АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2008 року                                                                                                   м.
Одеса

Колегія
суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області у
складі:

головуючого - Ващенко Л.Г.

суддів                    - Фадєєнко А.Ф.,
Вадовської Л.М.

при секретарі
- Повар О.В.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на рішення
Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 05 вересня 2007 року у справі за
позовом ОСОБА_2 до акціонерного
товариства закритого типу (далі-АТЗТ) "Агрокомпанія "Свобода",
Ізмаїльської районної державної адміністрації, Старонекрасівської сільської
ради про визнання права на земельну частку (пай), стягнення майнового паю,

ВСТАНОВИЛА:

27.02.2006 року, ОСОБА_2,
звернувся із позовом про визнання за ним права на земельну частку (пай) у
розмірі 5,06 умовних
кадастрових гектарів, зобов'язання видати сертифікат про право на земельну
частку (пай) і зобов'язання видати майновий пай натурою або стягнути його вартість
у грошовому вигляді, зазначаючи, що з червня 1978 року по серпень 1995
року, а потім з липня 1996
року по вересень 2004
року він працював водієм у радгоспі ім. Калініна, після його
реорганізації-КСП "Агрокомпанія"Свобода" та АТЗТ
"Агрокомпанія "Свобода". У лютому 1997 року, під час роботи позивача у КСП, КСП
"Агрокомп'анія"Свобода" одержало державний акт про право
колективної власності на землю, однак позивач не був включений до переліку
осіб, які мають право на земельну частку (пай). Крім того, під час звільнення з
роботи у 2004 році,
АТЗТ "Агрокомпанія "Свобода" не виплатило йому майновий пай, як
члену колишнього КСП.

Посилаючись
на те, що він знаходився у трудових відносинах спочатку з радгоспом, а потім,
після реорганізації, з КСП та АТЗТ "Агрокомпанія "Свобода" і як
член цих підприємств має право на земельний та майновий паї, просив позов
задовольнити.

Відповідачі
позов не визнали.

Рішення
Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 05.09.2007 року у позові
відмовлено.

В
апеляційній скарзі представник позивача просить рішення суду скасувати,
ухвалити нове рішення про задоволення позову, посилаючись на порушення судом
норм матеріального і процесуального права.

У
засіданні колегії суддів: представник позивача скаргу підтримав;представники АТЗТ
"Агрокомпанія "Свобода" і Ізмаїльської райдержадміністрації
скаргу не визнали; ОСОБА_2
і представник Старонекрасівської сільської ради у судове засідання не
з'явились.

Рішення
суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення на підставі
п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК
України.

Головуючий
у першій інстанції Пепеляшков С. М.                             Справа
№22ц-175/08

Доповідач
Ващенко Л.Г.                                                                        Категорія
33 ЦП

2

Позивач
просив визнати за ним право на земельну частку (пай), зобов'язати видати
сертифікат про право на земельну частку (пай) і зобов'язати видати майновий пай
натурою або грошима з тих підстав, що він працював спочатку у радгоспі ім.
Калініна, а у подальшому, після реорганізації, у правонаступників радгоспу КСП
"Агрокомпанія" Свобода" та АТЗТ "Агрокомпанія"Свобода"
і саме під час його роботи у КСН, у 1997
році, КСП одержало державний акт про право колективної власності на землю,
тому, як стверджував позивач, він має право на земельний та майновий паї.

За
змістом ст. ст. 1 ч.1, 3
ч.1, 4 ч.1, 2, 5 ч.1, 9 ч.2 Закону
України "Про колективне сільськогосподарське підприємство" від 14.02.1992 року - колективне
сільськогосподарське підприємство (далі-підприємство) є добровільним
об'єднанням громадян у самостійне підприємство, яке створюється за бажанням
громадян на добровільних засадах на їх загальних зборах. Підприємство діє на
основі статуту у якому, зокрема, визначається порядок вступу і припинення
членства у ньому, права та обов'язки підприємства і його членів. Членство у
підприємстві грунтується на праві добровільного вступу до членів підприємства і
безперешкодного виходу із складу його членів. Пай є власністю члена
підприємства і право розпоряджатися своїм паєм член підприємства набуває після
припинення членства у підприємстві.

Відповідно
до п.2 Указу Президента України "Про порядок паювання земель, переданих у
колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям"
від 08.08.1995 року,
право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського
підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського
акціонерного товариства, у тому числі пенсіонери, які раніше працювали у ньому
і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства,
відповідно до списку, що додається до державного акту на право колективної
власності на землю.

Встановлено,
що на час створення КСП "Агрокомпанія "Свобода", яке було
утворено шляхом приватизації радгоспа ім. Калініна, позивач у радгоспі не
працював, у зв'язку з чим він не брав участі у його приватизації, як член
покупців. Тому позивач не став членом новоствореного КСП "Агрокомпанія
"Свобода" відповідно до п.3.3 Статуту, не набув він членства у КСП і
згідно п. п.3.4, 3.5,
3.6 Статуту (а. с. 74).

Позивач
працював у КСП "Агрокомпанія "Свобода" по трудовому договору і
така можливість використання праці у КСП (як членів КСП так і інших
працівників) передбачена ст. 19
ч.1 Закону України "Про колективне сільськогосподарське
підприємство" та п.8.1 Статуту КСП (а. с. 84).

Оскільки
встановлено, що трудові відносини позивача з КСП "Агрокомпанія
"Свобода" виникли на підставі трудового договору, а не членства у
цьому підприємстві, позивач не має права на земельну та майнову частку /пай/ (
ст. ст. 9ч.2, 19ч.1 Закону України "Про колективне сільськогосподарське
підприємство, п.2 Указу Президента України від 08.08.1995 року, п. п.5.1, 5.2, 5.6, 6.1, 6.3, 6.4 Статуту, а. с.
80, 82).

Зважаючи
на викладене, ОСОБА_2 слід
відмовити у позові за необґрунтованістю вимог.

Суд
першої інстанції, вирішуючи спір, виходив з того, що позивач не довів своїх вимог,
оскільки не був членом КСП, а також з того, що позивач пропустив строки
позовної давності, у зв'язку з чим відмовив ОСОБА_2 у позові як по суті, так і внаслідок пропуску ним строку
для звернення до суду (а. с. 177-181).

За
загальними положеннями цивільного права позовна давність-це строк, у межах
якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого порушеного
цивільного права або інтересу.

Між тим,
при необґрунтованості заявлених вимог, суд відмовляє у позові саме з цих
підстав, без посилання на порушення строку звернення до суду, оскільки вони
стосуються захисту порушеного права.

Приймаючи
до уваги, що встановлено порушення й неправильне застосування норм
матеріального та процесуального права, рішення суду першої інстанції підлягає
скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у позові за
необґрунтованістю вимог.

3

Керуючись
ст. ст. 303,
307 ч.1 п.2,
309 ч.1 п.4,
313, 314, 316, 317, 319 ЦПК
України, колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду
Одеської області,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 в
інтересах ОСОБА_2 - задовольнити
частково.

Рішення
Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 05 вересня 2007 року - скасувати.

Відмовити
ОСОБА_2 у
позові до акціонерного товариства закритого типу "Агрокомпанія
"Свобода", Ізмаїльської районної державної адміністрації,
Старонекрасівської сільської ради про визнання права на земельну частку (пай),
стягнення майнового паю за необґрунтованістю вимог.

Рішення
апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення.

Рішення
апеляційного суду може бути оскаржено у касаційному порядку до Верховного Суду
України протягом двох місяців з моменту його проголошення.