У Х В А Л А

І М
Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

24 вересня 2008 року

м. Київ

Колегія
суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного
Суду України в складі:

головуючого    Патрюка М.В.,

суддів:             Костенка А.В.,                                                Перепічая
В.С.,

Лященко
Н.П.,                                                Пшонки
М.П.,-

розглянувши в
судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерно-комерційного банку
соціального розвитку “Укрсоцбанк” в особі Криворізької філії
Акціонерно-комерційного банку соціального розвитку “Укрсоцбанк” про
відшкодування шкоди, заподіяної ушкодженням здоров'я, та за зустрічним позовом
Акціонерно-комерційного банку соціального розвитку “Укрсоцбанк” до ОСОБА_1  про захист честі, гідності, ділової репутації
та відшкодування моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
апеляційного суду Дніпропетровської області від                14 червня 2007 року,

в
с  т  а
н  о  в
и  л а :

У березні 2005
року ОСОБА_1 звернувся до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те,
що  30 липня 2004 року близько 16 години
в операційній залі Криворізької філії Акціонерно-комерційного банку соціального
розвитку (далі - КФ АКБ) “Укрсоцбанк”, яка розташована в місті Кривому Розі на
вулиці Землячки, 1а, він отримав тілесні ушкодження після того, як, зробивши
оплату й відійшовши від касового віконця, впав на неогороджені цеглини, які
використовувалися для закріплення лінолеуму в самому центрі зали. Ніяких
розпізнавальних знаків і огороджень цієї небезпечної ділянки не було. Отримані
ним травми мали місце з вини відповідача, оскільки ним були порушені правила
техніки безпеки.

Відповідач позов
не визнав і звернувся в суд із зустрічним позовом, посилаючись на те, що 30
липня 2004 року позивач дійсно впав у операційній залі Криворізької філії АКБ
“Уксоцбанк” і розбив собі носа. Однак це відбулося за власної необережності
ОСОБА_1, оскільки він упав із невідомої причини, падаючи зачепив цеглини, які
лежали в операційній залі та використовувалися як вантаж для закріплення лінолеуму,
який відклеївся від підлоги. Співробітниками банку йому була надана допомога,
після чого він без будь-яких скарг чи претензій до АКБ “Укрсоцбанк” або його
співробітників самостійно покинув приміщення банку. Тільки 11 серпня 2004 року
позивач звернувся до банку із заявою про те, що він отримав травми в приміщенні
банку, і просив компенсувати моральну та матеріальну шкоду в сумі 1 500 доларів
США, пред'явивши при цьому довідку без номера та дати про перебування на
стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні 1-ї міської лікарні з 31
липня 2004 року . Ця довідка визвала сумніви, тоді 30 серпня 2004 року позивач
представив банку іншу довідку, в якій була вказана та ж інформація, і  вимагав компенсацію вже в сумі 4 тис. доларів
США. Вважаючи, що ОСОБА_1 використав падіння в операційній залі КФ АКБ
“Украсоцбанк” для отримання грошей, погрожуючи розповсюдженням інформації про
подію в засобах масової інформації, судовими позовами та іншим, банк пішов йому
назустріч і погодився виплатити компенсацію в розмірі 1 тис. грн., однак від
отримання цих коштів він відмовився.

Рішенням
Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 8
квітня 2006 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково: стягнуто з
акціонерно-комерційного банку соціального розвитку “Укрсоцбанк” на користь
ОСОБА_1 9 366 грн. 27 коп. у рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 5 500
грн. у рахунок відшкодування моральної шкоди, у іншій частині позову
відмовлено. У задоволенні зустрічного позову відмовлено.

Рішенням
апеляційного суду Дніпропетровської області від 14 червня 2007 року рішення
районного суду в частині стягнення матеріальної шкоди скасовано, ухвалено нове
рішення, яким у задоволенні позову в цій частині відмовлено. Рішення районного
суду в частині стягнення моральної шкоди змінено - зменшено розмір
відшкодування моральної шкоди до 500 грн. В іншій частині рішення залишено без
змін.

У касаційній
скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення, ухвалене судом апеляційної інстанції,
і залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на порушення
апеляційним судом норм матеріального та процесуального права.

Касаційна скарга
підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.
2 ст. 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її
відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини.

Задовольняючи
позов у частині відшкодування шкоди (збитків), суд першої інстанції дійшов
обґрунтованого висновку, що відповідач повинен відшкодувати витрати, які
позивач поніс у зв'язку з ушкодженням здоров'я, з вини Банку. У результаті
падіння на неогороджені цеглини в операційній залі Криворізької філії АКБ
“Уксоцбанк” ОСОБА_1 зазнав ушкоджень здоров'я - травму голови й перелом шийки
правої плечової кістки руки, на лікування яких він поніс витрати, що
підтверджується квитанцією та довідкою (а.с. 5, 10). Крім того, ОСОБА_1 як
приватний підприємець унаслідок тривалого лікування був позбавлений можливості
займатися підприємницькою діяльністю й зазнав збитків (а.с. 64, 123), які
підлягають відшкодуванню в порядку ст. ст. 22, 280, 1166 ЦК України.

Апеляційний суд
безпідставно скасував законне та обґрунтоване рішення суду першої інстанції в
частині відшкодування шкоди (збитків) і, відмовляючи в цій частині, не навів
доказів, які б спростовували висновки районного суду, що ґрунтуються на певних
доказах.

З урахуванням наведеного, що свідчить про
неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та
помилкове скасування рішення районного суду, ухваленого згідно із законом,
рішення, ухвалене апеляційною інстанцією, у частині відмови у відшкодуванні
шкоди (збитків) підлягає скасуванню із залишенням у силі в цій частині рішення
суду першої інстанції.

У решті
- судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального
права, доводи касаційної скарги висновків судів у цій частині не спростовують,
тому касаційну скаргу слід відхилити.

Керуючись ст.
ст. 337, 339 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах
Верховного Суду України

у х в а л и л а:

Касаційну
скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення
апеляційного суду Дніпропетровської області від 14 червня 2007 року в частині
відмови у відшкодуванні шкоди (збитків) скасувати, а рішення Саксаганського
районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від                     8 квітня 2006 року в цій
частині залишити в силі.

У решті -
рішення апеляційного суду залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                  М.В.
Патрюк

Судді                                                                                              А.В.
Костенко

Н.П.
Лященко

В.С.
Перепічай

М.П. Пшонка