overthelex/edrsr-tspk huggingface dataset:
Справа № 2-82  / 08 р.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И

07
лютого  2008  року                                                                                          Драбівський районний суд

Черкаської області

в
складі:

головуючого
-         Шведуна В.С.,

при
секретарі -        Бубир В.М.,

розглянувши
у попередньому судовому засіданні в смт. Драбів справу за позовом ОСОБА_1 до
Нехайківської сільської ради про визнання права власності на самочинно
збудований жилий будинок з надвірними будівлями,

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду
із позовом, де просив прийняти рішення, яким визнати за ним право власності на
жилий будинок з надвірними будівлями, що розташований АДРЕСА_1.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, надіславши суду письмову
заяву про розгляд справи в його відсутності, заявлений  позов підтримує.

В судовому засіданні представник
відповідача Нехайківської сільської ради Шевченко В.В. заявлений позов
визнав  і згідний на його задоволення.

Суд, вислухавши пояснення представника відповідача, вивчивши матеріали
справи вважає за необхідне за наявності для того законних підстав у
відповідності з ст.174 ЦПК України ухвалити рішення про задоволення позову
ОСОБА_1.

В судовому засіданні доведено, що мати позивача ОСОБА_1. -ОСОБА_2 померла
ІНФОРМАЦІЯ_1. Після смерті матері залишилося спадкове майно - будинковолодіння
з надвірними будівлями, розташоване за вказаною вище адресою. На дане
будинковолодіння відсутні правовстановлюючі документи, в зв»язку з чим він не
може оформити право власності. Позивач вступив в оперативне управління спадковим
майном шляхом подачі заяви до Драбівської державної нотаріальної контори.

У відповідності до ст.1268 Цивільного Кодексу України незалежно від часу
прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.   За таких обставин суд вважає за необхідне
визнати за ОСОБА_1 право власності на жилий будинок з надвірними будівлями,
розташований в будинковолодінні АДРЕСА_1.

Керуючись ст. ст. 10; 60; 130; 174; 212;213; 215; ЦПК України,
ст.ст.376,  392, 1268 ЦК України,  суд ,-

в и р і ш и в :

Визнати право власності на самочинно збудований жилий будинок з надвірними
будівлями АДРЕСА_1 за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішення може бути оскаржено до
судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області
протягом 10 днів шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Головуючий:  підпис

ВІРНО:

Суддя

Драбівського райсуду                                                                                                                        В.С.Шведун
Справа № 2-1159/2008 року
РІШЕННЯ

ІМ'ЯМ УКРАЇНИ

05 лютого 2008
року                                                            м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд
Івано-Франківської області  в складі:

головуючого-судді:                 Шалаута Г. І.

секретаря:                                Устинської Н.С.

з участю позивачки                 ОСОБА_1.

відповідача                               ОСОБА_2

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в приміщенні Івано-Франківського міського суду
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про розірвання шлюбу

встановив:

ОСОБА_1подала
позов до ОСОБА_2  про розірвання шлюбу.
Позов мотивувала тим , що зареєструвала
шлюб з відповідачем 10.07.1996 року,
в шлюбі  народилася донька
-ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 Причиною розірвання шлюбу є те, що міцної сім”ї вони не
створили,  подружніх відносин не
підтримують протягом дев”яти років ,
спільного господарства не ведуть, шлюб носить формальний характер ,
просила його розірвати, витрати пов'язані з оформленням розлучення в органах
РАЦСу   покласти на відповідача, малолітню  дитину
після розірвання шлюбу  залишити
проживати з нею.

В судовому
засіданні позивачка позов підтримала ,просила його задоволити.

Відповідач в судовому засіданні
позов визнав , просив шлюб розірвати.

Заслухавши
пояснення позивачки , відповідача, дослідивши обставини  справи, суд приходить до висновку, що
стосунки, які існують між сторонами виключають можливість збереження
сім'ї,    подальше перебування в шлюбі
буде суперечити інтересам сторін, а тому суд вважає, що шлюб слід розірвати,
витрати пов»язані з оформленням свідоцтва про розірвання шлюбу в державних
органах реєстрації актів цивільного стану покласти на  відповідача,
малолітню  дитину  після розірвання шлюбу  залишити проживати з матір”ю.

