Справа №2-124/2008 року
12  лютого  2008 року
Ковельський ий міськрайонний суд Волинської області під головуванням
судді Луньової
за участі секретаря - Абрамчук І.Ю.,
представника позивача - ОСОБА_1,
представника відповідача - Наконечної Л.І.,
представника третьої особи без самостійних вимог на
стороні відповідача - ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду
в м. Ковелі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Білинської сільської ради про
визнання  права на користування  присадибною земельною ділянкою в порядку
Позивачка звернулась
до суду з позовом у якому прохає постановити рішення, яким визнати її
користувачем присадибної земельної ділянки площею 0,15 га., що по АДРЕСА_1, в
порядку спадкування за законом  після
смерті матері,  ОСОБА_2.
позивачка обгрунтувала наступними обставинами: мати позивачки - ОСОБА_2 за
життя була власником будинковолодіння, розташованого по АДРЕСА_1, розміщеного
на земельній ділянці площею 0,15 га.  У
1974 році позивачка вибула з с. Колодниця Ковельського району Волинської
області і прописалась в м. Ковелі, хоча продовжувала періодично приїздити до
матері в с. Колодниця, разом з матір*ю обробляла земельну ділянку, разом з
сином та матір*ю  працювала в особистому
підсобному господарстві в с. Колодниця. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла і після її
смерті відкрилась спадщина на належне спадкодавцю майно, у тому числі на
будинковолодіння по АДРЕСА_1. В межах шестимісячного строку, як спадкоємець
першої черги,  позивачка фактично  прийняла спадщину, вступивши в управління та
володіння спадковим майном, протягом усього часу, з моменту смерті матері,
обробляє земельну ділянку, доглядає багаторічні зелені насадження. Рішенням
Ковельського міськрайонного суду від 09.03.2005 року за позивачкою було визнано
право власності на житловий будинок і господарські споруди в порядку спадкуванн
після смерті ОСОБА_2 13 квітня 2005 року позивачка звернулась до Білинської
сільської ради з заявою про приватизацію земельної ділянки площею 0,15 га,
однак рішенням сільської ради позивачці було надано дозвіл на приватизацію
земельної ділянки площею лише 0,10 га. Оскільки позивачка є власником
будинковолодіння по АДРЕСА_1 і понад 25 років безперервно, відкрито,
добросовісно користується присадибною земельною
ділянкою площею 0,15 га, за цією ж адресою,  вважає, що прийняла в спадок від своєї
померлої матері, ОСОБА_2 право  на
користування зазначеною земельною ділянкою.
В судовому
засіданні представник позивача ОСОБА_1 позов підтримав з підстав, зазначених у
позовній заяві і прохає його задовільнити. В обгрунтування позову зазначив
слідуючі обставини. Мати позивачки - ОСОБА_2 за життя була власником
будинковолодіння, розташованого по АДРЕСА_1, розміщеного на земельній ділянці
площею 0,15 га. У зазначеному будинковолодінні позивачка проживала разом із
матір*ю до 1974 року.  Незважаючи на
наявність житла та факт прописки в м. Ковелі, позивачка у справі регулярно
приїздала до матері в с. Колодниця, разом з матір*ю працювала в особистому
господарстві, а після смерті матері ІНФОРМАЦІЯ_1, в межах шести місцяів
фактично прийняла спадщину, до теперешнього часу продовжує володіти та
користуватись  будинком, обробляє
присадибну земельну ділянку.Рішенням Ковельського міськрайонного суду від
09.03.2005 року за позивачкою визнано право власності на житловий будинок і
господарські споруди в с. Колодниця. В порядку спадкування після смерті
ОСОБА_2  13 квітня 2005 року позивачка
звернулась до Білинської сільської ради з заявою про приватизацію земельної
ділянки площею 0,15 га, однак рішенням сільської ради позивачці було надано
дозвіл на приватизацію земельної ділянки площею лише 0,10 га.  Вважає, зазначене рішення незаконним і таким,
що суперечить чинному законодавству, оскільки у разі зміни власника
будинковолодіння до набувача переходить право користування тією частиною
земельної ділянки, на якій воно розміщене. Однак, рішенням Білинської сільської
ради №1/3 від 29.12.1993 року позивачку було безпідставно позбавлено права
користування частиною земельної ділянки, яка знаходилась під спадковим
будинковолодінням, зокрема без згоди позивачка
було вилучено 0,05 га землі і передано у приватну власність ОСОБА_3   Оскільки
позивачка понад 25 років безперервно, відкрито, добросовісно
користується присадибною земельною
ділянкою площею 0,15 га, вважає, що позивачка  прийняла в спадок від своєї померлої матері,
ОСОБА_2 не лише будинковолодіння, а й право
на користування спірною земельною ділянкою.
відповідача Наконечна Л.І.  в судовому
засіданні позову не визнала і заперечує проти його задоволення. Не заперечує
того факту, що   ОСОБА_2, мати позивачки,
за життя проживала  по АДРЕСА_1   і
згідно погосподарських книг у  її
користуванні   знаходилось о,15 га землі.
Разом з тим, прийнявши після смерті матері
спадщину,  позивачка впродовж
двадцяти п*яти років не вживала заходів, спрямованих на набуття прав на земельну
ділянку, яка знаходилась у користуванні її матері. Після того, як у 2005 році
за позивачкою було зареєстровано право власності на спадкове будинковолодіння,
Білинська сільська рада своїм рішенням від 26 жовтня 2005 року надала позивачці
дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою, щодо складання
державного акта на право власності на земельну ділянку, оріентовною площею 0,10
га  для будівництва та обслуговування
жилого будинку, господарських будівель і споруд. Задовільнити заяву позивачки
про виділення для зазначених потреб земельної ділянки більшої площі не
виявилось можливим за відсутністю земельної ділянки такої площі безпосередньо
під будинковлодінням, належним  позивачці
у справі. Не заперечила того факту, що
рішенням  Білинської сільської
ради від 29 грудня 1993 року №1/3 вирішено було передати ОСОБА_3, власнику
будинковлодіння АДРЕСА_1, у приватну власність земельну ділянку площею О,25 га
в с. Колодниця Ковельського району для будівництва, обслуговування жилого
будинку та господарських споруд. Зазначена земельна ділянка є суміжною з
земельною ділянкою, яка знаходиться під будинковолодінням, належним позивачці у
справі. Однак,   заперечила ту обставину,
що при виділенні зазначеної земельної ділянки ОСОБА_3 було порушено право позивачки
як землекористувача. Зокрема, рішенням Ковельського міськрайонного суду від 18
серпня 2005 року було підтверджено законність як рішення Білинської сільської
ради №1/3 від 29.12.1993 року, щодо передачі ОСОБА_3 у приватну власнсість 0,25
га земельної  ділянки для будівництва і
обслуговування житлового будинку, надвірних споруд, так і Державного акту на
право власності на земельну ділянку площею 0,25 га, виданого на ім*я
ОСОБА_3  Крім цього, хоча згідно записів
у погосподарських книгах у користуванні спадкодавця ОСОБА_2 рахувалось 0,15 га
землі, такий запис не є свідченням того факту, що всі 0,15 га знаходились під
будинковолодінням, власником якого є позивачка у справі. Частина землі
виділялась для ведення особистого підсобного господарства у іншому місці.

