Справа № 2-652008
РІШЕННЯ

ІМ'ЯМ  УКРАЇНИ

15 січня 2008 року.                                                           м.  Запоріжжя.

Заводський районний суд
м.  Запоріжжя

у складі: головуючого судді
Федоренко Р.Г.,  секретаря Васильченко
Н.О.,

за участю представника
відповідача - Будовської Н.В.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м.  Запоріжжі
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 доОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

До суду звернувся ОСОБА_1. з позовомОСОБА_2,  в якому просить стягнути з нього матеріальну
шкоду в розмірі 2 100 грн. 87 коп. та судові витрати по оплаті державного мита
та інформаційно-технічного забезпечення судового розгляду справи.

В обґрунтування позовних
вимог ОСОБА_1. посилається на те,  що
йому на праві приватної власності належить однокімнатна квартирАДРЕСА_1 в
м.  Запоріжжі,  що підтверджується свідоцтвом на право
власності на житло НОМЕР_1 від 12 листопада 2003 року.

Відповідач - його батько.
Йому на праві власності належить 12 частина двокімнатної квартири № 18 в
будинку № 11 по вул. . Вроцлавській в м.
Запоріжжі у відповідності до свідоцтва про право власності на житло
НОМЕР_2 від 16 липня 2003 року.

3 21 лютого 2005 року
відповідач став жити у його квартирі. Батьки розірвали шлюб,  вони жили у двокімнатній квартирі з суміжними
кімнатами,  що завдавало
незручності,  тому вини вирішили,  що ОСОБА_2. буде тимчасово проживати,  а він у свою чергу в його квартирі разом з
матір'ю,  повністю сплачувати своє
проживання та користування житлом.  їхній
договір був укладений усно.

Регулярно сплачує своє
проживання в квартирі відповідача,  а
ОСОБА_2. сплачувати своє проживання в його квартирі не бажає,  тобто не виконує умови договору,  а тому,
щоб не було заборгованості по квартирній платі та комунальним
послугам,  вимушений оплачувати і
проживання відповідача в своїй квартирі.

За 2007 рік ним сплачено
350 грн.; в 2006 році - 1 040,  63 грн.;
за 2005 рік- 535, 00 грн.

Окрім того,  в 2005 році оплатив користування відповідачем
телефоном на суму 175, 14 грн.

Таким чином,  відповідач своїми діями завдав йому матеріальну
шкоду в розмірі 2 100, 87 грн. Добровільно відшкодувати збитки ОСОБА_2. не
бажає,  а тому він був вимушений
звернутись з позовом до відповідача до суду.

В судовому засіданні
ОСОБА_1. підтримав свій позов і просить його задовольнити у повному обсязі.

ОСОБА_2. в судовому
засіданні позов не визнав і пояснив,  що
він регулярно,  не зважаючи на те,  що є інвалідом і пенсіонером,  провадив оплату комунальних послуг і
користування квартирою АДРЕСА_2 в м.
Запоріжжі,  12 частина якої
належить йому. Провадив оплату і квартири позивача. Квитанції по оплаті
оформлювались на ім'я позивача,  як на
власника квартири і на якого відкритий по квартирі особистий рахунок.

Вислухавши пояснення
сторін,  доводи представника
відповідача,  вивчивши матеріали
справи,  суд приходить до висновку,  що позов задоволенню не підлягає по таким
підставам.

Як свідчать матеріали
справи,  квартира АДРЕСА_1 в м.  Запоріжжі на лежить на праві приватної
власностіОСОБА_1. ( а.с.  14).

НаОСОБА_2 відкритий
особистий рахунок по квартирі АДРЕСА_2 в м.
Запоріжжі а.с.  52). В цій
квартирі він проживав разом з дружиною -ОСОБА_3.  (а.с.
53).

Із пояснень сторін
видно,  що в наслідку розлученняОСОБА_23і
своєю дружиною ОСОБА_3.  і виникнення між
неприязне них відносин,  у відповідності
з досягнутою домовленістю відповідач став проживати в однокімнатній квартирі
свого сина - позивача по справі,  а той в
свою чергу став жити зі своєю матір'ю в квартирі,  яка належить його батькам на праві сумісної
власності.

Надані сторонами квитанції
по оплаті проживання і користування комунальними по обом квартирам свідчать про
те,  що позивач оплачував свою
квартиру,  розташовану за адресою:
м.  Запоріжжя,  АДРЕСА_1
а відповідач відповідно проводив оплату по своїй квартирі,  розташованій за адресою: м.  Запоріжжя,
АДРЕСА_2 Про це свідчать прізвища платників на поштовик квитанціях,  тобто відповідач викував належним чином
досягнуту усну домовленість,  на яку
посилається в позові ОСОБА_1. про оплату свого житла,  в той час,
як той оплачував своє.

Таким чином,  твердження ОСОБА_1 про те,  що його батько завинив перед ним 2 100, 87
грн. по оплаті житла та комунальних послуг,
на найшло свого підтвердження в судовому засіданні.

Відповідно до п.3  ст.  10
ЦПК України,  кожна сторона повинна
довести ті обставини,  на які вона
посилається к
на підставу своїх вимог або заперечень.

Такі ж вимоги містяться і в
. п. 1  ст.  60 ЦПК України.

На підставі
викладеного,  керуючись  ст.  10
п. 1,  58,  59,  60
п.3,  88,
209, 212-215,  218 ЦПК
України,  суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову
ОСОБА_1 про стягнення зОСОБА_2 в якості відшкодування матеріальної шкоди,  завданої в наслідку не сплати комунальних
послуг в розмірі 2 100 грн. 87 коп.,
стягнення понесених удових витрат: на оплату державного мита в розмірі
51 грн та оплату інформаційно-технічного забезпечення судового розгляду справи
в сумі 30 грн.,  відмовити.

Рішення може бути оскаржене
до апеляційного суду Запорізької області шляхом подачі на протязі 10 днів заяви
про апеляційне оскарження,  а потім - в
термін 20 днів самої апеляційної скарги.