У Х В А Л А

І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И

Суддя Верховного Суду України Ярема А.Г.,
розглянувши                   6 жовтня
2008 року касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Садгірського районного суду м.
Чернівці від 16 листопада          2007
року та ухвалу Апеляційного суду Чернівецької області від 30 липня 2008 року в
справі за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5,
Садгірський районний відділ УМВС України в Чернівецькій області, відкрите
акціонерне товариство “Чернівецький цукровий завод”, про визнання ордера
недійсним, зняття з реєстрації, виселення й усунення перешкод у здійсненні
права користування та розпоряджання майном,

в
с т а н о в и в:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до
суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що рішенням Жовтневого районного
суду         м. Запоріжжя від 20 жовтня
2004 року визнано за ОСОБА_1 право власності на 46/100 частин, а за ОСОБА_2 -
на 47/100 частин нежилого приміщення АДРЕСА_1, яке придбано відповідно до
договору купівлі-продажу, укладеного між товариством з обмеженою
відповідальністю “Мірт” в особі директора ОСОБА_1 та відкритим акціонерним
товариством “Чернівецький цукровий завод” (далі - ВАТ “Чернівецький цукровий
завод”).

У подальшому Чернівецьким
комунальним бюро технічної інвентаризації за ними було зареєстровано право
спільної часткової власності на вказане приміщення.

Крім них, власниками зазначеного
приміщення є                ОСОБА_4,
якому належить 5/100 частин та ОСОБА_5, якій належить  2/100 частин приміщення.

У належній їм частині приміщення
АДРЕСА_1 на підставі ордера №136 від 4 серпня 2003 року про надання жилого
приміщення в гуртожитку, що виданий ВАТ “Чернівецький цукровий завод”, проживає
ОСОБА_3, яка чинить їм перешкоди у користуванні спірним приміщенням та
відмовляється від укладення договору найму.

Вважаючи, що ордер ОСОБА_3 було
видано на нежиле приміщення, яке як гуртожиток в Чернівецькій міській раді не
зареєстровано, просили визнати ордер №136 від 4 серпня 2003 року недійсним,
зняти ОСОБА_3 разом з малолітньою донькою з реєстрації й усунути перешкоди у
здійсненні права користування та розпоряджання належним їм майном, виселивши
відповідачку разом з її донькою з приміщення АДРЕСА_1, заборонивши їм
користуватися цим приміщенням.

Рішенням Садгірського районного
суду м. Чернівці від
16 листопада 2007 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду
Чернівецької області від 30 липня 2008 року, в задоволенні позову відмовлено.

У обгрунтування касаційної скарги
ОСОБА_1 посилається на невідповідність висновків судів обставинам справи,
неправильне застосування норм матеріального і порушення норм процесуального
права та ставить питання про скасування судових рішень й ухвалення нового.

У відкритті касаційного провадження
у даній справі слід відмовити.

За змістом ч. 1 ст. 335 ЦПК України
суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними
обставини, що не були встановлені в рішенні
судів першої та апеляційної інстанції чи відкинуті ними, вирішувати
питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу та  про перевагу одних доказів над іншими.

Доводи касаційної скарги  і зміст оскаржуваних судових рішень не дають
підстав для висновку про те, що судами допущено порушення норм  процесуального або неправильне застосування
норм матеріального права, яке призвело до неправильного вирішення справи, та
зазначені доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Відповідно до п.  5
ч. 3  ст. 328   ЦПК України, у разі якщо касаційна скарга є
необгрунтованою і викладені  в ній доводи
не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, суддя-доповідач
відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі.

Керуючись ст. 328  ЦПК України,

у х в а л и в :

У відкритті касаційного провадження в справі за
позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5,
Садгірський районний відділ УМВС України в Чернівецькій області, відкрите
акціонерне товариство “Чернівецький цукровий завод”, про визнання ордера
недійсним, зняття з реєстрації, виселення й усунення перешкод у здійсненні
права користування та розпоряджання майном за касаційною скаргою
ОСОБА_1 на рішення Садгірського районного суду м. Чернівці від 16 листопада
2007 року та ухвалу Апеляційного суду Чернівецької області від 30 липня 2008
року відмовити.

Копію ухвали разом з доданими до касаційної скарги
матеріалами направити особі, яка подавала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Верховного Суду України                                             А.Г. Ярема