Апеляційний суд Кіровоградської області
________________________________________________________________________________
Справа № 22 - 744 2008року Головуючий 1 інстанції Безсмолий Є.Б.
Категорія 34,38 Доповідач Чорнобривець О.С.

У Х В А Л А
Іменем України
15 квітня 2008року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області в складі:
Головуючої Кривохижі В.І..
Суддів Черниш Т.В., Чорнобривець О.С.
при секретарі Дімановій Н.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 12 лютого 2008року,-

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2, третя особа - орган опіки і піклування виконавчого комітету Світловодської міської ради про позбавлення батьківських прав щодо малолітніх дітей - сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньки ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_2.
Зазначала, що відповідач перебуваючи у шлюбі і після його розірвання не приймає участі у вихованні дітей, ухиляється від спілкування з ними, не проявляє батьківської турботи про їх фізичний та духовний розвиток. Діти постійно проживають разом з нею, мають всі необхідні умови для виховання та розвитку.

Рішенням Світловодського міськрайонного суду від 12 лютого 2008року у задоволені позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивачка, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення суду та постановити нове, яким задовольнити позовні вимоги. Зазначено, що висновки суду не відповідають обставинам справи.
Справа розглядалась неодноразово.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах, визначених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
З матеріалів справи вбачається, що сторони перебували у шлюбі, від якого мають малолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_2. Шлюбні стосунки розірвано у лютому 2006року, діти залишились проживати з позивачкою. Вимог про сплату аліментів до відповідача не заявлено.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд керувався положенням п.2 ч.1 ст.164 СК України і визнав недоведеним факт ухилення відповідача від своїх батьківських обов'язків по утриманню та вихованню дітей.
Колегія суддів з таким висновком суду погоджується, оскільки суд дійшов його на підставі повного, всебічного та об'єктивного з'ясування обставин справи.
Так, суд правильно зазначив, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків и можливе лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.
Проте, як вбачається з матеріалів справи, відповідач спілкується із дітьми, надає їм матеріальну допомогу. Зокрема, класний керівник дітей суду пояснила, що їх вихованням займається тільки мати, але підтвердила, що 1 вересня 2006року бачила відповідача на шкільному дзвонику. Згідно наданих відповідачем поштових квитанцій, ним було перераховано на ім'я позивачки 1024грн. щомісячно у липні та червні 2005року, 2028грн. у серпні 2005року/а.с.78/. Не заперечують сторони що спілкування відповідача із дітьми та надання коштів на їх утримання мало місце і в подальшому.
З'ясовуючи обставини справи, суд дослідив всі докази і заперечення, що були надані сторонами, пояснення свідків та надав їм правильну оцінку. Зокрема, суд обґрунтовано не прийняв у якості безспірного доказу пояснення дітей проте, що вони не бажають вважати відповідача батьком, висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав, з підстав їх необ'єктивності.
Колегія суддів убачає, що між сторонами склалися несприятливі стосунки, що має певний негативний вплив на дітей, які проживають разом із матір'ю та поки ще є малолітніми, й безспірно формує їх відношення до батька.
Але, як роз'яснено у п.15 постанови Пленуму Верховного Суду України „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав від 30 березня 2007року № 3, при вирішенні питання про позбавлення батьківських прав необхідно з'ясовувати, зокрема ставлення батьків до дітей.
Вищевикладеними обставинами спростовуються доводи позивачки щодо умисного невиконання відповідачем батьківських обов'язків, та у зв'язку з цим заслуговують на увагу пояснення відповідача про те, що його намагання на зустрічі із дітьми завжди викликало ще більш загострення відносин із дітьми через небажання цього позивачкою.
На переконання колегії суддів непорозуміння батьків перешкоджає повноцінному спілкуванню з дітьми у необхідному для них обсязі.
З урахуванням наведеного суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо відсутності переконливих доказів нехтування відповідачем своїми батьківськими обов'язками, а відтак, і підстав з якими закон пов'язує позбавлення батьківських прав.
Рішення суду є законним і обґрунтованим. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, підстав для його скасування немає.
Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, ст. 313- 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.
Рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 12 лютого 2008рок залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців.
Головуюча:
Судді: