Справа № 2-1101/2008р./
Р І Ш Е Н Н Я
07 серпня 2008 року Центрально-Міський районний суд м. Макіївки Донецької області в складі: головуючого - судді Андрюшиної Л.А. при секретарі Сухановій Я.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Макіївці цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до відкритого акціонерного товариства Сурмс, 3-я особа
ОСОБА_2

про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,
заподіяної , внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки , -
Представник позивачки ОСОБА_4 . в судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_1. підтримав в повному обсязі і також просив їх задовольнити , оскільки хоча в порушенні кримінальної справи відносно водія ОСОБА_2. було відмовлено, але шкода, завдана смертю громадянина внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки підлягає відшкодування незалежно від наявності вини, а тому позовні вимоги є законними.
Представники відповідача ОСОБА_5. та ОСОБА_6., які діють на підставі довіреностей, позовні вимоги не визнали у повному обсязі і суду пояснили, що дійсно 6 липня 2007 року відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю водія ВАТ Сурмс ОСОБА_2., в результаті якої був скоєний наїзд на пішохода ОСОБА_3. і внаслідок отриманих тілесних ушкоджень настала смерть останнього. Але при переході проїзної частини дороги пішохід ОСОБА_3. сам порушив Правила дорожнього руху, оскільки переходив дорогу в непередбаченому для переходу місці та знаходився в стані алкогольного спяніння. Ніякої вини водія ОСОБА_2. в ДТП немає , оскільки він діяв відповідно до вимог Правил дорожнього руху і не мав технічної можливості попередити наїзд на пішохода ОСОБА_3., а тому в порушенні кримінальної справи відносно нього було відмовлено. Крім того, спричинення позивачці матеріальної шкоди у розмірі 5000грн. не підтверджено належними доказами , також, як і не підтверджений сам факт заподіяння моральної шкоди та її розмір , а тому у задоволенні позовних вимог просили відмовити .
3-я особа ОСОБА_2. в судовому засіданні позовні вимоги не визнав і суду пояснив, що при виконанні ним своїх трудових обовязків 06.07.2007 року сталася дорожньо-транспорта пригода по вул. Леніна м. Макіївки , внаслідок якої був скоєний наїзд на пішохода ОСОБА_3.. Але ніякої його вини у дорожньо-транспортній пригоді немає , оскільки пішохід сам порушив Правила дорожнього руху, а тому він не мав технічної можливості запобігти наїзду на нього. Оскільки в його діях відсутній склад злочину , в порушенні кримінальної справи було відмовлено.
Суд, заслухавши пояснення сторін, 3-ої особи , допитавши свідка і дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до вимог ст. 1166 ЦК України майнова шкода , заподіяна неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи, а також шкода , завдана майну фізичної особи , відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа , яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Згідно до вимог ч. 2 , 5 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки , відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі /право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, тощо/ володіє транспортним засобом , використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа , яка здійснює діяльність , що є джерелом підвищеної небезпеки , відповідає за завдану шкоду , якщо вона не доведе , що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого .
Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6, з наступними змінам и та доповненнями Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди, шкода , заподіяна особі і майну громадянина підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла , за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний звязок та є вина зазначеної особи , а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.
З свідоцтва серії НОМЕР_2про реєстрацію транспортного засобу вбачається , що власником транспортного засобу марки "Форд-транзит", реєстраційний номер НОМЕР_1 є ВАТ Сурмс/а.с.20 матеріалу про відмову в порушенні кримінальної справи/. Згідно подорожного листа службового легкового автомобіля Форд-транзит, реєстраційний номер НОМЕР_1, водій ОСОБА_2. 06.07.2007 року виконував свої трудові обовязки і керував зазначеним транспортним засобом.
Відповідно до ч. 2 ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових/службових/ обовязків.
Як встановлено в судовому засіданні , підтверджено як поясненнями сторін , так і постановою від 10 січня 2008 року про відмову в порушенні кримінальної справи, 6 липня 2007 року приблизно о 12год.45хв. по вулиці Леніна в Центрально - Міському районі м. Макіївки сталася дорожньо - транспортна пригода за участю водія ОСОБА_2., який керував транспортним засобом марки Форд-транзит, реєстраційний номер НОМЕР_1, внаслідок чого був скоєний наїзд на пішохода ОСОБА_3.. В порушенні кримінальної справи відносно водія ОСОБА_2. було відмовлено на підставі ст.6 п. 2 КПК України, оскільки згідно висновку спеціаліста - автотехніка при умовах даної ДТП водій автомобіля ОСОБА_2. не мав технічної можливості запобігти наїзду на пішохода екстреним гальмуванням і в його діях невідповідності вимогам Правил дорожнього руху, які б знаходилася у причинному звязку з наслідками, що настали, немає.
З свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 вбачається, що ОСОБА_3. помер ІНФОРМАЦІЯ_1 /а.с.7/.
Згідно свідоцтву про шлюб серії НОМЕР_4 позивачка ОСОБА_1. 04.05.2005 року уклала шлюб з ОСОБА_3. і після реєстрації шлюбу їй присвоєне прізвище ОСОБА_1.
З наданих позивачкою ОСОБА_1. квитанцій, договору, довідок та товарних чеків підтверджений факт того, що були понесені витрати на поховання ОСОБА_3., а саме за послуги ДП Ритуал ЗАО МККП у розмірі 1097,97грн., помінальний обід -1500грн., придбання одягу-635грн., а також на спорудження надгробного памятника 1050грн., а всього у загальному розмірі 4282,97грн./а.с.10,11,12,33/. Квитанції , довідка та договір видані на ім.я ОСОБА_7
Допитаний у судовому засідання в якості свідка ОСОБА_7. суду пояснив, що він є сином позивачки ОСОБА_1.. Після смерті чоловіка матері ОСОБА_3. , вона знаходилася у стресовому стані , погіршився стан її здоровя , а тому організацією поховання займався він, але всі витрати повязані з похованням несла його мати і саме вона давала для цього кошти зі свого бюджету.
Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що всі витрати на поховання ОСОБА_3. були понесені позивачкою ОСОБА_1..
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1201 ЦК України особа, яка завдала шкоди смертю потерпілого , зобовязана відшкодувати особі, яка зробила необхідні витрати на поховання та на спорудження надгробного памятника , ці витрати .
Як встановлено в судовому засіданні , 3-я особа ОСОБА_2., при виконанні ним трудових обовязків, 06.07.2007 року під час скоєння вище вказаного ДТП, керував автомобілем марки "Форд - транзит" , власником якого є ВАТ Сурмас , а тому саме ВАТ Сурмс, відповідно до вимог ч.1 ст. 1172, ч.2 ст. 1187 ЦК України повинно відшкодувати позивачці ОСОБА_1. шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки і ця шкода підлягає відшкодуванню незалежно від наявності вини водія ОСОБА_2., оскільки стала наслідком дії джерела підвищеної небезпеки. Будь-яких доказів того, що шкода була спричинена внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого ОСОБА_3., суду відповідачем не було надано, а проста необачність пішохода не може свідчити про наявність у нього такого умислу .
Таким чином, вирішуючи вимоги позивачки ОСОБА_1. в частині відшкодування матеріальної шкоди повязанної з понесенням нею витрат на поховання та на спорудження надгробного памятника ОСОБА_3., суд виходить з вимог загальності сторін, передбачених ст. 10 ЦПК України, а також вимог обов'язковості доказування і подання доказів, передбачених ст. 60 ЦПК України і приходить до висновку, що позовні вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню , а саме у розмірі 4282,97грн., оскільки позивачкою в судовому засіданні були надані належні письмові доказів в обґрунтування своїх позовних вимог саме в цій частині , а тому вони підлягають задоволенню судом.
Вирішуючи питання щодо позовних вимог в частині відшкодування моральної шкоди, суд приходить до переконання , що вони також підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.
Згідно ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди , завданої внаслідок порушення його прав.

Відповідно до вимог ст. 1167 ч. 2 п.1 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини фізичної або юридичної особи , яка її завдала , якщо шкоди завдано каліцтвом , іншим ушкодженням здоров"я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Таким чином, суд не може взяти до уваги доводи представника відповідача в тій частині, що так як відсутня вина водія ОСОБА_2., вони не повинні відшкодовувати позивачці моральну шкоду, оскільки шкоду було завдано смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки і в такому випадку моральна шкода відшкодовується незалежно від наявності вини.
Згідно ч. 2 ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи , відшкодовується її чоловікові /дружині/, батькам /усиновлювачам/, дітям/усиновленим/, а також особам, які проживали з нею однією сімєю.
Як встановлено у судовому засіданні, позивачка ОСОБА_1. є дружиною померлого ОСОБА_3. і перебувала з ним у зареєстрованому шлюбі, що підтверджено свідоцтвом про шлюб.
В результаті ДТП, при якому був смертельно травмований її чоловік, позивачка ОСОБА_1. перенесла стресову ситуацію та моральні страждання в звязку з раптовою смертю чоловіка, погіршився стан її здоровя , вона втратила рідну їй людину , через раптову смерть чоловіка стала знервованою, почала погано спати. Крім того ,оскільки вона є людиною похилого віку та отримує невелику пенсію , пенсія чоловіка та його заробітна плата були суттєвою допомогою їх сімейного бюджету , а зараз вона позбавлена цих доходів , тобто порушився звичайний образ її життя.
Керуючись ст. ст. 23,1166,1167,1168,1172,1187,1201 ЦК України , Постановою Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди з наступними змінами та доповненнями, ст. ст. 10, 11,60, 88,209,212,213-215,218 ЦПК України , суд -

В И Р І Ш И В :
Позовні вимоги ОСОБА_1задовольнити частково.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через суд першої інстанції шляхом подання заяви про апеляційне оскарження протягом 10 днів з дня його проголошення і подачі апеляційної скарги протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження або в порядку ч.4 ст. 295 ЦПК України .

Рішення надруковане в нарадчій кімнаті в 1-му екземплярі.

Суддя Андрюшина Л.А.