У х в а л а

І М Е Н Е М
У К Р А Ї Н И

12 січня 2008 року
м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

головуючого
Гуменюка В.І.,  суддів:
Данчука В.Г.,                                                                       Косенка В.Й.,

розглянувши
справу за позовом ОСОБА_1 до підприємства “Джерело життя” Всеукраїнської
організації інвалідів “Союз організацій інвалідів України” ( далі - ВОІ “СОІУ”)
про визнання наказу незаконним, поновлення на роботі, стягнення невиплаченої
заробітної плати, середнього заробітку за час вимушеного прогулу та
відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2006 року ОСОБА_1 звернувся з зазначеним позовом посилаючись на
те, що 22 травня 2006 року директором підприємства “Джерело життя” ВОІ “СОІУ”
було видано наказ про прийняття позивача на роботу з випробувальним терміном
два місяці. 3 червня 2006 року позивач уклав договір з банком на відкриття та
ведення поточного карткового рахунку. 30 червня 2006 року директором
відповідача було видано наказ, яким ОСОБА_1 було оголошено догану за невихід на
роботу 28 червня 2006 року. З 17 липня 2006 року по 21 липня 2006 року позивач
перебував на лікарняному. 19 липня 2006 року відповідач направив позивачу наказ
від 22 липня 2006 року , яким ОСОБА_1 було звільнено з 22 липня 2006 року з
посади охоронця у зв'язку з непроходженням ним випробувального терміну. При
звільненні позивачу не була виплачена заробітна плата за весь період роботи.
Враховуючи викладене ОСОБА_1 просив задовольнити його позов та визнати наказ
про його звільнення незаконним, поновити його на роботі, стягнути невиплачену
заробітну плату в сумі 654 грн. 33 коп., середній заробіток за час вимушеного
прогулу, починаючи з 22 липня 2006 року по день поновлення на роботі, а також
моральну шкоду в сумі 10 000 грн.

Заочним рішенням Стрийського місьрайонного суду
Львівської області від 20 грудня 2006 року позов задоволено частково. Визнано
наказ від 22 липня 2006 року про звільнення ОСОБА_1 незаконним та поновлено
його на посаді охоронця підприємства. Стягнуто з підприємства “Джерело життя” ВОІ “СОІУ” на користь ОСОБА_1 невиплачену
заробітну плату в сумі 654 грн. 33 коп., середній заробіток за час вимушеного
прогулу в сумі 1 918 грн. 34 коп. та моральну шкоду в сумі 300 грн.

Ухвалою апеляційного суду Львівської області від 23 квітня 2007 року
апеляційну скаргу ОСОБА_1, якою оскаржено заочне рішення Стрийського місьрайонного суду Львівської області
від 20 грудня 2006 року в частині відшкодування моральної шкоди, відхилено.
Заочне рішення Стрийського місьрайонного суду Львівської області від 20 грудня
2006 року залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалені у справі судові
рішення в частині відшкодування моральної шкоди та направити справу в цій
частині на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, посилаючись на
неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення  норм процесуального права.

Згідно вимог частини 2 статті 324 ЦПК України підставами касаційного
оскарження судового рішення є неправильне застосування судом норм матеріального
чи порушення норм процесуального права.

За правилами статті 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може
встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в
рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність того чи
іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Рішення судів постановлені з додержанням норм матеріального та
процесуального права. Доводи скарги висновків суду не спростовують. Підстав для
їх скасування не встановлено.

Керуючись статтями 332, 345 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у
цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу
ОСОБА_1 відхилити.

Заочне рішення  Стрийського місьрайонного суду Львівської області
від 20 грудня 2006 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області
від 23 квітня 2007 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
В.І. Гуменюк

Судді:
В.Г. Данчук

В.Й. Косенко