Справа
№2-1665/2008
Р  І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М    У К Р А Ї Н И

16 жовтня 2008 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області у
складі: головуючого - судді Горчакової О.І., за участю секретаря - Яценко
А.О.,  розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі судових засідань Лозівського міськрайонного суду Харківської
області цивільну справу за позовною заявою
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_3, комунальне підприємство «Дирекція
єдиного замовника» про визнання особи такою, що втратила право на користування
житловим приміщенням у зв`язку із вибуттям на інше постійне місце
проживання,  -

в с т а н о в и в:

Позивачка звернулась до суду 04 серпня 2008 року з  позовом до відповідача про визнання особи
такою, що втратила право на користування житловим приміщенням у зв`язку із
вибуттям на інше постійне місце проживання, посилаючись на те, що вона проживає
у неприватизованій квартирі, що розташована за адресою: АДРЕСА_1. Окрім позивачки,
за зазначеною адресою також зареєстровані ОСОБА_3, її мати, та ОСОБА_2 - її
батько. Батьки позивачки перебували у шлюбі з 1984 року, у червні 2006 року
вони фактично розлучились, а свідоцтво про розірвання шлюбу отримали через
місяць - 21 липня 2006 року.  ОСОБА_2 у
червні 2006 року, забравши свої речі, переїхав на постійне місце проживання до
іншої квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2, де створив нову сім`ю з
іншою жінкою. Позивачка та її мати по цей час продовжують проживати на  мікрорайоні № 1, а відповідач - на
мікрорайоні № 2, проте, останній залишається бути зареєстрованим за своєю
колишньою адресою, хоча він вибув на нове місце проживання. На прохання
позивачки щодо зняття з реєстрації, відповідач не реагує, чим порушує право ОСОБА_1
розпоряджатися квартирою. У зв'язку з викладеним позивачка звернулась до суду і
просить визнати відповідача таким, що втратив право на користування житловим
приміщенням у зв`язку із вибуттям на інше постійне місце проживання, а також
стягнути на її користь витрати по оплаті судового збору у розмірі 08,50 грн.,
витрати по оплаті інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи у суді у
розмірі 07,50 грн., а також витрати по оплаті послуг адвоката у розмірі 700
грн.

У судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 підтримала позовні вимоги, просила
визнати відповідача таким, що втратив право на користування житловим
приміщенням у зв`язку із вибуттям на інше постійне місце проживання,
вподальшому - відмовилася від позовних вимог в частині стягнення на її користь
з відповідача витрат по оплаті судового збору у розмірі 08,50 грн., витрат по
оплаті інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи у суді у розмірі
07,50 грн., а також витрат по оплаті послуг адвоката у розмірі 700 грн.

Представник позивачки - адвокат ОСОБА_4
вважав позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню.

Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги не визнав, пояснив, що після його
повернення з тривалого відрядження Після розірвання шлюбу з ОСОБА_3., приблизно
два роки тому, він пішов з квартири за адресою: АДРЕСА_1, не зразу, а десь
через 2 місяці, приблизно у жовтні 2006 року. Відповідач пояснив, що він поїхав
у службове відрядження, яке тривало близько трьох місяців, від ВАТ “Харківгаз”
у місто Ізюм, але надати документального підтвердження цьому він не зміг. Коли
відповідач повернувся із відрядження то не зміг потрапити до квартири, оскільки
стояли нові залізні двері та замки. Його заспокоїли, що він може потрапити у
квартиру у будь який час, коли йому необхідно, для цього йому потрібно лише зателефонувати
ОСОБА_3. та домовитись про час зустрічі, таким чином він потрапляв у квартиру
коли йому було потрібно, брав свої речі, які були йому необхідні.  Відповідач неодноразово звертався до
правоохоронних органів з цього приводу, а саме до дільничного інспектора
ОСОБА_5., але йому так ніхто і не допоміг, він отримував лише формальні
відповіді з Лозівського МВ ГУМВСУ в Харківській області, відповіді він не
оскаржував, оскільки у нього не було на це часу. Відповідач пояснив, що йому
ОСОБА_3. та ОСОБА_1 сказали, щоб він ішов жити до своєї матері. Відповідач
пішов жити до своєї матері за адресою: АДРЕСА_2, але речей своїх з квартири він
не забрав. В даний час він одружився з ОСОБА_6., і живе з  нею у квартирі за адресою: АДРЕСА_3. З якого
саме часу він почав проживати в квартирі у ОСОБА_6. відповідач точно не
пам'ятає. На даний час це його постійне місце проживання, відповідачу відомо,
що в разі проживання у житловому приміщенні більш чим десять днів необхідно
зареєструватися там, але в квартирі у ОСОБА_6. він не зареєструвався, оскільки
в цьому не було необхідності. Раніше відповідач іноді ночував в квартирі у
ОСОБА_6., а іноді у своєї матері. У ОСОБА_6. є донька від першого шлюбу. В
даний час його дружина - ОСОБА_6. вагітна, вони чекають народження дитини.  Відповідач був би згоден на мирне вирішення
даного спору, якщо позивачка та третя особа ОСОБА_3. віддадуть його особисті
речі, відповідач має на увазі бібліотеку (зібрання книг), рибацькі снасті та
гараж в ГСК № 15, оскільки йому в даний час ніде ставити автомобіль, який він
придбав вже під час проживання з ОСОБА_6., але він не згоден забрати гараж,
який розташований на Авілівськиій стороні міста Лозова, він належить йому.

Відповідач в січні 2007 року звертався до суду з заявою про розподіл майна
подружжя, приблизно через сім місяців після розірвання шлюбу, десь в
березні-квітні 2007 року  та про
поновлення його порушеного права на житлову площу. З цими позовними заявами він
звернувся після того, як колишня його дружина ОСОБА_3 звернулася до суду з
позовною заявою про визнання його, ОСОБА_2., таким, що втратив право на
користування житловим приміщенням.

Чому у його позовних заявах він
зазначав адресу свого проживання   у
квартирі АДРЕСА_3 пояснив тим, що була допущена помилка адвокатом ОСОБА_7.  Позовні заяви ОСОБА_2, були залишені судом
без розгляду: про розподіл майна подружжя, оскільки у нього не було належних
доказів та про поновлення порушеного права користування квартирою, оскільки в
суді йому ОСОБА_3. віддала  ключі від
квартири. Але вони не підходили до дверей, так як  він сам ставив замки в квартиру і знає які
від них ключі.

ОСОБА_2 пояснив, що спірну квартиру він покинув, оскільки ОСОБА_3. сказала,
що не бажає з ним жити, після того, як їй стало відомо про зраду. Відповідач,
наряду з цим, далі  пояснив, що спірну
квартиру він покинув на прохання його колишньої дружини, ОСОБА_3., оскільки до
них в гості приїздив наречений доньки, і вона сказала, що їй буде незручно жити
з ОСОБА_2 в цей час у одній кімнаті.
Відповідач пішов жити до матері, а коли наречений доньки поїхав, то він
повернувся у квартиру, але двері та замки були змінені і тому він не зміг
потрапити у квартиру.

Відповідач пояснив, що йому в даний
час є де жити, і в спірну  квартиру він
повертатися не збирається, оскільки квартира двокімнатна, “трамвайного” типу.
Відповідачу відомо, що квартира на даний час не приватизована.  Пояснив, що до спірної квартири де проживає
його донька ОСОБА_1.- позивачка по справі, та його колишня дружина, ОСОБА_3 - третя
особа по справі,  він взагалі не має
причетності («не касается»), комунальні платежі він не оплачує, оскільки
вважає, що йому це робити не треба, бо у квартирі на все стоять лічильники.
Спочатку він надавав разову допомогу колишній сім*ї по оплаті комунальних
платежів.

Далі відповідач пояснив, що в даний час перебуває у зареєстрованому шлюбі з
ОСОБА_6. та проживає у неї в квартирі за адресою: АДРЕСА_3, в даний час це є
його постійне місце проживання, про це він також надав письмову заяву, просив
не викликати свідків, з цього приводу, оскільки він не оспорює дані факти (а.с.
101).

Третя особа - ОСОБА_3, позовні вимоги вважала такими, що підлягають
задоволенню  і підтримала  пояснення позивачки.

