Справа №
РІШЕННЯ

іменем
України

30 вересня 2008 року                                                                                                 смт.Золочів

Золочівський районний суд Харківської області
у складі:

головуючого
судді      Калайда І.С.,

секретаря
Бойко І.О.,

розглянувши  у відкритому судовому засіданні цивільну
справу за позовом

ОСОБА_1 до Золочівської селищної
ради Харківської області про визнання права власності в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1.
звернувся до суду з позовом до Золочівської селищної ради Харківської області,
в якому просить суд визнати за ним право власності в порядку спадкування після
смерті матері - ОСОБА_2, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1,    на 1/3 частину житлового будинку з
надвірними будівлями, розташованих по АДРЕСА_1. Окрім цього, ним та матір”ю в
1970 р. з метою поліпшення житлових та побутових умов, самочинно, без рішення
виконкому та без формлення технічної документації виконано демонтаж
перегородок, в зв”язку з чим житлова площа приміщення 1-2 збільшилася на 2,5
кв.м., а також самовільно збудовано гараж „Г”, розміром 3,90х5,60 кв.м.

Спадкоємицями
першої черги є  також його сестри -
ОСОБА_3. та ОСОБА_4., які нотаріально від прийняття спадщини відмовилися на
його користь.

Представник відповідача - Золочівської селищної ради Андрющенко Ю.С.
проти позовних вимог ОСОБА_1. не заперечував. Пояснив, що селищна рада на
спірне домоволодіння не претендує. Окрім цього зазначив, що скарг на самочинно
переобладнане приміщення та на самочинно побудований гараж до селищної ради не
надходило.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд вважає,
що позов

підлягає
задоволенню.

Зі
свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1, виданого Золочівською селищною радою
03.04.1995 року, видно, що ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.10).

Їй на
підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 26.12.1989 року на
праві приватної власності належала 1/3 частина домоволодіння АДРЕСА_1

ОСОБА_1.
на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 26.01.1996 року є
власником 2/3 частини даного домоволодіння, оскільки ОСОБА_4 (до одруження
„ОСОБА_4”) відмовилася від належної їй за законом 1/3 частини спадкового майна
на користь ОСОБА_1. Таким чином, спадщина на 1/3 частину залишилася відкритою,
оскільки ОСОБА_3. (до одруження „ОСОБА_4”), яка також є першочерговою
спадкоємицею після смерті ОСОБА_2., нотаріально прийняття спадщини не
посвідчувала, оскільки не мала та не має такого наміру, про що 05.05.2003 року
нотаріально посвідчила відповідну заяву (а.с.7-9,11).

Хоча на
час виникнення спадкових відносин після смерті ОСОБА_2. діяв Цивільний Кодекс
УРСР 1963 року, але до 01.01.2004 року 1/3 частини спадкового майна не була
прийнята ніким із спадкоємців, правовідносини тривають до теперішнього часу,
тому до правовідносин, що виникли, необхідно застосовувати правила книги шостої
ЦК України.

Згідно
ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти
спадкодавця.

Встановлено,
що ОСОБА_1. фактично спадщину у вигляді житлового будинку з надвірними
будівлями після смерті ОСОБА_2. прийняв, таким чином, на підставі ст.1268 ч.5
ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з
часу відкриття спадщини.

Згідно
ст. 376 ч.5 ЦК України суд може
визнати  право власності на
нерухоме майно, яке

самочинно
збудоване, якщо воно не порушує права інших осіб.

В 1970
році ОСОБА_2. самовільно, без рішення виконкому та без оформлення технічної
документації виконала демонтаж перегородок в будинку АДРЕСА_1 , в зв”язку з чим
житлова площа збільшилася на 2,5 кв.м., та самовільно збудувала гараж „Г”,
розміром 3,90х5,60 кв.м., про що 15.11.2007 року спеціалістами КП
„Архітектурно-інвентаризаційне бюро Золочівського району” складено відповідний
акт. Проведено капітальний ремонт гаражу. Будівництво виконано господарським
способом і відповідають нормам ДНБ та дані будівлі можуть бути узаконені
(а.с.12).

Від
сусідів ОСОБА_5. (АДРЕСА_2 ) та ОСОБА_6. (АДРЕСА_3 ) є заяви про те, що
самочинним будівництвом, що виконано ОСОБА_2 . їх права не порушено. Проти
визнання права власності на самочинне будівництво за ОСОБА_1 . не заперечують
(а.с.21,22). Таким чином, встановлено, що права інших осіб не порушено.

На
відшкодування судових витрат позивач не наполягає.

Виходячи
з вищевказаного, керуючись ст.ст. 209, 213, 214, 215 ЦПК України, ст.ст. 328,
376 ч.5 1261, 1268 ч.5 ЦК України,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1задовольнити в
повному об”ємі.

Визнати за
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності у порядку спадкування після смерті
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 ,  на 1/3 частину
жилого будинку з надвірними будівлями та на приміщення 1-2, житлова площа якого
збільшилася на 2,5 кв.м. внаслідок самочинного демонтажу перегородок, та на
самочинно збудований гараж „Г” розміром 3,90х5,60 кв.м, розташовані по АДРЕСА_2
.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного суду Харківської області через суд першої
інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про
апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів  апеляційної
скарги  до апеляційної інстанції
або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Головуючий: