У Х В А Л А

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

16 липня 2008 року

м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України в
складі:

Головуючого
- Яреми А.Г.,

Суддів:              Балюка
М.І.,  Мазурка В.А.,

Охрімчук Л.І., Сеніна Ю.Л.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом комунального підприємства (далі - КП) “Водоканал” до ОСОБА_1,
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по оплаті послуг з водопостачання та
водовідведення,

в с т а н о в и л а :

У серпні 2007 року КП “Водоканал” звернулося до суду із зазначеним позовом,
посилаючись на те, що відповідачі проживають у квартиріАДРЕСА_1 у м. Запоріжжі,
користуються послугами з водопостачання та водовідведення, проте не у повному
обсязі їх оплачують, внаслідок чого станом на 11 квітня 2007 року утворилась
заборгованість в сумі 1260 грн. 23 коп.

Позивач просив стягнути
солідарно з відповідачів 1260 грн. 23 коп. заборгованості по оплаті послуг з
водопостачання та водовідведення.

Рішенням
Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 9 листопада              2007 року позов задоволено
частково, постановлено стягнути солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2. на користь
позивача 374 грн. 82 коп. заборгованості по оплаті послуг.

Рішенням Апеляційного
суду Запорізької області від 5 лютого 2008 року рішення суду першої інстанції
скасовано та ухвалено нове рішення про задоволення позову                            КП “Водоканал”.

У касаційній скарзі ОСОБА_1,
ОСОБА_2. просять скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення
суду першої інстанції, посилаючись на порушення апеляційним судом норм
матеріального права.

Касаційна скарга підлягає задоволенню частково з
таких підстав.

Судами встановлено, що ОСОБА_1 та
ОСОБА_2. проживають у квартирі
АДРЕСА_1 у м. Запоріжжі, ОСОБА_2. з 22 листопада 2004 року працює на
посаді судді господарського суду Запорізької області, 26 липня            2006 року він звернувся до КП
“Водоканал” з заявою про врахування його пільги згідно Закону України “Про статус
суддів”, однак в задоволенні його заяви позивач відмовив і за період з квітня
2002 року по квітень 2007 року нарахував відповідачам заборгованість по оплаті
послуг з водопостачання та водовідведення в сумі 1260 грн. 23 коп.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та задовольняючи позов, апеляційний суд виходив із того, що відповідачі повинні оплачувати послуги позивача у повному
обсязі, так як ОСОБА_1 визнавала заборгованість перед КП “Водоканал”, яка склалась станом на 1 квітня 2006 року, таким чином
перебіг позовної давності перервався, а з урахуванням положень статті 39 Закону
України “Про Державний бюджет України на 2006 рік” та статті 36 Закону України
“Про Державний бюджет України на 2007 рік” відсутні підстави для врахування
пільги ОСОБА_2. по оплаті послуг.

Проте з такими висновками апеляційного суду
цілком погодитись не можна, виходячи з наступного.

Згідно абзацу другого частини 9 статті 44 Закону України
“Про статус суддів” (в редакції, що була чинною на час виникнення спірних
правовідносин) суддям надається 50-відсоткова знижка
плати за займане ними та членами їх сімей житло, комунальні
послуги (водопостачання, газ, електрична та теплова енергія,
установка і користування індивідуальним домашнім телефоном). Такі ж
пільги зберігаються за ними і після виходу у відставку.

Статтею 39 Закону України “Про
Державний бюджет України на 2006 рік” та статтею 36 Закону України “Про
Державний бюджет України на 2007 рік” було встановлено, що пільги, компенсації
і гарантії, на які згідно із законами України мають право окремі категорії
працівників бюджетних установ, військовослужбовці та особи рядового і
начальницького складу, зокрема щодо знижки плати за комунальні послуги
(водопостачання, водовідведення, газ, електрична та теплова енергія), надаються
у разі, якщо зазначені працівники мають право на податкову соціальну пільгу.

Разом з тим, рішенням
Конституційного Суду України № 6-рп/2007 від 9 липня           2007 року положення статті 36 Закону
України “Про Державний бюджет України на                 2007 рік” визнані
неконституційними, крім того, положення статті 36  цього Закону втратило чинність в частині, що
стосується професійних суддів, як таке, що визнано неконституційним на підставі
рішення Конституційного Суду України № 4-рп/2007 від            18 червня 2007 року.

Апеляційний
суд у порушення вимог статей 303, 316 ЦПК України на зазначене уваги не
звернув, у достатньому обсязі не визначився з характером спірних правовідносин
та правовою нормою, що їх регулює, керувався нормами Закону України “Про Державний бюджет України на 2007 рік”  і не врахував, що на час пред'явлення КП
“Водоканал” позову положення статті 36 цього Закону визнані неконституційними.

За таких обставин рішення
апеляційного суду підлягає скасуванню з передачею справи на новий розгляд до
суду апеляційної інстанції з підстав, передбачених                   частиною 2 статті 338 ЦПК
України.

Керуючись статтею 336 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного
Суду України

у х в а
л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2
задовольнити частково.

Рішення Апеляційного суду
Запорізької області від 5 лютого 2008 року скасувати, справу передати на новий
розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий -
А.Г.Ярема

Судді:                                                                               М.І.Балюк

В.А.Мазурок

Л.І.Охрімчук

Ю.Л.Сенін