Представник третьої особи - комунального підприємства «Дирекція єдиного
замовника», Тюря Т.І. залишила вирішення даного питання на розсуд суду.

У судовому засіданні у якості свідків були допитані ОСОБА_8, ОСОБА_9,
ОСОБА_10,ОСОБА_11, ОСОБА_12. Не довіряти свідченням цих свідків, у суду немає
підстав, оскільки останні попереджені про кримінальну відповідальність за дачу
неправдивих показів, про що свідчать наявні в матеріалах справи, підписані ними
особисто, присяга свідка та розписка.

Свідок ОСОБА_8, яка проживає за адресою АДРЕСА_4,  пояснила, що вона часто бувала і буває у
гостях у ОСОБА_3., вона її подруга, за адресою: АДРЕСА_1. В червні місяці 2006
року вона бачила, що всі речі ОСОБА_2. стоять зібрані - це був одяг, книжки, а
потім через деякий час їх в квартирі вже не було. ОСОБА_2 часто ображав
ОСОБА_3., коли був у нетверезому стані. У листопаді 2006 року ОСОБА_3.
віддавала ОСОБА_2 ключі від квартири, але він ними не користувався, більше вона
його в квартирі не бачила. Свідок зазначила, що знала з яких причин речі
ОСОБА_2. зібрані - його вже часто бачила з іншою жінкою, він пішов жити до цієї
жінки і протягом вже більше ніж двох років, з 2006 р., не бачила у спірній
квартирі ОСОБА_2.. Зі слів ОСОБА_3. свідку відомо, що ОСОБА_2 одружився і живе
у своєї другої дружини.

Свідок ОСОБА_9,що мешкає у АДРЕСА_5, пояснила, що вона сусідка по площадці
сходів квартири ОСОБА_3., вона з 2006 року ОСОБА_2. не бачила за адресою:
АДРЕСА_1, після того,  як він приїхав на
мотоциклі і погрузив на нього свої речі у сумках. Які саме були речі, свідку не
відомо. Вже пізніше їй стало відомо, що ОСОБА_2 пішов до іншої жінки і живе у
неї. Далі ОСОБА_9пояснила, що її чоловік та ОСОБА_2 разом встановлювали вхідні
двері у під*їзд будинку 27. Пояснила, що одного разу  зустріла ОСОБА_2.,  восени 2006 року і запитала про те, чи не має
він намір повернутися додому, а він сказав, що - не збирається.

Свідок ОСОБА_10 , яка проживає за адресою АДРЕСА_6,  пояснила, що ОСОБА_2 живе за
адресою  АДРЕСА_3; свідок знає його,
оскільки він навчався разом з її сином. Одного разу її син приїхав з м. Харків
та з балкону побачив ОСОБА_2. разом з ОСОБА_6 запитав про те, що трапилося і
вона повідомила сину, що ОСОБА_2 одружився з ОСОБА_6. і, що - вони живуть разом
вже протягом двох чи трьох років. Свідок повідомила,  що часто бачить ОСОБА_2. разом з ОСОБА_6: то
вони сідають разом в машину, то - відпочивать на лавочці біля під*їзду;  бачила, що він і вранці іде на роботу з цієї
квартири, і ремонт він там зробив, бо з ОСОБА_6 вони живуть  сім*єю. З донькою ОСОБА_6. ,від її першого
шлюбу, у ОСОБА_2. також гарні стосунки, він її їздить зустрічає з поїзду і,
взагалі, відносини у них гарні; в квартирі проживає і ОСОБА_13 - батько
ОСОБА_6., квартира чотирьохкімнатна.

Допитана у якості свідкаОСОБА_11, яка проживає у АДРЕСА_7,  пояснила, що ОСОБА_2 вже
протягом двох років живе разом з ОСОБА_6 в квартирі АДРЕСА_3. Раніше він
приїздив туди інколи, з»являвся періодично; між
ОСОБА_2 та ОСОБА_6. нормальні відносини, вона його нова дружина і
ОСОБА_6. вагітна. Зараз ОСОБА_2 проживає у цій квартирі постійно з новою дружиною,  вони в квартирі разом робили ремонт, завозили
меблі, свідок їх постійно бачить разом, вони ходять під ручку, тобто, живуть як
одна  сім*я. Батько ОСОБА_6 казав, що у
нього  зять - ОСОБА_2  і, зять, хороший. Свідок пояснила, що
ОСОБА_2  їздить на машині марки «Жигулі»,
яку він купив за час проживання з ОСОБА_6. Раніше, коли вони тільки
зустрічалися, він спочатку приїздив на велосипеді, а потім - на мотоциклі.
Свідок зазначила, що ОСОБА_2. вже знає давно і відноситься до нього як до
сусіда, він ходив до ОСОБА_6, знає, що вони разом відвідували «утреніки» у її
доньки від першого шлюбу.

Свідок ОСОБА_12, яка проживає за адресою АДРЕСА_8 пояснила, що
вона сусідка ОСОБА_3. та ОСОБА_1  Свідок
пояснила, що бачила, як влітку 2006 року ОСОБА_2 вивозив свої речі з квартири,
речі він вивозив на мотоциклі, в присутності ОСОБА_3., вже після розлучення.
Речі ОСОБА_2 вивозив двічі або тричі, куди він відвіз свої речі - свідку не
відомо; зараз ОСОБА_2 у квартирі № 30 не живе і не з*являється, але
виписуватися з квартири не бажає. Свідок повідомила, що вона знає, що зараз
ОСОБА_2 живе на мікрорайоні 2 в буд. 57 з іншою жінкою, і наскільки свідку
відомо, то інша жінка вагітна від ОСОБА_2. Свідок далі пояснила, що бачила у
ОСОБА_2.  машину - «копійка», червоного
кольору. Раніше ОСОБА_2 ще з*являвся в квартирі у ОСОБА_3., дебоширив, розбив
вікно, понапихав сірники у замок, тому не могли відкрити вхідні двері в
квартиру.

Матеріалами справи встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

У судовому засіданні встановлено, що позивачка проживає у неприватизованій
квартирі, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується особовим
рахунком (а.с.  22) та довідкою (а.с.
51). Окрім позивачки за зазначеною адресою також зареєстровані ОСОБА_3, її
мати, та - ОСОБА_2, батько. Батьки позивачки перебували у шлюбі з 1984 року по
червень 2006 року, вони розлучились, свідоцтво про розірвання шлюбу
отримали  21 липня 2006 року  ( а.с.19).

ОСОБА_2 у червні 2006 року, забрав свої речі, переїхав на постійне місце
проживання до іншої квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2, де створив
нову сім`ю з іншою жінкою (а.с. 51, 72-76), але залишився зареєстрованим у
спірній квартирі.

На прохання позивачки щодо зняття з реєстрації, відповідач   не реагує, чим порушує право ОСОБА_1
розпоряджатися квартирою (а.с. 51)

В судовому засідання ОСОБА_1,
ОСОБА_3., свідки пояснили, що ОСОБА_2 спірну квартиру покинув добровільно, вони
йому перешкод у користуванні житловим приміщенням у цій квартирі не чинили,
ОСОБА_2 забрав з собою всі свої речі, оскільки мав ключі від квартири, зараз
проживає за іншою адресою - зі своєю дружиною ОСОБА_6., комунальні послуги в
квартирі за адресою: АДРЕСА_1, він не оплачує, квартиру не відвідує, наведене
не заперечував і ОСОБА_2 (а. с. 99).

Виходячи з викладеного, вбачається,
що ОСОБА_2 - відповідач по справі, у спірній квартирі не проживає більше шести
місяців без поважних причин, що він створив нову сім*ю і проживає сім*єю у
АДРЕСА_3.

Суд ураховує і той факт,  що на час
розгляду справи у суді, відповідач
не   ставив   питання
ні  про  вселення,
ні  про зобов`язання
позивачки  не  вчиняти
перешкод  у  користуванні
цим спірним жилим приміщенням.

Не заперечувались сторонами і ті обставини, що квартирну плату і комунальні
послуги по спірній квартирі відповідач не сплачує з моменту, коли він пішов зі
спірної квартири, інших витрат по обслуговуванню цієї квартири за цей період не
мав, у квартиру вселитись не намагався.

