Справа №
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

1 грудня  2008 року                     Білоцерківський
міськрайонний суд Київської області в складі головуючого судді Дмитренко А.М.
при секретарі судового засідання Музиченко О.О. розглянувши в відкритому
судовому засіданні в місті Білій Церкві залі суду № 1 справу за позовом ОСОБА_1
до Об»єднання співвласників багатоквартирного будинку                      «ОСОБА_2-БЦ», виконавчого
комітету Білоцерківської міської ради, 3-ї особи: Комунальне підприємство
Білоцерківської міської ради «Житлово-експлуатаційна контора № 2», ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4 , про визнання незаконними рішення установчих зборів та
Статуту Об»єднання співвласників багатоквартирного будинку                      «ОСОБА_2-БЦ»,-

В С
Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з
вказаним позовом як власник квартир АДРЕСА_1
і просив суд визнати незаконним рішення установчих зборів ОСББ
«ОСОБА_2-БЦ» від 23.09.2007 року, визнати незаконною та скасувати державну
реєстрацію об»єднання, яке створене власниками двох інших квартир цього
будинку, проведену 09.10.2007 року Білоцерківським міськвиконкомом.

В підтвердження своїх вимог позивач
посилався на те, що його не було повідомлено відповідно до вимог законодавства
про час та місце проведення установчих зборів, крім того, в їхньому будинку
відсутні законні підстави для створення ОСББ, оскільки немає  передбаченого законом  спільного майна співвласників
багатоквартирного будинку, яке складається з неподільного та загального майна,
всі чотири квартири ізольовані, мають окремі виходи на вулицю, всі комунікації
підведені до  кожної квартири окремо, відсутні
спільні  сходові клітини, ліфт, підвал та
горище, Статут ОСББ також не відповідає вимогам закону, оскільки в ньому не
вказано перелік майна, яке перебуває у спільній сумісній та спільній частковій
власності, права та обов»язки членів об»єднання щодо цього майна, таким, що
порушує його права, позивач вважає і рішення ОСББ про прийняття на свій баланс
всього вищевказаного будинку, в якому 2 квартири із 4-х належать на праві
власності йому і без його згоди належні йому квартири також будуть знаходитися
на балансі ОСББ.

В судовому засіданні позивач, його
представник ОСОБА_5. уточнили позовні вимоги, про що суду надано письмову
заяву, та просили суд визнати незаконними
рішення установчих зборів ОСББ «ОСОБА_2-БЦ» від 23.09.2007 року та
Статут об»єднання, зареєстрований Білоцерківським міськвиконкомом 09.10.2007
року, з  вказаних вище підстав, позовні
вимоги в частині визнання незаконною та скасування державної реєстрації ОСББ
«ОСОБА_2-БЦ» просили залишити без розгляду.

За ухвалою суду від 07.04.2008 року
/а.с.117/ позовну заяву ОСОБА_9. в частині вимог щодо визнання незаконною та
скасування державної реєстрації ОСББ, проведеної 09.10.2007 року виконавчим
комітетом Білоцерківської міської ради, залишено без розгляду.

Представники відповідача-голова
ОСББ ОСОБА_6., ОСОБА_7., ОСОБА_8. позов не визнали, в суді пояснили, що ОСББ
«ОСОБА_2-БЦ» створено співвласниками 2-х квартир багатоквартирного будинку
АДРЕСА_1 з дотриманням всіх вимог діючого законодавства, позивача було належним
чином повідомлено про час та місце проведення установчих зборів ОСББ, до того
ж, його участь у цих зборах не мала б вирішального значення, оскільки всі
питання вирішуються шляхом голосування, а він мав би тільки один голос, ОСББ
«ОСОБА_2-БЦ» зареєстровано у визначеному законом порядку,  органом державної реєстрації було перевірено
всі надані документи на відповідність вимогам законодавства, рішення установчих
зборів щодо прийняття на баланс ОСББ всього житлового комплексу також є
законним, даний будинок складається з відповідних конструктивних елементів, що
становлять неподільне майно, для належного утримання  та використання якого і створено ОСББ, до
того ж, чинне законодавство не вимагає
перелічення та конкретизації  в
Статуті ОСББ  конструктивних елементів
будинку, позивач також на даний час не є членом ОСББ, а тому жодні його права
не порушено.

