Справа № 2-119/2008
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И

09 квітня 2008 року                                                                                 м.
Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі

головуючого судді                                                                             Гончар
М.С.

при секретарі                                                                                     Сікора
І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю
«Укрсоюз» (надалі ТОВ «Укрсоюз»), ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої
джерелом підвищеної небезпеки з вини працівника підприємства та відшкодування
моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В :

В
березні 2007 року до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя звернувся
ОСОБА_1 з позовом до ТОВ «Укрсоюз» та ОСОБА_2 про відшкодування шкоди. Зазначав,
що 20 грудня 2006 року ОСОБА_2, керуючи автомобілем ЗАЗ-110267, який належить
ТОВ «Укрсоюз», перебуваючи в трудових відносинах із зазначеним товариством, при
здійсненні своїх трудових обов'язків, став винуватцем дорожньо-транспортної
пригоди, під час якої було завдано шкоди автомобілю позивача Кіа-cerato в розмірі 44338,94
грн. Частково матеріальну шкоду було відшкодовано Страховою компанією
«Гаран-авто» в сумі 24990 грн. Невідшкодованою залишилась сума 19348,94 грн.,
яку відповідачі відмовляються сплатити, яку позивач просив стягнути з
відповідачів в солідарному порядку.

Крім
того, позивач просив стягнути з відповідачів завдану йому неправомірними діями
моральну шкоду в розмірі 2000 грн.

В
судовому засіданні позивач та його представник на задоволенні позовних вимог
наполягали.

Представник
відповідача ТОВ «Укрсоюз» проти задоволення позову заперечував, мотивуючи свою
позицію відсутністю належних доказів на підтвердження розмірів завданої
матеріальної і моральної шкоди. Крім того, власником пошкодженого автомобіля
Кіа-cerato є інша особа (дружина
позивача), яка з позовом не зверталась, а отже позивач є неналежним.

Відповідач
ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, про час і місце слухання справи
повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не сповістив. В
зв'язку з чим, суд визнає причину неявки ОСОБА_2 неповажною, а тому розглянув
справу за його відсутністю.

Заслухавши
осіб, що беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд приходить до
переконання, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Встановлено,
що 20 грудня 2006 року ОСОБА_2, керуючи автомобілем ЗАЗ-110267, який належить
ТОВ «Укрсоюз», перебуваючи в трудових відносинах із зазначеним товариством, при
здійсненні своїх трудових обов'язків, став винуватцем дорожньо-транспортної
пригоди, під час якої було завдано шкоди автомобілю Кіа-cerato дн НОМЕР_1 в розмірі
44338,94 грн. Частково матеріальну шкоду відшкодовано Страховою компанією
«Гаран-авто» в сумі 24990 грн. Невідшкодованою залишилась сума 19348,94 грн.,
яку відповідачі відмовляються сплатити.

Зазначені
обставини підтверджуються:

-     постановою
Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 29.01.2007р. про притягнення
ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за скоєння ДТП при зазначених
обставинах;

-     звітом №604 від 30.12.02006р.
спеціаліста-автотоварознавця Рожко О.І. про визначення вартості матеріальної
шкоди, завданої автомобілю Кіа-cerato дн НОМЕР_1, згідно якого розмір завданої шкоди становить 44338,94 грн.

Факти часткового відшкодування СК «Гарант-авто» матеріальної шкоди в
розмірі 24990 грн., виконання ОСОБА_2 своїх трудових обов'язків на час скоєння
ДТП сторонами визнано і не оспорювалися, а тому у відповідності до ч.1 ст. 61
ЦПК України доказуванню не підлягають.

Зазначені докази відповідачами не спростовано.

Суд не приймає до уваги заперечення відповідача ТОВ «Укрсоюз» в частині
визнання ОСОБА_1 неналежним позивачем, оскільки на момент ДТП позивач керував
автомобілем Кіа-cerato на належних правових підставах, що підтверджується даними свідоцтва про
реєстрацію зазначеного транспортного засобу.

Суд погоджується із заявою позивача про те, що йому під час ДТП завдано
моральної шкоди. Однак її розмір є значно нижчим ніж заявлено позивачем в його
позові. Тому в цій частині позовні вимоги також підлягають частковому
задоволенню.

Крім того, суд приходить до переконання, що суму на відшкодування
матеріальної і моральної шкоди належить стягнути лише з ТОВ «Укрсоюз», оскільки
власником джерела підвищеної небезпеки, яким керував ОСОБА_2 під час ДТП, є ТОВ
«Укрсоюз», і ОСОБА_2 на час ДТП виконував трудові обов'язки, як робітник
останнього, що відповідає вимогам ст.ст. 1172, 1187 ЦК України.

Відшкодуванню відповідачем ТОВ «Укрсоюз» також підлягають судові витрати,
які сплачено позивачем під час подачі позову до суду, за виключенням зайво
сплаченого судового збору.

Керуючись ст. ст. 22, 23, 1166, 1167, 1172, 1187 ЦК України, ст. ст. 10,
11, 61, 81, 88, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд ,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрсоюз» (ЕДРПОУ
30546148 адреса: 69035 м. Запоріжжя вул. 40 років Радянської України б. 47 А к.
2) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1,
матеріальну шкоду в сумі 19348, 94 грн. (дев'ятнадцять тисяч триста сорок вісім
гривень дев'яносто чотири копійки), моральну шкоду у сумі 300,0 грн., судовий
збір у сумі 201,99 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення
розгляду цивільної справи у сумі 30, 0 грн., а всього 19880,93 грн. (дев'ятнадцять
тисяч вісімсот вісімдесят гривень дев'яносто три копійки).

В решті позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду
Запорізької області через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя шляхом
подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення  заяви про апеляційне оскарження і поданням
після цього протягом 20 днів апеляційної скарги або шляхом безпосередньої
подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Суддя                                                                                    М.С.
Гончар