overthelex/edrsr-tspk huggingface dataset:
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

23 вересня 2008 року колегія суддів Судової палати у цивільних

справах Верховного Суду України в складі:

Левченка Є.Ф.,   Лихути Л.М.,   Охрімчук Л.М.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні в м. Києві
справу за позовом Спільного українсько-німецького
підприємства "Та.Ма.Ка.So." до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа РВ ОМУ УМВС України в
Одеській області, про виселення та зобов'язання зняти з реєстрації, за касаційною скаргою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на
рішення Приморського районного суду м. Одеси від 25 жовтня 2004 року та ухвалу
Апеляційного суду Одеської області від 13 лютого 2008
року,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до Верховного
Суду України з касаційною скаргою на рішення Приморського районного суду м.
Одеси від 25.10.2004 р., залишене без змін ухвалою Апеляційного суду Одеської
області від 13.02.2008 р., яким позов задоволено: виселено відповідачів із
квартири АДРЕСА_1 без надання іншого житлового приміщення та вирішено питання
про зняття їх з реєстрації.

В обґрунтування касаційної скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 посилаються на неправильне
застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального
права, в зв'язку з чим ставлять питання про скасування судових рішень та передачу
справи на новий розгляд до місцевого суду.

Заперечуючи проти касаційної скарги, позивач указує
на те, що судові рішення, на його думку, є законними і обґрунтованими.

Колегія суддів дійшла висновку, що підстави
для перегляду судових рішень відсутні, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно ст. 335 ЦПК України суд касаційної
інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не
були встановлені в рішенні суду, чи відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено і це вбачається з матеріалів
справи, що судові рішення ухвалені з додержанням судами норм матеріального та
процесуального права, а також відсутні передбачені ч. 1 ст. 338 ЦПК України
підстави для обов'язкового скасування рішення суду.

Наведені у касаційній скарзі доводи висновок
судів не спростовують.

Керуючись ст.ст. 332, 336 ЦПК України,
колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у  х  в
а  л  и  л  а :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 25 жовтня 2004 року та
ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 13 лютого 2008 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Верховного Суду України :

Є.Ф. Левченко

Л.М. Лихута

Л.І. Охрімчук
У Х В А Л А ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

23 вересня 2008 року колегія суддів Судової палати у цивільних

справах Верховного Суду України в складі:

Левченка Є.Ф.,   Лихути Л.М.,    Охрімчук Л.М.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення порядку користування земельною ділянкою та
виділ частки землі в натурі, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Апеляційного суду Вінницької області від 2 квітня  2008 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2005 року ОСОБА_1 звернулася до суду з названим позовом.

Рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці області від 18 листопада
2005 року позов задоволено: встановлено порядок користування земельною ділянкою
площею 2562 кв. АДРЕСА_1, що перебуває у спільному користуванні  ОСОБА_1 та ОСОБА_2, виділивши кожній з них по
1281 кв. м земельної ділянки згідно першого варіанту висновку судової
будівельно-технічної експертизи № 362 від 21 жовтня     2005 року.

Рішенням Апеляційного суду Вінницької області від 2 квітня 2008 року
рішення місцевого суду скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов
задоволено частково: встановлено порядок користування цією земельною
ділянкою,  за яким ОСОБА_1 виділено 933
кв. м земельної ділянки, а ОСОБА_2 - 1625 кв. м відповідно до кадастрового
плану, виготовленого 27 листопада 2003 року Державним підприємствам
"Поділлягеодезкартографія" та протоколу обстеження та погодження меж
земельної ділянки від 27 листопада 2003 року.

У касаційній скарзі позивачка просить рішення апеляційного суду скасувати
та залишити в силі рішення місцевого суду, посилаючись на неправильне
застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення
норм процесуального права.

Колегія суддів дійшла висновку, що підстави для перегляду рішення
апеляційного суду відсутні, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно ст. 335 ЦПК України суд касаційної
інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не
були встановлені в рішенні суду, чи відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що рішення апеляційного суду ухвалено з додержанням
судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, а також
відсутні передбачені ч. 1 ст. 338 ЦПК України
підстави для обов'язкового скасування рішення суду.

Наведені у касаційній скарзі доводи висновок
суду апеляційної інстанції не спростовують.

