Справа №
Головуючий у І інстанції Іщук Л.П.
Доповідач Стрільчук В.А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2008 року. Колегія суддів судової палати у цивільних
справах Апеляційного суду Волинської області в   складі:

головуючого  -  судді Стрільчука В.А.,

суддів  -  Здрилюк О.І., Карпук А.К.,

при секретарі
-  Савчук О.В.,

з участю представників позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2,
відповідача ОСОБА_3, представника відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті
Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про визнання договору
дарування будинку неукладеним за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_5, поданою від її імені представниками ОСОБА_1 та ОСОБА_2, на рішення Луцького міськрайонного суду від 6 листопада
2007 року,

в с т а н о в и л а :

Рішенням Луцького міськрайонного суду від 6 листопада
2007 року  в позові відмовлено.

В апеляційній скарзі представники позивача ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від
імені  ОСОБА_5 просять скасувати це
рішення і ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов, посилаючись на
невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального
та процесуального права.

В запереченні представник відповідача ОСОБА_4 від імені ОСОБА_3 просить
відхилити апеляційну скаргу і залишити рішення без змін, зазначаючи що воно є
законним і обґрунтованим.

Судом першої інстанції встановлено, що 19 січня 2006 року позивач ОСОБА_5
подарувала відповідачу ОСОБА_3 жилий будинок з господарськими та побутовими
будівлями і спорудами в АДРЕСА_1. Сторони в належній формі досягли згоди з усіх
істотних умов цього договору, який підписаний ними в присутності нотаріуса.

Апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких мотивів.

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в
належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами
договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні
або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за
заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно зі ст. 717 цього Кодексу за договором дарування одна сторона (дарувальник)
передає або зобов'язується передати в майбутньому другій стороні
(обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність.

З матеріалів справи вбачається, що 19 січня 2006 року між сторонами був
укладений та нотаріально посвідчений договір дарування жилого будинку по
АДРЕСА_1 (а. с. 8), який за формою і змістом повністю відповідає вимогам ст.
ст. 717-720 ЦК України.

При зверненні до суду 17 листопада 2006 року позивач ОСОБА_5 просила
визнати вказаний договір недійсним в зв'язку з тим, що він був укладений нею
під впливом обману з боку відповідача, на ім'я якої вона хотіла скласти
заповіт, а не подарувати їй будинок (а. с. 4-6). Однак в ході розгляду справи
ОСОБА_5 змінила свої позовні вимоги і просила визнати договір дарування
неукладеним з тих підстав, що вона його не підписувала і не передавала
відчужуване майно відповідачу (а. с. 96).

Наведені доводи позивача спростовуються всією сукупністю наявних у
матеріалах справи та досліджених судом доказів - показаннями свідків приватного
нотаріуса ОСОБА_6, її помічника ОСОБА_7, журналом реєстрації нотаріальних дій
приватного нотаріуса ОСОБА_6 (а. с. 74), витягами з реєстру прав власності на
нерухоме майно  № 9614813 від 19 січня
2006 року (а. с. 13) та № 9775706 від 7 лютого 2006 року (а. с. 38), виданими
комунальним підприємством «Волинське обласне бюро технічної інвентаризації»,
витягом з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна №
6275430 від 19 січня 2006 року (а. с. 14), матеріалами інвентаризаційної справи
№ 219, висновком судової почеркознавчої експертизи (а. с. 135-139).

Виходячи з викладеного, давши вірну оцінку обставинам справи, суд першої
інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні позову.

Посилання апелянта на те, що висновок почеркознавчої експертизи не оцінений
судом за правилами, встановленими ст. 212 ЦПК України, не заслуговує на увагу,
оскільки факт дійсного волевиявлення ОСОБА_5 при укладенні договору дарування
будинку ОСОБА_3 підтверджується сукупністю досліджених судом і наведених вище
переконливих доказів.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду і не містять
встановлених законом підстав для скасування оскаржуваного рішення, яке
постановлено з додержанням вимог матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну
скаргу позивача ОСОБА_5, подану від її імені
представниками ОСОБА_1 та ОСОБА_2, відхилити, а
рішення Луцького міськрайонного суду від 6 листопада 2007 року в даній
справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути
оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України
протягом двох місяців з дня набрання законної сили.

Судді :