На підставі наведеного, ст.ст.
110, 112 СК України, керуючись ст. ст. 215 - 216
ЦПК Укаїни, суд,-

вирішив:

П озов задоволити. Шлюб між ОСОБА_1
та ОСОБА_2, який зареєстрований 10.07.1996 року у відділі РАГСу
Івано-Франківського міськвиконкому, актовий запис № 616- розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 при  оформленні свідоцтва про розлучення в
державних органах реєстрації актів цивільного стану на користь держави держмито
в розмірі одного неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, звільнивши від
сплати ОСОБА_1.

Малолітню
дитину: доньку- ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 після розірвання шлюбу залишити проживати
з матір»ю.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подачі заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про
апеляційне оскарження не було подано. В разі подачі заяви про апеляційне
оскарження рішення суду, якщо
апеляційна скарга не була подана в строк, рішення набирає законної сили після
закінчення цього строку.

Заяву про апеляційне оскарження рішення
суду до апеляційного суду області може бути подано протягом 10 днів з дня
проголошення рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом 20 днів після подачі заяви про апеляційне оскарження. Заява
про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подається через
Івано-Франківській міський суд.

Суддя:
Г.І.Шалаута

Копія вірна:
У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2008 року
м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

суддів:

Лященко Н.П.,   Костенка А.В.,   Прокопчука Ю.В., -

розглянувши
в попередньому судовому засіданні справу за
позовом Київського міського центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення суми,

в с т а н о в и в:

У липні 2006 року позивач, звернувшись до суду з указаним позовом,
зазначав, що 13 квітня 2005 року відповідачка зареєструвалась в Дніпровському
районному центрі зайнятості м. Києва як така, що шукає роботу і 20 квітня 2005
року їй було надано статус безробітної. В заяві про надання статусу безробітної
відповідачка вказала, що не є підприємцем та трудовою діяльністю не займається.
За період з 20 квітня 2005 року по                 14 липня 2005 року
відповідачці була виплачена допомога по безробіттю в розмірі 2119 грн. 04 коп.
За інформацією, отриманою від податкової інспекції у Дніпровському районі м.
Києва, відповідачка зареєстрована як суб'єкт підприємницької діяльності і в
період, коли перебувала на обліку в центрі зайнятості, працювала та отримувала
заробітну плату.

Посилаючись на викладене, позивач просив стягнути з відповідачки незаконно
отримані кошти в розмірі 2119 грн. 04 коп.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 21 лютого 2007 року,
залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 17 травня 2007 року,
позов задоволено та стягнуто з відповідачки на користь позивача незаконно
отримані кошти і витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи
в розмірі 2149 грн. 04 коп.

У касаційній скарзі ОСОБА_1. просить зазначені рішення суду скасувати,
посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч. 2
ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування
судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог
ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати
питання про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими.

Оскільки з матеріалів справи та змісту касаційної скарги не вбачається
порушення судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів
вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів Судової
палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 21 лютого 2007 року та
ухвалу апеляційного суду м. Києва від 17 травня 2007 року залишити без зміни.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
Н.П. Лященко

А.В.
Костенко

Ю.В.
Прокопчук
Справа
№ 2-126-2008 р.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И

“16” січня 2008р.                                                                                             м.
Христинівка

Христинівський районний суд Черкаської
області в складі: судді Вітер Л.А., при секретарі Бурбі Р.Ю., розглянувши у
відкритому попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1  до Христинівської міської ради
про визнання права власності на самочинно збудовані підсобні приміщення , -

В С Т А Н
О В И В :

Позивач
звернувся до суду з позовом до відповідача і прохає визнати за ним право
власності на самочинно збудовані підсобні приміщення.

Позивач
вказує, що на праві приватної власності у нього є квартира АДРЕСА_1 в м.
Христинівка Черкаської області, що підтверджується свідоцтвом про право на
спадщину №4375 від 14 грудня 2007 року.

Попереднім
власником за вищевказаною адресою було самочинно збудовано лутню кухню під
літерою «Б», площею 10,5 кв. м., вартістю2442 грн., а також під літерою «В»
сарай, площею 4,1 кв. м., вартістю 216 грн., загальною площею 14,6 кв. м.,
загальною вартістю 2658 грн.

До
теперішнього часу він цьому не придавав значення, але в даний час виникла
необхідність продажі вказаної квартири, а для цього необхідно визнати право
власності на самочинно збудовані прибудови.

Відповідно
до висновку відділу регіонального розвитку та будівництва Христинівської
райдержадміністрації №651 від 29.12.2007р. зазначені прибудови можуть бути
узаконені на підставі рішення суду, тобто прибудови зведені без порушення
будівельних норм та норм пожежної безпеки.

В судове засідання позивач не з'явився, у своїй заяві просить розглянути
справу в його відсутності,  позов
підтримує; представник відповідача позов визнав.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до
задоволення, поскільки згідно висновку відділу регіонального розвитку та
будівництва Христинівської райдержадміністрації №651 від 29.12.2007р. зазначені
будівлі та споруди побудовані без порушень Державних будівельних та інженерних
норм.

.         Керуючись ст.ст. 10, 58-60, 130, 212 ЦПК
України та на підставі ст. 376 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Визнати за ОСОБА_1, 1965р.н.,  жителем м. Вінниця АДРЕСА_2, право власності
на самочинно збудовану літню кухню під літерою «Б», площею 10,5 кв. м.,
вартістю2442 грн.; під літерою «В» сарай, площею 4,1 кв. м., вартістю 216 грн.,
які знаходяться АДРЕСА_1 в м. Христинівка Черкаської області.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду
Черкаської області через Христинівський районний суд протягом двадцяти днів
після подання заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Суддя:
Справа № 2-126/08
Суд І-ї інстанції
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ       УКРАЇНИ

Борщівський районний суд
Тернопільської області

19
лютого   2008 року

в складі головуючого суду                     Чепесюка О.В.

при секретарі                                            Калинчук
У.Г.

з участю позивача                                    ОСОБА_1

та відповідачки                                       ОСОБА_2

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Борщеві справу за позовом   ОСОБА_1до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

суд ,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач
звернувся  до суду  з позовом, в якому просить розірвати шлюб з
відповідачкою,  посилаючись на те,  що взаємовідносини з відповідачкою носять
напружений характер, вони перестали розуміти один одного. Це призвело до того,
що вони півтора року не проживають спільним подружнім життям, не ведуть
спільного господарства.

Позивач  в судовому засіданні
позов підтримав і пояснив, що   з
відповідачкою біля півтора року не проживають спільним подружнім життям, не
ведуть спільного господарства.  Сімейні
стосунки не склалися,  а тому наполягає
на розірванні шлюбу.

Відповідачка   в судовому
засіданні заявлений до неї позов визнала повністю і не заперечує проти
розірвання шлюбу.

Суд,
дослідивши та оцінивши докази по справі, встановив такі факти.

Сторони  перебувають
в зареєстрованому шлюбі  з   26 червня 2005  року, актовий
запис

№ 7,  (свідоцтво
про одруження НОМЕР_1, повторно видане відділом РАЦСу  Борщівського районного управління юстиції
Тернопільської області  08.02.2008 року).

Півтора року сторони не проживають спільним
подружнім життям. Позивач наполягає на розірванні шлюбу.  Відповідачка згідна на розірвання шлюбу.

Таким  чином  суд
вважає,  що   подальше
спільне  життя  подружжя
неможливе   і  збереження
шлюбу  суперечить  інтересам сторін.

На
підставі ст.ст.110, 112 СК України та керуючись ст. ст. 10, 11, 60,  212
ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов
задовольнити.

Шлюб,
зареєстрований    26 червня 2005  року
між  ОСОБА_1та
ОСОБА_2Скала-Подільською селищною радою Борщівського району  актовий
запис № 07  - розірвати.

При
одержанні свідоцтва про розлучення   в
органах РАЦС стягнути держмито в доход держави з   ОСОБА_1 в розмірі  одного неоподатковуваного мінімуму доходів
громадян, а

ОСОБА_2 від оплати звільнити.

