Справа
№ 2-21 /2008 р.
Р І Ш Е Н Н Я

І
М Е Н Е М         У К Р А Ї Н И

13 серпня 2008 р.                              Ренійський районний суд Одеської області

у складі:   -     головуючого судді Дудник В.І.;

·
при секретарі Касаповій О.У.,

·
за участю адвокатів ОСОБА_1, ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Рені справу за позовами ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про
виселення без надання іншого житлового приміщення, зняття з реєстраційного
обліку та відшкодування моральної шкоди (третя особа - орган опіки та
піклування Новосільської сільської ради Ренійського району Одеської
області) та зустрічним позовом ОСОБА_4 до Новосільської сільської ради
Ренійського району Одеської області, ОСОБА_3 про визнання недійсними  рішень № 6 від 12.02.2004р., № 86 від
11.12.1998 р. та свідоцтва про право власності на нерухоме майно та визнання
права власності на &frac12; частини будинку та земельних
ділянок; за позовом ОСОБА_6до ОСОБА_3, треті особи - ОСОБА_4,
ОСОБА_7 про визнання права власності на спадкове майно, виселення та
визначення порядку користування житловим будинком та зустрічним
позовом ОСОБА_4 до  ОСОБА_6,
ОСОБА_7 про визнання недійсним заповіту, складеного особою, яка була не в
змозі розуміти значення своїх дій, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідачі за первинним позовом ОСОБА_4,
ОСОБА_5 позови ОСОБА_3 про   виселення
без надання іншого житлового приміщення, зняття з реєстраційного обліку та
відшкодування моральної шкоди не визнали, надали відповідні пояснення.

Представник
Новосільської сільської ради, ОСОБА_3 зустрічний позов ОСОБА_4 не визнали,
вважають дії сільської ради щодо прийняття рішень № 6 від 12.02.2004р., № 86
від 11.12.1998 р. та видачі свідоцтва про право власності на нерухоме майно
законними та правомірними, відповідними закону, заперечують проти задоволення
вимог про визнання права власності за ОСОБА_4 на &frac12; частини будинку та земельних ділянок.

Відповідачі
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_3 позовні вимоги ОСОБА_6 про визнання права власності
на спадкове майно, виселення та визначення порядку користування житловим
будинком не визнали.

Відповідачі
ОСОБА_6, ОСОБА_7 зустрічний позов ОСОБА_4 про визнання недійсним заповіту не
визнали, вважають складання заповіту свідомим та законним,  таким, що не підлягає скасуванню.   В ході розгляду справи, оскільки
Новосільською сільською радою були надані відомості щодо анулювання заповіту,
ОСОБА_4 від позовних вимог в цій частині відмовився.

У
судовому засіданні  допущені
представляти  інтереси  сторін: ОСОБА_3, ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_1,
ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_2. Зацікавлена особа - ОСОБА_7 в суд не явився, просив
допустити представляти його інтереси в суді за дорученням адвоката ОСОБА_1 та
розглядати справу без його участі.

Представники
сторін повністю підтримують позицію своїх довірених осіб по справі.

Третя
особа - орган опіки та піклування Новосільської сільської ради
Ренійського району Одеської області, залучена до участі у справі за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 та їх неповнолітніх дітей ОСОБА_8 та ОСОБА_9 із
вимогами про виселення без надання іншого житлового приміщення, зняття з
реєстраційного обліку вважає неможливим вирішення вимог про виселення
неповнолітніх з будинку АДРЕСА_1, оскільки це буде порушувати їх житлові
права  та законні інтереси, суперечити
вимогам ст.ст. 266 СК України.

Судом в
ході судового розгляду справи були досліджені наступні документи:

- звернення ОСОБА_3 до виконавчої
служби від 30.09.2004р.;

- довідка Новосільської сільради
Ренійського р-ну від 06.10.2004р про те, що у будинку АДРЕСА_1 прописані:
ОСОБА_3 - з 1976р.; ОСОБА_6 - з 1990р.; ОСОБА_4 - з 1992р.; ОСОБА_5 - з
1994р.;  ОСОБА_8- з 1995р.; ОСОБА_9 - з
2000р.;

- характеристики голови
Новосільської сільради на ОСОБА_4 - негативні;

- довідка голови Новосільської
сільради із відомостями про звернення ОСОБА_3 із скаргами на сина ОСОБА_4 щодо
чинення ним перешкод у користуванні належним їй майном;