Доводи відповідача про те, що він не мав можливості користуватись спірною
жилою площею, оскільки у нього відсутні ключі від вхідних дверей, не можуть
бути взяті до уваги. Як пояснив відповідач у судовому засіданні 02.09.2008
року, у січні місяці 2007 року у суді коли розглядалася позовна заява ОСОБА_3
до нього про визнання таким, що втратив право на житлову площу і за його
зустрічною позовною заявою - про вселення в квартиру,  ОСОБА_3 дала йому ключі від вхідних дверей у
спірну квартиру, але ключі не підійшли. Проте, на запитання суду, відповідач
пояснив, що він не звертався більше до суду з питанням про вселення і не
намагався вселитися у квартиру.

Також, не можна визнати поважною причиною не проживання відповідача у
спірній квартирі ту обставину, що він влітку 2006 року знаходився десь до трьох
місяців у відрядженні у місті Ізюмі, ще із тих причин, що не надано доказів
відповідачем  про знаходження у
службовому відрядженні, суд також ураховує і ту обставину, що сторони після
цього зверталися до суду зі спірного питання як зазначалося вище.

Не можна визнати поважною і причину
непроживання відповідача у спірній квартирі із-за того, що було
проведено заміну вхідних дверей та замків у квартирі. Судом встановлено, що
після виникнення спору з цього приводу, у січні місяці 2007 року відповідачеві
були вручені ключі від вхідних дверей.

Безспірним фактом є створення відповідачем іншої сім*ї з громадянкою
ОСОБА_6.  та проживання з новою сім*єю
понад двох років у квартирі АДРЕСА_3, що підтверджується показаннями свідків,
не оспорювання цього факту самим відповідачем про що він надав заяву до суду
(а.с. 99) та  документи з РАЦ на а.с.
72-76, а саме: 11 липня 2008 року ОСОБА_2 зареєстрував шлюб з ОСОБА_6, що
підтверджується даними з відділу реєстрації актів цивільного стану по м. Лозова
Лозівського міськрайонного управління юстиції Харківської області (а.с. 72) -
копією заяви про реєстрацію шлюбу (а.с. 73); копією довідки № 68 з Лозівської
міської лікарні про вагітність ОСОБА_6. (а.с. 74); заява ОСОБА_2. та ОСОБА_6.
про скорочення строку для реєстрації шлюбу (а.с. 75); копією актового запису
про шлюб № 144 від 11 липня 2008 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_6 (а.с. 76).

Отже, при викладених вище обставинах, у зв'язку з тим, що відповідач
добровільно покинув спірне житлове приміщення|помешкання|, перешкод йому в проживанні позивачка не
здійснювала|скоювала,чинила|,
більше шести останніх місяців ОСОБА_2  відсутній
в спірній квартирі без поважних причин, в судовому засіданні не надав доказів
зворотного, а - навпаки, не оспорював той факт, що він має постійне місце
проживання, у якому виконує обов'язки по утриманню житла, що підтверджуються і
письмовими доказами (а.с .23, 24, 28, 32, 51, 52, 53, 54), показаннями сторін і
свідків у судовому засіданні, - суд вважає ОСОБА_2. таким, що втратив зв'язок
зі спірним житлом, тому, позовні вимоги знайшли своє підтвердження у судовому
засіданні, і позов підлягає задоволенню.

Таким чином, судом встановлено, що непроживання відповідача у спірній
квартирі не пов*язане з перебуванням його у службових відрядженнях чи
відсутністю ключів від вхідних дверей у квартиру, чи з інших поважних причин.

Суд, перевіривши матеріали справи, вислухавши пояснення позивачки,
відповідача,  показання свідків, дійшов
висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є законними, обґрунтованими і  такими, що підлягають задоволенню, оскільки в
судовому засіданні достовірно встановлено, що ОСОБА_2 не проживав у спірній
квартирі понад встановлений ст. 71 ЖК України строк, протягом якого
зберігається право користування жилим приміщенням за тимчасово відсутнім
громадянином.

Згідно ст. 379 ЦК України житлом фізичної
особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для
постійного проживання в них.