Представник виконавчого комітету
Білоцерківської міської ради за довіреністю просив суд вирішити вказаний спір
на власний розсуд, в суді пояснив, що виконавчим комітетом Білоцерківської
міської ради було проведено державну реєстрацію ОСББ «ОСОБА_2-БЦ» відповідно до
Порядку державної реєстрації об»єднань співвласників багатоквартирного будинку,
для реєстрації було подано необхідний пакет документів, відповідальність за
достовірність відомостей у цих документах орган державної реєстрації не несе,
за це відповідає заявник.

В подальшому до суду представник
Білоцерківського міськвиконкому не з»являвся, ним було надано письмову заяву
щодо розгляду даної справи без його участі, стосовно чого особи, які беруть
участь у розгляді справи, не заперечували.

Представник КП Білоцерківської
міської ради «Житлово-експлуатаційна контора № 2» як 3-ї особи  покладалася
на розсуд суду, по суті спору пояснила, що будинок АДРЕСА_1 знаходиться
на балансі ЖЕК-2, до них зверталися
мешканці будинку для вирішення різних конфліктних ситуацій, які виникали
між ними, на місце виходила навіть комісія ЖЕК-2, голова ОСББ «ОСОБА_2-БЦ»
зверталася  також з заявою про передачу
даного будинку з балансу ЖЕК-2 на баланс ОСББ, але це питання не було вирішено.

Після відновлення провадження по даній справі
до суду представник ЖЕК-2 не з»явилася, про час розгляду справи повідомлялася
належним чином, але учасники судового засідання не заперечували щодо
продовження розгляду справи без участі представника 3-ї особи.

За ухвалою суду від 06.03.2008 року
в якості 3-х осіб без самостійних вимог на предмет спору на стороні
відповідачів до участі в розгляді справи було залучено ОСОБА_2., ОСОБА_3.,
ОСОБА_4., які є членами ОСББ
«ОСОБА_2-БЦ».

В суді 3-ї особи просили суд
відмовити в задоволенні позову, пояснили, що ОСББ             «ОСОБА_2-БЦ» вони створили для
належного утримання вищевказаного будинку, який потребує капітального ремонту,
а балансоутримувач будинку ЖЕК-2 для цього ніяких коштів не виділяє, створення
ОСББ вони вважають законним, крім того, це об»єднання вони створили також для
захисту своїх прав, які постійно порушуються позивачем, котрий в цьому будинку
не проживає, належні йому квартири використовує для здійснення підприємницької
діяльності, а вони постійно проживають тут і іншого житла не мають.

Заслухавши пояснення позивача, його
представника, представників відповідачів, представника 3-ї особи та всіх 3-х
осіб, покази свідків, оглянувши
матеріали даної справи, цивільну справу № 2-6131 за 2007 рік, суд приходить
до висновку, що даний позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Так, по справі встановлено, що
відповідно до рішення установчих зборів власників квартир багатоквартирного
будинку АДРЕСА_1 від 23 вересня 2007 року створено Об»єднання співвласників
багатоквартирного будинку «ОСОБА_2-БЦ» та затверджено Статут цього об»єднання,
а 09.10.2007 року проведено виконавчим
комітетом Білоцерківської міської ради державну реєстрацію ОСББ
«ОСОБА_2-БЦ» як юридичної особи, що стверджується копією протоколу  установчих зборів № 1/а.с.7-8/, копією
Статуту ОСББ /а.с.9-13/ та копією витягу з Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців /а.с.14/.

З матеріалів справи також
вбачається, що вказаний будинок складається з 4-х квартир, власниками яких є:
квартира № 1-позивач ОСОБА_9. на підставі договору купівлі -продажу від
25.07.2003 року; квартира № 2-позивач на підставі договору дарування від
26.10.2004 року; квартира            № 3
-ОСОБА_2, ОСОБА_6., ОСОБА_4. та неповнолітній ОСОБА_10. на підставі свідоцтва
про право власності на житло від 11.03.2004 року; квартира № 4-ОСОБА_3. на
підставі свідоцтва про право власності від 15.07.2004 року.

За будинком господарські споруди не
зареєстровані, розмір земельної ділянки, закріпленої за будинком згідно
рішення  виконкому № 632-а від 10.12.1954
року, становить  624 кв.м, по фактичному
користуванню земельна ділянка складає 660 кв.м.

