Н Е М   У К Р А Ї Н И
року                                                        м.
Колегія суддів Судової палати у цивільних справах
Верховного Суду України в складі:
суддів:
в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до сільськогосподарського
товариства з обмеженою відповідальністю “1-е Мая”, Первомайської районної
державної адміністрації, Грушинської сільської ради, третя особа - Первомайський
районний відділ земельних ресурсів, про визнання права на земельну частку
(пай), виділення його в натурі за
касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Первомайського міськрайонного суду від 3
квітня 2007 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 25 червня
в с т а н о в и л а:
листопаді 2006 року ОСОБА_1 звернувся в суд із зазначеним позовом, посилаючись
на те, що з січня 1985 року до жовтня 1996 року працював водієм у колгоспі та
колективному сільськогосподарському підприємстві (далі - КСП) “1-е Мая”. На
підставі рішення Первомайської районної ради № 352 від 21 серпня 1995 року КСП
“1-е Мая” видано державний акт на право колективної власності на землю,
невід'ємним додатком до якого є список громадян - членів КСП, в який його
безпідставно не було включено, чим позбавлено права на земельну частку (пай).
Позивач просив визнати за ним право на земельну частку (пай) та  зобов'язати Первомайську районну державну адміністрацію виділити земельну частку (пай) у натурі з резервних земель.
Рішенням Первомайського
міськрайонного суду Харківської області від 3 квітня 2007 року, залишеним без
змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 25 червня 2007 року, у
задоволенні позовних вимог відмовлено.

У касаційній скарзі
ОСОБА_1 просить скасувати зазначені судові рішення, посилаючись на
невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування
судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права.

Заслухавши доповідь судді Верховного Суду України, дослідивши матеріали справи
та перевіривши наведені в скарзі доводи, колегія суддів вважає, що скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції виходив із того, що позивач не надав доказів того,
що на момент розпаювання він був членом КСП “1-е Мая” та мав право на земельну
частку (пай). Крім того, позивач пропустив строк на звернення до суду за
захистом порушеного права без поважних причин.

Залишаючи без змін рішення суду
першої інстанції, апеляційний суд зазначив, що за позивачем у визначеному
законом порядку закріплено право на земельну частку (пай), згідно зі списком
громадян, доданим до державного акта на право колективної власності на землю, в
якому за       № 514 зазначений позивач,
а тому безпідставним є звернення до суду з позовом про визнання за ним права на
земельну частку (пай). Вимоги про виділення земельної частки (паю) у натурі не
підлягають задоволенню, оскільки позивач не має сертифіката на земельну частку
(пай) та не надав доказів того, що він у встановленому законом порядку
звертався до компетентних органів про видачу такого правовстановлюючого
документа. З мотивувальної частини рішення суду першої інстанції виключено
посилання  на відмову в позові у зв'язку
з пропуском позовної давності.

З такими висновками судів не можна
погодитись з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК
України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи
інтересів.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду
України в п. 24 постанови від 16 квітня 2004 року № 7 "Про практику
застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ"
член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що
додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває
права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, у тому числі й у
випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на
земельну частку (пай).

Вирішуючи спір, суд зазначених
вимог закону та роз'яснень Пленуму Верховного Суду України не врахував і дійшов
помилкового висновку про безпідставність звернення до суду позивача з даним
позовом.

У порушення вимог ст.ст. 212-215
ЦПК України, суд не з'ясував: чи мали місце обставини, якими обгрунтовувалися
вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які
правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; не обговорив чи
відноситься до компетенції суду вирішення питання щодо виділення в натурі
земельної частки (паю), хоча з'ясування цих обставин має істотне значення для
правильного вирішення спору.

Розглядаючи справу, суд апеляційної інстанції спростував
висновки суду першої інстанції та виключив із мотивувальної частини
рішення суду  посилання  на відмову в позові у зв'язку з пропуском
позовної давності, проте залишив
без змін рішення суду, неправильно застосував норми
матеріального права, допустив порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення
справи.

За таких обставин
ухвалені судові рішення підлягають скасуванню з передачею справи на новий
розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись
ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах
Верховного Суду України

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1
задовольнити.

Рішення Первомайського
міськрайонного суду Харківської області від 3 квітня 2007 року та ухвалу
апеляційного суду Харківської області від             25 червня 2007 року скасувати,
справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий

А.В. Гнатенко

Судді:

Л.І. Григор'єва

В.І. Гуменюк

В.Г. Данчук

В.Й. Косенко