У Х В А Л А

І М
Е Н Е М   У К Р А Ї Н И

Суддя Верховного Суду України Ярема
А.Г., розглянувши                    5
грудня 2008 року касаційну скаргу ОСОБА_7 та касаційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6на рішення Апеляційного суду Хмельницької
області від 23 вересня            2008
року в справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_8   про визнання
свідоцтва про право власності частково недійсним та визнання права власності на
частину будинку,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_7 звернулася до суду із
зазначеним позовом, посилаючись на те, що в грудні 1976 року Дунаєвецькою
нафтобазою їй та її чоловіку було надано частину будинку по АДРЕСА_1

Після смерті в липні 2007 року її
чоловіка оформити спадщину вона не змогла, оскільки 20 вересня 1993 року
Дунаєвецьким                          КМП
“Інвентарбюро” свідоцтво про право власності на весь будинок за вказаною
адресою було видано відповідачам.

Вважаючи, що її права порушено,
просила визнати частково недійсним свідоцтво про право власності від 20 вересня
1993 року та визнати за нею право власності на частину займаного нею будинку
АДРЕСА_1

Рішенням Дунаєвецького районного
суду Хмельницької області від 27 травня 2008 року позов задоволено, визнано
видане відповідачам свідоцтво про право власності від 20 вересня 1993 року
частково недійсним; визнано за ОСОБА_7 право власності на частину будинку по
АДРЕСА_1, яка складається з веранди, двох кімнат, кухні та котельні; визнано за
ОСОБА_5, ОСОБА_6., ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_8 право власності
на частину будинку за  вказаною  адресою, яка складається з веранди, двох
кімнат, кухні та котельні; вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням Апеляційного суду
Хмельницької області від 23 вересня 2008 року вказане рішення суду першої
інстанції в частині визнання за сторонами права власності на частини
зазначеного будинку скасовано, в решті рішення залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 ставить
питання про зміну оскаржуваного рішення, посилаючись на неправильне
застосування судом норм матеріального і порушення норм процесуального права.

У обгрунтування касаційної скарги ОСОБА_1., ОСОБА_2, ОСОБА_3., ОСОБА_4,
ОСОБА_5., ОСОБА_6 посилаються на застосування судом закону, який не поширюється
на ці правовідносини, незастосування закону, який підлягав застосуванню та
ставлять питання про зміну рішення апеляційного суду.

У відкритті касаційного провадження
у даній справі слід відмовити.

За змістом ч. 1 ст. 335 ЦПК України
суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними
обставини, що не були встановлені в рішенні
судів першої та апеляційної інстанції чи відкинуті ними, вирішувати
питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу та  про перевагу одних доказів над іншими.

Доводи касаційних скарг  і зміст оскаржуваного рішення не дають
підстав для висновку про те, що судом допущено порушення норм  процесуального або неправильне застосування
норм матеріального права, яке призвело до неправильного вирішення справи, та
зазначені доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Відповідно до п.  5
ч. 3  ст. 328   ЦПК України, у разі якщо касаційна скарга є
необгрунтованою і викладені  в ній доводи
не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, суддя-доповідач
відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі.

Керуючись ст. 328  ЦПК України,

у х в а л и в :

У відкритті касаційного провадження в справі за
позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_8про визнання свідоцтва про право власності частково недійсним та
визнання права власності на частину будинку за касаційною скаргою
ОСОБА_7 та касаційною скаргою ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6на рішення Апеляційного суду Хмельницької області від 23 вересня 2008
року відмовити.

Копії ухвал разом з доданими до
касаційних скарг матеріалами направити особам, які подавали касаційні скарги.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя
Верховного Суду України                                             А.Г. Ярема