Справа №22-ц-2859/11Головуючий у І інстанціїОСОБА_1
Категорія29Доповідач у 2 інстанції Олійник
УХВАЛА

Іменем України

1 квітня 2011 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

Головуючого судді Олійника В.І.,

суддів: Матвієнко Ю.О., Панасюка С.П.,

при секретарі Білан К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Вишгородського районного суду Київської області від 26 січня 2011 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 і ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, -

в с т а н о в и л а :

Позивач ОСОБА_2 звернувся з позовом до суду до ОСОБА_3 і ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, посилаючись на те, що ОСОБА_3, з якою укладено трудовий договір та договір про повну матеріальну відповідальність, працюючи продавцем у його кіоску, порушила трудові обовязки і допустила недостачу ввірених їй товарів, а тому просила стягнути з неї заподіяну матеріальну шкоду в розмірі 10995 грн. 75 коп.

Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 26 січня 2011 року ОСОБА_2 у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі з підстав порушення судом норм матеріального і процесуального права ставиться питання про скасування рішення і ухвалення нового, яким задовольнити позовні вимоги.

Колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно відхилити, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог, подавши суду докази.

При цьому, згідно ч.2 ст.59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 виконувала трудові обовязки продавця і була відповідальною за збереження ввірених їй матеріальних цінностей.

Позивачем не представлено первинних облікових документів та регістрів бухгалтерського обліку, складених за правилами ст.9 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні, з яких би вбачалась наявність матеріальних цінностей, недостачу яких згідно з вимогами позовної заяви допустила відповідачка.

В матеріалах справи відсутні будь-які документи бухгалтерського обліку, на підставі яких проведено інвентаризацію згідно з вимогами ст.10 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні.

З огляду на вищенаведене, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку щодо необхідності відмови ОСОБА_2 у задоволенні позовних вимог до ОСОБА_3 і ОСОБА_4 про відшкодування шкоди.

Таким чином, доводи апеляційної скарги про порушення судом норм матеріального і процесуального права безпідставні, спростовуються матеріалами справи та висновками суду, викладеними в рішенні.

Щодо інших доводів апеляційної скарги, то вони теж не спростовують висновків суду.

Перевіряючи законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги та враховуючи, що обставини справи судом встановлені відповідно до наданих пояснень сторін та письмових доказів, що містяться в матеріалах справи, колегія суддів приходить до висновку, що рішення постановлене з дотриманням вимог матеріального і процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід відхилити, а рішення суду залишити без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.303, 307, 308, 313 - 315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Вишгородського районного суду Київської області від 26 січня 2011 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду Київської області набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий

Судді: