РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

20
березня   2008 року                 Ленінський райсуд м. Харкова у
складі:

Головуючого судді                  Терентєва П.П.

При секретарі                           Безбородовій О.Л.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні у місті Харкові цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до Харківської міської Ради про встановлення порушеного права, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач
звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати за ним право власності на
житловий будинок в цілому, що розташований за адресою по АДРЕСА_1 посилаючись
на те, що він не в змозі користуватися в повному обсязі своєю власністю.

Представник відповідача просив
справу розглянути на розсуд суду, у судове засідання нез*явився, про час та
дату слухання справи був сповіщений належним чином, про що свідчить
розписка.

Суд вважає
можливим розглянути справу за відсутністю представника відповідача, оскільки в
ній достатньо матеріалів.

Згідно
договору купівлі - продажу від 15 червня 2007 року зареєстрованому у
встановленому законом порядку ( арк..спр. 7) власником квартири № 1 житловою
площею 105,7 кв.м. будинку АДРЕСА_1 є ОСОБА_1

Раніше у
1999 році ця квартира була приватизована ОСОБА_2, який отримав Державний акт на
право постійного користування землею (арк..спр. 17).

Позивач
придбавши дану нерухомість, звернувся до Харківського міського управління
земельних ресурсів з проханням надати для обслуговування будівлі земельну
ділянку, але йому було відмовлено у цьому (арк..спр. 18) з посиланням на те, що
він є власником тільки квартири № 1, а не всього будинку.

Згідно зі
ст.. 48 Закону України « Про власність» власник може вимагати усунення будь -
яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднанні з
позбавленням  володіння, і відшкодування
завданих цим збитків.

У суду не
має підстав для відмови у позові оскільки, як вбачається із наданих до суду
документів у даному будинку не має інших квартир крім квартири № 1, при чому її
житлова площа становить житлову площу усього будинку. При приватизації будівлі
колишнім  власником ( ОСОБА_2 ), об'єктом
приватизації була вказана квартира, хоча по суті був приватизований
будинок  у цілому і для його
обслуговування була надана земельна ділянка площею 0, 1 га.

Суд вважає,
що позивач в наступний час є власником житлового будинку в цілому, а не
квартири  і проти цього факту не
заперечувала ОСОБА_3 ( фахівець Харківського міського бюро технічної
інвентаризації), яка була допитана в судовому засіданні в якості свідка, про це
свідчить і той факт, що в матеріалах інвентарної справи, оглянутої у судовому
засіданні не має даних про те, що у будинку є інші квартири, при чому не має
даних і про те, що ця квартира була переведена у розряд нежитлових приміщень.

Таким
чином, у судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 є власником будинку у
цілому, а не окремої квартири у даному будинку і має право на користування
власністю у повному обсязі згідно зі ст.. 2 Закону України « Про власність»,
тобто має право володіти, користуватися і розпоряджатися майном особисто, у
зв*язку з чим позов підлягає задоволенню.

На підставі
викладеного, керуючись ст.ст. 5, 10, 60, 88, 212-213,
209, 215 ЦПК України, ст.ст. 2, 48 ЗУ « Про власність»,  суд , -

ВИРІШИВ:

Визнати за
ОСОБА_1 право власності на окремо розташований житловий будинок АДРЕСА_1 в
цілому.

Рішення може
бути оскаржене до Апеляційного суду Харківської області через Ленінський райсуд
м. Харкова шляхом подачі в десятиденний строк з дня проголошення заяви про
апеляційне оскарження і подання після цього протягом 20 днів апеляційної
скарги, або у порядку ч 4 ст.295 ЦПК України .

Суддя