Згідно ст. 163 Житлового кодексу України у разі тимчасової відсутності
наймача або членів його сім'ї, за ним зберігається займане житлове приміщення у
випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 та 5  частини третьої і частиною четвертою статті
71 цього ж Кодексу.

Тимчасова відсутність наймача та членів його сім'ї не звільняє їх від
виконання обов'язків за договором найму житлового приміщення.

Виходячи з положень ст. 71 ЖК та роз'яснень, даних у п. 10 постанови N 2
Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 р. "Про деякі питання,
що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України",
право користування жилим приміщенням при тимчасовій відсутності наймача або
членів його сім'ї зберігається протягом шести місяців або інших строків,
передбачених цією статтею.

Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад
щість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем,
а в разі спору - судом.

Згідно статті 72 Житлового
К|одексу України, визнання|зізнання|
особи|обличчя,лиця| такою, що
втратив право користування житловим приміщенням|помешканням| унаслідок|внаслідок| відсутності цієї особи понад встановлених|установлених| термінів проводиться|виробляється,справляється| в судовому
порядку|ладі|.

Відповідно до ст. 107 ЖК України у разі вибуття наймача та членів його
сім*ї на постійне місце проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле
приміщення в цьому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення
вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся
сім*я, то договір найму не розривається, а член сім*ї, який вибув на постійне
місце проживання в інше місце, втрачає право користування цим приміщенням з дня
вибуття.

Пленум Верховного Суду України в п.11 постанови «Про деякі питання, що
виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» від 12 квітня
1985 р. № 2  роз*яснив, що на
підтвердження вибуття суд може брати до уваги будь-які фактичні дані, які
свідчать про обрання стороною іншого постійного місця проживання (повідомлення
про це в листах, розписка, переадресування кореспонденції, утворення сім*ї в
іншому місці, перевезення майна в інше жиле приміщення, виїзд в інший населений
пункт і постійна прописка там, укладення трудового договору на невизначений
строк тощо).

Суд вважає обґрунтованими твердження позивачки про порушення її свобод і
інтересів з боку відповідача, за захистом яких вона звернулася до суду. Судом
достовірно встановлено, що відповідач не проживає у спірній квартирі більш ніж
шість місяців без поважних причин,  але у
ній зареєстрований хоча має інше постійне місце проживання

Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд вважає
позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, а саме:  визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право
користування житловим приміщенням в
квартирі АДРЕСА_1.

Згідно до п.6 ч.1 ст.214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує
питання про розподіл між сторонами судових витрат.

Стеттею 79 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються із
судового збору та витрат, пов*язаних з розглядом справи.

Частиною 5 Розділу 11 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного
процесуального кодексу України встановлено, що до набрання чинності законом,
який регулює порядок сплати і розміри судового збору, судовий збір при
зверненні до суду сплачується у порядку і розмірах, встановлених законодавством
для державного мита.

Оскільки, позивачка від позовних вимог в частині стягнення на її користь з
відповідача витрат по оплаті судового збору у розмірі 08,50 грн. і  оплати витрат на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи у суді у розмірі 07,50 грн., а також витрат по
оплаті послуг адвоката у розмірі 700 грн. -
відмовилася під час судового розгляду, то, останні не підлягають
стягненню.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 213-215, 218 ЦПК України;  ст. ст. 379, 810, 815, 816 ЦК України;  ст.71, 72 ЖК України; Постановою Пленуму  Верховного Суду України  N 2 від 12 квітня 1985 року “Про деякі
питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України”,
суд -

в и р і ш и в:

Позовну заяву  ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
треті особи: ОСОБА_3, комунальне підприємство «Дирекція єдиного замовника», про
визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням у
зв`язку із вибуттям на інше постійне місце проживання - задовільнити.

Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням в
будинку, який розташований за адресою:АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду
Харківської області через Лозівський міськрайонний суд Харківської області
шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне
оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги або в
порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви
про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано.
Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була
подана у строк, встановлений статтею 294 ЦПК України, рішення суду набирає
законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи
апеляційним судом.

Головуючий

у судовому засіданні

суддя:
О.І.Горчакова