Справа №:2-135/1/08
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" червня 2008 р. Дніпровський районний суд м.Києва в складі:

Головуючого - судді Чех Н.А.

при секретарі - Бурдейна С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві справу за позовом ОСОБА_1 . ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа: Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна про визнання права власності на частину квартири, вселення та зобов`язання не чинити перешкод,

встановив:

Позивачі звернулися до суду з вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , який був батьком позивача ОСОБА_1 та чоловіком позивача ОСОБА_2 . Відповідно до сі.529 ЦК України (в редакції 1963 року) вони - позивачі є спадкоємцями за законом першої черги. До спадщини, що відкрилася після смерті ОСОБА_4 входить право спільної сумісної власності разом з відповідачкою на квартиру АДРЕСА_1 . Це право було набуте ОСОБА_4 та відповідачкою шляхом приватизації вказаної квартири в 1993 році. ОСОБА_4 та відповідачка на час приватизації квартири перебували в шлюбі, розлучилися вони 06.07.1999 року. Протягом шестимісячного строку після смерті ОСОБА_5 вони - позивачі звернулися до нотаріальної контори, подали заяву про прийняття спадщини. Відповідачка їх право на спадщину, на частину спірної квартири не визнавала, в 2001 році вона зверталася до Дарницького районного суду міста Києва з позовом до них, до райдержадміністрації про визнання недійсним свідоцтва про приватизацію спірної квартири. Рішенням суду від 19.11.2002 року їй було відмовлено в задоволенні позовних вимог. Це рішення було залишене без змін ухвалами Апеляційного суду міста Києва та Верховним Судом України. Враховуючи викладене та те, що відповідачка заперечує все одно їх право на спірну квартиру, просили визнати за ними, за кожним право власності на % частину спірної квартири в порядку спадкування за законом. Враховуючи, ню- відповідачка перешкоджає їм користуватися частиною спірної квартири, просили вселити їх в квартиру та зобов`язати відповідачку не чинити їм перешкод в користуванні квартирою. В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 , її представник підтримали позовні вимоги, з уточненнями, просили їх задовольнити в повному обсязі. Пояснили, що вже на протязі майже восьми років, вони, будучи спадкоємцями за законом після смерті ОСОБА_6 , позбавлені можливості отримати документи про право власності на спадщину, не можуть користуватися спірною квартирою. Перешкоди в цьому всі ці роки чинить відповідачка, в спірній квартирі замінила замки, їх в квартиру не впускає. Позивачка ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву з проханням задовольнити їх позов в повному обсязі та розглянути справу у її відсутності.

Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про день та час розгляду справи сповіщалася належним чином, про причини неявки суд не повідомила.

Третя особа в судове засідання не з`явилася, про день та час розгляду справи сповіщалися належним чином.

Вислухавши позивачку ОСОБА_1 , її представника, дослідивши матеріали справи, справу №2-0-52/1, суд приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження в суді та підлягають задоволенню. В суді встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 (а.с.5). Згідно до свідоцтва про народження, укладення шлюбу (а.с.6. 9) встановлено, що позивачка ОСОБА_1 , дівоче прізвище ОСОБА_7 , є дочкою померлого ОСОБА_4 . Позивачка ОСОБА_2 на час смерті ОСОБА_4 перебувала з останнім в зареєстрованому шлюбі, згідно свідоцтва про одруження, виданого 29.03.2000 року (а.с.8). Відповідачка по справі є колишньою дружиною ОСОБА_4 , з яким розлучилися згідно до свідоцтва про розірвання шлюбу 06.07.1999 року (а.с.7). Відповідно до копії свідоцтва про право власності на житло, виданого 21.06.1993 року, та довідки з БТІ міста Києва від 15.05.2008 року №15976 - квартира АДРЕСА_1 зареєстрована за померлим ОСОБА_4 та відповідачкою на праві приватної, спільної сумісної власності. З копії спадкової справи (а.с.31-44) встановлено, що позивачки звернулися до Сьомої державної нотаріальної контори з приводу прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 (батька, чоловіка) ІНФОРМАЦІЯ_2 ). Документи про право власності на спадкове манно позивачам до цього часу не було видане з тих причин, що відповідачкою було подано до нотаріальної контори заяву з проханням не видавати позивачам свідоцтв про право на спадщину у зв`язку з тим, що вона звернулася до судових органів щодо оскарження свідоцтва про приватизацію спірної квартири. В суді встановлено, що в спірній квартирі відповідно до довідки Ф-3 від 07.05.2008 року зареєстрована відповідачка но справі (а.с. 199)

З наданих копій рішень судових інстанцій встановлено, що відповідачкою було подано до Дарницького районного суду міста Києва позов до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Державної адміністрації Дарницького району міста Києва про визнання недійсним розпорядження адміністрації про приватизацію спірної квартири. Відповідно до рішення Дарницького районного суду міста Києва від 19.11.2002 року ОСОБА_3 було відмовлено в задоволенні її позовних вимог. Дане рішення було оскаржено ОСОБА_3 до вищестоящих судових інстанцій, і відповідно до ухвали Апеляційного суду міста Києва від 10.02.2003 року та Ухвали Верховного Суду України від 10.08.2005 року рішення Дарницького районного суду міста Києва від 19.11.2002 року було залишене без змін. Після цього ОСОБА_3 зверталася до Дарницького районного суду міста Києва з позовною заявою до відділу РАГС Дарницького РУЮ в місті Києві про визнання недійсним та анулювання актового запису про розірвання її шлюбу з померлим ОСОБА_4 . Відповідно до постанови Дарницького районного суду міста Києва від 03.11.2005 року в задоволенні вимог ОСОБА_3 було відмовлено. Після цього ОСОБА_3 звернулася до Дніпровського районного суду міста Києва з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення (факт стосується приватизації спірної квартири в 1993 році). Відповідно до ухвали Дніпровського районного суду міста Києва від 19.04.2007 року вказана заява була залишена без розгляду. Дана ухвала не оскаржувалася, набрала законної сили (справа №2-0-52/1).

Таким чином, встановлено, що з часу відкриття спадщини після померлого ОСОБА_4 по 2007 рік відповідачка зверталася в різні судові установи, з різними позовами, заявами; весь цей час перешкоджала позивачам оформити спадщину, користуватися спірною квартирою.

Відповідно до ст.529 ЦК України (в редакції 1963 року) позивачі - дочка та дружина померлого ОСОБА_4 - є спадкоємцями першої черги. До спадкового майна входить частина квартири АДРЕСА_1 . Тобто, кожен з позивачів має право на спадщину - на частину спірної квартири. Статтею 549 ЦК України (в редакції 1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він подав до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. По даній справі встановлено, що позивачі подали заяву до Сьомої державної нотаріальної контори міста Києва 16.11.2000 року, тобто в установлений законом шестимісячний строк

Відповідно до ст.ст.391. 392 ЦК України (в редакції 2004 року) власник майна має право вимагати усунення перешкод в здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Власник може пред`явити позов про визнання його права власності , якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. По даній справі встановлено, що відповідачка перешкоджає позивачам користуватися спірною квартирою.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.529, 549 ЦК України (в редакції 1963 року), ст.ст.391, 392 ЦК України (в редакції 2004 року), ст.ст.60, 212-215, 218, 223, 224-228. 233. 294 ЦПК України, суд

Вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на частину квартири АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_2 право власності на частину квартири АДРЕСА_1 .

Вселити ОСОБА_1 і ОСОБА_2 в квартиру АДРЕСА_1 .

Зобов`язати ОСОБА_3 не чинити ОСОБА_1 , ОСОБА_2 перешкод у здійсненні ними права власності на частину квартири АДРЕСА_1 .

Заочне рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м.Києва через Дніпровський районний суд м.Києва шляхом подання заяви про апеляційне оскарження протягом 10 днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга подається протягом 20 днів з дня подачі заяви про апеляційне оскарження.

Заочне рішення може бути переглянуте судом за письмовою заявою відповідача, яка подається на протязі 10 днів з дня отримання копії рішення.

Заочне рішення набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано.