Справа 22ц-1826/ 2008
р.              Головуючий в 1-ій
інстанції Страшний О.М.
Категорія цивільна.                      Доповідач Смаглюк Р.І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

4 листопада 2008 року.         Апеляційний
суд Чернігівської області

в складі: головуючого - судді Смаглюк Р.І.,

суддів Заболотного В.М., Євстафієва О.К.,

при секретарі Штупун О.М.,

з участю позивачки ОСОБА_1, її представника ОСОБА_2,
представників відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в приміщенні
апеляційного суду Чернігівської області в м. Чернігові апеляційні скарги
Головного управління Державного казначейства України в Чернігівській області,
Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області,
прокурора Борзнянського району на рішення Борзнянського районного суду від 27
серпня 2008 року справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного
фонду України в Чернігівській області, Головного управління Державного
казначейства України в Чернігівській області про відшкодування шкоди,
заподіяної внаслідок незаконного притягнення судом до адміністративної
відповідальності за корупційні діяння, -

встановив:

В серпні 2008 року позивачка ОСОБА_1
звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в
Чернігівській області, Головного управління Державного казначейства України в
Чернігівській області про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного
притягнення судом до адміністративної відповідальності за корупційні діяння,
мотивуючи тим, що 15 травня 2008 року вона була незаконно звільнена з посади
начальника управління Пенсійного фонду України в Борзнянському районі
відповідно до п. 2 ст. 30 Закону України „Про державну службу”.

Підставою для звільнення стала постанова
Борзнянського районного суду від 19 листопада 2007 року про притягнення її до
адміністративної відповідальності за п.”а” ч.2 ст. 1 Закону України „Про
боротьбу з корупцією” у вигляді штрафу в сумі 425 грн.

Постановою першого заступника Голови
Верховного Суду України від 10 липня 2008 року вказана постанова та постанова
голови апеляційного суду Чернігівської області від 22 січня 2008 року
скасовані, провадження по адміністративній справі закрито за відсутністю складу
корупційного діяння.

24 липня 2008 року вона звернулася до
відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській
області про поновлення її на посаді та виплаті середнього заробітку за час
вимушеного прогулу, але отримала відмову. Вказану відмову вона вважає
незаконною. Відповідно до Закону України „Про порядок відшкодування шкоди,
завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства,
прокуратури і суду” право на відшкодування шкоди має особа, яка була незаконно
відсторонена від роботи / посади/. Статтею 6 вказаного закону передбачено
надання колишньої роботи громадянинові, що був звільнений з роботи / посади/ в
зв”язку з незаконним засудженням чи відстороненим в зв”язку з незаконним
притягненням до відповідальності.

Тому позивачка просила поновити її на посаді
начальника управління Пенсійного фонду України в Борзнянському районі.

На підставі ст.4 Закону України „Про порядок
відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання,
досудового слідства, прокуратури і суду” ОСОБА_1 просила стягнути за рахунок
коштів державного бюджету з Головного управління Державного казначейства
України в Чернігівській області заробіток за час вимушеного прогулу до дня
поновлення.

Рішенням суду першої інстанції позов ОСОБА_1
задоволено. Шкода, заподіяна незаконним звільненням, відшкодована шляхом зобов”язання
Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області поновити
її на посаді начальника управління Пенсійного фонду України в Борзнянському
районі. Стягнуто на її користь з Державного бюджету України 9174 грн. 94 коп. в
рахунок втраченого нею заробітку за час вимушеного прогулу з 15 травня 2008
року по день поновлення на роботі.

Рішення суду в частині поновлення на посаді
та стягнення заробітної плати в межах середнього заробітку за один місяць в
сумі 2635 грн. 64 коп. звернуто до негайного виконання.

Рішення суду обгрунтоване тим, що підставою
для звільнення позивачки стала постанова Борзнянського районного суду від 19
листопада 2007 року про притягнення її до адміністративної відповідальності за
корупційне діяння та погодження Пенсійного фонду України і Борзнянської
райдержадміністрації на її звільнення. Інших підстав наказ про її звільнення не
містить.

Постановою першого заступника Голови
Верховного Суду України від 10 липня 2008 року постанова суду від 19 листопада
2007 року скасована, провадження по справі закрито. Тому вона має право на
відшкодування шкоди відповідно до Закону України „Про порядок відшкодування
шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового
слідства, прокуратури і суду”. Виходячи з вимог ст.1 та 2 вказаного закону,
шкода, заподіяна позивачці, підлягає відшкодуванню в порядку та в розмірах,
визначених цим законом. Оскільки Закон України „Про порядок відшкодування
шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового
слідства, прокуратури і суду” не передбачає поновлення на попередній роботі при
звільненні у зв”язку з притягненням до
адміністративної відповідальності, суд застосував аналогію закону
відповідно до ст. 8 ЦК України, і відповідно до ст. 6 вказаного закону, яка
передбачає порядок поновлення на роботі / посаді/ в зв”язку з незаконним
притягненням до кримінальної відповідальності, задовольнив вимоги ОСОБА_1

В апеляційній скарзі Головне управління
Пенсійного фонду України в Чернігівській області вказане рішення просить
скасувати і справу провадженням закрити, оскільки судом порушено норми
процесуального права. Відповідно до ст.ст. 4, 17 КАС України вказаний спір
повинен розглядатися в порядку адміністративного судочинства, оскільки державна
служба є публічною службою. Позивачка ОСОБА_1 працювала начальником управління
Пенсійного фонду України в Борзнянському районі, тобто перебувала на публічній
службі. Спір, що виник з приводу прийняття, проходження та звільнення з
публічної служби, є публічно-правовим спором, тому його розгляд повинен
здійснюватися за нормами КАС України.

В апеляційній скарзі Головне управління
Державного казначейства України в Чернігівській області також просить з цих
підстав скасувати рішення суду першої інстанції та закрити провадження по
справі. Крім того, апелянт вважає, що суд неправильно застосував Закон
України„Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними
діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду”, який чітко
встановлює коло осіб, діями яких заподіяно шкоду, та за які незаконні дії. При
наявності спеціального закону, який передбачає порядок відшкодування такої
шкоди, загальної статті 1176  ЦК України,
що регулює ці правовідносини, суд незаконно при цьому застосував аналогію
закону відповідно до ст. 8 ЦК України.

В порушення вимог Закону України „Про
Державний бюджет” та ст.7 Бюджетного кодексу України суд стягнув кошти на
відшкодування шкоди у випадку, не передбаченому законом, тобто на відшкодування
шкоди, заподіяної діями/бездіяльністю/ працівників органів Пенсійного фонду
України, наказом якого була звільнена з посади позивачка.

В порушення вимог п.4 ч.1 ст. 311 ЦПК України
Державне казначейство України не брало участі у справі і суд без його участі
вирішив питання щодо їх прав та обов”язків, адже відповідно до Закону України
„Про Державний бюджет” тільки Державне казначейство України уповноважене
списувати кошти на відшкодування шкоди у випадках, перелік яких є вичерпним. В
матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували підстави, передбачені
цим законом, для відшкодування шкоди позивачці.

В апеляційній скарзі прокурор Борзнянського
району просить вказане рішення скасувати і ухвалити нове рішення з тих підстав,
що суд неправильно застосував ст. 8 ЦК України, яка передбачає застосування
аналогії закону при відсутності норми права, що регулює подібні за змістом
цивільні відносини.

Ст. 1176 ЦК України передбачено відшкодування
шкоди, заподіяної незаконними діями чи бездіяльністю органу дізнання,
досудового слідства, прокуратури або суду у випадках, передбачених законом.

Спеціальним Законом України „Про порядок
відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання,
досудового слідства, прокуратури і суду” передбачені конкретні підстави для
поновлення на роботі, які не відносяться до даного спору, застосування аналогії
закону в даному випадку є  недоцільним.

Неправильне застосування судом норм
матеріального права потягло ухвалення незаконного рішення щодо поновлення на
роботі ОСОБА_1 та незаконного стягнення на її користь коштів з Головного
управління Державного казначейства України в Чернігівській області.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду,
пояснення позивачки, представників відповідачів, вивчивши матеріали справи,
перевіривши доводи апеляційних скарги, суд вважає, що апеляційні скарги
Головного управління Державного казначейства України в Чернігівській області,
Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області
підлягають задоволенню повністю, прокурора Борзнянського району - частково,
рішення суду підлягає скасуванню з закриттям провадження по справі з таких
підстав.

Пунктом 15 ч.1 ст. 3 КАС України передбачено,
що публічною службою є діяльність на державних політичних посадах, інша
державна служба, служба в органах місцевого самоврядування.