Представник третьої
особи без самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_4 позову не визнав і
заперечує проти його задоволення. Пояснив, що рішенням Білинської сільської
ради №1/3 від 29 грудня 1993 року ОСОБА_3 було виділено  у власність земельну ділянку для будівництва,
обслуговування жилого будинку та господарських споруд в с. Колодниця
Ковельського району площею 0,25 га, а також земельну ділянку в с. Колодниця  площею 0,57 га - для ведення особистого
підсобного господарства. Підставність виділення зазначених земельних ділянок
ОСОБА_3 та законність Державних актів на зазначені земельні ділянки,  які були видані на ім*я ОСОБА_3 доведено
Рішенням Ковельського міськрайонного суду від 18 серпня 2005 року у справі за
позовом ОСОБА_1 до Білинської сільської ради, відділу земельних ресурсів
Ковельського району, ОСОБА_3 про визнання Державного акту на право  власності на земельну ділянку частково
недійсним. Заперечив як факт захвату частини земельної ділянки, що була у
користуванні матері позивачки, ОСОБА_3, так і ту обставину, що матері позивачки
у справі виділялась спірна земельна ділянка у користування. Зокрема зазначив,
що будинковолодіння, власником якого стала позивачка в порядку спадкування
після смерті матері, ніколи не перебувало у власності останньої, а
належало  жителю с. Колодниця ОСОБА_5 і
було побудоване на земельній ділянці, виділеній останньому під забудову.
Побудувавши інше житло, ОСОБА_5 надав ОСОБА_2
можливість користуватись належним йому будинком, тож ні права на
будинковолодіння, ні права на землю ні позивачки, ні в її матері ніколи не
виникало.   Прохає у позові відмовити.

Заслухавши пояснення
сторін та дослідивши письмові докази у справі суд приходить до висновку, що
позов безпідставний і задоволенню не підлягає.

Згідно ч.1 і ч.2
ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами, які беруть участь у справі, не
підлягають доказуванню. Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній....
справі, що набрало законної сили, не доказується при розгляді інших справ, у
яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

З матеріалів
цивільної справи №2-1460/05 вбачається, що позивачка ОСОБА_1 11 липня 2005 року
звернулась до Ковельського міськрайоного суду з позовом про визнання частково
недійсним  Державного акту на право
власності на земельну ділянку площею 0,25 га в с. Колодниця Ковельського
району, виданого на ім*я ОСОБА_3. Позовні вимоги позивачка обгрунтовувала тими
обставинами, що в неї, як користувача земельної діялнки  по АДРЕСА_1, було незаконно вилучено частину
земельної ділянки площею0,05 га і передано у власнсіть ОСОБА_3   Рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської
області у позові було відмовлено.

Таким чином, в судовому засіданні
встановлено факт правомірного володіння ОСОБА_3 земельної ділянки площею 0,25
га в с. Колодниця Ковельського району Волинської області.

