Справа № 2-966/2008 р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

1 жовтня 2008 року Роменський міськрайонний суд Сумської області в складі головуючого судді Шунько Г.О., при секретарі Чепурко І.В.,

розглянувши у судовому засіданні в приміщенні суду м. Ромни справу за позовом ОСОБА_1 до Роменської міської ради, третя особа - Роменська державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2008 року ОСОБА_1 звернулася в суд із зазначеним позовом. Свої вимоги мотивувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла її мати ОСОБА_2. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку, сараю, погребу, що розташовані в АДРЕСА_1. Спадкоємцем майна являється вона. Оформити спадкову справу в нотаріальній конторі вона не може так як спадкодавець правовстановлюючі документи на будинок за життя не отримував, у зв'язку з чим позивачка змушена звертатися до суду.

В судовому засіданні позивачка та її представник ОСОБА_3 позов підтримали і прохали суд визнати за позивачкою право власності на житловий будинок, сарай, погріб АДРЕСА_1 після смерті її матері.

Від Роменської міської Ради надійшов лист з проханням розглянути справу у відсутності їхнього представника, проти задоволення позову не заперечують.

Третя особа - Роменська державна нотаріальна контора надала лист з проханням справу розглянути у відсутності їхнього представника, у вирішенні позову покладаються на розсуд суду.

Заслухавши осіб, які брали участь у справі, допитавши свідків, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

В АДРЕСА_1 розташований житловий будинок з господарськими будівлями. Згідно з витягу з реєстру права власності на нерухоме майно, будинок належав ОСОБА_4, на підставі договору купівлі продажу за № 314 від 4 листопада 1934 року. (а. с. 4)

ОСОБА_4мала дві дочки: ОСОБА_5 і ОСОБА_1. (а.с.8)

ІНФОРМАЦІЯ_1року, ОСОБА_4померла.(а.с.10).

Після смерті матері, дочка ОСОБА_5, прийняла спадщину шляхом фактичного вступу в управління і володінням майном, відповідно до ст. 549 ЦК України в редакції 1963 року і прожила в будинку до 1994 року, при житті дітей і чоловіка не мала, заповіт не складала. ОСОБА_5 за життя, спадкову справу після смерті матері не оформляла і правовстановлюючі документи на будівлі не отримувала.

Після смерті ОСОБА_5, житловий будинок з господарськими будівлями в порядку спадкування перейшов до іншої дочки ОСОБА_1, яка після одруження в 1965 році отримала прізвище «ОСОБА_1» (а.с.9) ОСОБА_1, спадщину прийняла шляхом фактичного вступу в управління і володінням майном, відповідно до ст. 549 ЦК України в редакції 1963 року і проживає в будинку по день розгляду справи.

Спадщина, складається з житлового будинку, сараю, погребу. Майно розташоване АДРЕСА_1. Загальна вартість спадкового майна 7162 грн. (а.с.4)

Допитані в судовому засіданні свідки, ОСОБА_6 і ОСОБА_7, кожен зокрема, підтвердили, що ОСОБА_1, є дочкою ОСОБА_4. і з 1994 року постійно проживає в її будинку по 2 пров. Радянської № 1 в м, Ромни.

Справа підлягає вирішенню на підставі розділу 7 ЦК України в редакції 1963 року.:

Згідно ст. 524 ЦК України в спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Згідно ст. 525 ЦК України часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця.

Згідно ст. 527 ЦК України спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народження після його смерті.

Згідно ч. 1 ст. 529 ЦК України при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (в тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.

Згідно ч. 1 п. 1 ст. 549 ЦК України визнаються, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Згідно постанови Пленуму Верховного суду України від 24 червня 1983 року з наступними змінами і доповненнями «Про практику розгляду судами України справ про спадкування» в п. 2 зазначено, що суди розглядають справи про право на спадщину тільки у випадку відсутності умов отримати громадянином свідоцтво про право на спадщину через нотаріальну контору.

З матеріалів справи слідує, що померла ОСОБА_4 придбала шляхом купівлі об'єкт права приватної власності, а саме житловий будинок, сарай, погреб, АДРЕСА_1. Право на нерухоме майно не оспорюється іншими особами. Після її смерті спадкове майно по черго перейшло до дочки ОСОБА_5 а після її смерті в 1994 році до ОСОБА_1, спадщину приймали шляхом в ступу в управління і володіння спадковим майном. Реєстрація права власності на майно після смерті ОСОБА_2, не проводилась, проте, це не є перешкодою у визнанні права власності на майно померлої за позивачкою ОСОБА_1, так як вона є спадкоємцем майна померлої за законом першої черги.

Судовий збір при зверненні до суду позивачкою сплачено.

Керуючись ст. 10, 11, 209, 212, 214, 215, 218 ЦК України суд

ВИРІШИВ:

Позовну вимоги ОСОБА_1 - задовольнити

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок, сарай, погріб, який розташований в АДРЕСА_1., що раніше належало ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1року.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Сумської області через Роменський міськрайонний суд шляхом подачі в 10 денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції.

Суддя: підпис…

Копія вірна…

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО

МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ ШУНЬКО Г.О.