Рішення набирає законної сили   після закінчення строку  подання заяви про апеляційне оскарження.

Сторонами  може   бути
подано  заяву про  апеляційне оскарження    рішення протягом десяти днів з дня
його  проголошення через районний суд
до   апеляційного суду Тернопільської
області   та  апеляційну
скаргу   протягом двадцяти  днів
після подання заяви   про
апеляційне оскарження  в такому ж
порядку.

Головуючий:  підпис.

З оригіналом згідно:

Голова Борщівського

районного суду
О.В.Чепесюк
Справа № 2 -  3376 / 2008 року
А  Л  А                                              К - 36
про відкриття провадження у справі
17 листопада 2008 року Суддя
Смілянського міськрайонного суду Черкаської області Зайончковська І.А.,
розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Пастирськеої сільської ради  про визнання права власності на
Справа підсудна суду, позовна
заява відповідає вимогам ст. ст. 119-120 ЦПК України, а тому суддя, керуючись
ст. ст. 11, 122, 293 ЦПК України, -
Відкрити провадження у справі
за позовом ОСОБА_1 до Пастирськеої сільської ради  про визнання права власності на
спадкове майно та призначити попереднє судове засідання на  9 грудня
2008 року на  9   год. 00
Копію ухвали направити
сторонам, а відповідачу копію позовної заяви з копіями доданих до неї
документів та запропонувати йому до початку попереднього розгляду справи подати
письмові заперечення проти позову з посиланням на докази, якими він
В судове засідання викликати
Ухвала в частині недотримання
правил підсудності може бути оскаржена у встановлений законом строк і порядок,
в іншій частині - оскарженню не підлягає.

Суддя :
Справа № 2-78/2008р.
Рішення

Іменем України

01
лютого 2008  року
Теребовлянський районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого
судді  Бойка
І.І.

при секретарі         Страхоцькій М.В.,

розглянувши у
попередньому судовому засіданні в м. Теребовля цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

Встановив:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною  заявою,
в якій просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, який
було зареєстровано 28 серпня 1982 року Лошнівською сільською
радою Теребовлянського району Тернопільської області, актовий запис №  19.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що причиною розірвання шлюбу є те, що  спільне життя із відповідачем не склалося, у
сім'ї часто виникали сварки та непорозуміння з його вини. Відповідач зловживає
алкоголем. Миритися не бажає. А тому вважає, що сім'я існує формально, зберегти
яку неможливо та недоцільно.

Відповідач ОСОБА_2 позов визнав, на розірвання шлюбу згідний. Миритися не
бажає.

Суд, заслухавши пояснення сторін
вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки позовні вимоги у
попередньому судовому засіданні визнані відповідачем та судовому засіданні
встановлено:

·     сторони спільним сімейним життям
не проживають;

·     сім'я існує формально,
зберегти яку  неможливо та  недоцільно.

Відповідно ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок
його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду,
відповідно до ст. 110 цього кодексу.

Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України  суд з'ясував фактичні взаємини подружжя,
обставини подружнього життя також було встановлено, що подальше спільне життя
подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.

Відповідно до ст. 160 СК України якщо батьки проживають окремо, місце
проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

Керуючись ст. ст. 10, 60,
130, 174, 179 ЦПК України, ст. ст. 105, 110, 112, 160 Сімейного кодексу
України, суд,-

Вирішив:

Позов задоволити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, який було зареєстровано 28 серпня 1982 року Лошнівською сільською радою
Теребовлянського району Тернопільської області, актовий запис №  19.

При видачі свідоцтва про припинення шлюбу в органах РАЦСу стягнути з  відповідача ОСОБА_2 17 грн державного мита, а
позивачку ОСОБА_1  від сплати мита
звільнити.

Рішення суду набирає законної сили після
закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження або апеляційної
скарги.

Заява про апеляційне
оскарження або апеляційна скарга може бути подана протягом 10 днів з дня
проголошення рішення, а апеляційна скарга протягом 20 днів після подання заяви
про апеляційне оскарження до апеляційного суду Тернопільської області через Теребовлянський
районний суд.

Головуючий                                                                                                                 І.І.
Бойко
У Х В А Л А

про відкриття провадження по цивільній справі

31 січня 2008 р.                                                                 м. Тальне

Суддя Тальнівського районного суду Черкаської області Кухар М.П. вивчивши матеріали цивільної справі № 2 - 118
08 , що надійшла до суду 29.01.2008 року, -

В С Т А Н О В И В :

До провадження Тальнівського районного суду надійшла
цивільна справа за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Веселокутської сільської ради
Тальнівського району  про встановлення
права власності на спадкове майно.

Позовну заяву подано і оформлено з додержанням вимог
ст.ст. 119, 120 ЦПК України.

Позов підлягає розгляду судом у порядку цивільно -
процесуального судочинства.

Справа підсудна Тальнівському районному суду Черкаської
області.

Підстав для відмови у відкритті провадження по справі
відсутні.

На підставі викладеного,  керуючись ст.ст. 119, 120, 122, 127, 128 ЦПК
України, суддя, -

У Х В А
Л И В :

Відкрити провадження по цивільній справі № 2-11808
за  позовом позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Веселокутської сільської ради Тальнівського
району  про встановлення права власності
на спадкове майно.

Призначити по справі попереднє судове засідання  з участю сторін  та інших осіб, які беруть участь  у справі
на  13 лютого 2008 року на  09 год 30 хв.

Відповідач має право подати до суду письмове
заперечення проти позову стосовно всіх заявлених вимог позивача чи їх певної
частини або обсягу, посилаючись на незаконність вимог позивача, їх
необгрунтованість, відсутність у позивача права на звернення до суду або
наявність перешкод для відкриття провадження у справі, з обов'язковим
посиланням на докази, якими такі заперечення обгрунтовуються.

Копію ухвали та копію позовної
заяви з копіями доданих до неї документів надіслати відповідачу, а третій особі
- копію позовної заяви.

Ухвала може бути оскаржена в
частині недотримання правил підсудності шляхом подачі заяви про апеляційне
оскарження ухвали протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали, апеляційної
скарги - протягом десяти днів після подання заяви  про апеляційне оскарження. Зазначена заява та
апеляційна скарга подаються до апеляційного суду  Черкаської області через Тальнівський
районний суд Черкаської області.

Суддя
У х в а л а

іменем
україни

24 січня 2008  року

м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Пшонки М.П.,                  Прокопчука Ю.В.,        Романюка Я.М., -

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу,
матеріальної та моральної шкоди; за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про
стягнення матеріальної та моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_2 на
рішення Гірницького районного суду м. Макіївки
від 21 листопада 2006 року та ухвалу апеляційного суду Донецької області
від 21 вересня 2007 року,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Гірницького районного суду м. Макіївки  від 21 листопада 2006 року, залишеним без
зміни ухвалою апеляційного суду Донецької області від 21 вересня 2007 року,
позов ОСОБА_1 задоволено частково, з ОСОБА_2 на його користь стягнута орендна
плата в сумі 14 020 грн., понесені витрати на ремонт автомобіля в розмірі 7 997
грн., витрати по оплаті проведеної експертизи в сумі 350 грн., в іншій частині
позову відмовлено. У задоволенні зустрічного позову відмовлено.

У
касаційній скарзі ОСОБА_2 ставить питання про скасування судових рішень та
направлення справи на новий розгляд, мотивуючи свою вимогу порушенням судами
норм матеріального та процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія
суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в
касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність
застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи
процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини,
що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що судові рішення ухвалено
з додержанням норм матеріального та процесуального права, відсутні передбачені
статтею 338 ЦПК України підстави для обов'язкового скасування судового рішення.

Наведені в касаційній скарзі доводи висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. 332, 337 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у
цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

Касаційну
скаргу ОСОБА_2 відхилити, а рішення Гірницького районного суду м. Макіївки  від 21 листопада 2006 року та ухвалу
апеляційного суду Донецької області від 21 вересня 2007 року залишити без
зміни.

Ухвала
оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

Пшонка М.П.                     Прокопчук
Ю.В.                               Романюк  Я.М.