Справа № 22-23708                             Головуючий в 1
інстанції: Куцоконь Ю.П.
Категорія: 32                                  Доповідач:
11 лютого 2008 року                                           м.
Колегія суддів Апеляційного суду
Рівненської області в складі:
головуючого - судді: Оніпко О.В.
суддів: Мельника Ю.М., Хилевича С.В.,
при секретарі судового засідання
за участю представника Рівненської
міської громадської організації «СИНДИКАТ» - адвоката Дорошенко Н.О. та
представника ОСОБА_1 - адвоката ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Рівненської міської
громадської організації «СИНДИКАТ» та Регіонального відділення Фонду державного
майна України по Рівненській області, що приєдналось до апеляційної скарги, на
рішення Рівненського міського суду від 12 жовтня 2007 року в справі за позовом
Рівненської міської громадської організації «СИНДИКАТ» до ОСОБА_1, третя особа
на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору:
Регіональне відділення Фонду державного майна України по Рівненській області;
про визнання таким, що втрати право користування житловим приміщенням,

в с т а н о в и л а:

У
вересні 2005 року Рівненська міська громадська організація «СИНДИКАТ»
звернулася із позовом до ОСОБА_1 про визнання його таким, що втратив право
користування житловим приміщенням.

В
обґрунтування позову зазначала, що відповідачу під час дії трудового договору
із акціонерним товариством закритого типу фірмою «Рівнебуд» на підставі
спільного рішення адміністрації та профспілкового комітету та згідно з
розпорядженням об'єднання підприємств «Рівнепромбуд» корпорації «Укрбуд» від 26
жовтня 1993 року №13 виділено квартиру №13 у гуртожитку для малосімейних по
АДРЕСА_1. ОСОБА_1 та члени його сім'ї проживали та були зареєстровані за цією
адресою до 17 січня 2005 року, тобто до часу зняття членів сім'ї відповідача з реєстраційного
обліку. Відповідач з реєстраційного обліку не знімався.

Впродовж
восьми місяців ОСОБА_1 в спірному приміщенні не проживає, мешкаючи в іншій
квартирі разом з сім'єю. Позивач вважав, що останній втратив прав користування
житловим приміщення згідно з положеннями ст. 107 ЖК Української РСР.

Гуртожиток
знаходиться в оперативному управлінні Регіонального відділення Фонду державного
майна по Рівненській області, а питання поселення і виселення з гуртожитку,
реєстрації в установленому порядку громадян, захисту прав та інтересів громадян
об'єднання в суді покладено відповідно до договору на рівненську міську
громадську організацію «СИНДИКАТ».

Просить
визнати відповідача таким, що втратив право користування спірним житловим
приміщенням.

Рішенням
Рівненського міського суду від 20 вересня 2006 року позов задоволено і визнано
ОСОБА_1 таким, що втратив право користування квартирою №13 в гуртожитку по
АДРЕСА_1.

Ухвалою
апеляційного суду від 15 березня 2007 року рішення Рівненського міського суду
від 20 вересня 2006 року скасовано, а справу направлено на новий судовий
розгляд.

В
ході розгляду справи судом першої інстанції Рівненська міська громадська
організація «СИНДИКАТ» змінила позовні вимоги на визнання ОСОБА_1 таким, що
втратив право користування житловим приміщенням з підстав, передбачених ст.ст.
71, 72 ЖК Української РСР.

Рішенням
Рівненського міського суду від 12 жовтня 2007 року в позові відмовлено.

Не
погодившись із ухваленим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, де вказує
на його незаконність, що полягає у невідповідності висновків суду фактичним
обставинам справи та неправильному застосуванні норм матеріального права.

В
обґрунтування апеляційної скарги зазначав, що члени сім'ї відповідача знялися з
реєстраційного обліку по квартирі №13 по АДРЕСА_1 17 січня 2005 року, а
ОСОБА_1, залишаючись зареєстрованим за цією адресою, почав проживати із сім'єю
в квартирі АДРЕСА_2. З часу його вибуття в спірній квартирі ніхто із членів
сім'ї відповідача не мешкав, натомість цим житловим приміщенням користувались
піднаймачі.

Зазначена
обставина досліджена судом першої інстанції, однак ним зроблено неправильні
висновки про недоведеність позову щодо непроживання відповідача у квартирі
понад шість місяців.

Крім
того, вважає, що суд припустився помилки щодо неналежності позивача в зв'язку
із відсутністю права на пред'явлення позову, оскільки додатковою угодою від 5
квітня 2004 року №2 передбачено, що Рівненська міська громадська організація
«СИНДИКАТ» уповноважена вирішувати питання поселення та виселення з будинку, реєстрації
в установленому порядку громадян за місцем проживання та захищати права та
інтереси об'єднання в судових органах, виступати позивачем та відповідачем
відповідно до чинного законодавства.

Просив
колегію суддів скасувати рішення, що оскаржується, та ухвалити нове рішення по
суті позовних вимог.

В
судовому засіданні представник Рівненської міської громадської організації
«СИНДИКАТ» - адвокат Дорошенко Н.О., підтримуючи апеляційну скаргу, надала
колегії суддів пояснення в межах її доводів.

Представник
ОСОБА_1 - адвокат ОСОБА_2, заперечуючи проти задоволення скарги, покликався на
її безпідставність.

Заслухавши
доповідача, пояснення осіб, які беруть участь в справі, і з'явились в судове
засідання, перевіривши матеріали справи й доводи апеляційної скарги, колегія
суддів дійшла висновку про її часткове задоволення, виходячи з такого.

Відмовляючи
в позові, суд першої інстанції виходив із безпідставності та недоведеності
позовних вимог.

Колегія
суддів погоджується із судом першої інстанції щодо обґрунтованості висновків
про сумнівність й непереконливість показань свідків та актів обстеження
квартири, а тому - й про відмову в позові за недоведеністю.

Однак
із висновком про безпідставність позову із підстави відсутності в Рівненської
міської громадської організації «СИНДИКАТ» права вимоги апеляційний суд
погодитись не може.

Згідно
із ст. 18 ЖК Української РСР управління житловим фондом здійснюється власником
або уповноваженим ним органом у межах, визначених власником.

З
матеріалів справи вбачається, і це з'ясовано в судовому засіданні, пунктом 3
додаткової угоди №2 від 5 квітня 2004 року до договору передачі на утримання
будинку і прибудинкової території від 27 лютого 2001 року, укладених між
Регіональним відділенням Фонду державного майна по Рівненській області і
Рівненською міською громадською організацією «СИНДИКАТ», уповноважено позивача
вирішувати питання поселення та виселення з будинку, реєстрації в установленому
порядку громадян за місцем проживання, захищати права та інтереси об'єднання в
судових органах, виступати позивачем та відповідачем відповідно до чинного
законодавства (а.с. 22).

Виходячи
з наведених обставин та беручи до уваги особливості правовідносин, що виникають
при користуванні гуртожитками, колегія суддів вважає, що саме Рівненська міська
громадська організація «СИНДИКАТ», як уповноважена особа Регіонального
відділення Фонду державного майна України по Рівненській області, наділена в
цьому спорі правом вимоги відповідно до ст. 3 ЦПК України.

Враховуючи
те, що судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права
та зроблено висновки, які не відповідають обставинам справи, рішення, яке
оскаржується, підлягає зміні із виключенням посилання про безпідставність
позову.

На підставі ст. 18 ЖК Української РСР, керуючись ст. 303, п. 3 ч. 1 ст.
307, п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 309, ст.ст. 313-315, 324, 325 ЦПК України, колегія
суддів

в и р і ш и л а:

Апеляційну
скаргу Рівненської міської громадської організації «СИНДИКАТ» та Регіонального
відділення Фонду державного майна України по Рівненській області, що
приєдналось до апеляційної скарги, на рішення Рівненського міського суду від 12
жовтня 2007 року - задовольнити частково.

Рішення
Рівненського міського суду від 12 жовтня 2007 року - змінити.

Виключити
із мотивувальної і резолютивної частин рішення суду першої інстанції посилання
про безпідставність позову Рівненської міської громадської організації
«СИНДИКАТ» до ОСОБА_1 про визнання таким, що втратив право користування
житловим приміщенням.

В
решті - рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Рішення
апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення. Рішення суду
першої інстанції та рішення апеляційного суду можуть бути оскаржені
безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання
рішенням апеляційного суду чинності.

Головуючий:

Судді: