справа № 2-23-08
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2008 року

Каланчацький районний суд Херсонської області у складі:

судді Кравченко К.В.

при секретарі Мазур Л.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Каланчак цивільну справу за позовом
ОСОБА_1
до Селянського (фермерського) господарства „Таврія” про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Позивач
ОСОБА_1
звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що відповідач у 2007 році самовільно використовує його землю, внаслідок чого йому заподіяні збитки у вигляді неотриманої орендної плати в сумі 914 грн. 82 коп., а також завдана моральна шкода в сумі 2000 грн.

В ході судового розгляду позивач змінив і збільшив свої позовні вимоги, і зазначив, що відповідач завдав йому матеріальну шкоду в сумі 7470,54 грн., яка складається з неотриманого ним доходу від використання своєї землі, внаслідок самовільного використання її відповідачем. Просив стягнути з відповідача 9985,12 грн., з яких 7470,54 грн. - матеріальна шкода., 414,58 грн. - витрати на оплату послуг по здійсненню розрахунку збитків , та 2000 грн. - моральна шкода.

В судовому засіданні позивач
ОСОБА_1
та його представник
ОСОБА_2
позовні вимоги підтримали, та пояснили, що позивач успадкував після смерті своєї матері, яка померла 26.11.2004р., земельну ділянку площею 8,47 га., отримавши 26.12.2006р. державний акт на право власності серії ЯБ
НОМЕР_1
. Ще до отримання позивачем державного акту на весні 2006 року представник відповідача звернулась до нього з пропозицією про передачу даної землі в оренду відповідачу на три роки, а позивач запропонував відповідачу взяти цю землю в оренду на один рік. Незважаючи на відсутність домовленості між сторонами щодо оренди землі, відповідач самовільно восени 2007 року обробив та засіяв цю землю, а літом 2007 року самовільно зібрав з неї врожай. Разом з тим у 2007 році позивач також намагався домовитися з відповідачем про укладення договору оренди, але безрезультатно, що і змусило його звернутися зі скаргою до Каланчацького відділу земельних ресурсів. Проведеною відділом земельних ресурсів перевіркою встановлено факт самовільного використання головою СФГ „Таврія”
ОСОБА_3
землі позивача, за що останнього було притягнуто до адміністративної відповідальності. Вважають, що позивачу заподіяна матеріальна шкода від самовільним використанням його землі в розмірі 7470,54 грн., який визначений із застосуванням відповідної Методики, затвердженої Постановою КМУ №963 від 25.07.2007р., а також моральна шкода в сумі 2000 грн., яка полягає в душевних стражданнях позивача від порушення його права власності на землю.

Представники відповідача – голова СФГ „Таврія”
ОСОБА_3
та
ОСОБА_4
позовні вимоги не визнали та пояснили, що факту самовільного використання відповідачем землі позивача не було, у 2006 році відповідач за згодою позивача, що підтверджена письмовою заявою останнього від 20.03.2006р., обробив землю позивача, засіяв її зерновими культурами, а після збору врожаю позивач отримав 1100 кг. зерна. Оскільки ніяких заперечень від позивача щодо подальшого використання землі не було, восени 2006 року відповідач засіяв землю позивача озимими зерновими культурами, після збору врожаю яких у червні 2007 року відповідач запропонував позивачу отримати 400 кг. за використання землі в розмірі як і іншим орендодавцям, враховуючи вкрай низьку врожайність зернових через засуху. Позивач відмовився отримати таку кількість зерна, висунув додаткові умови по оренді його землі, які відповідач не прийняв, у зв’язку з чим землю позивача після збору врожаю у червні 2007 року більше не використовував. Просили у задоволені позову відмовити.

Суд, заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, прийшов до наступного.

Відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії ЯБ
НОМЕР_1
, виданого
ІНФОРМАЦІЯ_1
, позивач є власником земельної ділянки площею 8,47 га., яку він отримав у спадщину після смерті своєї матері
ОСОБА_5
, яка померла 26.11.2004р., що підтверджено рішенням Каланчацького районного суду від 19.07.2006р.

З пояснень сторін та свідка
ОСОБА_6
вбачається, що до отримання позивачем державного акту на землю весною 2006 року між сторонами була досягнута домовленість про використання вказаної земельної ділянки без укладення письмового договору, і після збору врожаю літом 2006 року відповідач заплатив за використання цієї землі 1100 кг. зерна пшениці. Восени 2006 року відповідач знов обробив та засіяв землю позивача, з якої в червні 2007 року зібрав врожай.

Судом також встановлено і це підтверджено сторонами, що у 2007 році між сторонами виник спір відносно розміру плати за оренду землі і сторони не дійшли згоди в цьому питанні.

Позивач стверджує, що відповідач проти його волі використовував належну йому землю у 2007 році, внаслідок чого він не зміг отримати доход, розмір якого визначений Управлінням з контролю за використанням та охороною земель у Херсонській області в сумі 7470,54 грн. на підставі відповідної Методики затвердженою Постановою КМУ №963 від 25.07.2007р..

Відповідно до п. 1 зазначеної Методики, вона спрямована, зокрема, на визначення розміру шкоди, заподіяної фізичним особам, на всіх категоріях земель внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок.

Статтею 211 Земельного кодексу України встановлено, що самовільне зайняття земельних ділянок є порушенням земельного законодавства, за яке передбачена адміністративна та кримінальна відповідність.

Встановлені судом обставини свідчать про відсутність факту самовільного використання відповідачем землі позивача.

Сам факт використання відповідачем землі позивача для вирощування сільгоспкультур без укладення в належній формі договору оренди не є безумовним доказом того, що земля позивача використовувалась відповідачем проти волі її власника.

Будь-які докази того, що позивач з початку 2007 року і до збору врожаю у червні цього року звертався до державних або правоохоронних органів чи до відповідача з приводу припинення самовільного використання відповідачем його землі відсутні.

Відсутні також докази того, що відповідач продовжив використовувати землю позивача після збору врожаю у червні 2007 року і після не досягнення домовленості з позивачем щодо розміру орендної плати.

Наявні у справі матеріали про притягнення
ОСОБА_3
до адміністративної відповідальності за ст. 531 КУпАП, а саме постанова в.о.начальника відділу земельних ресурсів по справі про адміністративне правопорушення від 31.07.2007р. №0006989, протокол про адміністративне правопорушення від 23.07.2007р. та акт перевірки дотримання земельного законодавства від 03.07.2007р., оцінюються судом в сукупності з іншими доказами по справі і на думку суду містять в собі висновки, які спростовуються вищенаведеними судом фактичними даними.

Зокрема, в наведених документах зазначено, що голова СФГ „Таврія”
ОСОБА_3
без укладання договору оренди приступив до використання земельної ділянки
ОСОБА_1
. З таким висновком суд погодиться не може, оскільки встановлено, що відповідач обробив і засіяв землю позивача ще восени 2006 року, тобто до отримання останнім державного акту, а літом 2007 року зібрав врожай і після чого жодних дій по використанню землі позивача не вчиняв. В матеріалах про притягнення
ОСОБА_3
до адміністративної відповідальності не зазначено, коли саме останній приступив до самовільного використання землі позивача і яким способом.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку про безпідставність заявлених позовних вимог.

Разом з тим, суд вважає необхідним зазначити, що позивач має право на отримання плати за використання його земельної ділянки відповідачем у 2007 році.

Враховуючи відсутність сплати позивачем судового збору при збільшенні ним ціни позову до 9885,12 грн., суд на підставі ст. 88 ЦПК України стягує з позивача на користь держави несплачений судовий збір в сумі 47,85 грн.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову
ОСОБА_1
відмовити.

Стягнути з
ОСОБА_1
на користь держави судовий збір в сумі 47,85 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Херсонської області, через Каланчацький районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги.

Суддя :