Всі ці обставини стверджуються
довідкою КП КОР «Білоцерківське МБТІ» /а.с.15/, копіями договору дарування
квартири № 2 та договору купівлі-продажу квартири № 1, копіями технічних
паспортів МБТІ на вказані квартири, витягами з реєстру про реєстрацію права
власності на нерухоме майно /а.с.74-79/, технічним планом вказаного будинку
/а.с.80/, копією технічного паспорту на житловий будинок по АДРЕСА_1
/а.с.90-92/ в матеріалах даної справи,
копіями технічних паспортів на квартири № 3 і № 4 та копіями свідоцтв
про право власності на ці квартири в матеріалах справи № 2-6131 за 2007 рік,
яка оглядалася в судовому засіданні.

При вирішенні даного спору суд
виходить з наступного.

Відповідно до ст.1 Закону України
«Про об»єднання співвласників багатоквартирного будинку» від 29.11.2001 року/зі
змінами- далі Закон/ ,  об»єднання
співвласників багатоквартирного будинку /далі ОСББ/-юридична особа, створена власниками
для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і
використання неподільного та загального майна.

Створення ОСББ  повинно проводитися у відповідності до
порядку визначеного ст. 6 Закону, яка передбачає, що об»єднання може бути
створене в будинку будь-якої форми власності з числа тих, хто приватизував або
придбав квартиру, а також власника будинку або його уповноваженої особи,
власників жилих приміщень, а також власників нежилих приміщень.

Для створення об»єднання скликаються
установчі збори.

Повідомлення про проведення
установчих зборів направляється власником будинку  або ініціативною групою не менш ніж за 14
днів до дати проведення установчих зборів. Повідомлення направляється в
письмовій формі і вручається кожному власнику під розписку або шляхом
відправлення /рекомендованим листом/. У повідомленні  про проведення установчих зборів
зазначається, з чиєї ініціативи скликаються
збори, місце і час проведення, проект порядку денного.

Як встановлено судом і випливає з
матеріалів справи, при створенні ОСББ «ОСОБА_2-БЦ», яке є відповідачем, мало
місце порушення  вимог ст.6 Закону щодо
порядку повідомлення власників квартир про проведення установчих зборів.

Як пояснив в суді позивач, про
проведення установчих  зборів його не
повідомляли, про створення ОСББ він дізнався вже після того, як установчі збори
відбулися.

Заперечуючи проти позову,
представники відповідача посилалися на те, що ОСОБА_9. було повідомлено про
проведення установчих зборів відповідно до вимог законодавства рекомендованим
листом, який йому було вручено під розписку, для підтвердження чого суду було
надано копію листа начальника  17
відділення зв»язку /а.с.43/,  копію
витягу з книги реєстрації поштових відправлень /а.с.44/, копію повідомлення про
вручення рекомендованого поштового відправлення на ім.»я ОСОБА_9. за адресою
-АДРЕСА_1 кв.3 з відміткою про те, що повідомлення було вручено 06.09.2007 року
особисто ОСОБА_9 за адресою-АДРЕСА_1 /а.с.45/.

Але п.114 Правил надання послуг
поштового зв»язку, затверджених постановою КМ України від 17.08.2002 року за №
1155, передбачено, що адресовані фізичним особам  рекомендовані
поштові відправлення  вручаються особисто
адресату /одержувачу/ , а у разі його відсутності-повнолітнім членам сім»ї за
умови пред»явлення ними документа, що посвідчує особу.

Згідно п.56 цих Правил поштові
відправлення  пересилаються фізичним
особам - на домашню адресу, адресу за місцем роботи /навчання, лікування,
оздоровлення/, до запитання або на абонементну
скриньку.

Як вбачається з матеріалів справи,
ОСОБА_9. зареєстрований по вул.Учгоспівській, 10 в м.Білій Церкві, що слідує з
виписки з його паспорта /а.с.22/, як вказано вище, рекомендоване повідомлення
було адресовано по АДРЕСА_1, яка належить на праві власності ОСОБА_9, а на
повідомленні про вручення рекомендованого відправлення вказано адресу-АДРЕСА_1,
жодних доказів суду з того приводу, що це є місце проживання, або місце роботи
позивача, суду не було надано, на повідомленні про вручення також відсутні
дані  про те, кому із повнолітніх членів сім»ї
позивача його було вручено.

Крім того, судом приймається до
уваги лист за підписом начальника Центру поштового зв»язку № 1 від 13.11.2007
року /а.с.16/, з якого слідує, що рекомендований лист, який був адресований
ОСОБА_9, листоноша вручила неналежній особі, чим порушила вимоги Правил надання
послуг поштового зв»язку.

Отже, суд вважає, що позивача
ОСОБА_9., який є власником 2-х квартир багатоквартирного будинку по АДРЕСА_1,
не було повідомлено відповідно до вимог діючого законодавства про проведення установчих
зборів.

При цьому судом не можуть бути
прийняті до уваги твердження представників відповідача стосовно того, що
установчі збори могли відбутися без участі відповідача і навіть приймаючи
участь у проведенні установчих зборів, він не мав змоги впливати на прийняті
рішення, оскільки має тільки один голос, але суд вважає, що порядок скликання
установчих зборів чітко врегульований Законом, і саме ст.6 Закону передбачає як
обов»язкову умову-вручення повідомлення про проведення установчих зборів кожному
власнику під розписку або рекомендованим листом, чого не було дотримано в
даному випадку.

Позивач, його представник  також посилаються на те, що враховуючи
специфіку вищевказаного будинку, відсутні жодні законні підстави для створення
ОСББ.

Ст.4 Закону визначена мета
створення  об»єднання і його статус.
Об»єднання створюється  для забезпечення
та захисту прав його членів і дотримання їх обов»язків, належного утримання та
використання  неподільного і загального
майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів,
передбачених законодавством та статутними документами. Основна діяльність
об»єднання  полягає у здійсненні функцій,
які забезпечують реалізацію прав власників приміщень  на володіння та користування спільним майном
членів  об»єднання, належне утримання
будинку і прибудинкової території, сприяння членам об»єднання в одержанні  житлово-комунальних та інших послуг належної
якості за обґрунтованими цінами, виконання ними своїх обов»язків, пов»язаних з
діяльністю об»єднання.

Як передбачено ст. ст.1, 19 Закону,
спільне майно  співвласників
багатоквартирного будинку складається з неподільного та загального майна.

Неподільне майно-неподільна частина
житлового комплексу, яка складається з частини допоміжних приміщень,
конструктивних елементів будинку, технічного обладнання будинку, що
забезпечують належне функціонування жилого будинку. Неподільне майно перебуває
у спільній сумісній власності співвласників багатоквартирного будинку.

Загальне майно-частина допоміжних
приміщень житлового комплексу, що можуть використовуватися згідно з їх  призначенням на умовах,  визначених статутом об»єднання /кладові,
гаражі, в т.ч. підземні, майстерні, тощо/. Загальне майно перебуває у спільній
частковій власності співвласників багатоквартирного будинку.

Згідно ст.382 ЦК України власникам
квартир у дво або багатоквартирному
житловому будинку належать на праві
спільної сумісної власності приміщення загального користування , опорні
конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання за
межами або всередині квартири, яке обслуговує більше однієї квартири, а також
споруди, будівлі, які призначені для забезпечення потреб усіх власників
квартир, а також власників  нежитлових
приміщень, які розташовані у житловому будинку.

Як встановлено судом, вказаний
будинок взагалі не має допоміжних приміщень, споруд, будівель, які призначені
для забезпечення спільних потреб, всі  4
квартири ізольовані, мають окремі виходи, до кожної квартири окремо підведено  газопостачання, водопостачання, електропостачання,
що вбачається з технічної документації на будинок, не заперечується особами,
які беруть участь у розгляді справи.

Згідно висновку судової
будівельно-технічної експертизи № 22-т від 22.09.2008 року /а.с.126-158/,
житловий будинок по АДРЕСА_1 складається з наступних конструктивних елементів:
фундамент, стіни, перегородки, перекриття, дах, підлога, вікна, двері.

Отже, з всього комплексу
неподільного та загального майна, передбаченого Законом, у вищевказаному
будинку наявні тільки конструктивні елементи, як одна із складових неподільного
майна, тоді як відповідно до Закону, ЦК України спільне майно співвласників
багатоквартирного будинку складається саме з неподільного та загального майна,
що в даному випадку відсутнє.

А тому суд приходить до висновку,
що в даному випадку з врахуванням специфіки цього багатоквартирного будинку
відсутні можливості для здійснення однієї із основних функцій ОСББ, яка полягає
в забезпеченні реалізації прав власників приміщень на володіння та користування
спільним майном членів об»єднання, для чого
фактично і створюються об»єднання співвласників багатоквартирних
будинків.

Як слідує з протоколу № 1
установчих зборів, членами ОСББ «ОСОБА_2-БЦ» було ухвалено рішення про
прийняття на баланс об»єднання всього житлового комплексу, тобто, вищевказаного
будинку по АДРЕСА_1.

Це стверджується також  зверненнями голови ОСББ щодо передачі будинку
з балансу ЖЕК-2 на баланс ОСББ до Білоцерківського міськвиконкому /а.с.17, 97/,
до ЖЕК-2 /а.с.98/.

Позивач, його представник
посилаються в суді та те, що таке рішення установчих зборів порушує права
позивача як власника 2-х квартир даного будинку.

Відповідно до ст.11 Закону
об»єднання після набуття статусу юридичної особи може прийняти на власний
баланс  весь житловий комплекс.

Частина багатоквартирного будинку
може бути виділена в окремий житловий комплекс за умови, що надбудова,
реконструкція або знесення цієї частини не порушить цілісності чи можливості
використання за призначенням інших частин будівлі, що входять до складу цього
комплексу.

З наведеного вище в рішенні
висновку судової будівельно-технічної експертизи, який не оспорювали особи, які
беруть участь у справі, вбачається, що співставляючи внутрішнє планування
житлового будинку по АДРЕСА_1 , частину
будинку /квартири 1 і 2/, які належать ОСОБА_9,  можливо виділити в натурі та розгляду їх  як окремого об»єкта права власності /окремо
індивідуально визначеним нерухомим майном/.

Отже, в такому випадку можливо і
виділення в натурі 2-х інших квартир
цього будинку, які належать членам ОСББ.

А як слідує з довідки ЖЕК-2
/а.с.178/, для зняття з балансу ЖЕК-2
будинку по АДРЕСА_1, потрібна згода та заяви від усіх власників будинку,
тобто, для того, щоб зняти будинок з балансу ЖЕК-2 і здійснювати його належне
утримання, використовуючи для цього свої кошти, немає потреби у створенні ОСББ.

А саме представники відповідача,
3-ї особи, які є членами ОСББ, посилалися в суді на те, що вони створили ОСББ
також з тією метою, щоб мати можливість належно утримувати будинок, знявши його
з балансу ЖЕК-2, оскільки жодних коштів ЖЕК-2 на ремонт цього будинку не
виділяє.

Отже, рішення установчих зборів
членів ОСББ про прийняття на баланс ОСББ всього житлового будинку, в якому, як
вказано вище, відсутнє спільне майно, яке може бути у користуванні всіх
власників квартир, ухвалене без згоди позивача, при тому, що належні йому дві
квартири можливо виділити в натурі як окремий об»єкт нерухомого майна, порушує
його права як власника нерухомого майна, передбачені ст.319 ЦК України.

Саме на це неодноразово вказувалося
в листах Білоцерківського міськвиконкому на звернення голови ОСББ «ОСОБА_2-БЦ»
щодо передачі будинку на баланс ОСББ /а.с.99,101/.

Судом також приймаються до уваги ті
обставини, що всі члени ОСББ-це близькі родичі, між ними  та позивачем склалися неприязні стосунки, про
що свідчать неодноразові звернення як ОСОБА_9., так  і ОСОБА_6. до правоохоронних та інших
державних органів  з різними скаргами,
відповіді на які є в матеріалах справи.

А тому такі відносини між
власниками квартир даного будинку унеможливлюють здійснення якихось спільних
функцій щодо належного утримання всього будинку без згоди всіх
співвласників,  тим більше, коли є
можливість вирішити  питання про зняття
будинку з балансу ЖЕК-2 за загодою співвласників,  виділення належних власникам квартир в натурі  і використання їх як окремих об»єктів
нерухомого майна.

Позивач, його представник в
підтвердження своїх вимог  посилаються
також на те, що Статут ОСББ «ОСОБА_2-БЦ» не відповідає вимогам Закону, оскільки
відсутні такі обов»язкові складові, як перелік майна, що перебуває у спільній
сумісній власності та у спільній частковій власності, обов»язки членів
об»єднання щодо цього майна, також затвердження кошторису, балансу об»єднання
віднесено в Статуті до повноважень голови ОСББ, а відповідно до Закону це компетенція
загальних зборів.

Ці твердження дійсно заслуговують
на увагу, оскільки відповідно до ст.7 Закону, в статуті має бути визначено
перелік неподільного та загального майна, права та обов»язки членів об»єднання
щодо цього майна.

Типовим Статутом об»єднання
співвласників багатоквартирного будинку, затвердженого наказом
Держжитлокомунгоспу України 27.08.2003 року за № 141, відповідно до якого
складається  Статут кожного об»єднання
/ст.7 Закону/, також передбачено вимогу щодо переліку майна, яке перебуває у спільній  сумісній власності та  спільній частковій власності /п.п.3.2, 3.3/.

А як вбачається зі Статуту ОСББ
/розділ 3/, перелік спільного майна членів об»єднання відсутній, в Статуті
вказано навіть на те майно, яке взагалі в даному будинку не існує /допоміжні
приміщення, кладові, гаражі, майстерні тощо/.

Це свідчить про те, що в Статуті
ОСББ «ОСОБА_2- БЦ» відсутні необхідні положення, які є істотними для діяльності
даного об»єднання з врахуванням специфіки будинку.

Такими, що не відповідають вимогам
Закону, є положення Статуту ОСББ щодо віднесення до компетенції голови
об»єднання затвердження кошторису, балансу, визначення переліку і розмірів
внесків та платежів членів об»єднання та порядку їх сплати /п.4.8 Статуту/.

Ст.10 Закону передбачено, що
питання затвердження кошторису, балансу об»єднання, визначення  розмірів внесків та платежів членами
об»єднання,  віднесені  до виключної компетенції загальних зборів.

Представники відповідача
заперечуючи проти позову посилалися на те, що ОСОБА_9. не є членом ОСББ «ОСОБА_2-БЦ»,
а тому жодні його права як створенням цього об»єднання, так і Статутом ОСББ не
є порушеними.

Але з цими твердженнями суд не може
погодитися виходячи з наступного.

Як вказано вище, позивач є
власником 2-х квартир  4-х -квартирного
будинку, в якому створено ОСББ, а тому
всі питання щодо діяльності об»єднання по утриманню житлового будинку,
його конструктивних елементів стосуються
прав та інтересів позивача, оскільки відповідно до ст.13 Закону він  зобов»язаний буде сплачувати обов»язкові
платежі на утримання та ремонт спільного майна, ОСББ прийнято рішення про
прийняття на свій баланс  всього
житлового будинку, в т.ч. і квартир позивача, без його згоди та належного
повідомлення про проведення установчих зборів щодо створення ОСББ.

Крім того, як вказано вище в
рішенні, основна діяльність об»єднання полягає у здійсненні  функцій, що забезпечують реалізацію прав всіх
власників приміщень на володіння та користування спільним майном, тобто, в
Законі мова йде не тільки про реалізацію майнових прав членів об»єднання, а і
прав  інших власників приміщень будинку,
що також підтверджує той факт, що створення ОСББ стосується і майнових та інших
прав позивача.

Представниками відповідача суду
було надано роз»яснення  Міністерства з
питань  житлово-комунального господарства
України від 14.05.2008 року /а.с.165,166/ з приводу того, що будинок по
АДРЕСА_1 є багатоквартирним і що у такому будинку може бути створене  об»єднання співвласників.

Але ні позивач, ні його представник
не заперечували в суді того, що вказаний будинок є багатоквартирним.

Що стосується можливості створення
ОСББ в даному будинку, то в роз»ясенні Міністерства наголошено на тому, що це є
можливим при дотриманні вимог чинного законодавства..

А як було встановлено судом, при
створенні ОСББ «ОСОБА_2-БЦ» порушено вимоги чинного законодавства , яке
визначає  засади створення ,
функціонування об»єднань, на що вказано вище.

Заперечуючи проти позову,
представники відповідача посилалися на те, що Білоцерківським міськвиконкомом
ОСББ «ОСОБА_2-БЦ» зареєстровано у визначеному законом порядку,  при реєстрації було перевірено всі надані
документи на відповідність вимогам законодавства, що підтверджує той факт, що
при створенні ОСББ було дотримано всіх вимог законодавства.

Реєстрація  об»єднань співвласників проводиться  згідно з Порядком державної реєстрації
об»єднань співвласників багатоквартирного будинку, який затверджено постановою
КМ України від 11.10.2002 року № 1521.

Як передбачено цим Порядком, для
державної реєстрації об»єднання необхідно надати до органу державної
реєстрації  перелік відповідних
документів, перелічених в п.3 Порядку, орган державної реєстрації перевіряє
наведені у реєстраційній картці відомості, комплектність поданих документів та
відповідність їх  законодавству.

Але
відповідальність за достовірність відомостей, наведених у поданих
документах, несуть власники житлових /нежитлових/ приміщень та заявник, про що
вказано в п.3 Порядку.

Наведе також підтвердив в суді і
представник Білоцерківського міськвиконкому.

Отже, суд вважає, що проведення
державної  реєстрації  об»єднання не може бути безспірним доказом
того, що при створенні  об»єднання не
було порушено вимог діючого законодавства.

В судовому засіданні  також було встановлено, що при вирішенні
питання про створення ОСББ «ОСОБА_2-БЦ» не враховувалися жодні економічні  показники будинку, не проводилися жодні
розрахунки для підтвердження доцільності створення об»єднання співвласників
такого багатоквартирного будинку і прийняття на баланс об»єднання всього
житлового комплексу,  кошторис, баланс
ОСББ відсутні, хоча це об»єднання створено в вересні 2007 року, на рахунку
об»єднання відсутні кошти і по даний час не визначено розміру витрат на
утримання будинку, які повинні сплачувати не тільки члени ОСББ, а всі власники
квартир багатоквартирного будинку, в т.ч. і позивач.

Отже, оскільки Законом чітко
визначені правові та організаційні засади створення, функціонування  об»єднань власників жилих та нежилих
приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов»язків
щодо спільного утримання багатоквартирного будинку, то при створенні таких
об»єднань необхідно дотримуватися цих вимог.

А оскільки при створенні ОСББ
«ОСОБА_2-БЦ» були допущені порушення вимог діючого законодавства, на які
вказано в рішенні, які безпосередньо стосуються прав позивача, то суд вважає за
можливе визнати незаконним рішення установчих зборів від 23.09.2007 року та
Статут  ОСББ.

На підставі ст.4 п.18 Декрету КМ
України «Про державне мито» позивач звільнений від сплати держмита /судового
збору/ на користь держави.

Враховуючи все наведене та
керуючись  ст.ст. 319, 382 ЦК України,
Законом України «Про об»єднання співвласників багатоквартирного будинку»,
Порядком державної реєстрації об»єднань співвласників багатоквартирного будинку,
затвердженого постановою КМ України від 11.10.2002 року № 1521, наказом
Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від
27.08.2003 року № 141 «Про затвердження Типового статуту об»єднання
співвласників багатоквартирного будинку та Типового договору відносин власників
житлових і нежитлових приміщень та управителя», зареєстрованим в Мін'юсті
України 12.12.2003 року за № 1155/8476, Правилами  надання послуг поштового зв»язку,
затверджених постановою КМ України від 17.08.2002 року за № 1155,
ст.ст.10,60,81,88,209,212-215 ЦПК України, суд-

В И
Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати незаконним рішення
установчих зборів Об»єднання співвласників багатоквартирного будинку
«ОСОБА_2-БЦ» від 23 вересня 2007 року.

Визнати незаконним Статут
Об»єднання співвласників багатоквартирного будинку «ОСОБА_2-БЦ», затверджений
протоколом установчих зборів від 23 вересня 2007 року № 1, зареєстрований
виконавчим комітетом Білоцерківської міської ради 9 жовтня 2007 року.

Стягнути з Об»єднання співвласників
багатоквартирного будинку «ОСОБА_2-БЦ» на користь держави держмито /судовий
збір/ в розмірі 8 грн.50 коп.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд
протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження, яка може
бути подана до суду протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя                                Дмитренко А.М.