Справа № 22ц-294/2008                                         Головуючий
Доповідач - Коренькова З.Д.
08 лютого 2008 року                                                                                м.
Апеляційний суд Чернігівської області  у складі:
Суддів:   Острянського В.І., Квача М.О.
секретарі: Вареник О.М.
За участю: ОСОБА_1., представників відповідача
Брижинської В.Г., Пастушенко Т.Д.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Щорського районного суду від 27
листопада 2007 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Щорського професійного
ліцею лісового господарства про перерахування заробітної плати в банк „Надра”,
відшкодування матеріальної і моральної шкоди,-
ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на рішення  Щорського районного суду Чернігівської
області від 27 листопада 2007 року по справі за його позовом до Щорського
професійного ліцею лісового господарства про перерахування заробітної плати в
банк „Надра”, відшкодування матеріальної та моральної шкоди. Зазначеним
рішенням в задоволенні позовних вимог відмовлено. В апеляційній скарзі ОСОБА_1
просить рішення суду скасувати і ухвалити нове рішення про відшкодування 1700
грн. заподіяної йому моральної шкоди, в зв'язку з порушенням відповідачем
законодавства про оплату праці, про стягнення на його користь матеріальної
шкоди  за лікування в сумі 132грн.20коп.,
упущеної вигоди у розмірі 6-місячного середнього заробітку та повернення
судових витрат. Судове рішення вважає незаконним та необґрунтованим, а свої
права порушеними. Апелянт посилається на те, що суд безпідставно не взяв до
уваги надані ним докази в обґрунтування своїх вимог, а саме: лист прокурора
Щорського району № 143/07 від 05.06.07р., в якому зазначено, що дії відповідача
незаконні, його права порушені і принесений припис про негайне усунення цих
порушень. У зв'язку з неправомірними діями відповідача погіршився його стан
здоров'я і на лікування ним витрачено 132грн.20 коп. і у відшкодуванні цих
витрат йому було безпідставно відмовлено. Не перерахувавши його заробітну плату
до банку „Надра, з яким він уклав договір, позбавило його можливості  пільгового кредитування і упущена вигода
складає шість середньомісячних заробітних плат. При доведеності порушення його
прав, суд безпідставно відмовив у задоволені позову про відшкодування завданої
моральної шкоди.

Відмовляючи позивачу у задоволені
позовних вимог суд виходив з того, що перебуваючи у трудових стосунках з
відповідачем позивач отримував заробітну плату з карткового рахунку Щорського
відділення „Райфайзен Банк Аваль”, з яким відповідач уклав договір від 27 травня
2003 року. Також був укладений договір на відкриття особового карткового
рахунку між позивачем і банком „Аваль” від 27.05.2003р., який по цей час не
розірваний. Суд визнав дії відповідача по перерахуванню заробітної плати
ОСОБА_1. на його картковий рахунок у
банку „Аваль” правомірними, а тому відмовив у позові про відшкодування
витрат на лікування та моральної шкоди. Відмовив також у стягненні упущеної
вигоди за недоведеністю.

Заслухавши доповідача, доводи
апеляційної скарги, пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали
справи апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1. задоволенню не
підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до правил п.1 ст.303 ЦПК
України під  час розгляду справи в
апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість
рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог
заявлених у суді першої інстанції. В апеляційній скарзі позивач просить
стягнути на його користь на відшкодування моральної шкоди 1700 грн.,  132 грн. 20коп. на придбання ліків та шість
середньомісячних заробітних плат упущеної вигоди.

З матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_1 перебував у трудових стосунках з Щорським професійним ліцеєм лісового
господарства. Відповідно до укладеного договору між відповідачем та банком
„Аваль” виплата заробітної плати працівникам проводиться через установу цього
банку, на що позивач надав свою згоду, що підтверджується його заявою від
27.05.2003 року на відкриття спецкартрахунку та отримання картки АППБ „Аваль” та
укладеним  ним особисто договором на
відкриття особового карткового рахунку (а.с. 82 зворот,83).  Позивач стверджував, що якість послуг, які
надає банк його не влаштовують, так як постійно виникають проблеми з роботою
банкомату, а тому він здав банку картку і звернувся до відповідача з вимогою
проводити перерахування його заробітної плати на відкритий ним рахунок у банку
„Надра” , на що отримав відповідь щодо недоцільності таких перерахувань, так як
договір був укладений підприємством саме з банком Аваль” зі згоди позивача.
Заробітна плата позивачу нараховувалась,
виплачувалась вчасно, заборгованість по зарплаті відсутня.

Також судом встановлено, що картка
АППБ  „Аваль” у позивача була пошкоджена,
заклеєна скетчем, а тому з неї не зчитувалась інформація і він її здав у банк
на обмін. Твердження позивача, що він розірвав з банком договір і не мав
бажання  обмінювати картку не
підтверджені доказами.   Відповідач
запропонував ОСОБА_1 отримати заробітну плату в касі ліцею, від чого позивач
відмовився і зарплата була перерахована на його рахунок у банку „Аваль”, з яким
ліцей перебуває у договірних стосунках. В подальшому заробітна плата позивача
перераховувалась на його рахунок у банку „Надра”. Для отримання коштів, що
знаходяться на його рахунку у банку „Аваль” йому необхідно з'явитись до
установи банку і особисто написати заяву про закриття рахунку та виплатою з
нього залишку коштів. Іншого порядку укладеним сторонами договором не
передбачено, як не передбачена можливість за листом відповідача перерахувати ці
кошти до іншого банку. Проте, позивач принципово не бажає писати заяву до банку
про закриття рахунку та стверджує, що не перерахуванням цих коштів до банку
„Надра” він був позбавлений можливості в отримані послуг цього банку у надані
йому пільгового кредиту, що на його думку завдало йому шкоди у вигляді
упущеної  вигоди. Суд обґрунтовано
відмовив у цій частині вимог так як не надано доказів, що така шкода була
заподіяна позивачу.

Позивач вважає, що викладені вище
обставини та отримання листа від  відповідача
про недоцільність перерахування його заробітної плати в інший банк стало
причиною погіршення його стану здоров'я, що завдало йому моральної шкоди та
потягло за собою витрати на  лікування.
Суд обґрунтовано відмовив і у цій частині позовних вимог, так як не було
доведено, що саме цими діями відповідач заподіяв позивачу шкоду. З матеріалів
справи вбачається, що події, на які послався позивач , мали місце у
січні-червні 2007 року, а захворів він 09.07.2007 року саме в той день, коли
був ознайомлений з наказом про попередження про наступне звільнення з роботи зі
скороченням займаної ним посади, що підтверджується  наказом № 57-ос від 09.07.2007 року,
супровідним листом станції медичної швидкої допомоги від цієї ж дати, випискою
із медичної карти стаціонарного хворого від 20.07.2007 р, чеками на придбання
ліків за липень місяць (а.с.12-16).

Виходячи з викладеного та керуючись ст.
ст, 303, 307, 308, 313, 315, 317, 319, 324 ЦПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Щорського
районного суду від 27 листопада 2007 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до
Верховного суду України впродовж двох місяців з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: