Справа№2-175/08
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

29 січня 2008 року    м.Полтава

Ленінський районний суд міста Полтави у складі:

головуючого - Жилки О.М.,

при секретарях - Губенко 1.В.,  Комендантовій
І.Г.,

- за
участю позивача ОСОБА_1,  у відкритому
судовому засіданні в приміщенні суду,
розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по аліментам,  -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка
звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості по
аліментам на утримання малолітнього сина,
а також пені.

В своїй
заяві та в судовому засіданні позивачка вказала,  що рішенням Ленінського районного суду м.
Полтави від 12 вересня 2005 року на її користь стягнуто з відповідача аліменти
на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 у розмірі % частини щомісячно з усіх
видів заробітку,  починаючи з 4 листопада
2005 року,  а також,  рішенням Ленінського районного суду м.
Полтави від 16 березня 2006 року у розмірі 1/8 частини щомісячно з усіх видів
заробітку,  починаючи з 12 січня 2006
року. Посилаючись на те,  що відповідач
ОСОБА_2 не виконує вказані вище рішення суду щодо стягнення з нього
аліментів,  не надає їй допомогу на
утримання дитини,  позивачка просила суд
стягнути з останнього на її користь заборгованість по аліментам у розмірі 4287,
72 грн.,  а також,  11246, 20 грн. пені,  в зв'язку з несплатою аліментів,  а всього 15533, 92 грн. В підтвердження свого
позову позивачка надала суду довідки-рахунку виконавчої служби про розмір
заборгованості,  а також,  розрахунок пені.

Відповідач
в судовому засіданні проти позову не заперечував,  разом з тим,
визнавав позов в частині стягнення з нього основного боргу по аліментам
у розмірі 4287, 72 грн.,  в іншій чвстині
заперечував.

29 січня
2008 року,  відповідач,  який належним чином був повідомлений про
місце та час розглляду справи,  в судове
засідання не з'явився без поважних причин.

Вислухавши
пояснення сторін,  дослідивши матеріали
справи,  надані докази та оцінивши їх в
сукупності,  суд вважає,  що позов обґрунтований,  разом з тим,
підлягає до задоволення частково.

Судом
встановлено,  що рішенням Ленінського
районного суду м. Полтави від 12 вересня 2005 року на користь позивачки
стягнуто з відповідача аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 у
розмірі 1/4 частини щомісячно з усіх видів заробітку,  починаючи з 4 листопада 2005 року,  а рішенням Ленінського районного суду м.
Полтави від 16 березня 2006 року у розмірі 1/8 частини щомісячно з усіх видів
заробітку,  починаючи з 12 січня 2006
року.

Відповідно до ст. 180
Сімейного кодексу України,  батьки
зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно
ст. 195 цього ж кодексу,  заборгованість
за аліментами,  присудженими у частці від
заробітку (доходу),  визначається
виходячи з фактичного заробітку (доходу),
протягом якого не проводилося їх стягнення.

Якщо
платник аліментів не працював на час виникнення заборгованості,  але працює на час визначення її розміру,  заборгованність визначається із заробітку
(доходу),  який він одержує.

Якщо
платник аліментів не працював на час виникнення заборгованості і не працює на
час визначення її розміру,  вона
обчислюється виходячи із середньої заробітної плати працівника відповідної
кваліфікації або некваліфікованого працівника для даної місцевості.

Розмір
заборгоності за аліментами обчислюється державним виконавцем,  а у разі спору - судом.

Із
оголошених в судовому засіданні довідок-рахунків виданих державною виконавчою
службою в Октябрському районі м. Полтави,
відповідач ОСОБА_2 має заборгованість по аліментам перед ОСОБА_1 на
загальну суму 4287, 72 грн.

У
відповідності до ст. 196 Сімейного кодексу України,  при виникненні заборгованості з вини
особи,  яка зобов'язана сплачувати
аліменти за рішенням суду,  одержувач
аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від
суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

Як
вбачається із оголошеного в судовому засіданні розрахунку,  наданого позивачкою,  розмір пені,
яку просить стягнути остання на її користь з відповідача,  відповідає вимогам ст. ст. 195,  196 Сімейного кодексу України та становить
11246, 20 грн.

Разом з
тим,  відповідно до ст. 196 Сімейного
кодексу України,  розмір неустойки може
бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника
аліментів.

Приймаючи
до уваги вищевикладене,  враховуючи
обставини справи,  матеріальний та
сімейний стан відповідача,  суд вважає за
необхідне стягнути з ОСОБА_2а на користь позивачки 4287, 72 грн. заборгованості
по аліментам,  а розмір пені,  яка підлягає стягненню з відповідача зменшити
на половину,  та стягнути з нього на
користь ОСОБА_2ої 11246, 20 : 2 = 5623, 10 грн. пені,  а всього,
9910,  82 грн.

На
підставі викладеного,  керуючись ст.ст.
180,  195,  196 Сімейного кодексу України,  ст.ст. 10,
11,  60,  61,
88,  212 - 215,  ЦПК України,
суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Стягнути
з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 - 4287 (чотири тисячі двісті вісімдесят сім) грн.
72 коп.3аборгованості за аліментами,  а
також,  5623 (п'ять тисяч шістсот
двадцять три) грн. 10 коп. пені за несвоєчасну сплату аліментів,  а всього 9910 (дев'ять тисяч дев'ятсот
десять) грн. 82 коп.

Крім
того,  стягнути з ОСОБА_2 на користь
держави 51 грн. держмита та 7 грн.50 коп. витрат на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи.

Рішення
може бути оскаржено до апеляційного суду Полтавської області через Ленінський
районний суд м. Полтави на протязі 10 днів шляхом подачі заяви про апеляційне
оскарження та на протязі 20 днів після подачі такої заяви шляхом подачі
апеляційної скарги.