Обгрунтовуючи
позовні вимоги, зазначені у позовній заяві позивачка покликається на ту
обставину, що ОСОБА_3 незаконно заволодів частиною земельної ділянки в с.
Колодниця, яка була у користуванні позивачки у справі, а також  на ту обставину, що ОСОБА_3, власнику  будинковлодіння по АДРЕСА_1 рішенням
Білинської сільської ради було незаконно виділено земельну ділянку площею 0,57
га в с. Колодниця Ковельського району для ведення особистого підсобного
господарства та земельну ділянку площею 0,25 га - для будівництва, обслуговування
жилого будинку та господарських споруд.
Однак, зазначені обставини спростовані рішенням Ковельського
міськрайонного суду від 18 серпня 2005 року і не підлягають доказуванню.

Зазначені
обставини, які є доведеними рішенням у цивільній справі, представник позивача
пропонує не брати до уваги, оскільки, на його думку, розміри та
місцерозташування земельних ділянок, виділених ОСОБА_3 рішенням Білинської
сільської ради, не зазначені у відповідному рішенні Білинської сільської ради
№1/3 від 29.12.1993 року та правовстановлюючих документах на земельні ділянки.

Разом з тим,
пояснення представника позивача спростовуються технічною документацією із
землеустрою щодо складання державного акта на право власності на земельну
ділянку ОСОБА_3 для будівництва і обслуговування житлого будинку та
господарських будівель і ведення ОПГ с. Колодниця Білинської сільської ради
Ковельського району Волинської області та
деражвними актами серії ВЛ №067437 від 18.02.2005 року та серії   ВЛ №007608 від 18.02.2005 року згідно яких
ОСОБА_3 є власником земельних ділянок в с. Колодниця Ковельського району :  площею 0,57 га - для ведення особистого
підсобного господарства та   площею 0,25
га - для будівництва, обслуговування жилого будинку та господарських
споруд.Зазначені Державні акти містять плани меж земельних  ділянок та їх опис.

З копії довідки
№12/142-14 від 03.11.2004 року, виданої архівним відділом Ковельської
райдержадміністрації, вбачається, що у погосподарській книзі с Колодниця
Білинської сільської рид за 1974-1976 роки відкрито погосподарський рахунок на
жительку села ОСОБА_2, господарство якої мало в особистому користуванні 0,15 га
землі. Проте, як встановлено судовим рішенням від  18 серпня 2005 року, а також як вбачається з
пояснень представника позивача, з питанням визначення конкретного місця
розташування зазначеного  земельного
наділу, ні ОСОБА_2, ні ОСОБА_1 - позивачка по справі, до відповідних
органів  не звертались. Крім того, з
архівної довідки не вбачається цільове призначення земельної ділянки - рілля,
сінокос, бідвництво, інше угіддя, тощо.

В судовому
засіданні не було доведено факту надання земельної ділянки під
будинковолодінням  по АДРЕСА_1
спадкодавцю, тобто ОСОБА_2, однак доведено ту обставину, що впродовж  24 років з дня смерті ОСОБА_2 позивачкою не
було вжито будь-яких дій, щодо реалізації наявного, на її думку, права на
спірну земельну ділянку.

Відповідно до
ст. 120 Земельного кодексу
України якщо житловий будинок, будівля або споруда розміщені на
земельній ділянці, наданій у користування, то вразі їх відчуження до набувача
переходить право користування тією частиною земельної ділянки, на якій вони
розміщені, та частиною ділянки, яка необхідна для їх обслуговування.   При цьому законодавець чітко визначив
порядок передачі земельних ділянок в оренду та виникнення права користування
земельною ділянкою. Зокрема, відповідно ст. 124,125 Земельного кодексу України
передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній
власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої
влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди
земельної ділянки. Право на оренду земельної ділянки виникає після укладення
договору оренди і його державної реєстрації. Приступати до використання
земельної ділянки до встановлення її меж у натурі, одержання документа, що
посвідчує право на неї, та державної реєстрації забороняється.

Виходячи із
зазначених норм Земельного кодексу, враховуючи вимоги ст. 1218 ЦК України, за
якою до складу спадщини входять усі права та обов*язки, що належали
спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок  його смерті, суд приходить до висновку про
безпідставність позову.

На підставі
ст.  15,30,60-62, 85,  212, 213,
215, 173,174,218  ЦПК
України,   ст. 1218 ЦК України,
ст.124,125 Земельного кодексу України,
суд -

в и р і ш и в :

У позові
ОСОБА_1 до Білинської сільської ради про визнання позивачки користувачем  присадибноі земельної ділянки площею 0,15га
по АДРЕСА_1 в порядку спадкування
відмовити.

Судові витрати
залишити за позивачкою ОСОБА_1.

Рішення  може бути оскаржене до апеляційного суду
Волинськоі області через Ковельський міськрайсуд  в наступному порядку: заява про апеляційне
оскарження може бути подана протягом десяти днів з дня проголошення  рішення; апеляційна скарга подається протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.  Рішення набирає законої сили після закінчення
строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне
оскарження не було подано.

Головуюча: