Справа
№ 2-570
Рішення

іменем України

08 грудня 2008 року  Камінь-Каширський районний суд Волинської
області
в складі: головуючого -
судді  Борсука П.П.

за
участю секретаря - Яцюри Н.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Камені-Каширському справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до
Видричівської сільської ради, ОСОБА_3 про визнання недійсними та передачу
земельних ділянок в оренду та приватну власність.

Особи,
які беруть участь у справі:

позивачі - ОСОБА_1,

ОСОБА_2,

відповідачі -
Видричівська сільська рада та її представник Сорока                                 Володимир Федорович, ОСОБА_3

в
с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду із
позовом в якому зазначає, що в 2001 році Видричівська сільська рада за його
заявою виділила земельну ділянку площею 0,50 га в урочищі «За Никоном». Цією
земельною ділянкою він користується і в даний час. В 2006 році він звернувся із
заявою до сільської ради про передачу в приватну власність цієї ж земельної
ділянки. Рішенням Видричівської сільської ради від 29.08.2006 р. №2/5 в
передачі у приватну власність земельної ділянки площею 0,78 га в урочищі «За
Никоном» відмовлено.

ОСОБА_2 свої вимоги
обґрунтовує тим, що в 2007 році вона звернулася із заявою про передачу
земельної ділянки у приватну власність для будівництва житлового будинку.
Рішенням Видричівської сільської ради від 24.12.2007р. №14/4 в задоволенні
заяви відмовлено.

Вважають, що сільська рада
порушила їх права.

ОСОБА_1просить визнати
нечинним рішення Видричівської сільської ради від 29.08.2006 року в частині
відмови в передачі у приватну власність земельної ділянки площею 0,78 га в
урочищі «За Никоном» та зобов'язати Видричівську сільську раду передати в цьому
ж урочищі в оренду земельну ділянку площею 0,28 га.

ОСОБА_2 просить визнати нечинним
рішення Видричівської сільської ради від 24 грудня 2007 року №14 щодо відмови в
передачі в приватну власність земельної ділянки для обслуговування житлового
будинку.

В судовому засіданні
ОСОБА_1позовні вимоги підтримав з підстав зазначених в заяві та збільшив їх,
просить скасувати рішення сільської ради від 29.08.2006р. та від 25.01.2008р.
про відмову у наданні земельної ділянки в оренду.

Позивачка ОСОБА_2 позов
збільшила та просить скасувати рішення Видричівської сільської ради від
24.12.2007 року та зобов'язати сільську раду передати їй у приватну власність
ту земельну ділянку для будівництва житлового будинку в урочищі «За Никоном»,
яка виділена ОСОБА_3.

Представник Видричівської
сільської ради позов не визнав та суду пояснив, що земельну ділянку площею до
0,80 га в урочищі «За Никоном» ОСОБА_1зайняв самовільно. Це є землі житлової та
громадської забудови. На самовільно зайнятій земельній ділянці ОСОБА_1,
ОСОБА_3. виділено в 2005 році ділянку під забудову. В цьому ж урочищі надано
дозвіл на розробку проекту відведення земельної ділянки під будівництво
житлового будинку сину позивачів.

Просить в позові відмовити.

Відповідачка позов визнала та
суду пояснила, що їй виділено земельну ділянку під забудову в урочищі «За
Никоном» якою самовільно користується ОСОБА_1 Із-за цього вона не може
використовувати ділянку за призначенням. Просить в позові ОСОБА_2 та ОСОБА_1
відмовити.

Позов до задоволення не
підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, що
земельною ділянкою площею до 0,80 га, яка знаходиться в урочищі «За Никоном» с.
Видричі Камінь-Каширського району самовільно користується ОСОБА_1.

Дана земельна ділянка
розташована в межах населеного пункту, за цільовим призначенням відноситься до
земель житлової та громадської забудови.

Рішеннями Видричівської
сільської ради від 11 січня 2005 року №20/6 ОСОБА_3. виділено земельну ділянку
для будівництва житлового будинку на самовільно зайнятій ОСОБА_1 земельній
ділянці, №19/3 від 27.10.2008 року надано дозвіл ОСОБА_4 на розробку проекту
відведення земельної ділянки площею 0,25 га під будівництво житлового будинку в
с. Видричі вул. Молодіжна урочище «За Никоном».

Рішенням цієї ж сільської
ради від 29 серпня 2006 року №2/5 позивачу ОСОБА_1безоплатно передано у
приватну власність земельну ділянку площею 0,63 га в тому числі для
обслуговування житлового будинку 0,25 га, ведення особистого селянського
господарства 0,38 га. Щодо передачі у приватну власність земельної ділянки
площею 0,78 га в урочищі «За Никоном» відмовлено.

Підстав для скасування пункту
2 даного рішення та рішення сесії від 25.01.2008р. №15/4 суд не знаходить.

Як передбачає ч.4 ст.116 ЗК
України передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм
визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду користування. Вище
зазначеним рішенням ОСОБА_1 передано безоплатно у приватну власність земельну
ділянку для обслуговування житлового будинку площею 0,25 га. Оскільки, земельна
ділянка, яку просить передати у приватну власність ОСОБА_1 відноситься за
цільовим призначенням до земель громадської та житлової забудови, які
відповідно до ст.38 ЗК України використовуються для розміщення житлової
забудови, громадських будівель і споруд, інших об'єктів загального
користування, тому суд вважає, що сільська рада підставно відмовила ОСОБА_1 у
передачі ділянки останньому в приватну власність чи для ведення особистого
селянського господарства на умовах оренди.

Позивач ОСОБА_1., як
передбачає ст.60 ЦПК України, на підтвердження обставин про передачу йому у
приватну власність в 2001 році спірної земельної ділянки доказів суду не подав.
Крім того довідкою архівного відділу К-Каширської райдержадміністрації, з якої
вбачається, що у протоколах сесії та засідань виконкому Видричівської сільської
ради за 2001 рік рішення про виділення земельної ділянки ОСОБА_1 в урочищі «За
Никоном» не виявлено. Показання свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, які
стверджують, що позивачу виділялася спірна земельна ділянка суд оцінює
критично, оскільки вони не підтверджені доказами. Крім того свідок ОСОБА_8 секретар
сільської ради заперечила факт подачі до сільської ради заяви про передачу
земельної ділянки та розгляд її на сесії.

Вимоги позивачки ОСОБА_2 про
передачу саме тієї земельної ділянки, яку виділено відповідачці ОСОБА_3.
безпідставні. Оскільки згідно ч.1 ст.116 ЗК України громадяни набувають права
власності на земельну ділянку із земель державної або комунальної власності за
рішенням органів місцевого самоврядування. Спірну земельну ділянку передано
ОСОБА_3.  в 2005 році. Сільська рада
питання про вилучення в останньої земельної ділянки не ставить, а тому суд
вважає, що передача земельної ділянки у приватну власність позивачці ОСОБА_2
без вилучення її в ОСОБА_3. суперечитиме вимогам земельного законодавства.

Посилання  позивачів, що в них багатодітна сі`я, а відмова  у наданні земельних
ділянок порушує їх права не заслуговують на увагу.

Як було встановлено рішенням
сесії сільської ради від 29.08.06 року ОСОБА_1 передано у приватну власність
земельну ділянку площею 0,63 га. Сину позивачів
ОСОБА_4 надано дозвіл на розробку проекту відведення земельної ділянки
для будівництва будинку площею 0,25 га, ОСОБА_2 користується земельною часткою
(паєм) площа якого 1,32 га.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212-215 ЦПК
України, ст.38, 39, 158 ЗК України,  суд,

вирішив :

В
позові ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Видричівської сільської ради, ОСОБА_3 про визнання
рішень нечинними та передачу земельних ділянок в оренду та приватну власність
відмовити за безпідставністю.

Рішення може бути оскаржене до судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду Волинської області через Камінь-Каширський районний суд
шляхом подачі заяв про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня його
проголошення та наступної подачі апеляційних скарг протягом двадцяти днів або в
порядку, передбаченому ст.295 ч.4 ЦПК України.

Головуючий : підпис

З оригіналом згідно

Суддя Камінь-Каширського

районного суду                                                                            П.П.Борсук