Справа № 2-2562/08
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2008 року Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу у складі:

головуючого судді Бутенко М.В.

при секретарі Малиця С.О.

за участю

позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3

представників позивачів ОСОБА_4

відповідача ОСОБА_5

представників відповідача ОСОБА_6

розглянувши у судовому засіданні у м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Центрально-Міської районної ради м. Кривого Рогу Дніпропетровської області та ОСОБА_5 про визначення часток у спільній сумісній власності визнання права власності в порядку спадкування

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулися до суду з позовом до відповідачів про визначення часток у спільній сумісній власності визнання права власності в порядку спадкування на спадкове майно квартиру АДРЕСА_1 .

У судовому засіданні позивачі підтримали позовні вимоги та дали суду пояснення, про те, що: ІНФОРМАЦІЯ_1 помер дідусь позивачки ОСОБА_7 . За життя ОСОБА_7 був співвласником квартири АДРЕСА_1 . Вказане спадкове майно ОСОБА_7 за життя нікому не заподіяв.

Іншими співвласниками вказаної квартири є ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Позивачі також пояснили суду, що оскільки дана квартира була набута к власність відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», то за своєю правовою природою, набуття права власності на дану квартиру не залежало від трудового внеску кожного співвласника. На підставі ч. 2 ст. 370 ЦК України визначається, що у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві сумісної власності є рівними. Тобто, розподіл часток майна передбачає їх рівність. Отже, кожному з вищевказаних власників квартири належало б по ј-й частині у разі виділу часток.

Представник позивача, ОСОБА_1 , вважає, що вона є єдиним спадкоємцем за законом, яка прийняла спадщину на підставі ст.ст. 1265, 1268 ЦК України (в редакціїї 2004 р.).

Звернувшись до Першої криворізької державної нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_7 , державним нотаріусом Уколовою Н.М. позивачці було відмовлено на тій підставі, що на ім`я померлого не визначена частка у спільній сумісній власності. Крім того, у позивачки, ОСОБА_1 , з відповідачем ОСОБА_5 , виник спір стосовно успадкування майна померлого.

Представник позивачки вважає, що відповідач, ОСОБА_5 , хоча й зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , але фактично в ній не проживає. Адреса його фактичного проживання: АДРЕСА_3 . Отже, на підставі ч.1 ст. 1272 ЦК України, він вважається таким, що не прийняв спадщину та немає на неї права, оскільки на час відкриття спадщини постійно не проживав зі спадкоємцем та взагалі ухилявся від надання йому будь-якої допомоги.

Представник відповідача, Центрально-Міської районної ради м. Кривого Рогу, позов визнав повністю, просить розглядати справу у його відсутність, про що надіслав заяву до суду № 8/35-757 від 24.03.2008 року.

Відповідачем, ОСОБА_5 , було надано до суду зустрічну позовну заяву про визнання права власності в порядку спадкування.

З позивними вимогами ОСОБА_5 не згоден частково, вважає, що вимога позивача за первинним позовом щодо визнання за ним право власності на ј частину спірної квартири є безпідставною й такою, що не підлягає задоволенню.

Представник ОСОБА_5 вказує, що дійсно на підставі ч. 2 ст. 370 ЦК України кожному з вищевказаних власників квартири належить по ј-й частині у разі виділу часток.

ОСОБА_5 вважає, що він є єдиним спадкоємцем за законом першої черги, який прийняв спадщину після смерті ОСОБА_7 на підставі ст.ст. 1261, 1269 ЦК України (в редакції 2004 р.), оскільки у встановлений строк подав до державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Таким чином, представник відповідача за первинним позовом вказує, що посилання позивача за первинним позовом на те, що ОСОБА_5 спадщину не прийняв та не має на неї права є необґрунтованими. Від спадщини він не відмовлявся, як це зазначає позивач, а навпаки бажає її отримати, про свідчить той факт, що він звертався до нотаріальної контори за видачею йому свідоцтва про право на спадщину, однак державним нотаріусом було відмовлено у зв`язку з не визначенням частки у спільній власності на ім`я померлого та спортом, що виник між ОСОБА_5 та ОСОБА_1 ..

Суд, заслухавши позивачів, представника позивачів, відповідачів, представника відповідача, дослідивши матеріали справи прийшов до висновку про те, що позовні вимоги позивачів за первинним позовом задовольнити частково, а позовні вимоги позивача за зустрічним позовом підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав:

У попередньому судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 . За життя ОСОБА_7 був співвласником квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло № НОМЕР_1 від 30.07.1996 р., а також витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно №16591706 від 08.11.2007 року. Вказане спадкове майно ОСОБА_7 за життя нікому не заповідав.

Той факт, що вказане спадкове майно ОСОБА_7 за життя нікому не заповідав підтверджується відповіддю на судовий запит Першої Криворізької державної нотаріальної контори № 875/2-26 від 21.02.2008 року.

Іншими співвласниками вказаної квартири є ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Згідно ч. 2 ст. 370 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними. Отже, кожному з вищевказаних власників квартири належить по ј-й частині.

З долученого до матеріалів справи свідоцтва про народження ОСОБА_5 вбачається, що останній є сином померлого ОСОБА_7 і тому є спадкоємцем за законом першої черги на підставі ст. 1261 ЦК України (в редакції 2004 р.).

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 є єдиним спадкоємцем за законом першої черги, який прийняв спадщину після смерті ОСОБА_7 на підставі ст.ст. 1261, 1269 ЦК України (в редакції 2004 р.), оскільки у встановлений строк подав до державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Даний факт підтверджується відповіддю на судовий запит Першої Криворізької державної нотаріальної контори № 3520/2-26 від 03.10.2007 року.

Таким чином, ОСОБА_5 прийняв спадщину після ОСОБА_7 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 відповідно до ст.ст. 1261, 1269 ЦК України (в редакції 2004 р.).

Звернувшись до Першої криворізької державної нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_7 йому було відмовлено на тій підставі, що ім`я померлого не визначена частка у спільній сумісній власності та рекомендовано звернутися до суду для вирішення питання про визначення частки та визнання права власності.

Так, відповідач за зустрічним позовом, ОСОБА_1 , дійсно являється спадкоємцем за законом, який прийняв спадщину однак п`ятої черги спадкування, в той час як ОСОБА_5 , являється спадкоємцем за законом першої черги, який також прийняв спадщину.

Згідно ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово, тобто кожна наступна черга спадкоємців одержує право на спадкування лише у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, або неприйняття чи відмова від прийняття ними спадщини.

Отже, ОСОБА_1 не одержала право на спадкування, оскільки є спадкоємець, який прийняв спадщину попередньої черги спадкування.

Керуючись ст.ст. 215, 256 ЦПК України, ст.ст. 370, 1261, 1258, 1269 ЦК України (в редакції 2004 р.), суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 за первинним позовом задовольнити частково:

?Визначивши, що за життя ОСОБА_7 належало право власності на ј частину квартири АДРЕСА_1 ;

?Визначивши, що ОСОБА_1 належить право власності на ј частину квартири АДРЕСА_1 ;

?Визначивши, що ОСОБА_2 належить право власності на ј частину квартири АДРЕСА_1 ;

?Визначивши, що ОСОБА_3 належить право власності на ј частину квартири АДРЕСА_1 ;

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_5 задовольнити в повному обсязі, визнавши за ОСОБА_5 право власності на ј частину квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

Рішення може бути оскаржене в Апеляційний суд Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги.

Суддя