Справа № 2-872/08
Рішення

Іменем  України

17 березня
2008 року Дніпровський районний суд м. Херсона у складі:

головуючого                                    Рябової
О.Д.

при секретарі                                  Дроздовій
Т.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Херсоні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Відкритого
акціонерного товариства „Херсонський бавовняний комбінат” про стягнення оплати
часу простою.

в с т а н о
в и в :

Позивач
звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що він з 1962 року
працює у відповідача на посаді помічника майстра 6-го розряду. Протягом
останніх десяти років на підприємстві у зв'язку з відсутністю сировини,
відключенням електроенергії та з інших виробничих причин мали місце простої.
Відповідач не провів оплату часу простою позивачці на суму 12 385,00 грн. за
2003-2007 роки. Просить суд стягнути з відповідача на свою користь оплату часу
простою у сумі 12 385,00 грн.

У судовому
засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги, просила суд стягнути
з відповідача оплату часу простою з виробничих причин за 2003-2007 роки у
розмірі 12 385,00 грн..

Представник
відповідача у судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю.

Заслухавши
сторони, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 34 КЗпП України, простій - це призупинення роботи,
викликане відсутністю організаційних або технічних умов, необхідних для
виконання роботи, невідворотною силою, або іншими обставинами, під простоєм
розуміється вимушене призупинення роботи. Таким чином відпустку з ініціативи
адміністрації, як вказав представник відповідача, слід вважати простоєм.
Згідно         ст. 113 КЗпП України час
простою не з вини працівника оплачується з розрахунку не нижче двох третин
тарифної ставки встановленого працівникові розряду на момент простою.
Відповідно до ст. 12 Закону України „Про оплату праці” норми оплати праці за
час простою, який мав місце не з вини працівника встановлюються Кодексом
законів про працю України, норми і гарантії в оплаті праці, передбачені
частиною першою статті 12 та Кодексом законів про працю України є мінімальними
державними гарантіями.

Судом встановлено, що позивач перебуває у трудових відносинах з
відповідачем з 1962 року. На підприємстві мали місце простої з 2003 року по
2007 рік. Так з виробничих причин мали місце простої які не оплачено позивачу в
2003 році - 84 дні, 2004 році - 136 днів, 2005 році - 41 день, 2006 році - 136
днів, 2007 році 136 днів, таким чином відповідачем не проведено позивачу оплату
простою на суму 12 385,00 грн.

Таким чином, на підставі наведених розрахунків за час простою не з вини
працівника за період з 2003 року по 2007 рік з відповідача на користь ОСОБА_1, суд
вважає за необхідне стягнути суму, в розмірі 12 385,00 грн. Оскільки справляння
і сплата податку з громадян є обов'язком роботодавця та працівника, вище
розрахована сума зазначена без утримання прибуткового податку та інших
обов'язкових платежів.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 209, 212-215, 294 ЦПК України, ст. ст. 34,
113 КЗпП України, Законом України «Про оплату праці» від 24.03.1995 року, суд,
-

в и р і ш и
в :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути з Відкритого акціонерного товариства «Херсонський бавовняний
комбінат» на користь ОСОБА_1 за
час простою не з вини працівника за 2003 -2007 роки суму в розмірі 12 358,00,
яка зазначена без утримання прибуткового податку та інших обов'язкових
платежів.

Стягнути з Відкритого акціонерного товариства «Херсонський бавовняний
комбінат» 51 грн. судового збору у доход держави.

Стягнути з Відкритого акціонерного товариства «Херсонський бавовняний
комбінат» на користь Територіального управління Державної судової адміністрації
України в Херсонській області 30,00 грн. витрат на інформаційно-технічне
забезпечення.

На
рішення суду може бути подана заява про апеляційне оскарження протягом 10 днів
у Апеляційний суд Херсонської області через Дніпровський районний суд  м. Херсона.

Суддя
О.Д. Рябова