Справа №2-83
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21
серпня 2008 року
м. Василівка

Василівський районний суд
Запорізької області

у складі:         головуючого
судді                    Носика
М.А.

при секретареві:
Ущаповській А.О.

за участю:       позивача
ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду у м. Василівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок
злочину, суд,

ВСТАНОВИВ:

До
Василівського районного суду звернулася ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 У позовній
заяві зазначено, що 14 березня 2007 року, в с. Маячка Василівського району
Запорізької області, ОСОБА_2, який перебував в стані алкогольного сп'яніння,
керував автомобілем ЗАЗ-968М, допустив перевертання автомобіля. В результаті
ДТП пасажиру автомобіля, яка є донькою позивача, ОСОБА_3, заподіяні тяжкі
тілесні ушкодження, що спричинили її смерть.

Відповідач
засуджений вироком суду. Однак позивач ОСОБА_1 не заявляла позовних вимог щодо
стягнення витрат на придбання одягу потерпілій на поховання у сумі 510 грн.,
пам'ятник та його встановлення 3500 грн., стягнення шкоди, заподіяної
малолітньому сину померлої по 164 грн. щомісячно. Крім того, позивач просить
суд відшкодувати заподіяну їй моральну шкоду грошовою сумою у розмірі 20000
грн.

У
судовому засіданні позивач ОСОБА_1 свій позов підтримала, зменшила розмір
позовних вимог в частині стягнення моральної шкоди до 10000 грн. і просить
задовольнити позовні вимоги за підставами, що викладені нею у письмовій формі.

Відповідач
ОСОБА_2 у судове засідання не з'явився. Згідно протоколу його допиту
Вільнянським районним судом Запорізької області на виконання судового
доручення, ОСОБА_2 позов визнає у повному обсязі та просить цивільну справу
розглянути за його відсутності.

Вислухавши
пояснення позивача, давши оцінку їм у сукупності з оголошеними та дослідженими
матеріалами справи, суд вважає необхідним задовольнити позов виходячи із
наступних підстав:

Вироком
Василівського районного суду від 03 червня 2008 року встановлено, що 14 березня
2007 року, приблизно о 12 годині 20 хвилин, у с. Маячка Василівського району
Запорізької області, водій ОСОБА_2, перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння,
на порушення вимог п.2.9 а) ПДР України, керував автомобілем ЗАЗ-968М,
рухаючись зі швидкістю приблизно 80 км/год у бік автодороги
Василівка-Дніпрорудне-Веселе, порушив вимоги п.12.1,п.2.3 б) ПДР України,
відволікся від керування рухом автомобіля, внаслідок чого не зміг своєчасно
прийняти міри до зменшення швидкості і завчасно почати безпечний маневр вліво,
що призвело до перекидання автомобіля. В результаті ДТП пасажиру вказаного
автомобіля - ОСОБА_3, яка знаходилася у момент події в салоні автомобіля на
задньому пасажирському сидінні, заподіяні тяжкі тілесні ушкодження, що призвели
до смерті ОСОБА_3

ОСОБА_1
є матір'ю ОСОБА_3 Крім того, позивач є опікуном малолітнього сина ОСОБА_3 -
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження.

Згідно
ст.1201 ЦК України, особа, яка завдала шкоди смертю потерпілого, зобов'язана
відшкодувати особі, яка зробила необхідні витрати на поховання та на
спорудження надгробного пам'ятника, ці витрати.

Як
вбачається із наданих суду документів та пояснень, позивач ОСОБА_1 понесла
витрати на придбання одягу на поховання ОСОБА_3 у сумі 510 грн., придбання
пам'ятника із встановленням на могилі - 3500 грн.

У
відповідності зі ст.1200 ЦК України, у разі смерті потерпілого, право на
відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які перебували на утриманні
померлого або мали на день смерті право на одержання від нього утримання.
Такими особами, зокрема, визнаються діти, які не досягли 18 років. Розмір
відшкодування шкоди визначається із середньомісячного заробітку потерпілого з вирахуванням
частки, яка припадала на нього самого та працездатних осіб, які перебували на
його утриманні, але не мають права на відшкодування шкоди.

Перед
смертю ОСОБА_3 працювала робітником у Дніпрорудненському КП “Наш дім” і
отримувала середню заробітну плату у сумі 328 грн. на місяць, що
підтверджується наданою суду довідкою.

Виходячи
з цього, відповідач зобов'язаний відшкодувати малолітньому ОСОБА_4 шкоду у сумі
по 164 грн. на місяць до виповнення дитині вісімнадцяти років.

Також
доведеним є факт заподіяння моральної шкоди позивачу ОСОБА_1Внаслідок
неправомірних дій відповідача ОСОБА_2, загинула донька позивача. ОСОБА_1
пережила та відчуває моральні страждання, пов'язані із загибеллю доньки. Суд
вважає необхідним відшкодувати моральну шкоду грошовою сумою у розмірі 10000
грн.

Витрати
по оплаті судового збору та з інформаційно-технічного забезпечення розгляду
цивільної справи суд покладає на ОСОБА_2

Керуючись
ст.ст.1167,1200,1201 ЦК України, ст.ст.10,60,88,209,210,212,226 ЦПК України,
суд,

ВИРІШИВ:

Задовольнити
позов ОСОБА_1:

Стягнути
з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 відшкодування шкоди, заподіяної її онукові
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, у сумі по 164 грн. щомісяця до досягнення
дитиною повноліття.

Стягнути
з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову суму у розмірі 3500 грн. за встановлення
надгробного пам'ятника, 510 грн. витрати на поховання, та відшкодування
моральної шкоди у сумі 10000 грн., а всього - 14010 (чотирнадцять тисяч десять)
грн.

Стягнути
з ОСОБА_2 в доход місцевого бюджету судовий збір у сумі 140 грн. 10 коп.

Стягнути
з ОСОБА_2 витрати з інформаційно-технічного забезпечення розгляду цивільної
справи в розмірі 30 грн. (отримувач: Державний бюджет Василівського району
22050000, Код ЄДРПОУ - 34677040, р/р 0044, банк одержувача: ГУДКУ у
Запорізькій області, МФО 813015).

Копію
заочного рішення направити відповідачу.

Заочне
рішення може бути переглянуте Василівським районним судом за письмовою заявою
відповідача, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання копії
рішення.

Рішення
суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано.

Рішення
суду може бути оскаржена шляхом подання заяви про апеляційне оскарження
протягом десяти днів з дня  його
проголошення та апеляційної скарги протягом двадцяти днів після подання заяви
про апеляційне оскарження.

Суддя
М.А. Носик