- характеристика голови
Новосільської сільради на ОСОБА_5;

- копія технічного паспорту на
будинок АДРЕСА_1, де власником записана ОСОБА_3;

- копія рішення № 86 Новосільської
сільради від 11.12.1998р. про передачу безоплатно у приватну власність ОСОБА_3
земельної ділянки для ведення ЛКГ (0,20 га);

- копія рішення № 86 Новосільської
сільради від 11.12.1998р. про передачу безоплатно у приватну власність ОСОБА_3
земельної ділянки для будівництва житлового будинку та обслуговування
господарських споруд (0,18 га);

- копія рішення № 6 Новосільської
сільради від 12.02.2004р. про видачу на ім'я ОСОБА_3 свідоцтва про право
власності на будинок АДРЕСА_1;

- копія свідоцтва про право
власності на спірний будинок  від
30.04.2004р., власником записана ОСОБА_3;

- копія витягу БТІ про реєстрацію
права власності на спірне нерухоме майно, власником записана ОСОБА_3;

- копія рішення Ренійського райсуду
від 26.07.2004р. за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про вселення та зобов'язання не
чинити перешкоди у користуванні домоволодінням, позов - задоволено;

- копія акту держвиконавця від
22.09.2004р. про виконання рішення суду від 26.07.2004р.;

- копія постанови від 27.01.2004р.
про відмову у порушенні кримінальної справи відносно ОСОБА_4 за ст. 129 КК
України;

- копія акту розгляду усної скарги
ОСОБА_3 від 05.03.2004р.;

- копія довідки Новосільської
сільради Ренійського р-ну від 16.12.2003р про те, що ОСОБА_4 народився та
мешкає у будинку АДРЕСА_1, постійно прописаний за цією адресою з 1992р.;

- копія довідки Новосільської
сільради Ренійського р-ну від 09.12.2004р про те, що двір АДРЕСА_1 до 1985 р.
відносився до типу колгоспного і його головою була ОСОБА_10, разом із нею
мешкали службовці - ОСОБА_11, ОСОБА_3,ОСОБА_12, ОСОБА_4, ОСОБА_13;

- копія довідки Новосільської
сільради Ренійського р-ну від 09.12.2004р про те, що двір АДРЕСА_1 з 1986 р.
був службовським і в ньому мешкали ОСОБА_11, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_13 - до
1992р.;

-
копія довідки Новосільської сільради Ренійського р-ну від 07.12.2004р
про те, що у спірному будинку на даний час мешкають ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,
неповнолітні - ОСОБА_8та ОСОБА_9;

- копія довідки  Новосільської сільради Ренійського р-ну від
07.12.2004р про те, що двір АДРЕСА_1 з 1986 р. по 1992р. відносився до типу
службовських;

- копія заповіту ОСОБА_11 від
12.06.1991р. про заповідання усього належного йому майна на випадок смерті
ОСОБА_6 та ОСОБА_7 (на звороті запис від 01.06.2004р. «не скасований та не
змінений»);

- копія свідоцтва про смерть
ОСОБА_11, помер ІНФОРМАЦІЯ_1;

- копія свідоцтва про реєстрацію
шлюбу ОСОБА_11 та ОСОБА_3 (д/п ОСОБА_14)
18.01.1967р.;

- довідка Новосільської сільради
від 06.09.2005р. про те, що на 1986р. ОСОБА_11 працював  в РВЗ м. Рені - монтером, ОСОБА_3 - у відділі
зв'язку в с.Новосільському;

- довідка Новосільської сільради
від 03.06.2004р.;

- довіреність ОСОБА_11 на право
отримання ОСОБА_3 його пенсії (а.с.41);

- лікарсько-трудова експертна
справа члена колгоспу ОСОБА_11;

- журнал для реєстрації нотаріальних
дій виконавчого комітету  Новосільської
сільради з 1989р.;

- течку виконавчого комітету  Новосільської сільради «Скасовані заповіти»
за період 1987-1988рр.;

- течку виконавчого комітету  Новосільської сільради «Документи
нотаріальних дій…» з 21.01.1991р. по 23.12.1991р.: є відмітка від 23.09.1992р.
про скасування заповіту ОСОБА_11 від 12.06.1991р.;

- погосподарська книга № 2
Новосільської сільради із записами за 1983р.-1985р., 1989р.,1999р.:

- довідка Новосільської сільської
ради від 09.12.2004р.;

- копія журналу для реєстрації
нотаріальних дій виконкому с. Ново сільське за 1989р.;

- копія течки „Скасовані заповіти”
за 1987-1988р.р.;

- копія форми № 1 паспортного
відділу та картки „Службові відмітки”;

- копії ордерів про зарахування
вкладу, технічного паспорту № 314, трудової книжки ОСОБА_11, записної книжки
ОСОБА_11;

- копії зразків підпису та почерку;

- експертні повідомлення №
7678/02   від 13.09.2006р., № 11479/02
від 07.11.2006р.; № 11736/02 від 10.12.2007р.;

- висновок органу опіки та піклування
Новосільської сільської ради.

Судом в
ході судового розгляду справи встановлено, що будинок АДРЕСА_1  Ренійського району до 1985 р. відносився до
типу колгоспного двору, де головою була ОСОБА_10, а членами - ОСОБА_11,
ОСОБА_3,ОСОБА_12, ОСОБА_4, ОСОБА_13 Оскільки 30.03.1985р. голова
колгоспного двору померла, то з 1986р. по 1992р. двір став відноситися до двору
службовців. За цією адресою  прописані:
ОСОБА_3 - з 1976р.; ОСОБА_6 - з 1990р.; ОСОБА_4 - з 1968р. (08.07.1991р.
виписався, з 25.12.1992р. знов прописався); ОСОБА_5 - з 1994р.;
неповнолітні  ОСОБА_8- з 1995р. та
ОСОБА_9 - з 2000р.  За життя ОСОБА_11
12.06.1991р. склав заповіт на ім'я своєї дочки ОСОБА_6 та зятя  ОСОБА_7, за яким все належне йому майно
заповідав їм після своєї смерті. Про укладення заповіту зроблений запис № 19
від 12.06.1991р. у журналі реєстрації нотаріальних дій виконавчого комітету
Новосільської сільради. Згодом 23.09.1992р. за заявою ОСОБА_11 заповіт було
скасовано, про що у тому ж журналі зроблений запис за № 24. У зв'язку із цим,
на оригіналі заповіту, який зберігається у справах сільвиконкому, була зроблена
відмітка про скасування раніше складеного заповіту. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_11
помер. У встановлений законодавством шестимісячний строк для прийняття
спадщини, жоден з спадкоємців із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної
контори не звертався. Таким чином, спадок після смерті ОСОБА_11 не був
прийнятий.

За
заявою ОСОБА_3 їй на підставі обох рішень Новосільської сільської ради
Ренійського району за однаковим номером - 86 від 11.12.1998р. були передані
безоплатно у приватну власність  земельні
ділянки для будівництва житлового будинку і обслуговування господарських споруд
(0,18 га)  та для ведення особистого
селянського господарства (0,20 га) АДРЕСА_1.
Також на підставі рішення Новосільської сільради № 6 від 12.02.2004р.
ОСОБА_3 було видано свідоцтво про право власності на спірний будинок, після
чого відповідними органами було оформлено всю необхідну технічну документацію
на домоволодіння.  Отже, на даний час
ОСОБА_3 є одноособовим власником спірного будинку, наділена правом володіти,
розпоряджатися та користуватися  належною
їй власністю, але у зв'язку із тим, що разом із нею мешкає її син ОСОБА_4,
невістка ОСОБА_5, які перешкоджають у користуванні належним їй майном і порушують
правила спільного мешкання, не може реалізувати свої права в повному
обсязі.

Заслухавши
пояснення сторін за кожним позовом, їх представників, свідків вивчивши
матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що:

1.
позов ОСОБА_4 до Новосільської сільської ради, ОСОБА_3 про визнання
недійсними  рішень № 6 від 12.02.2004р.,
№ 86 від 11.12.1998 р. та свідоцтва про право власності на нерухоме майно,
визнання права власності на &frac12; частини будинку та земельних
ділянок  необхідно задовольнити частково
з наступних підстав:

-
Відповідно до ч. 4, 5 прикінцевих та перехідних положень ЦК України від
16.01.2003р.  Цивільний кодекс України
застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання  ним чинності, правила книги шостої ЦК України
застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із
спадкоємців до набрання чинності цим кодексом.

Згідно
п. 13 Постанови Пленуму ВСУ №4 від 24.06.83р. (із змінами та доповненнями) «Про
практику розгляду судами України прав про спадкування» правила ст. 563 ЦК про
те, що спадщина на майно колгоспного двору відкривається лише після смерті
останнього його члена, поширюється на випадки припинення колгоспного двору лише
з цих підстав до 01.07.1990р. При припиненні двору з інших підстав
(перетворення колгоспу у радгосп, виходу з колгоспу членів двору тощо), а також
в разі смерті члена двору після 30.06. 1990р. спадщина на відповідну частку
майна колгоспного двору (майна, що зберіглося), відкривається після смерті
кожного з його колишніх членів.

Згідно із довідкою Новосільської сільради від
09.12.2004р. головою колгоспного двору будинку АДРЕСА_1 до 1985 року вважалася
ОСОБА_10 Разом із нею спільно мешкали і були
членами колгоспного двору (службовцями): ОСОБА_11, ОСОБА_3,ОСОБА_12, ОСОБА_4,
ОСОБА_13 Згідно положень діючого на той час законодавства все майно колгоспного
двору було спільною власністю його членів в рівних частках. Таким чином, всім
членам та голові належало по 1/6 частині колгоспного двору взагалі. У
1984р.ОСОБА_12 - член колгоспного двору виїхала до м. Кишинева Молдови для
навчання та залишилася там працювати, на період переведення колгоспного двору у
статус двору службовців вона там не мешкала та не була прописана, згодом
померла. У 1985 р. після смерті ОСОБА_10 члени колгоспного двору - ОСОБА_11,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_13 продовжували мешкати у будинку та вели спільне
господарство. Однак, ніхто з них не зміг прийняти спадщину на майно голови
двору, оскільки за загальними правилами до 01.07.1990р. спадщина на майно колгоспного
двору відкривалася лише після смерті останнього його члена. Оскільки залишилися
мешкати з 1985 р. тільки 4 члена колишнього колгоспного двору, то їм всім
належало майно у розмірі &frac14; його частини. Тільки після смерті
ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_1 відкрилася спадщина
на його 1/4 частину майна (оскільки він помер після 30.06.1990р.),
останні 3/4 продовжували належати його дітям та жінці.  Після смерті ОСОБА_11 у будинку залишилися мешкати
ОСОБА_4 (син) та ОСОБА_3 (матір), які прийняли спадок померлого шляхом фактичного
володіння та управління господарством та майном. Що стосується ОСОБА_6 (д/п
ОСОБА_13), вона з 1992р. не мешкала у будинку та спадщину після смерті батька
ні фактично ні юридично не прийняла. Новосільська сільська рада, приймаючи  рішення
№ 86 від 11.12.1998р. «Про передачу безоплатно у приватну власність
земельної ділянки для будівництва житлового будинку та обслуговування
господарських споруд» та рішення № 6 від 12.02.2004р. на ім'я ОСОБА_3 не
прийняла до уваги наявність інших спадкоємців та фактичних власників
домоволодіння, які можливо могли б претендувати на спадок батька та є
фактичними власниками частини спірного домоволодіння. Вищезазначені рішення
сільради є незаконними, протиріччать нормам спадкового права, закону України
«Про власність» та ущемляють інтереси інших фактичних співвласників, тому
повинні бути визнаними недійсними. У положеннях ЦК України 1963р. не визначене
поняття складу спадкового майна, точніше порядку спадкування права на земельні
ділянки. Відповідно до ст.1225 ЦК 2004р. до спадкоємців житлового будинку,
інших будівель та споруд переходить право власності або право користування
земельною ділянкою, на якій вони розміщені. Оскільки в даній ситуації була
взагалі порушена черговість надання земельної ділянки для будівництва житлового
будинку і т.д., тобто винесено рішення сільради вже після будівництва будинку
та споруд, сільська рада повинна була видати таке рішення вже на ім'я наявних
спадкоємців - співвласників.

У
визнанні недійсним рішення № 86 від 11.12.1998р. «Про передачу безоплатно у
приватну власність земельної ділянки для ведення особистого селянського
господарства (далі-ОСГ)» слід відмовити, оскільки як виходить зі змісту ст. 33
Земельного Кодексу суб'єктом права на земельну ділянку для ведення ОСГ є
громадянин. ОСГ не є сімейним, кожен повнолітній член сім'ї має право на
отримання земельної ділянки для ведення ОСГ. В даному випадку, за заявою
ОСОБА_3 їй була надана земельна ділянка для ведення ОСГ, яка є її особистою
власністю.

Що
стосується вимог ОСОБА_4 про встановлення факту прийняття спадщини та визнання
права власності на &frac12; частину домоволодіння АДРЕСА_1  суд вважає, що вони підлягають задоволенню,
оскільки на момент смерті ОСОБА_11 разом із ним мешкали та були прописані
ОСОБА_4 та ОСОБА_3 Кожен з них є членом колишнього колгоспного двору, має свою
долю. ОСОБА_4 прийняв спадщину на майно батька
шляхом управління та користування спадковим майном, продовжував мешкати
у будинку, обробляти земельну ділянку. За прийняттям спадщини до нотконтори не
звертався, а оскільки ОСОБА_6 не витребувала свою частку з майна колгоспного
двору у межах строку позовної давності, то потенціальних спадкоємців тільки
два: ОСОБА_4 та ОСОБА_3 Оформити прийняття спадщини на майно ОСОБА_11 після
його смерті він не зміг, оскільки були відсутні правовстановлюючі документи на
будинок взагалі, а видати свідоцтво про право власності на померлу особу
неможливо.  Відповідно до ст. 40 ЗК
України  громадянам України за рішенням  органів місцевого самоврядування можуть
передаватися безоплатно у власність
земельні ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку,
господарських будівель в межах відповідних норм. Право власності на &frac12; частину земельної ділянки  має
ОСОБА_4, як співвласник будинку, на якій він розташований.

2. у
задоволенні позовів ОСОБА_3 до  ОСОБА_4,
ОСОБА_5 про виселення без надання іншого житлового приміщення, зняття з
реєстраційного обліку та відшкодування моральної шкоди необхідно відмовити з
наступних підстав:

- Як
виходить з ст. 116 ЖК України, на яку посилається позивачка у своєму позові,
якщо наймач, члени його сім'ї або інші особи, які проживають разом з ним,
систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за
призначенням, або систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття
роблять неможливим для інших проживання із ними в одній квартирі чи в одному
будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними,
виселення винних на вимогу наймодавця
або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого
приміщення. Ці положення статті відносяться до глави 2 ЖК «Користування жилими
приміщеннями в будинках державного і громадського житлового фонду», саме
користування здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. В
даному випадку, мова йде про будівлю приватного сектору, питання про право
власності на яку ще знаходиться в стадії вирішення. На даний час юридично
не  визначено право власності на спірне
майно, рішення Новосільської сільради щодо видачі свідоцтва про право власності
на ім'я ОСОБА_3 визнається недійсним, тому мовити про виселення  відповідачів, встановлення факту чинення
перешкод у користуванні майном та порушення правил співжиття, наприклад щодо
ОСОБА_4, який можливо стане частковим власником майна, неможливо і недоречно.
Немає підстав для задоволення вищезазначених вимог, ОСОБА_3 не є власником
чітко визначеної частки або всього домоволодіння, тому не може висувати
вищевказаних вимог, вимог щодо стягнення моральної шкоди також, оскільки вони
виходять з порушення права власності.

3. у
задоволенні позову ОСОБА_6 до ОСОБА_3, треті особи - ОСОБА_4, ОСОБА_7 про
визнання права власності на спадкове майно, виселення та визначення порядку
користування житловим будинком відмовити з наступних підстав:

-
Позивачка в обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що на її ім'я
та на ім'я ОСОБА_7  12.06.1991р. її
батьком ОСОБА_11 був складений заповіт.
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_11 помер. На звороті 2-го екземпляра заповіту, який
був виданий заповідачу після укладання заповіту і який зараз знаходиться у
позивачки зроблений запис від 01.06.2004р. «Заповіт не скасований та не
змінений». З цих підстав позивачка вважає, що має право на &frac12; частину спірного будинку у порядку спадкування за заповітом. Як виходить з
пояснень свідка ОСОБА_15, матеріалів справи про укладення заповіту зроблений
запис № 19 від 12.06.1991р. у журналі реєстрації нотаріальних дій виконавчого
комітету Новосільської сільради. Згодом 23.09.1992р. за заявою ОСОБА_11 заповіт
було скасовано, про що у тому ж журналі зроблений запис за № 24. У зв'язку із
цим, на оригіналі заповіту, який зберігається у справах сільвиконкому, була
зроблена відмітка про скасування раніше складеного заповіту. Як правило, при
скасуванні заповіту, секретар сільради повинна вимагати повернення екземпляру
документа у заповідача, однак, оскільки у ОСОБА_11 на момент скасування
заповіту власного екземпляру не було, вона йому не мала права відмовити у діях
щодо скасування свого волевиявлення. Свідок також стверджує, що і при укладанні
і при скасуванні заповіту підписувався ОСОБА_11 власноруч. Запис на звороті
бланку заповіту, який зберігається у ОСОБА_6, зробила вона помилково,  насправді, заповіт скасований.

