РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ.

справа номер 2-627/2007р.,

2-42/2008р.

23 січня 2008
року Славутицький міський суд Київської області у складі: головуючого:
Малишенко Т.О. при секретарі: Журавській Л.Ф.

за  участі
сторін:     позивача    ОСОБА_1.,     його  представника
ОСОБА_2.,   відповідача ОСОБА_3.

Розглянувши
у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 - про визнання права власності на частину житлового приміщення,

встановив:

Позивач
звернувся до суду із позовною заявою про визнання права власності на частину
житлового приміщення. У позовній заяві посилається на те,   що у період шлюбу з відповідачем вони
придбали житло у вигляді квартири,   на
праві спільної сумісної власності,
проте право власності було оформлено на відповідача. На даний час вони
розірвали шлюб з відповідачем і він просив визнати за ним право власності на
1/2 частину житлового приміщення яке розташоване за адресою АДРЕСА_1

У
судовому засіданні позивач і його представник підтримали заявлені позовні
вимоги у повному об'ємі.

Відповідач
позовні вимоги визнала у повному об'ємі. В той же час пояснила,   що хоча вони із позивачем і придбали дану
квартиру на праві спільної сумісної власності,
проте 1/3 частку грошей для придбання даної квартири давали її
батьки,   але доказів у судове засідання
не може надати так як це відбувалось у усній формі. Дійсно позивач просив піти
з ним до нотаріуса і оформити частку квартири на нього,   але вона відмовилась,   так як у неї є можливість сплатити тільки
1/3 частку вартості даного житла,   а не
1/2 як цього хоче позивач. У судових дебатах відповідач просила відмовити
позивачу у задоволенні його позовних вимог.

У
судовому засіданні було встановлено,   що
сторони вступили у шлюбні відносини 11.06.1994 року. За період сумісного життя
у них народилося двоє дітей: дочкаОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1народження і син ОСОБА_5
ІНФОРМАЦІЯ_2 народження. Згідно оглянутого у судовому засіданні свідоцтва про
розірвання шлюбу,   шлюб між сторонами
розірвано 15.01.2008 року. Як повідомили сторони,   після розірвання шлюбу сторони живуть
окремо,   син живе з позивачем,   дочка із відповідачем.  Відповідно Договору купівлі продажу,   24.01.2000 року відповідачем було придбано
житлове приміщення,   яке розташоване за
адресою АДРЕСА_1

Відповідно
вимог  ст.  70 Сімейного Кодексу України - розмір часток
дружини та чоловіка при поділі майна,
що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя вважається
рівним,   якщо інше не визначено
домовленістю між ними або шлюбним контрактом.
У судовому засіданні було з'ясовано,
що ніякої домовленості між сторонами не було,   так як і не укладалося ніякого шлюбного
договору,   що дає право позивачу
вимагати право власності на 1/2 частку житлового приміщення придбаного під час
шлюбу.

2

Згідно  ст.  10,  60 ЦПК України кожна сторона повинна довести
у судовому засіданні ті обставини,   на
які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідач у
судове засідання не надала жодних доказів того,   що частину коштів на придбання даної квартири
давали її батьки. Суд вважає,   що
позивач довів у судовому засіданні свої позовні вимоги і тому вони підлягають
задоволенню.

Керуючись  ст.
218 ЦПК України,    ст. 70 СК
України,   суд

вирішив:

Позовні вимоги
задовольнити повністю.

Визнати
за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину житлового приміщення яке розташоване
за адресоюАДРЕСА_1

Стягнути
з ОСОБА_3.,   на користь ОСОБА_1понесені
судові витрати у розмірі 510 гривень 24 копійки.

Рішення
суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської
області через Славутицький міський суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня
проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 20 днів апеляційної скарги з подачею її копії до апеляційної інстанції.