Керуючись ст.ст. 332, 336  ЦПК
України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду
України

у  х
в  а  л
и  л  а :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Апеляційного суду Вінницької області від 2 квітня 2008 року
залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Верховного Суду України :

Є.Ф. Левченко

Л.М. Лихута

Л.І. Охрімчук
У х в а л а

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

17 червня 2008 року

м. Київ

Суддя Верховного Суду України Пшонка М.П.,
розглянувши касаційну скаргу відкритого акціонерного
товариства “Красноармійське автотранспортне підприємство 11411” на рішення
апеляційного суду Донецької області від 4 березня 2008 року у справі за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, відкритого акціонерного товариства “Красноармійське
автотранспортне підприємство 11411” та закритого акціонерного товариства
“Страхова компанія “ВУСО” про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду із позовом, зазначивши, що 5
лютого 2007 року приблизно об 11 годині в м. Красноармійську по вул. Шевченко в
районі автостанції, водій автобуса ЛАЗ-695Н державний номер НОМЕР_1 - ОСОБА_2, який працює водієм у ВАТ
“Красноармійське АТП 11411”, не вибравши безпечної швидкості руху виїхав на
зустрічну смугу, здійснив зіткнення із автомобілем ВАЗ-21093 державний номер НОМЕР_2, під керуванням позивача,
який належить позивачу на праві власності. В результаті чого позивач отримав
тілесні ушкодження, а його автомобіль механічні пошкодження.

Рішенням апеляційного суду Донецької області від 4 березня           2008 року, апеляційну скаргу ОСОБА_1
задоволено частково. Рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької
області скасовано та ухвалено нове рішення. Задоволено позовні вимоги ОСОБА_1
Стягнуто з ВАТ “Красноарміське АТП 11411” на користь ОСОБА_1 3 тис. 537 грн. 24
коп. матеріальної шкоди, 1 тис. 800 грн. витрати на правову допомогу та   5 тис. грн. моральної шкоди.

У касаційній скарзі скаржник ставить питання про
скасування ухвали суду апеляційної інстанції та залишення в силі рішення суду
першої інстанції, мотивуючи свою вимогу порушенням судом норм матеріального та
процесуального права.

У відкритті касаційного провадження у
справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до частини 3 статті 328 ЦПК України суддя
відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній
доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Із оскаржуваного судового рішення
вбачається, що скарга є необґрунтованою і наведені в ній доводи не дають підстав для
висновків щодо незаконності та неправильності зазначеного судового рішення.

Керуючись п. 5 ч. 3 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити відкритому акціонерному
товариству “Красноармійське автотранспортне підприємство 11411” у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, відкритого акціонерного товариства
“Красноармійське автотранспортне підприємство 11411” та закритого акціонерного
товариства “Страхова компанія “ВУСО” про відшкодування матеріальної та
моральної шкоди.

Додані до скарги матеріали повернути скаржнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Верховного Суду
України
М.П. Пшонка
У х в а л а

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

20 червня 2008 року

м. Київ

Суддя Верховного Суду України Пшонка М.П.,
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення
апеляційного суду Рівненської області від 11 лютого 2008 року у справі за
позовом ОСОБА_1 до управління праці та соціального захисту населення Корецької
районної державної адміністрації Рівненської області та Корецького
територіального центру соціального обслуговування малозахищених верств
населення про визнання незаконним наказу про звільнення ОСОБА_2, поновлення її
на роботі, виплату заробітної плати за час вимушеного прогулу та відшкодування
моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1. звернувся до суду в
інтересах ОСОБА_2 з
позовом, зазначивши, що 11 липня 2006 року її було звільнено у зв'язку з
реорганізацією координаційного територіального центру по переводу в Коерцький
територіальний центр соціального обслуговування малозахищених верств населення.
11 квітня 2007 року її звільнено з Корецького територіального центру
соціального обслуговування малозахищених верств населення у зв'язку із
закінченням строку трудового договору. Звільнення в обох випадках вважає
незаконним, та просить поновити на роботі ОСОБА_2, стягнути заробітну плату
за час вимушеного прогулу та відшкодувати моральну шкоду, оскільки вважає, що ОСОБА_2 уклала строковий трудовий
договір під впливом обману.

Рішенням апеляційного суду Рівненської області від 11
лютого        2008 року апеляційну скаргу
ОСОБА_2
задоволено частково. Рішення Корецького районного суду Рівненської області від
17 жовтня 2007 року скасовано. Відмовлено ОСОБА_2 у задоволенні позову про
зміну дати звільнення, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу
за безпідставністю вимог. В решті рішення суду першої інстанції залишено без
змін.

У касаційній скарзі скаржник ставить питання про
скасування рішення суду апеляційної інстанції та ухвалення нового рішення про
задоволення його позовних вимог в повному обсязі, мотивуючи свою вимогу
порушенням судом норм матеріального та процесуального права.

У відкритті касаційного провадження у
справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до частини 3 статті 328 ЦПК України суддя
відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній
доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Із оскаржуваного судового рішення
вбачається, що скарга є необґрунтованою і наведені в ній доводи не дають підстав для
висновків щодо незаконності та неправильності зазначеного судового рішення.

Керуючись п. 5 ч. 3 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_1 у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до управління праці та соціального захисту населення Корецької
районної державної адміністрації Рівненської області та Корецького
територіального центру соціального обслуговування малозахищених верств
населення про визнання незаконним наказу про звільнення ОСОБА_2, поновлення її
на роботі, виплату заробітної плати за час вимушеного прогулу та відшкодування
моральної шкоди.

Додані до скарги матеріали повернути скаржнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Верховного Суду
України
М.П. Пшонка
У Х В А Л А

Іменем  України

10 вересня 2008
року
м. Київ

Колегія
суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного
Суду України в складі:

суддів:
Григор'євої Л.І.,

Балюка М.І.,
Барсукової В.М., -

розглянувши
у попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом державного
підприємства “Експертно-аналітичний центр сприяння технічному переозброєнню
галузі” до приватного нотаріуса Донецького міського нотаріального округу
ОСОБА_1, третя особа - закрите акціонерне товариства “Донецьксталь -
металургійний завод” про визнання нотаріальних дій про протест векселів про
неоплату недійсним, за касаційною скаргою
державного підприємства “Експертно-аналітичний центр
сприяння технічному переозброєнню галузі” (далі - Центр)  на ухвалу апеляційного суду Донецької області
від 18 лютого 2008 року,

встановила:

У січні 2007 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, мотивуючи його тим, що 25 квітня 2006 року по зверненню
ЗАТ “Донецьксталь - металургійний завод” приватний нотаріус Донецького міського
нотаріального округу ОСОБА_1 здійснив протест векселю про неоплату, які були
видані Центром. Просив суд визнати дії нотаріуса по опротестуванню вказаних
простих векселів про неоплату недійсними.

Рішенням  Ворошиловського  районного
суду   м.    Донецька
від   21 листопада 2007 року в
задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Донецької області від 18 лютого 2008 року
зазначене рішення районного суду скасовано, провадження у справі закрито.

У поданій до Верховного Суду України касаційній скарзі Центр
просить скасувати ухвалу апеляційного суду, посилаючись на неправильне застосування
апеляційним судом норм матеріального права й порушення норм процесуального права.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження
судового рішення є неправильне застосування судом норм матеріального чи
порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної
інстанції перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом
першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і
не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні суду, чи відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Оскільки доводи касаційної скарги та матеріали справи
не дають підстав для висновку про порушення судами норм матеріального або процесуального
права, а отже, відсутні передбачені ст. ст. 338 - 341 ЦПК України підстави для скасування
вказаних судових рішень, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну
скаргу.

Керуючись ст. ст. 331, 332, 337 ЦПК України, колегія
суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

ухвалила:

Касаційну скаргу державного підприємства “Експертно-аналітичний центр
сприяння технічному переозброєнню галузі”
відхилити.

Ухвалу апеляційного суду Донецької
області від 18 лютого 2008 року  залишити
без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:                                                                 Л.І. Григор'єва

М.І. Балюк

В.М. Барсукова
У х в а л а

іменем
україни

11 вересня 2008  року

м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Пшонки
М.П.,                  Костенка
А.В.,                Романюка Я.М.,-

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до комунального закладу «Міська лікарня №7»
про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного
прогулу, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу апеляційного суду
Дніпропетровської області від 25 березня 2008 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2007 року ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним позовом,
обґрунтовуючи свої вимоги тим, що наказом від 2 листопада 2006 року №134-К її
звільнили з посади медичної сестри на підставі п. 2 ст. 40 КЗпП України за
станом здоров'я. Однак відповідачем при звільненні  порушено його порядок, невірно зазначено
формулювання підстави звільнення, тому позивачка просила поновити її на роботі,
змінити формулювання та дату звільнення, стягнути з відповідача на її користь
середній заробіток.

Рішенням Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 3 жовтня  2007 року, залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Дніпропетровської області від 25 березня 2008 року, у
задоволенні позову відмовлено.

У
касаційній скарзі ОСОБА_1 порушує питання про скасування  ухвали апеляційного суду та ухвалення рішення
про задоволення її позовних вимог, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм
матеріального та процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія
суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в
касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність
застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи
процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини,
що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що судові рішення  ухвалено з додержанням норм матеріального та
процесуального права, відсутні передбачені статтею 338 ЦПК України підстави для
обов'язкового скасування судового рішення.

Наведені в касаційній скарзі доводи висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 332, 337 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у
цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

Касаційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити, а рішення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу
від 3 жовтня          2007 року та ухвалу
Дніпропетровської області від 25 березня 2008 року залишити без змін.

Ухвала
оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

Пшонка М.П.                            Костенко А.В.                 Романюк Я.М.
Копія.Справа№2-610/08
Е М            У К Р А Ї Н И
року   Кагарлицький районний суд
Київської області у складі:
головуючого        судді
при секретарі                    Хміль Л.П.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Кагарлику справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2про стягнення
Відповідно до ст. 224 ч.1 ЦПК України
проведено заочний розгляд справи .
В позові ОСОБА_1 просила суд стягнути з
відповідача ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання сина
ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1 р.н. в розмірі 1/3 частини заробітку/доходу/,але не менше
35 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку
щомісячно.починаючи з дня подачі заяви до суду і до досягнення дитиною
повноліття.В судовому засіданні позов підтримала,так як протягом останнього
року відповідач ОСОБА_2 не виконує батьківських обов»язків і не надає їй
матеріальної допомоги на утримання дитини яка перебуває на її утриманні.Відповідач
аліментними зобов»язаннями не обтяжений,працездатний і може сплачувати аліменти
Судом встановлені вказані вище обставини
на які посилалась позивач,обґрунтовуючи позов,що підтверджується поясненнями
позивача в якості свідка.записами в свідоцтві про народження дитини,довідкою
про заробіток відповідача,довідкою про перебування дитини на утриманні матері.
А тому на підставі ст.ст.180,182,183 ч.1 СК
України з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти в розмірі 1/3
частини заробітку/доходу/,але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку щомісячно,починаючи з дня подачі заяви до
суду-02.07.2008 р. і до досягнення сином повноліття,задоволивши позов частково.
решті вимог слід відмовити відповідно до ст.182 ч.2 СК України,так як
мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути менше ,ніж 30 а не 35
відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Керуючись ст.ст. 180,182,183 ч.1 СК
України,ст.224 ч.1 ЦПК України,суд,-
Позов задоволити частково.
з ОСОБА_2на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання  сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 р.н. в розмірі 1/3
частини заробітку/доходу/,але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку щомісячно.починаючи з 02.07.2008 р.і до досягнення
Рішення
в частині стягнення аліментів за 1 місяць підлягає до негайного виконання.

В решті вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_251 грн
судового збору.

Заочне
рішення може бути переглянуте судом,що його ухвалив,за письмовою заявою
відповідача яка може бути подана протягом 10 днів з дня отримання копії
рішення.Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному
порядку,встановленому ЦПК України.

Суддя/Підпис/:

З оригіналом
згідно/Суддя/:
Справа №2-447
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2008 року
м.Гайворон

Гайворонський районний суд Кіровоградської
області в складі: головуючої Задорожної Л.І., при секретарі  Корж П.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні
цивільну справу за позовом ВАТ „Укртелеком” до ОСОБА_1 про стягнення боргу за
надані телекомунікаційні послуги,-

В С Т А
Н О В И В:

ВАТ „Укртелеком”
в особі Голованіського Центру електрозв”язку №3 Кіровоградської філії ВАТ
„Укртелеком” звернулось до суду з позовом
доОСОБА_1, про стягнення боргу за надані телекомунікаційні послуги.

Позов мотивовано
тим, що відповідач, являючись
споживачем  ВАТ «Укртелеком», не
виконав свої зобов'язання по сплаті вартості послуг електрозв'язку. Станом на
01.06.2008 р. заборгованість складає 131 гривню 04 копійки, абонентської плати.

Представник
позивача в судовому засіданні позов підтримала, просить стягнути позовну суму
та відшкодувати судові витрати.

Відповідач  в судове засідання не з'явився. Про час та
місце розгляду справи повідомлений в установленому порядку за останнім відомим
суду місцем проживання, пояснень чи заперечень на позов суду не надав.

Вивчивши
матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню,
оскільки відповідач, згідно договору № 54006848 від 31.03.1999 р. про надання
послуг електрозв”язку, є  споживачем ВАТ
„Укртелеком”. З матеріалів справи вбачається, що станом на 01.06.2008 р.
заборгованість складає 131 гривню 04 копійки, абонентської плати.

Відповідно до
ст. 33 Закону України „Про телекомунікації” та п. 61 Правил користування
місцевим телефонним зв'язком, надані послуги електрозв'язку підлягають оплаті
не пізніше 20 числа місяця, який слідує за звітним періодом.

Керуючись ст.ст.
509, 526  ЦК України, ст. 33 Закону
України „ Про телекомунікації”, п. 61 „Правил користування місцевим телефонним
зв'язком”, ст.ст. 75, 202, 203  ЦПК
України, -

В И Р І Ш И В:

Стягнути з
ОСОБА_1 на користь ВАТ  „Укртелеком” 131
(сто тридцять одну) гривню 04 копійки боргу за надані послуги
електрозв'язку.

Стягнути з
ОСОБА_1 на користь Голованівського ЦЕЗ №3 КФ ВАТ “Укртелеком” 51 гривню
державного мита, та 30 гривень за інформаційно-технічне забезпечення.

Рішення суду
може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Кіровоградської
області через Гайворонський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня
проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження й поданням після цього
протягом 20 днів апеляційної скарги, із подачею її копії до апеляційної
інстанції.

Суддя
Л.Задорожна