№ 2-330 / 08
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2008 року

Цюрупинський районний суд

Херсонської області

в складі: судді

Пляс М.Г.

при секретарі

Дорошенко Є.Ю.

за участі позивачки

ОСОБА_4

її представника

ОСОБА_9
.

представників відповідачів

ОСОБА_7
,
ОСОБА_8
.

третьої особи

ОСОБА_6
.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Цюрупинську цивільну справу за позовом
ОСОБА_4
до
ОСОБА_1
та
ОСОБА_2
про відшкодування моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4
звернулася до суду з позовом до
ОСОБА_1
про відшкодування майнової і моральної шкоди, заподіяної у зв”язку із загибеллю її чоловіка в результаті дорожньо-транспортної пригоди.

Під час розгляду справи до участі у справі в якості співвідповідача було залучено
ОСОБА_2
.

В судовому засіданні позивачка відмовилась від позовних вимог в частині стягнення майнової шкоди у зв”язку з тим, що страхова компанія виплатила їй в травні 2008 року 4764,04грн. в рахунок відшкодування витрат на поховання і встановлення пам”ятника, і ця відмова прийнята судом. Крім того, позивачка збільшила позовні вимоги в частині розміру моральної шкоди до 50000грн. В обгрунтування своїх позовних вимог позивачка пояснила, що 19.03.2006р. на вул.Червоноармійській в м.Гола Пристань Херсонської області
ОСОБА_6
., керуючи автобусом ЛАЗ 695Н, держ.номер
НОМЕР_1
, власником якого є
ОСОБА_1
, порушив Правила дорожнього руху України і вчинив наїзд на її чоловіка
ОСОБА_5
., в результаті чого він отримав тілесні ушкодження і помер на місці ДТП. Таким чином, їй завдана моральна шкода, яка виразилася у душевних стражданнях, яких вона зазнала у зв”язку із загибеллю свого чоловіка, і вона оцінює цю шкоду у розмірі 50000грн. До судового розгляду справи
ОСОБА_6
. сплатив їй 1000грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди. Вироком суду
ОСОБА_6
. визнаний винним за ст.286 ч.2 КК України. Оскільки на момент виникнення ДТП
ОСОБА_6
. перебував у трудових відносинах з
ОСОБА_1
, яке є власником автобуса, а також, враховуючи те, що між власником автобуса і страховою компанією був укладений договір обов”язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів, позивачка просить стягнути з
ОСОБА_1
46450грн. і з
ОСОБА_2
2550грн.

Представник відповідача
ОСОБА_1
позов визнав частково і пояснив, що він визнає факт завдання позивачці моральної шкоди у зв”язку зі смертю її чоловіка в результаті ДТП, яка сталася з вини їх водія
ОСОБА_6
., але позивачка не надала суду доказів в обгрунтування визначеного нею розміру моральної шкоди.

Представник відповідача
ОСОБА_2
позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди у розмірі 2550грн. визнав і пояснив, що відповідно до законодавства і договору про обов”язкове страхування цивільно-правовї відповідальності власників наземних транспортних засобів від 05.01.2006р. страхова компанія сплачує страхове відшкодування моральної шкоди у розмірі не більше ніж 5% ліміту, що дорівнює 2550грн.

Третя особа на стороні відповідачів, яка не заявляє самостійних вимог,
ОСОБА_6
. визнає, що позивачці була завдана моральна шкода у зв”язку із загибеллю її чоловіка
ОСОБА_5
. в дорожньо-транспортній пригоді, учасником якої він був. До судового розгляду справи він добровільно сплатив позивачці 1000грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Заслухавши пояснення позивачки, представників відповідачів, третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 19.03.2006р. на вул.Червоноармійській в м.Гола Пристань Херсонської області
ОСОБА_6
., керуючи автобусом ЛАЗ 695Н, держ.номер
НОМЕР_1
, власником якого є
ОСОБА_1
, порушив Правила дорожнього руху України і вчинив наїзд на
ОСОБА_5
., в результаті чого він отримав тілесні ушкодження і помер на місці ДТП. Вироком Голопристанського райсуду від 19.01.2007р.
ОСОБА_6
. був визнаний винним і засуджений за ст.286 ч.2 КК України. Також цим вироком були задоволені позовні вимоги потерпілої
ОСОБА_4
, яка була дружиною
ОСОБА_5
., і на її користь з підсудного була стягнута майнова і моральна шкода у розмірі 15599грн. Ухвалою колегії суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Херсонської області від 24.04.2007р. вирок суду в частині цивільного позову був скасований і справу у цій частині було направлено на новий розгляд. В іншій частині вирок був залишений без змін. У зв”язку із скасуванням вироку в частині цивільного позову позивачка звернулася до суду з позовом в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ч.ч.1 та 2 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв”язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім”ї чи близьких родичів.

Відповідно до ч.2 ст.1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам, дітям, а також особам, які проживали з нею однією сім”єю.

Оскільки позивачка була дружиною
ОСОБА_5
., який загинув в результаті ДТП, їй була завдана моральна шкода, яка полягає у душевних стражданнях, яких вона зазнала у зв”язку зі смертю її чоловіка. З урахуванням глибини душевних страждань суд визначає моральну шкоду у розмірі 20000грн.

Вирішуючи питання про те, в якому розмірі необхідно стягувати моральну шкоду з кожного з відповідачів, суд виходить з наступного.

05.01.2006р. між
ОСОБА_1
і
ОСОБА_3
, яка на цей час має назву
ОСОБА_2
, був укладений договір обов”язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів строком на один рік.

Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом.

Відповідно до п.22.3 ст.22 Закону України “Про обов”язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів” потерпілому відшкодовується також моральна шкода, передбачена пунктами 1, 2 частини другої статті 23 Цивільного кодексу України. Така шкода відшкодовується у встановленому судом розмірі відповідно до вимог статті 23 Цивільного кодексу України. При цьому страховик відшкодовує не більше ніж 5 відсотків ліміту, визначеного у пункті 9.3 статті 9 цього Закону. Різницю між сумою відшкодування, визначеною судом, та сумою, яка має бути відшкодована страховиком, сплачує особа, яку визнано винною у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до п.9.3 ст.9 вказаного Закону обов”язковий ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну життю та здоров”я потерпілих, становить 51000грн. на одного потерпілого.

Відповідно до ст.27 вказаного Закону право на отримання відшкодування за шкоду, пов”язану із смертю потерпілого мають особи, які знаходилися на утриманні потерпілого, та особи, які взяли на себе витрати на поховання.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що
ОСОБА_6
. добровільно сплатив позивачці 1000грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, з
ОСОБА_2
, як страховика, необхідно стягнути 2550грн., що становить 5 відсотків ліміту, визначеного законом, а з
ОСОБА_1
, як власника транспортного засобу, необхідно стягнути 16450грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 23, 1168, 1187 ЦК України, ст.ст.9, 22, 27 Закону України “Про обов”язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів”, ст.ст.213-215 ЦПК України суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги
ОСОБА_4
задовольнити частково.

Стягнути з
ОСОБА_1
на користь
ОСОБА_4
16450грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з
ОСОБА_2
на користь
ОСОБА_4
2550грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

В решті частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з
ОСОБА_1
судовий збір на користь держави у розмірі 7,35грн., а також витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 6,5грн.

Стягнути з
ОСОБА_2
судовий збір на користь держави у розмірі 1,15грн., а також витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 1грн.

На рішення може бути подана заява про його апеляційне оскарження протягом 10 днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення подається протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження протягом 10 днів з дня проголошення рішення. Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються апеляційному суду Херсонської області через Цюрупинський районний суд.

Суддя

Н.Г.Пляс