Згідно
п.6 Постанови ПВСУ № 20  від 22.12.1995р.
із змінами, внесеними згідно з Постановою ПВСУ № 15 від 25.05.1998р., право
власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після
припинення  його існування, мають ті
члени двору, котрі до 15.14.1991р. не втратили права на частку в його майні.
Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його
членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Згідно зі ст.4 Постанови ВРУ
«Про введення в дію Закону «Про власність», що діяв на період спірних
правовідносин, загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору
в майні двору застосовуються з 01.07.1990р. На витребування частки з майна
колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15.04.1991р., поширюється
загальний трирічний строк позовної давності.

Таким
чином, оскільки заповіт скасований, а позивачка після смерті ОСОБА_11 до
нотконтори із заявою про прийняття спадщини не зверталася, фактично її також не
прийняла, її вимоги щодо про визнання права власності на спадкове майно у
порядку спадкування за заповітом не можуть бути задоволені. Оскільки вимоги
позивачки щодо виселення та визначення порядку користування житловим будинком
виходять з первинних вимог  у їх
задоволенні теж необхідно відмовити.

Керуючись
ст.ст. 10, 11, 60, 212, 213  ЦПК
України,  ст. 1225, п.п.  4, 5 Прикінцевих і перехідних положень  ЦК України, ст. ст. 33, 40 Земельного Кодексу України, ст.
116 ЖК України, -

В И Р І Ш И В :

У
задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до
ОСОБА_4, ОСОБА_5 про виселення разом із неповнолітніми дітьми без
надання іншого житлового приміщення, зняття з реєстраційного обліку та
відшкодування моральної шкоди - відмовити.

Зустрічний
позов ОСОБА_4 до Новосільської сільської ради Ренійського району Одеської
області, ОСОБА_3  про визнання
недійсними  рішень № 6 від 12.02.2004р.,
№ 86 від 11.12.1998 р. та свідоцтва про право власності на нерухоме майно,
визнання права власності на &frac12; частини будинку та земельних
ділянок  задовольнити частково.

Рішення
Новосільської сільської ради Ренійського району Одеської області № 86 від
11.12.1998р. «Про передачу безоплатно у приватну власність земельної ділянки
для будівництва житлового будинку та обслуговування господарських споруд»
та  № 6 від 12.02.2004р. „Про видачу
свідоцтва про право власності ОСОБА_3” - визнати недійсними.

Визнати
за ОСОБА_4 право власності на &frac12; частину домоволодіння АДРЕСА_1  та на &frac12;  частину земельної ділянки для
будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель.

У
задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 щодо визнання недійсним рішення
Новосільської сільської ради № 86 від 11.12.1998р. «Про передачу безоплатно у
приватну власність земельної ділянки для ведення особистого селянського
господарства ОСОБА_3» - відмовити.

У
задоволенні позову ОСОБА_6до ОСОБА_3 (треті особи - ОСОБА_4, ОСОБА_7) про
визнання права власності на спадкове майно, виселення та визначення порядку
користування житловим будинком -відмовити.

Рішення
суду набирає законної сили  після
закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про
апеляційне оскарження не буде подано. Якщо буде подано заяву про апеляційне
оскарження, але апеляційна скарга не буде подана протягом двадцяти днів
після  подання заяви про апеляційне
оскарження, рішення суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У
разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не буде скасовано, набирає
законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Строк
оскарження рішення в Апеляційний суд Одеської області  через Ренійський районний суд Одеської
області: 10 днів - з дня проголошення рішення, 20 днів - після подання заяви
про апеляційне оскарження.

Суддя: підпис

Копія
вірна: суддя