОБА_3

Позивач
ОСОБА_2 пояснив, що він є правонаступником, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 батька
ОСОБА_7, який /батько/ разом з позивачем ОСОБА_1 та відповідачкою є дітьми
померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6, що доводиться йому /позивачу/ бабусею.

Йому,
позивачу ОСОБА_2, правонаступнику ОСОБА_7, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2, як єдиному
спадкоємцю за законом, було видано свідоцтво про право на спадщину за законом,
в тому числі і на 1/3 частину спірного житлового будинку з відповідною частиною
господарських будівель.

Відповідачка
ОСОБА_3, допитана як свідок пояснила, що вона та позивач ОСОБА_1 і ОСОБА_7.,
який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 є дітьми ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1. Мама
ОСОБА_6 жодного заповіту не залишила про що знали її брати ОСОБА_1 та
ОСОБА_7.  У вересні 2005 року до неї
звернувся її родич ОСОБА_8 з проханням продати йому частку  у будинку АДРЕСА_1, тоді вона  у
жовтні 2005 року вона /відповідачка/ звернулася в Бориславську
держнотконтору із заявою про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_6,
яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 і їй 22 грудня 2005 року державним нотаріусом видано
свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/3 частину будинковолодінняАДРЕСА_1.

Свідок
ОСОБА_9 у судовому засіданні показала, що ОСОБА_7. в розмові з нею стверджував,
що ніякого спадку не хоче, позивачі знали, про відсутість заповіту, тому що
ОСОБА_6 ніякого заповіту не залишила.

Свідок
ОСОБА_10 у судовому засіданні ствердила, що на поминках після похорону покійної
ОСОБА_6 чула розмови, про те, що  сини
померлої ОСОБА_6 на ніщо не претендують, що все майно для відповідачки, що їй
говорив ОСОБА_7., що заповіту нема.

Свідок
ОСОБА_11 у судовому засіданні ствердив, що ОСОБА_7. говорив йому, що нічого до
спадку не має, сини ОСОБА_6 говорили йому також, що вони все відпишуть
відповідачці, а  покійна ОСОБА_6 ще за
життя говорила йому, що не залишила ніякого заповіту, що доньці залишає все, а
сини нічого до цього не мають.

Свідок
ОСОБА_12 у судовому засіданні ствердила, що вся родина сторін знала, що ніякого
заповіту ОСОБА_6 не залишила, хто говорив, що заповіту немає  вона
не знає.

Свідок ОСОБА_13 у судовому засіданні ствердив, що він після
смерті матері його дружини - відповідачки у справі ОСОБА_3- ОСОБА_6 Проводив
ремонт будинку покійної ОСОБА_6 та садив сад, заповіту ОСОБА_6 не залишала, про
що було відомо її синам.

Свідок
ОСОБА_8 у судовому засіданні показав, що у кінці вересні 2005 року він
звернувся до  позивача ОСОБА_1 та його
брата  ОСОБА_7 з проханням продати йому
будинок їхньої покійної матері ОСОБА_6 по АДРЕСА_1.  Сини ОСОБА_6 направили його до відповідачки,
пояснивши, що їм у будинку нічого не належить, оскільки мама заповіла цей
будинок їхній сестрі ОСОБА_3 Тоді він звернувся до ОСОБА_3, яка сказала йому,
що свою частку  у будинку йому не
продасть. Його здивувало, що мова йде про якусь частку, тому став це виясняти з
позивачем ОСОБА_1 та його братом ОСОБА_7

Письмовими  доказами, дослідженими судом, зокрема:

Світлокопією
свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_14 від 22.03.1968 року
стверджено, що ОСОБА_6 на праві власності належало будинковолодіння АДРЕСА_1

Світлокопією
витягу з будинкової книги стверджено, що відповідачка ОСОБА_3 до 21.04.1986
року була зареєстрована і проживала в АДРЕСА_1в будинкку своєї матері ОСОБА_6,
а з 25.04.1986 року  зареєстрована і
проживає в АДРЕСА_2

Світлокопією
свідоцтва про смерть ОСОБА_6 стверджено, що ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в
м.Бориславі.

Спадковою справою Бориславської держнотконтори № 333/2005 р.
спадкодавця ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 стверджено, що 21.10.205 року у
Бориславську держнотконтору із заявою про прийняття спадщини за законом після
смерті матері ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 звернулася дочка померлої
ОСОБА_6 - відповідачка ОСОБА_3, яка зазначила, що на день смерті матері
залишилось спадкове майно житловий будинок по АДРЕСА_1

31.10.2005
року із аналогічними  заявами в
Бориславську держнотконтору звернулися сини померлої ОСОБА_6 - позивач ОСОБА_1
та  ОСОБА_7., який помер ІНФОРМАЦІЯ_2.

22 грудня 2005 року державним нотаріусом
видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/3 частину
будинковолодінняАДРЕСА_1 відповідачці ОСОБА_3 В свідоцтві зазначено, що на 2/3
частки спадкового майна свідоцтва про право на спадщину ще не видані ОСОБА_7 та
ОСОБА_1.

Світлокопією
свідоцтва про смерть ОСОБА_7  стверджено,
що ОСОБА_7. помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в м.Бориславі.

Свідоцтвом
про право на спадщину за законом, виданого 24.04.2007 року  в.о.державного нотаріуса Бориславської
державної нотаріальної контори  ОСОБА_2
сину ОСОБА_7стверджено, що серед спадкового майна, на яке видано це свідоцтво є
і  1/3 частина житлового будинку з
відповідною частиною господарських будівель, що знаходиться в АДРЕСА_1, який
належав спадкодавцю на підставі рішення Бориславського міського суду від
26.12.2005 року, зареєстрованого Дрогобицьким МБТІ за № 2280.

Довідкою
Дрогобицького ДКМБТІ від  18.03.2008 року
стверджено, що будинок АДРЕСА_1 зареєстрований на праві власності за:

ОСОБА_3 -
1/3 ід.част.

ОСОБА_1 -
1/3 ід.част.

ОСОБА_2  - 1/3 ід.част.

С
У Д О М   В С Т А  Н О В Л Е Н О,  що ІНФОРМАЦІЯ_1  в м.Бориславі померла ОСОБА_6, яка була
власницею будинку АДРЕСА_1. Спадкоємцями по закону в рівних частках після
смерті ОСОБА_6 є її  діти: позивач
ОСОБА_1, відповідачка ОСОБА_3 та ОСОБА_7., який помер ІНФОРМАЦІЯ_2.

Після
смерті ОСОБА_6 відповідачка переконала братів - позивача ОСОБА_1 та живого на
той час ОСОБА_7 в тому, що їх мати ще за життя склала заповіт, згідно якого все
своє майно, в тому числі і будинковолодінняАДРЕСА_1 заповіла лише їй одній і
тому в даному будинку буде проживати
вона.

Між
відповідачкою та її братами були хороші родинні стосунки, тому підстав
сумніватися в тому, що їх мати ще за життя дійсно склала заповіт лише на
користь відповідачки та, що саме такою була остання воля їх матері, як повідомила
їх відповідачка,  у них не було.

У зв”язку з такими обставинами ні позивач
ОСОБА_1, ні живий на той час брат ОСОБА_7., не зверталися у нотаріальну контору
із заявами про прийняття спадщини в 6-ти місячний строк після смерті матері
ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

Після того,
як у жовтні 2005 року позивач ОСОБА_1 та живий на той час ОСОБА_7. від сусіда
ОСОБА_8 довідалися, що відповідачка ОСОБА_3 не бажає продавати йому свою частку
у будинку їх покійної матері, вони 31.10.2005 року звернулися в нотаріальну
контору із заявами про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_6 З такою ж
заявою в Бориславську держнотконтору 21.10.2005 року звернулася і відповідачка
ОСОБА_3, якій 22 грудня 2005 року державним нотаріусом видано свідоцтво про
право на спадщину за законом на 1/3 частину будинковолодінняАДРЕСА_1  В свідоцтві зазначено, що на 2/3 частки
спадкового майна свідоцтва про право на спадщину ще не видані ОСОБА_7 та
ОСОБА_1.

На
сьогоднішній день позивачі та відповідачка є співвласниками будинковолодінняАДРЕСА_1
- за кожним з них зареєстровано на праві власності по 1/3 ід.частці цього
будинковолодіння.

При
встановлених у судовому засіданні обставинах, позов позивачів підлягає до
задоволення.

Твердження
відповідачки ОСОБА_3, допитаної як свідка, про те, що її братам позивачу
ОСОБА_1 та ОСОБА_7, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 було відомо, що мама ОСОБА_6,
заповіту в її  /відповідачки/ користь не
залишила, покази свідків ОСОБА_9 про те, що ОСОБА_7. в розмові з нею стверджував,
що ніякого спадку не хоче, позивачі знали, про відсутість заповіту, тому що
ОСОБА_6 ніякого заповіту не залишила; ОСОБА_10 про те, що на поминках після
похорону покійної ОСОБА_6 чула розмови, що сини померлої ОСОБА_6 на ніщо не
претендують, що все майно для відповідачки, що їй говорив ОСОБА_7., що заповіту
немає; свідка ОСОБА_11 про те, що ОСОБА_7. говорив йому, що нічого до спадку не
має, сини ОСОБА_6 говорили йому також, що вони все відпишуть відповідачці, а
покійна ОСОБА_6 ще за життя говорила йому, що не залишила ніякого заповіту, що
доньці залишає все, а сини нічого до цього не мають;     свідка ОСОБА_12 про те, що вся родина сторін знала, що ніякого
заповіту ОСОБА_6 не залишила, хто говорив, що заповіту немає  вона
не знає; свідка ОСОБА_13 про те, що заповіту ОСОБА_6 не залишала, про що
було відомо її синам, суд не бере до уваги, як підстави, щоб відмовити в позові
позивачам, оскільки ці твердження та покази спростовані:

–      поясненнями позивача ОСОБА_1, допитаного як свідка, про те, що відповідачка
ОСОБА_3 одразу після смерті їхньої матері ОСОБА_6 переконала його та живого на
той час брата ОСОБА_7 в тому, що мати ще за життя склала заповіт, згідно якого
все своє майно, в тому числі і будинковолодінняАДРЕСА_1,  заповіла лише їй одній, і тому, в даному будинку
буде проживати вона, що у вересні 2005 року до нього та до брата ОСОБА_7
звернувся ОСОБА_8 з проханням продати йому будинок їхньої покійної матері. Вони
відправили його до відповідачки, повідомивши, що будинок належить їй, оскільки
мама склала в користь  відповідачки
заповіт. Через  деякий час після цієї
розмови, ОСОБА_8 повідомив їх, що відповідачка ОСОБА_3 відмовилася продати йому
свою частку у спірному будинку. Тоді, у них
почали виникати підозри щодо факту існування заповіту матері і вони
звернулися  в Бориславську державну
нотаріальну контору із заявами про прийняття спадщини після смерті їхньої
матері ОСОБА_6, де від державного нотаріуса дізналися про те, що їхня мати
ОСОБА_6 в дійсності жодного заповіту не залишала. У нотаріальній конторі вони
також дізналися, що лише декількома днями раніше аналогічну заяву подала
відповідачка, вказавши при цьому, що вона є єдиним спадкоємцем після смерті
матері ОСОБА_6;

–      показами свідка ОСОБА_8 про те, що у кінці вересні 2005 року він звернувся
до  позивача ОСОБА_1 та його брата  ОСОБА_7 з проханням продати йому будинок
їхньої покійної матері ОСОБА_6 по АДРЕСА_1.
Сини ОСОБА_6 направили його до відповідачки, пояснивши, що їм у будинку
нічого не належить, оскільки мама заповіла цей будинок їхній сестрі ОСОБА_3
Тоді він звернувся до ОСОБА_3, яка сказала йому, що свою частку  у будинку йому не продасть. Його здивувало,
що мова йде про якусь частку, тому став це виясняти з позивачем ОСОБА_1 та його
братом ОСОБА_7;

–      спадковою справою Бориславської державної нотконтори № 333/2005 р.
спадкодавця ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 про те, що 21.10.205 року у
Бориславську держнотконтору із заявою про прийняття спадщини за законом після
смерті матері ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 звернулася дочка померлої
ОСОБА_6 - відповідачка ОСОБА_3, яка зазначила, що на день смерті матері
залишилось спадкове майно житловий будинок по АДРЕСА_131.10.2005 року із
аналогічними  заявами в Бориславську
держнотконтору звернулися сини померлої ОСОБА_6 - позивач ОСОБА_1 та  ОСОБА_7., який помер ІНФОРМАЦІЯ_2. 22 грудня
2005 року державним нотаріусом видано свідоцтво про право на спадщину за
законом на 1/3 частину будинковолодінняАДРЕСА_1 відповідачці ОСОБА_3 В
свідоцтві зазначено, що на 2/3 частки спадкового майна свідоцтва про право на
спадщину ще не видані ОСОБА_7 та ОСОБА_1;

–      довідкою Дрогобицького ДКМБТІ від
18.03.2008 року про те, що будинок АДРЕСА_1 зареєстрований на праві
власності за: ОСОБА_3 - 1/3 ід.част.,         ОСОБА_1 - 1/3 ід.част., ОСОБА_2
- 1/3 ід.част., які суд бере до уваги, щоб задоволити позов позивачів.
Правовідносини,
які виникли між сторонами, регулюються ст.ст.549,550ЦК України/в редакції 1963
року/

З врахуванням наведеного та

Керуючись          ст.ст.10, 60, 212, 209 ч.3 ЦПК України,

ст.ст.549,
550 ЦК України /в редакції 1963 року/

суд,-

В
И  Р  І
Ш  И  В:

Позов задоволити-

Продовжити ОСОБА_1 та
ОСОБА_2-правонаступнику прав та обов»язків ОСОБА_7, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2,
строк для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
1/3 частину будинковолодінняАДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом.

Визнати за ОСОБА_2-правонаступника прав
та обов»язків ОСОБА_7, померлого, ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на 1/3 частину
будинковолодінняАДРЕСА_1. В порядку спадкування за законом.

Рішення суду набирає законної сили після
закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про
апеляційне оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне
оскарження, але апеляційна скарга не була подана протягом двадцяти днів після
подання заяви про апеляційне оскарження, рішення суду набирає законної сили
після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо
його не було  скасовано, набирає законної
сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заява про апеляційне оскарження рішення  суду може бути подана апеляційному суду
Львівської області через Бориславський міський суд Львівської області протягом
десяти днів з дня проголошення рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути
подана апеляційному суду Львівської області через Бориславський міський суд
Львівської області протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне
оскарження.

СУДДЯ: