Справа
№ 2-3888   2008 рік
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

30
липня  2008 року                      Білоцерківський
міськрайонний суд Київської області в складі судді Дмитренко А.М. при секретарі
судового засідання Музиченко О.О. розглянувши в відкритому судовому засіданні в
місті Білій Церкві залі суду № 1  справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, 3-я особа: міський відділ державної
виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції, про
виключення майна з опису,-

В С Т
А Н О В И В:

Позивач
звернувся до суду з вказаним позовом
мотивуючи тим, що 30.11.2007 року при примусовому виконанні рішення суду
державним виконавцем за місцем проживання боржника ОСОБА_3 було описано й
арештовано майно  позивача, а саме:
мікрохвильову піч “Самсунг”, яку оцінено в 350 грн., позивач при проведенні
опису майна присутнім не був, квартира, в якій проживає ОСОБА_3, належить
позивачу на праві власності. А тому позивач просив суд виключити з опису і
зняти арешт з вказаного майна, яке належить йому на праві власності.

В
судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги.

Представник
відповідачки ОСОБА_2 за довіреністю
позов не визнав, в суді пояснив, що на виконанні в міському відділі ДВС
знаходиться декілька  виконавчих
документів про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 коштів, але від сплати
боргу боржник ухиляється, переоформив все належне йому нерухоме майно на свого
сина, при проведенні опису майна жодних зауважень з приводу того, що описана
мікрохвильова піч йому не належить, ОСОБА_3 не висловлював, вказав на те, що
мікрохвилову піч придбав його син ОСОБА_1 подарував  на день його
народження , крім того, представник позивача в суді також підтвердила
те, що мікрохвильова піч була  подарована
її братом на день народження батьків.

Відповідач
ОСОБА_3 до суду не з”явився, про час розгляду справи повідомлений належним
чином під розписку, причини неявки суду невідомі, а тому за згодою осіб, які
беруть участь у розгляді справи, суд вважає за можливе провести розгляд справи
без участі відповідача ОСОБА_3

Представники
міського відділу ДВС Білоцерківського міськрайонного управління юстиції  Прохацький Р.О. та Бабій І.М. просять суд в
задоволенні позову відмовити, оскільки при проведенні опису майна за місцем
проживання боржника ОСОБА_3 він жодних претензій з приводу належності
мікрохвильової печі не йому особисто, а іншій особі, не висловлював, підписав
акт опису й арешту майна, з жодними скаргами до міського відділу ДВС не
звертався, при проведенні опису пояснив, що мікрохвильову піч придбав його син
і подарував йому на день народження, а тому державним виконавцем було описано
саме майно боржника.

Заслухавши
пояснення представників позивача, відповідача, 3-ї особи, оглянувши матеріали
даної справи, суд приходить до висновку, що позов до задоволення не підлягає з
слідуючих підстав.

Так, по
справі встановлено, що за рішенням Білоцерківського міськрайонного суду
Київської області від 02.10.2006 року по справі № 2-3283 з ОСОБА_3 було
стягнуто на користь ОСОБА_2 1202 грн., вказане рішення суду набрало законної
сили.

Для
примусового виконання рішення суду Білоцерківським міськрайонним судом
04.05.2007 року було видано виконавчий лист, який передано для виконання до
міського відділу ДВС.

Наведені
обставини стверджуються копією вказаного рішення суду /а.с.47-49/, копією
виконавчого листа /а.с.10/, не оспорюються представниками сторін та 3-ї  особи.

З
матеріалів справи вбачається, що 30.11.2007 року при примусовому виконанні
зазначеного вище рішення суду державним виконавцем міського відділу ДВС
Прохацьким Р.О. за місцем проживання боржника ОСОБА_3- в квартирі АДРЕСА_1 було
проведено опис і арешт майна, а саме: мікрохвильової печі “Самсунг” модель СЕ
287 GNR білого кольору, яку оцінено в                      350 грн., опис майна
проведено в присутності боржника ОСОБА_3 і представника стягувачки ОСОБА_4, що
підтверджується копією акту опису й арешту майна від 30.11.2007 року.

З
даного акту слідує, що ОСОБА_3 підписав
акт, отримав його копію, йому було передано описане майно на
відповідальне зберігання, жодних зауважень чи заяв від нього не надходило, про
що свідчить відповідний  запис у цьому
акті.

11.06.2008
року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом і просив суд виключити з
опису і зняти арешт з описаного майна, оскільки мікрохвилова піч була ним
придбана і є його власністю.

Відповідно
до ст.59 Закону України “Про виконавче провадження”  особа, яка вважає, що майно, на яке накладено
арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про
визнання права на майно і про звільнення майна з-під арешту.

В
підтвердження позовних вимог позивачем додано до позовної заяви копії
фіскальних  чеків  від 16.10.2007 року з ТОВ “Технополіс-1”
/вул.В.Кільцева,4, Борщагівка/ на суму 215 грн. та 588 грн., копію видаткової
накладної від 16.10.2007 року з вказаного товариства, з якої вбачається, що
покупець ОСОБА_1 придбав тепловентилятор вартістю 215 грн. і мікрохвилову піч
“Самсунг” СЕ 287 GNR вартістю 588 грн. /а.с.11-12/.

Суд
вважає, що цими доказами безспірно підтверджується той факт, що описана
мікрохвильова піч дійсно була придбана позивачем ОСОБА_1 16.10.2007 року.

Судом
також встановлено, що 14.08.2007 року ОСОБА_3 подарував належні  йому на праві власності частину будинку по
АДРЕСА_1 /18/25 частин/  та земельні
ділянки біля вказаного домоволодіння розміром 0,0296 га і 0,0050 га   своєму сину ОСОБА_1, що вбачається з копії
договору дарування частини житлового будинку /а.с.44-45/, копій державних актів
на право власності на земельну ділянку /а.с.41-42/.

Згідно
витягу з реєстру про реєстрацію права власності на нерухоме майно
Білоцерківського МБТІ від 20.08.2007 року право власності на 18/25 частин
будинку АДРЕСА_1 зареєстровано за позивачем ОСОБА_1 /а.с.43/.

Але в
суді встановлено, що сам позивач в подарованій йому частині будинку не
проживає, оскільки працює і проживає в м.Києві, в цій частині будинку
проживають батьки позивача біля  2-х з
половиною років.

Наведене
підтвердила в судовому засіданні представник позивача за довіреністю, не
заперечуються ці обставини і представниками відповідача та 3-ї особи.

Під час
розгляду справи в суді представник позивача також пояснила, що описана
мікрохвилова піч була придбана її братом
ОСОБА_1 за власні кошти і  подарована
на день народження батькам, сам позивач не є боржником перед                     ОСОБА_2

Вказані
обставини в судовому засіданні не заперечував ні представник відповідача, ні
представники 3-ї особи.

А
згідно ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами,
які беруть  участь у справі, не
підлягають доказуванню.

Судом
при вирішенні спору не можуть прийматися до уваги твердження представника
позивача стосовно того, що спірне майно належить на даний час на праві
власності позивачу, оскільки судом встановлено, що мікрохвилова піч, яка є
предметом спору, була подарована позивачем батькам, що підтвердила представник
позивача в суді.

Згідно
ст.717 ЦК України за договором дарування одна сторона  /дарувальник/ передає або зобов”язується передати
в майбутньому другій стороні /обдаровуваному/ безоплатно майно /дарунок/ у
власність.

Як
передбачено ч.1 ст.722 ЦК України, право власності обдаровуваного на дарунок
виникає з моменту його прийняття.

А як
встановлено судом, спірна мікрохвилова піч знаходиться в будинку, де проживають
батьки позивача  і які нею користуються.

Тобто,
з того моменту, коли позивач подарував вказане майно і передав його іншій
особі,  право власності на нього перейшло
до іншої особи.

Неодгрунтованими,
на думку суду, є посилання представника позивача на те, що відсутні будь-які
письмові докази, які підтверджують укладення договору дарування.

Так,
відповідно до ст.719 ЦК України договір дарування предметів особистого
користування та побутового призначення може бути укладений усно.

Судом
при вирішенні спору враховуються ті обставини, що сама представник позивача
підтвердила в суді факт дарування позивачем його батькам  мікрохвилової печі, яка є предметом
побутового призначення, цим майном тривалий час користуються батьки позивача,
знаходиться спірне майно в будинку, в якому позивач не проживає, а є тільки
його власником відповідно до правоустановчих документів, при проведенні опису
цього майна, як належного боржнику ОСОБА_3, від нього жодних зауважень не
надходило, інші особи, крім позивача, не заявляли своїх вимог щодо належності
їм спірного майна.

Зазначеними
вище в рішенні суду письмовими доказами підтверджено той факт, що мікрохвильова
піч дійсно була придбана позивачем, а отже, належала йому на праві власності.

А тому
з врахуванням всього наведеного суд приходить до висновку, що позивач не є
власником спірного майна і не був ним на час проведення опису майна,   яке було ним подароване, як власником, іншій
особі.

Отже,
вимоги позивача про звільнення з-під арешту мікрохвильової печі “Самсунг” на
тій підставі, що він є власником цього майна, суд вважає необгрунтованими і
відмовляє в задоволенні позову.

Керуючись
ст.59 Закону України “Про виконавче провадження”, ст.ст.717, 719, 722 ЦК
України, ст.ст.10,60,61,81,88,209,212-215 ЦПК України, суд-

В И Р І
Ш И В:

В
задоволенні позову відмовити.

Рішення
може бути оскаржене до апеляційного суду Київської області через
Білоцерківський міськрайонний суд протягом двадцяти днів після подання заяви
про апеляційне оскарження, яка може бути подана через Білоцерківський
міськрайонний суд протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя                                Дмитренко А.М.