Справа №
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем УКРАЇНИ

05 березня 2008 р.

Красноперекопський міськрайонний суд Автономної
Республіки Крим в складі:

головуючого судді - Романової Л.В.

при секретарі - Самойловій К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.
Красноперекопськ АР Крим цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в:

Між
сторонами укладено шлюб від 04.09.1993 р., сторони мають неповнолітніх дітей -
дочок ОСОБА_3, 1994 р.н. та ОСОБА_4, 2002 р.н.

Позивачка
звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, вказуючи, що між сторонами
відсутнє взаєморозуміння, що викликає конфлікти, скандали, відповідач ображає
її непристойними словами прилюдно, що негативно відображається на психічному
стані подружжя.

Сторонам
надавався строк для примирення, який позитивних результатів не дав, відносини
між сторонами не змінилися.

У
судовому засіданні позивачка позов підтримала, наполягає на розірванні шлюбу.
При цьому пояснила, що спільне проживання припинено з листопада 2007 р.,
бажання налагодити відносини відсутнє, оскільки у подружжя склалися неприязні
відносини. Позивачка вважає примирення не можливим, не зацікавлена в збереженні
сім"ї та перебуванні у шлюбі з відповідачем.

Відповідач
в судове засідання не з'явився, представив заяву та просить справу розглянути
за його відсутністю, позов визнає, просить шлюб розірвати.

Суд,
вислухавши позивачку, перевіривши матеріали справи, вважає можливим позов
задовольнити.

Судом
встановлено, що між сторонами укладено шлюб від 04.09.1993 р. Від шлюбу сторони
мають неповнолітніх дітей - дочок ОСОБА_3, 1994 р.н. та ОСОБА_4, 2002 р.н., які
на даний час проживають з матір'ю. Подружжя не знаходить взаєморозуміння, що
викликає у сімейних стосунках конфлікти та привело до неприязні у відносинах
між сторонами. З листопада 2007 р. сторони не проживають спільно, сімейний
бюджет, сумісне спільне господарство не ведуть, шлюбно-сімейні стосунки не
підтримують. Строк, наданий судом для примирення сторін позитивних результатів
не дав. Сторони наміру в примиренні не мають, вважають не можливим збереження
сім'ї та шлюбу.

Відповідно
до ст. 112 СК України суд, з'ясувавши фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні
причини позову про розірвання шлюбу, беручи до
уваги обставини, що мають істотне значення, приходить до висновку, що
розірвання шлюбу відповідає дійсній волі сторін. За таких обставин суд вважає,
що збереження сім"ї не можливо, а подальше збереження шлюбу суперечило б
інтересам сторін і моральним основам суспільства.

Оскільки
між сторонами немає спору про місце проживання неповнолітніх дітей, суд вважає
можливим при розгляді справи про розірвання шлюбу вирішити питання про
залишення дітей на виховання матері, позивачці у справі.

Судові
витрати у справі повинні бути стягнуті із сторін у рівних частках.

Керуючись
ст. ст. 10, 60, 212-215, 218 ЦПК України, на підставі ст. ст. 104 ч.2, 105 ч.3,
112 Сімейного кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

Шлюб,
зареєстрований Магазинською сільською радою Красноперекопського району АР Крим
від 04 вересня 1993 р., актовий запис № 9 між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, розірвати.

Неповнолітніх
дітей - дочок ОСОБА_3, 1994 р.н. та ОСОБА_4, 2002 р.н. залишити на виховання
матері.

При
видачі свідоцтва про розірвання шлюбу стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 держмито у
прибуток держави у розмірі по 8 грн. 50 коп. з кожного.

Рішення
може бути оскаржене до Апеляційного суду Автономної Республіки Крим через
Красноперекопський міськрайонний суд шляхом подачі заяви про оскарження в
10-денний строк з дня проголошення рішення, і поданням після цього протягом
двадцяти днів апеляційної скарги, або в порядку ст.295 ч.4 ЦПК України.

Суддя: