Справа № 2-466/08
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2008 року Самарський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді: Католікяна М.О.,

при секретарі: Дятленко М.О.,

з участю:

- представника позивачів ОСОБА_3.;

- представника відповідача ОСОБА_6.,

розглянувши у відкритому попередньому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпропетровськ цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2до Дніпропетровської міської ради, третя особа - Восьма дніпропетровська державна нотаріальна контора, про визначення частки померлого у спільній власності, визнання права власності на майно у порядку спадкування за законом,

УСТАНОВИВ:

23 жовтня 2007 року позивачі звернулися до суду із цим позовом. Свої позовні вимоги позивачі обґрунтували тим, що їм та ОСОБА_4, належить квартираАДРЕСА_1. У грудні 2002 року ОСОБА_4 померла. Після її смерті відкрилася спадщина на 1/3 частку вказаної квартири. Позивачі звернулися до нотаріуса, проте їм було відмовлено через те, що частка померлої на момент смерті не була виділена. Зазначені обставини явилися причиною звернення до суду з позовом про визначення частки померлої у спільній власності, визнання за кожним з позивачів права власності на Ѕ частку квартири у порядку спадкування за законом (а.с.а.с. 6, 7, 19, 22, 23, 27).

Представник позивачів у судовому засіданні позов підтримала у повному обсязі.

Представник відповідача позов визнала.

Представник третьої особи у судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином. 27.12.2007 р. на адресу суду надійшли письмові пояснення третьої особи, відповідно до яких остання просила суд розглянути справу за відсутності її представника.

Суд, вислухавши думки представників сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом було встановлено, що позивач ОСОБА_1та ОСОБА_4перебували у зареєстрованому шлюбі, про що свідчить копія свідоцтва про укладення шлюбу серіїНОМЕР_1, виданого бюро ЗАГС Індустріального району м. Дніпропетровська (актовий запис № 417) (а.с. 14).

ІНФОРМАЦІЯ_1 року у подружжя народився син, ОСОБА_5(співпозивач у справі), що підтверджується копією свідоцтва про народження серіїНОМЕР_2, виданого 31.08.1971 р. Будинком щастя Жовтневого району

м. Дніпропетровська (а.с. 12).

25 травня 1999 року на підставі розпорядження № 6334 Дніпропетровського державного підприємства по перевезенню вантажів та пасажирів Придніпровської залізниці було видано свідоцтво про право власності на житло, за яким ОСОБА_4 та позивач набули право спільної власності на квартиру АДРЕСА_1(а.с.а.с. 8, 9).

ІНФОРМАЦІЯ_2року ОСОБА_4 померла, про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3, виданого 13.12.2002 р. відділом РАГС Самарського районного управління юстиції м. Дніпропетровська (актовий запис № 1288) (а.с. 13).

30 квітня 2003 року позивачі звернулися до третьої особи із заявою про видачу свідоцтв про право на спадщину (а.с. 33).

31 серпня 2007 року третя особа своєю постановою у видачі свідоцтв про право на спадщину позивачам відмовила, оскільки на момент смерті ОСОБА_4 не була визначена її частка у спільній квартирі (а.с. 15).

Вказані вище спірні правовідносини регулюються Цивільним кодексом УРСР, Цивільним кодексом України.

В силу ч. 1 ст. 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

Ураховуючи наведені норми, співвідношуючи їх зі встановленими в засіданні обставинами, суд доходить висновку про те, що після смерті ОСОБА_4 залишилося два спадкоємці її майна: її чоловік та її син (позивачі).

Згідно з п. 2 ч. 1, ч. 2 ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначена дія повинна бути вчинена протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Позивачі протягом шести місяців з дня смерті ОСОБА_4 звернулися до третьої особи, отже, у розумінні ст. 549 ЦК УРСР, прийняли спадщину.

У відповідності з п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

Аналізуючи факти, встановлені у судовому засіданні в їх сукупності, співвідношуючи їх зі змістом приведених норм, суд вважає, що позовна вимога про визнання за позивачами права власності на спадкове майно також підлягає задоволенню, оскільки позивачі прийняли це майно після смерті ОСОБА_4 та є спадкоємцями першої черги.

В силу ч. 4 ст. 355 ЦК України спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно.

Відповідно до ч. 1 ст. 357 ЦК України частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом.

З матеріалів справи вбачається, що в даному випадку ані договором, ані законом не встановлено спільну сумісну власність співвласників на спірну квартиру, а тому ця квартира належала їм на праві спільної часткової власності, отже, за правилом ч. 1 ст. 357 ЦК України, частки кожного з власників являлися рівними (по 1/3).

Таким чином, позовна вимога про визначення частки квартири, яка належала померлій, також підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 524, 529, 549 Цивільного кодексу УРСР, ст.ст. 16, 355, 357 Цивільного кодексу України, ст.ст. 4 - 8, 10, 11, 18, 57 - 60, 130, 169, 174, 208, 209, 212 - 215, 218 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2до Дніпропетровської міської ради, третя особа - Восьма дніпропетровська державна нотаріальна контора, про визначення частки померлого у спільній власності, визнання права власності на майно у порядку спадкування за законом задовольнити.

Встановити той факт, що ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2року, на підставі свідоцтва про право власності на житло від 25 травня 1999 року, виданого згідно з розпорядженням Дніпропетровського державного підприємства по перевезенням вантажів та пасажирів Придніпровської залізниці № 6334, належала 1/3 частка квартири

АДРЕСА_1

Визнати за ОСОБА_1право власності на Ѕ частку квартири АДРЕСА_1у порядку спадкування за законом після смерті дружиниОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2року.

Визнати заОСОБА_2право власності на Ѕ частку квартири АДРЕСА_1у порядку спадкування за законом після смерті матеріОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2року.

Заяву про апеляційне оскарження рішення може бути подано протягом десяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга на рішення подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження.

Головуючий суддя: