Справа
№2-5
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М      У К Р А Ї Н И

30
січня 2008р.
м.  Приморськ

Приморський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді
Полулях В.Г.,

при секретарі           Мамедової С.О.,

за участю позивача
ОСОБА_1, представника позивача адвоката ОСОБА_2, відповідача  ОСОБА_3,
представника відповідача  адвоката
ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні
в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про
відшкодування матеріальної шкоди, -

В С Т А Н О В И В

ОСОБА_1  звернувся  до суду з позовом про стягнення з  ОСОБА_3 матеріальної шкоди в розмірі 6076грн.

В суді
позивач  ОСОБА_1 та його
представник ОСОБА_2 на позовних вимогах наполягали посилаючись на те, що  під час пожежі, яка трапилась 17 серпня
2006р. з вини відповідача, згоріло 9 вуликів з бджолосім”ями, інший
інвентар позивача, загальною вартістю 6076 грн, який знаходився в лісосмузі
біля поля, де відповідач ОСОБА_3 спалював стерню.  Так як відповідач відмовився  в добровільному порядку  відшкодувати
шкоду, позивач змушений звернутись до суду. Крім того, позивач просить
стягнути понесені ним судові витрати  в
розмірі 190грн.

Відповідач
ОСОБА_3 та його представник  ОСОБА_4 заперечували проти позовних вимог.
Позивач не оспорював, що спалював стерню на полі, яке разом з полем ОСОБА_5
знаходилось поряд з лісосмугою,   в якій  ОСОБА_1 тримав вулики і  частина яких була знищена пожежею. Позовні
вимоги не визнає  з тих підстав, що  його дії по спалюванню стерні  не були протиправними, а лісосмуга загорілась
не від спалювання ним стерні, а з якоїсь іншої причин.

Суд,
вивчивши матеріали справи, допитавши свідків: ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8,
ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_5, приходить
до наступного.

ОСОБА_3 та ОСОБА_5  в 2006р. мали в користуванні земельні
ділянки, які знаходились  на відстані 4
км на північ від с.Преслав Приморського райну.
При цьому  ділянки були
розташовані поряд, паралельно одна одній і лісосмузі, де знаходилась пасіка
позивача,  в такій послідовності:
земельні ділянки ОСОБА_3, ОСОБА_5,
грунтова дорога і лісосмуга. В останній в червні 2006р. позивач ОСОБА_1
розмістив свою особисту пасіку. Відстань між краєм поля і пасікою складала
близько 35-40м. Поля ОСОБА_3 і ОСОБА_5 були засіяні злаковими культурами.

Після збору врожаю на земельних ділянках,
ОСОБА_3 17 серпня 2006р. близько 17-00 години, не маючи відповідного дозволу
органу державного контролю у галузі охорони навколишнього природного
середовища, підпалив стерню та залишки соломи на своїй частині поля. Ця
обставина не оспорюється відповідачем.

Пробувши на полі близько 15 хвилин і
вважаючи, що вогонь вже згасає, ОСОБА_3 поїхав додому.  Пояснення
ОСОБА_3 в суді, що на полі він пробув близько 40хв, а від”їжджаючи
впевнився, що горіння припинилось, крім того поїхати з поля його просив
ОСОБА_14, який

охороняв сусіднє поле з
гарбузами і знаходився там з дівчиною, спростовуються доказами, які надані суду
і визнаються судом неправдивими. Так, свідок ОСОБА_14  пояснив, що
підпаливши стерню, ОСОБА_3 пробув на полі близько 15-20 хвилин. Після
чого, попросивши його наглянути за полем, де тліла стерня, поїхав додому. Так
як і йому потрібно було  додому, через
годину  він також поїхав з поля.
Повернувшись близько 21 години побачив, що на полях ОСОБА_3 і ОСОБА_5 стерня
вже згоріла і горить лісосмуга та вулики.

Такі ж пояснення про тривалість свого
перебування на полі після підпалу стерні (15-20хв) ОСОБА_3 давав  під час опитування інспектору МНС  на слідуючий день після пожежі - 18.08.2006р.

Те, що
від неправомірних дій відповідача ОСОБА_3  який, не маючи відповідного дозволу,
підпаливши стерню на полі, залишив його, вогонь перекинувся на стерню і залишки
соломи, що знаходились на полі ОСОБА_5, а звідти на суху траву і саму
лісосмугу, де знаходились вулики позивача,
які загорілися, знайшло своє підтверждення в ході судового
слідства.  Так, саме ця причина
виникнення і такий механізм розповсюдження пожежі були встановлені  начальником сектору з питань
наглядово-профілактичної діяльності Примоського РВ ГУ МНС  ОСОБА_11 і викладені в йго висновку про
причини пожежі. Свої висновки ОСОБА_11
підтвердив в ході судового розгляду справи, посилаючись на зібраний
матеріал: протокола огляду місця пожежі, пояснення учасників, в тому числі і
ОСОБА_3  Допитаний в якості свідка
інспектор Приморського РВ ГУ МНС ОСОБА_12 пояснив, що по нахилу стебел згорілої
стерні він визначив напрямок руху полум”я. По цим ознакам  встановив, що полум”я рухалось з поля
ОСОБА_3, на поле ОСОБА_5, а звідти на суху траву лісосмуги, від якої почали
горіти дерева і пасіка. При огляді місця пожежі ним було встановлено декілька
місць “переходу” вогню по траві через дорогу з поля ОСОБА_5  на лісосмугу.

Всі ці обставини, на думку суду,
підтверджуються матеріалами відмовного матеріалу №172/1, зібраного по факту
пожежі і оглянутого під час судового розгляду справи.

Позиція відповідача, що  лісосмуга загорілась не від підпалу ним
стерні, а з якихось інших причин є, на думку суду, безпідставною і надуманою.

В порушенні кримінальної справи по ст. 270
КК України відносно ОСОБА_3 відмовлено в зв”язку з недостатнім розміром
завданої матеріальної шкоди (а.с. 35). Разом з тим, на думку суду, дії ОСОБА_3,
який без відповідного дозволу,  підпалив
стерню, містять ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1
ст.77-1 КпАП України і  є неправомірними.

Факт знищення пожежею майна ОСОБА_1, а саме
9 вуликів з бджолосім”ями, 3 ножів бджоляра, стамески, димаря, 2 сіток для
обличчя, 4 ящиків для рамок, підтверджується протоколом огляду місця пожежі,
поясненнями свідків ОСОБА_14, ОСОБА_1, ОСОБА_6, ОСОБА_7, не оспорюється  відповідачем.

Вартість знищеного пожежею майна
підтверджується відповідною довідкою компетентного органу (а.с.8)

Згідно ч.1 ст.1166 ЦК України майнова
шкода, завдана неправомірними діями фізичної особи, відшкодовується особою, яка
її завдала.

Враховуючи, що неправомірними діями
ОСОБА_3, який без дозволу відповідного органу випалював стерню, грубо порушив
правила протипожеженої безпеки, залишивши місце випалу без нагляду,  в результаті чого вогонь перекинуся на
лісосмугу  і було знищено майно ОСОБА_1
вартістю 6076грн, вимоги останнього про відшкодування  завданої шкоди є обгрунтованими.

Разом з тим, груба необережність позивача
ОСОБА_1, який розмістив свою пасіку ближче 100м від хлібних масивів, чим
порушив п. 7.9.1.11 Правил пожежної безпеки в Україні, сприяла виниукненню
шкоди і повинна бути урахована при визначенні розміру відшкодування згідно
ст.1193 ЦК України.  На думку суду дії
ОСОБА_3 і ОСОБА_1 в рівній мірі сприяли виникненню шкоди, а тому позовна вимога
підлягає частковому задоволенню.

Вимоги позивача про відшкодування судових
витрат, які підтверджені фіскальними чеками (а.с.3,4,9) є обгрунтованими і
підлягають задоволенню пропорційно до розміру задоволених

позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 1166,1192, 1193 ЦК
України,  ст.ст. 5,6,10,79,88, 215 ЦПК
України суд, -

В И Р І Ш И В

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з  ОСОБА_3 на
користь  ОСОБА_1 матеріальну шкоду в
розмірі 3038грн   і судові витрати: по
сплаті судового збору -  30 грн,  інформаційно-технічного забезпечення розгляду
справи-15грн, та правову допомогу-50грн., а всього 3133(три тисячі сто тридцять
три)грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

На рішення суду може
бути подана заява про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня
проголошення рішення та подано апеляційну скаргу протягом двадцяти діб після
подання заяви про апеляційне оскарження
до Запорізького апеляційного суду через районний суд.

Суддя                                                    В.Г. Полулях

Копія
вірна  суддя                               В.Г.Полулях