Справа № 2-298
2008р.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 квітня 2008р. Печерський районний суд м. Києва
в складі : головуючого - судді Рейнарт І.М.
при секретарі - Танцюрі Ю.Б.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: орган опіки та піклування Печерської районної у м. Києві державної адміністрації, орган опіки та піклування Солом'янської районної у м. Києві державної адміністрації
- про позбавлення батьківських прав -
встановив:
позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить позбавити відпо-відача батьківських прав стосовно їх дочки ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1р. народження, посилаючись на те, що відповідач тривалий час не приймає участі у вихованні дочки, не надає матеріальної допомоги на її утри-мання, не цікавиться розумовим та фізичним розвитком дитини, тобто не виконує свої батьківські обов'язки.
Позивачка та її представник у судовому засіданні позов та його підста-ви підтримали, додавши, що відповідач проживає окремо від дочки з травня 2001р., і за цей час тільки одного разу навідався до неї, ніколи їй не телефо-нував, не цікавився ї життям, навчанням, здоров'ям, не вітав її зі святами, днями народженнями, хоча позивачка ніколи не чинила йому перешкод у спілкуванні з дочкою.
Відповідач у судові засіданні не з'являвся, направив до суду письмові заперечення на позов, де зазначив, що він ніколи не ухилявся від виконання своїх батьківських обов'язків, однак не міг бачитися з дочкою, оскільки пози-вачка не давала йому можливості спілкуватися з дочкою, відмовлялася отри-мувати від нього матеріальну допомогу для дочки, повертала грошові кошти та посилки, направлені поштовими переказами, налаштовує проти нього доч-ку. Відповідач стверджує, що позивачка має на меті продати квартиру, в якій вона проживає разом із дочкою, але він не дає на це згоду, тому позивачка звернулася до суду з даним позовом.
Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позо-ву заперечила, посилаючись на те, що позивачка чинить перешкоди відпові-дачу у спілкуванні з дочкою, налаштовує дитину проти батька, і подача дано-го позову викликана її наміром продати квартиру, яка була придбана відпові-дачем для їх дочки.
Представник органу опіки та піклування Печерської районної у м. Киє-ві державної адміністрації позов підтримала, пояснивши, що з наданих опі-
- 2 -
кунській раді документів, зі спілкування з малолітньою дитиною, було вста-новлено, що відповідач відмовився від дитини, не спілкувався з нею, не вико-нував своїх батьківських обов'язків, не надав документів у підтвердження того, що йому чинилися перешкоди у спілкуванні з дочкою, тому опікунська рада зробила висновок про те, що відповідач самоусунувся від виконання батьківських обов'язків, тому позбавлення його батьківських прав буде доці-льним та відповідає інтересам дитини.
Представник органу опіки та піклування Солом'янської районної у м. Києві державної адміністрації позов підтримала, пояснивши, що відповідач вихованням та утриманням дитини не займається, зі спілкування з дитиною, як членів опікунської ради так і психолога, було встановлено, до малолітня тривалий час не бачила батька, не уявляє його у своєму житті, і говорити про нього не бажає. Також представник органу опіки та піклування зазначила, що з наданих документів зі шкіл, де навчалася малолітня, встановлено, що бать-ко ніколи не відвідував школи, не розмовляв з вчителями, не цікавився нав-чанням дочки та її шкільним життям, тому позбавлення його батьківських прав буде доцільним та відповідає інтересам дитини.
Вислухавши сторони, свідків, малолітню, вивчивши надані докази, су-дом встановлено, що батьками малолітньої ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1р. народження, є ОСОБА_2 таОСОБА_1 (с.с.5).
У судовому засіданні сторони підтвердили, що вони у зареєстрованому шлюбі не перебували, однак проживали однією сім'єю.
Згідно свідоцтва про зміну прізвища від 23 вересня 2006р., виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управ-ління юстиції м. Києва, ОСОБА_2 змінив прізвище на ІНФОРМАЦІЯ_3(с.с.81).
Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розви-ток. Батьківські права не можуть здійснюватися у протиріччі з інтересами дітей, під якими розуміється інтереси їх правильного виховання, турботу про їх фізичний розвиток і навчання.
Згідно ст. 164 Сімейного Кодексу України батько може бути позбавле-
ний судом батьківських прав, якщо він, зокрема, ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків.
У Постанові Пленуму Верховного Суду України "Про практику засто-сування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про поз-бавлення та поновлення батьківський прав" від 30 березня 2007р. зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її нав-чання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необ-хідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з ди-тиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не на-дають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не спри-яють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу
- 3 -
до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.
У судовому засіданні встановлено, що відповідач проживає окремо від дитини з травня 2001р. і за цей час бачився з дочкою одного разу, невдовзі після припинення стосунків з позивачкою.
Вказані обставини підтвердженні у судовому засіданні показами свід-ків ОСОБА_4., ОСОБА_5, ОСОБА_6 і фактично не спростовуються відповідачем.
Твердження відповідача у письмових запереченнях про те, що він до початку 2002р. проживав разом із дочкою, не відповідають встановленим судом обставинам, оскільки з ксерокопії паспорту відповідача вбачається, що 7 липня 2001р. він зареєстрував шлюб з іншою жінкою (с.с.77).
З показів свідків ОСОБА_4., ОСОБА_5, ОСОБА_6 встанов-лено, що після припинення стосунків з позивачкою та залишення квартири, де вони проживали разом, відповідач не надавав позивачці матеріальної допомоги на утримання дочки, що змусило останню переїхати до своїх бать-ків, які певний час надавали матеріальну підтримку позивачці з дітьми. Також свідки пояснили, що відповідач ніколи не цікавився життям дочки, її станом здоров'я, не вітав її з днями народження, зі святами, не навідував, не піклувався про її фізичний та духовний розвиток.
Вказані обставини також підтверджені характеристикою малолітньої ОСОБА_3 зі школи № 74, в якій малолітня навчалася з 1-го по 4-й клас, згідно якої ОСОБА_3жодного разу у школі не з'являвся, успіхами та життям дочки не цікавився (с.с.60); характеристикою учениці 5-Б класу ліцею № 142 ОСОБА_3, підписаною директором ліцею та куратором класу, з якої вбачається, що ОСОБА_2 за період перебування дочки у школі з вересня 2007р. успіхами дочки не цікавився, до вчителів не звертався ( с.с.59).
Малолітня ОСОБА_3 у судовому засіданні висловила бажання, щоб ОСОБА_2 було позбавлено батьківських прав стосовно неї, зазначивши, що батька пам'ятає, однак він ніколи нею не цікавився, подарунків не передавав, не відвідував її, і вона не бажає з ним спілкуватися і зустрічатися, оскільки відповідач є для неї чужою людиною.
Згідно соціально-психологічного висновку, складеного Солом'янським районним у м. Києві Центром соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді 8 січня 2008р., з точки зору малолітньої ОСОБА_3 відповідач не є членом її сім'ї. Також у висновку зазначено, що вихованням малолітньої та всебічним її розвитком займається мати та вітчим, з яким у дитини склалися доброзич-ливі відносини (с.с.191).
Твердження відповідача та його представника про те, що дитина на-лаштована проти батька матір'ю, не знайшли свого підтвердження у судово-му засіданні, оскільки малолітня давала пояснення суду вільно, без будь-яко-го примусу, самостійно висловлювала свої судження та відповідно до свого віку і освіті їх обґрунтовувала.
Посилання відповідача та його представника на те, що відповідач був позбавлений можливості зустрічатися з дочкою, так як позивачка чинила йо-
- 4 -
му перешкоди, не дозволяла зустрічатися з дитиною, повертала грошові кош-ти та посилки, не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні, оскіль-ки доказів відповідачем надано не було.
Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторонам зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Відповідачем не було надано суду доказів у підтвердження того, що він пересилав позивачці грошові перекази, посилки, а вона їх повертала, відмов-ляючись від отримання, що позивачка чинила перешкоди йому у зустрічах з дочкою, оскільки ні відповідачем, ні його представником, ні свідками не було наведено жодного випадку, коли він мав намір зустрітися з дочкою, однак позивачка не надала можливості це зробити.
Допитаний судом свідок ОСОБА_7. пояснив, що йому відомо про те, що відповідач сам грошові перекази та посилки не направляв позивачці, а просив це робити своїх батьків, а останні розповідали, що їм не дають зустрі-чатися з онучкою. При цьому свідок не знає чи зустрічався відповідач з доч-кою, а про відносини з позивачкою йому відомо тільки зі слів відповідача.
Свідок ОСОБА_8 пояснила, що вона не знає, коли її син, відповідач по справі, останній раз бачився з дочкою, чи направляв він позивачці гроші, коли намагався зустрітися з дочкою і як мав намір вирішувати конфліктну ситуацію з позивачкою.
Свідок ОСОБА_9 пояснив, що про відносини позивачки та відпо-відача він знає зі слів останнього, безпосереднім свідком перешкод у спілку-ванні відповідача з дитиною не був, про утримання відповідачем дочки знає зі слів відповідача, і не може пояснити, як саме відповідач надавав матеріаль-ну допомогу і у якому розмірі на утримання дитини.
У судовому засіданні встановлено, що відповідач був обізнаний про можливість вирішити питання про зустрічі з дочкою через органи опіки та піклування або через суд у тому випадку, коли батьку чиняться перешкоди у зустрічах з дитиною, однак вказані дії ним були прийняти тільки після пред'явлення даного позову та запрошення його на засідання опікунської ради Солом'янського району м. Києва.
Як пояснила у судовому засіданні представник органу опіки та піклу-вання Солом'янської районної у м. Києві державної адміністрації, опікунська рада розглянула заяву відповідача, оскільки на той момент він не був позбав-лений батьківських прав і мав право на спілкування з дочкою, тому розпоряд-женням голови Солом'янської районної у м. Києві державної адміністрації № 50 від 22 січня 2008р. був визначений регламент побачень відповідача з мало-літньою дочкою. Однак відповідач з січня 2008р. по день розгляду справи судом тільки один раз бачився з дочкою, хоча заперечень з боку позивачки проти їх зустрічей виявлено не було.
Враховуючи викладене, оцінюючи у сукупності встановлені у судовому засіданні обставини та факти, суд вважає, що відповідач свідомо нехтував своїми батьківськими обов'язками, мав можливість їх виконувати, однак ухи-лявся від їх виконання, при цьому судом не встановлено, що він не мав мож-ливості виконувати батьківські обов'язки, що йому чинилися у цьому переш-
- 5 -
Твердження відповідача та його представника про те, що даний позов пред'явлений з метою продажу позивачкою квартири, яку відповідач придбав для дочки, суд вважає надуманими, оскільки відповідно до наданих докумен-тів власником квартири, де проживає позивачка з дочкою, є тільки позивачка, її право власності на квартиру відповідачем було оспорено, однак не скасова-но та не визнано недійсними у встановленому законом порядку.
Крім того, у разі виникнення бажання у позивачки продати вказану квартиру, вона не потребує надання для цього дозволу відповідача, оскільки це не вимагає діюче законодавство, так як неповнолітні діти, які зареєстрова-ні в цій квартирі, не є її співвласниками, а тільки користуються нею.
Відповідно до висновку Печерської районної у м. Києві державної адміністрації як органу опіки та піклування від 10 січня 2008р. відповідач самоусунувся від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню, догляду та утриманню своєї малолітньої дочки, тому позбавлення відпові-дача батьківських прав є доцільним (с.с.135-136).
Згідно висновку органу опіки та піклування Солом'янської районної у м. Києві державної адміністрації від 16 січня 2008р., відповідач з дочкою не проживає, вихованням та утриманням дитини не займається, не цікавиться її життям та здоров'ям, тому позбавлення відповідача батьківських прав є доцільним (с.с.145).
Враховуючи викладене, суд вважає, що у судовому засіданні було дове-дено, що відповідач не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, матеріально її не утримує, тобто ухиляється від виконання батьківських обов'язків по відношенню до своєї дочки, тому позов підлягає задоволенню.
Суд не вважає можливим відмовити у позові з попередженням відпові-дача про необхідність змінити ставлення до виховання дочки, оскільки така можливість відповідачу була надана розпорядженням голови Солом'янської районної у м. Києві державної адміністрації 22 січня 2008р. (с.с.174), однак відповідач свого ставлення до виконання своїх батьківських обов'язків не змінив, з дочкою побачився тільки один раз, ніякої матеріальної допомоги за цей час на утримання дочки не надавав, що свідчить про неналежне його ставлення до дитини та виконання покладених на нього діючим законо-давством обов'язків батька.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 150, 164 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 60, 212, 214, 215, 223, ЦПК України, суд
вирішив:
Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2р. народження, батьківських прав стосовно ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3р. народження (а/з № 563 від 19 липня 1997р. відділ реєстрації актів громадянського стану Жовтневого району м. Києва).
- 6 -
Рішення набирає законної сили, якщо протягом десяти днів з дня його проголошення не було подано заяву про апеляційне оскарження. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження, рішення набирає законної сили після закінчення цього строку.

СУДДЯ