Справа № 2-234-08 р.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

26
травня 2008 року Ізяславський райсуд Хмельницької області в складі головуючої -
судді Янішевської О. С., при секретарі Новіковій Л. В., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ізяславі справу за позовом
ОСОБА_1 до Відкритого акціонерного товариства «Ізяславське автопідприємство 16840»
про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за
затримку розрахунку при звільненні, компенсації втрати частини заробітної плати
в зв'язку з порушенням термінів її виплати, індексації та моральної шкоди,

в
с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду  з заявою про стягнення з Відкритого
акціонерного товариства «Ізяславське автопідприємство 16840» ( далі АТП )
заборгованості по заробітній платі, індексації заробітної плати та компенсації
втрати частини заробітної плати в зв'язку з порушенням термінів її виплати,
мотивуючи це тим, що він працює на АТП водієм 3-го класу, однак заробітна плата
виплачується йому нерегулярно, внаслідок чого утворилась заборгованість.

Позивач ОСОБА_1 в судовому
засіданні позовні вимоги змінив, просить стягнути з відповідача заборгованість
по заробітній платі, індексацію заробітної плати, компенсацію втрати частини
заробітної плати в зв'язку з порушенням термінів її виплати, середній заробіток
за затримку розрахунку при звільненні з моменту звільнення до моменту розгляду
справи в суді та моральну шкоду в сумі 3000 грн.

Представник відповідача -АТП - Корінь Р. В. в
судовому засіданні позовні вимоги  визнав
в частині стягнення заборгованості по заробітній платі, індексації та
компенсації, в решті покладається на розсуд суду,  пояснив суду, що розрахунок при звільненні позивачеві
не був виплачений через відсутність достатніх коштів, скрутне матеріальне
становище АТП та порушення щодо АТП Господарським судом Хмельницької області
справи про банкрутство.

Допитавши сторони, перевіривши
матеріали справи, суд знаходить, що позов підлягає частковому задоволенню з
таких підстав.

Згідно ст. 43 Конституції України кожен
має право на працю,  що  включає
можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає
або  на
яку вільно погоджується. Кожен
має право на належні, безпечні і здорові
умови  праці, на заробітну плату,
не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за
працю  захищається законом.

Відповідно до ст. 24 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата виплачується працівникам
регулярно  в  робочі дні
в строки,  встановлені у
колективному договорі,  але не рідше
двох  разів  на
місяць  через  проміжок
часу,  що  не
перевищує шістнадцяти календарних днів. У разі,  коли день
виплати  заробітної  плати
збігається  з вихідним,   святковим
або   неробочим   днем,
заробітна  плата виплачується
напередодні.

Згідно ст. 116 Кодексу
законів про працю України при звільненні працівника виплата всіх сум,  що належать йому від підприємства,
установи,  організації,  провадиться
в  день звільнення.  Якщо працівник в  день
звільнення  не  працював,
то зазначені  суми  мають
бути  виплачені  не пізніше наступного дня після  пред'явлення
звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про  нараховані суми, належні працівникові при
звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити
працівника перед виплатою зазначених сум.

ОСОБА_1 працював на АТП і був
звільнений наказом 7 к від 11 лютого 2008 року, що підтверджується поясненнями
сторін, трудовою книжкою позивача.

На момент звільнення АТП
заборгувало ОСОБА_1 заробітну плату, розмір заборгованості по заробітній платі
на дань розгляду справи в суді становить
2491,33 грн., що підтверджується поясненнями сторін, довідкою АТП.

Відповідно до вимог ст. 117 Кодексу законів про працю України в разі невиплати  з
вини  власника  або
уповноваженого  ним органу
належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього  Кодексу,
при  відсутності  спору про їх розмір підприємство, установа,
організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час
затримки  по  день
фактичного розрахунку.

На день розгляду справи в суді
заборгованість по заробітній паті
ОСОБА_1 не виплачена, проти чого не заперечує представник відповідача.
Оскільки відповідач не довів в суді, що непроведення розрахунків з позивачем в
день звільнення стався не з його вини, суд знаходить за необхідне стягнути з
АТП середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, тобто з 11
лютого 2008 року по 26 травня 2008 року. Згідно довідки АТП середньомісячна
заробітна плата позивача становила 302, 46 грн., відповідно середньоденна
заробітна плата становить 302, 46 грн. : 21 ( середня кількість робочих днів у
місяці ) = 14,40 грн. Розмір середнього заробітку
за час затримки розрахунку по день розгляду
справи становить 14,40 грн. х 68 ( кількість робочих днів з моменту звільнення
по день розгляду справи ) = 979,20 грн.

Згідно ст. 33 Закону
України «Про оплату праці» в період між переглядом розміру мінімальної
заробітної  плати індивідуальна  заробітна плата підлягає індексації згідно з
чинним законодавством.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексації підлягають
грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не
мають разового характеру: пенсії;

стипендії;
оплата праці (грошове забезпечення).

Згідно довідки АТП сума
індексації ОСОБА_1 становить 145,72 грн. Позивач проти суми індексації не
заперечує.

Відповідно до вимог ст.
34 Закону України «Про оплату праці» компенсація
працівникам  втрати  частини заробітної  плати
у зв'язку
із порушенням строків її виплати провадиться відповідно до індексу  зростання
цін  на споживчі товари і тарифів
на послуги у порядку, встановленому чиним законодавством.

Відповідно до п. 2 Положенням про
порядок компенсації працівникам втрати частини заробітної плати в зв'язку з
порушенням термінів її виплати компенсація працівникам втрати частини
заробітної плати у зв'язку з  порушенням
термінів її виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і
більше календарних місяців

виплати заробітної плати,
нарахованої працівникові за період роботи починаючи з 1 січня 1998 року, якщо
індекс цін на споживчі товари і тарифів на послуги (далі - споживчі ціни) за
цей період зріс більш як на один відсоток.

Згідно довідки АТП компенсація
позивачеві складає 435,11 грн. Позивач проти суми позову не заперечував.

Згідно ст. 237-1 Кодексу законів про працю Українивідшкодування власником   або
уповноваженим   ним   органом моральної шкоди працівнику
провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних
страждань,  втрати  нормальних життєвих  зв'язків
і  вимагають  від
нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок
відшкодування    моральної     шкоди
визначається законодавством.

Як пояснив позивач, проти чого не
заперечував представник відповідача, ОСОБА_1 має сім'ю,  двох неповнолітніх дітей. Згідно пояснень
позивача невчасна виплата заробітної плати привела до напружених стосунків у
сім'ї, моральних страждань, втрати
нормальних життєвих  зв'язків,
змусила його витрачати додаткові зусилля для організації свого життя, зокрема
змусило змінити місце роботи. За таких обставин суд приходить до висновку, що
неправомірними діями АТП ОСОБА_1 була заподіяна моральна шкода. При визначенні
розміру відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд бере до уваги тяжкість
завданої моральної травми, її наслідки та істотність вимушених змін у життєвих
стосунках позивача, враховує вимоги розумності і справедливості..

Суд знаходить, що згідно вимог ст. 88
Цивільного процесуального Кодексу України і ст. 4 Декрету Кабінету Міністрів
України “Про державне мито”, ст. 81 Цивільного Процесуального Кодексу України
та Порядку оплати витрат з інформаційно-технічного забезпечення розгляду
цивільних справ та їх розмірів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів
України від 21 грудня 2005 року № 1258 з відповідача слід стягнути державне
мито на користь держави та витрати з інформаційно-технічного забезпечення.

Керуючись ст.ст.116,117, 237-1 КЗПП
України, Законом України «Про індексацію грошових коштів населення», Законом
України «Про оплату праці», Положенням про порядок компенсації працівникам
втрати частини заробітної плати в зв'язку з порушенням термінів її виплати,
затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 20 грудня 1997 року №
1427 із змінами, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999
року № 13 “Про практику застосування судами законодавства про оплату праці”, ст.ст.
10, 11, 57, 58, 59, 60, 62, 63, 64, 79, 81, 88, 174, 209, 212, 213, 214,
215, 291, 292, 294, 296, 367 ЦПК України,

Р І Ш И В :

Стягнути з  Відкритого акціонерного товариства
«Ізяславське автопідприємство 16840» на користь ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, жителя АДРЕСА_1, 2491 грн. 33 коп. заборгованості
по заробітній платі, 435 грн. 11 коп. компенсації  втрати частини заробітної плати в зв'язку з
порушенням термінів її виплати, 145 грн. 72 коп. індексації, 979 грн. 20 коп.
середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та 1050 грн.
моральної шкоди.

Стягнути з Відкритого
акціонерного товариства «Ізяславське автопідприємство 16840» 51 грн. держмита
на користь держави та 30 гривень судових витрат з інформаційно-технічного
розгляду цивільних справ.

В решті позову відмовити.

Заяву про апеляційне оскарження
рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після
подання заяви про апеляційне оскарження.

Заява про апеляційне оскарження
та апеляційна скарга подаються апеляційному суду Хмельницької області через
Ізяславський райсуд.

Суддя