Справа №  2-1038/08
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24  квітня 2008 року Самарський районний суд
міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді                Сухоруков А.О.

при секретарі
Шамета І.М.

з участю позивачки ОСОБА_1   і відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Дніпропетровськ цивільну справу за позовом
ОСОБА_1   до  ОСОБА_2  про розірвання шлюбу,

УСТАНОВИВ:

27 березня
2008 року позивачка  звернулася до
суду із цим позовом. Свої позовні вимоги позивачка обґрунтувала тим, що
вона  з відповідачем перебуває в
зареєстрованому шлюбі з 16 вересня  1995
року. Від шлюбу сторони мають сина ОСОБА_3 народженого ІНФОРМАЦІЯ_1. Стосунки з
відповідачем до теперішнього часу розладилися. Позивач з відповідачем
проживають окремо одне від одного, не ведуть спільне господарство, шлюбних
відносин не підтримують. Зберігати сім'ю позивач не бажає та вважає, що шлюб
носить формальний характер, просить суд шлюб розірвати (а.с. 3-4).

Позивачка
у судовому засіданні свій позов підтримала  у повному обсязі.

Відповідач у судовому засіданні позов визнав
в повному обсязі.

Суд, вислухавши пояснення позивача,
відповідача та  вивчивши матеріали
справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Вказані вище спірні правовідносини регулюються Сімейним кодексом України.

В силу ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється шляхом його розірвання за
позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності зі ст. 110
цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні
взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, приймає
до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інших обставин життя
подружжя. Суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що
подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило би інтересам
одного з них, інтересам їх дітей, які мають суттєве значення.

Судом встановлено, що сторони перебувають у
зареєстрованому шлюбі з 16.09.1995року, про що свідчить копія свідоцтва про
шлюб, виданого 16.09.1995 р. виконкомом Любимівської сільської Ради
Дніпропетровського району Дніпропетровської області (актовий запис № 10) (а.с.
6).

Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина.

Через відсутність взаєморозуміння та
постійних сварок, які виникають в родині з різноманітних причин, зловживання
алкогольних напоїв відповідачем, останній застосовував до позивачки фізичну
силу, а також   відсутність у сторін
бажання створити міцну та дружню сім'ю із лютого  2008
року сторони мешкають окремо одне від одного, не ведуть спільне
господарство та не підтримують шлюбних відносин.

Позивачка
зберігати сім'ю не бажає, вважає, що сім'я розпалася остаточно,
збереження сім'ї неможливе і просила
строк для примирення не надавати.

Відповідач зберігати сім'ю не бажає, вважає,
що сім'я розпалась   остаточно.

За вказаних обставин суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані й
підлягають задоволенню.

Суд вважає, що витрати, пов'язані з
оформленням розірвання шлюбу в органах РАЦС необхідно покласти на відповідача.

Керуючись ст.ст. 105, 110, 112 Сімейного кодексу України, ст.ст. 4 - 8, 10,
11, 18, 57 - 60,  208, 209, 212-215
Цивільного процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2  про розірвання шлюбу, задовольнити.

Шлюб, укладений між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, та
ОСОБА_2,   ІНФОРМАЦІЯ_3,
зареєстрований 16 вересня 1995 року виконкомом Любимівської сільської Ради
Дніпропетровського району Дніпропетровської області (актовий запис № 10),
розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2  на користь держави
державне мито в сумі 17,00 грн. за оформлення розірвання шлюбу в органах
реєстрації актів цивільного стану.

ОСОБА_1  від сплати державного мита звільнити.

Рішення суду може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області через суд
першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення
заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів
апеляційної скарги.

Суддя:
А.О. Сухоруков