У х в а л а

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

5 травня 2008 року                                                                                         м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

головуючого                                                                 Косенка
В.Й.,

суддів:                                                                           Берднік І.С., Данчука В.Г.,-

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання спільної сумісної власності на
майно, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення апеляційного суду Черкаської
області від 15 січня 2008 року,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_1 звернувся в суд із зазначеним позовом, мотивуючи
свої позовні вимоги тим, що з 1997 року перебував з відповідачкою по справі
ОСОБА_3 у фактичних шлюбних стосунках і за спільні кошти 25 березня 2005 року
вони придбали домоволодіння АДРЕСА_1, в якому спільною працею і за спільні
кошти зробили добудову приміщень, провели реконструкцію та ремонт наявних
будівель. З 2006 року вони припинили спільне проживання і відповідачі не
визнають його права на користування спірним домоволодінням.

Рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської
області від 24 жовтня 2007 року, позов задоволено. Визнано за ОСОБА_1 право
спільної сумісної власності та право користування житловим будинком та
господарськими спорудами, які розташовані в АДРЕСА_1.

Рішенням апеляційного суду Черкаської області від 15
січня 2008 року, вищезазначене рішення суду першої інстанції скасовано та
ухвалено нове рішення, яким у позові відмовлено.

Не погодившись з вищезазначеним рішенням суду апеляційної
інстанції, ОСОБА_1 подав до Верховного Суду України касаційну скаргу, в якій,
посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та
порушення норм процесуального права, просить оскаржуване рішення скасувати та
залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Касаційна скарга ОСОБА_1 підлягає відхиленню виходячи з
наступного.

Відповідно до ст. 324 ЦПК України підставами касаційного
оскарження судового рішення може бути лише неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з вимогами ст. 335 ЦПК України суд касаційної
інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не
були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими.

Статтями 338-341 ЦПК України передбачено
випадки, в яких рішення суду скасовується.

Оскільки доводи касаційної скарги та матеріали
справи не дають підстав для висновку про порушення судами норм матеріального й процесуального права, а отже, відсутні підстави для скасування
постановлених судових рішень, колегія суддів вважає за необхідне відхилити
касаційну скаргу.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах
Верховного Суду України

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення апеляційного суду Черкаської області від 15 січня
2008 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не
підлягає.

Головуючий                                                                         В.Й. Косенко

Судді:
І.С. Берднік

В.Г. Данчук