Судом встановлено, що позивачка з 2002 року
працювала на посаді начальника управління Пенсійного фонду України в
Борзнянському районі, була державним службовцем, перебувала на державній
службі, яка є публічною. Постановою від 19 листопада 2007 року вона  притягнута до адміністративної
відповідальності за п.”а” ч. 2 ст. 1 Закону України „Про боротьбу з корупцією”
в вигляді штрафу в сумі 425 грн. Після закриття провадження по справі за
відсутністю складу корупційного діяння у відповідності зі ст.3 вказаного закону
їй повернуто сплачену суму штрафу.

Наказом Головного управління Пенсійного фонду
України в Чернігівській області  № 22-о
від 15 травня 2008 року ОСОБА_1 звільнена з посади відповідно до п.2 ст. 30
Закону України „Про державну службу” в зв”язку з недотриманням  пов”язаних з проходженням державної служби
вимог, передбачених ст. 16 цього Закону / л.с.8/. Вказане свідчить про те, що
звільнення її з роботи / посади/ проведено на підставі Закону України „Про
державну службу”.

Постанова першого заступника Голови
Верховного суду України від 20 липня 2008 року про скасування постанов суду
першої та апеляційної інстанції від 19 листопада 2007 року та 22 січня 2008
року з закриттям провадження по справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 корупційного
діяння не дає підстав для  застосування
судом норм Закону України „Про порядок відшкодування шкоди, завданої
громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства,
прокуратури і суду”.

Як вказано в цій постанові, відсутність
складу корупційного діяння не означає, що особа не може нести
відповідальність  за іншими нормами
чинного законодавства, в тому числі і за відповідними нормами Кодексу України
про працю та Закону України „Про державну службу”. Фактично між сторонами
виникли правовідносини, пов”язані з проходженням публічної служби.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 17 КАС України
спори з приводу прийняття громадян та публічну службу, її проходження,
звільнення з публічної служби відносяться до компетенції адміністративних
судів.

Позивачкою заявлені вимоги щодо
неправомірного звільнення її з публічної служби - начальника управління
Пенсійного фонду України в Борзнянському районі. Розглядаючи справу, суд
зазначених вимог закону не врахував, вирішив спір, який є публічно-правовим і
підлягав розгляду за правилами адміністративного судочинства, в порядку
цивільного судочинства.

Тому доводи апеляційних скарг Головного
управління Державного казначейства України в Чернігівській області, Головного
управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області відносно порядку
розгляду справи за нормами КАС України є обґрунтованими.

Крім того, є обґрунтованими доводи
апеляційних скарг прокурора Борзнянського району та Головного управління
Державного казначейства України в Чернігівській області щодо неправильного
застосування судом Закону України „Про порядок відшкодування шкоди, завданої
громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства,
прокуратури і суду” та аналогії закону.

Висновок суду першої інстанції про те, що між сторонами виникли
правовідносини, які з застосуванням аналогії закону регулюються ст.1176 ЦК
України та Законом України „Про порядок відшкодування шкоди, завданої
громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства,
прокуратури і суду” не відповідає встановленим обставинам справи. Ухвалення
судом рішення на підставі ст.ст. 1,2 Закону України „Про порядок відшкодування
шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового
слідства, прокуратури і суду” з застосуванням ст.6 за аналогією закону
відповідно до ст.8 ЦК України  є
помилковим.

Суд прийшов до помилкового висновку про
наявність цивільно-правового спору і розглянув позовні вимоги за правилами ЦПК
України.

Враховуючи, що порушення норм процесуального
права і неправильне застосування матеріального закону, призвело до
неправильного вирішення справи, рішення суду першої інстанції підлягає
скасуванню з закриттям провадження по справі на підставі п.1 ст. 205 ЦПК
України.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 310, п.1 ст. 205,
313-315, 317, 319 ЦПК України, апеляційний суд,

ухвалив:

Апеляційні скарги Головного управління
Пенсійного фонду України в Чернігівській області, Головного управління
Державного казначейства України в Чернігівській області задовольнити,
апеляційну скаргу прокурора Борзнянського району  задовольнити частково.

Рішення Борзнянського районного суду від 27
серпня 2008 року скасувати і справу провадженням закрити.

Ухвала набирає чинності негайно і може бути
оскаржена до Верховного Суду України в касаційному порядку протягом двох
місяців з дня проголошення.

Головуючий:                                              Судді: