У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03
березня 2008 року                                                                             м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати з цивільних справ

апеляційного суду Хмельницької області

в складі :
головуючого судді Самчука П.П.

суддів Варвус Ю.Д., Пастощука
М.М.

при секретарі Липко А.Ю.

з  участю: сторін

розглянула у
відкритому судовому засіданні цивільну справу № 22ц-152 за апеляційною скаргою
Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія
„Енергоатом” в особі відокремленого підрозділу „Хмельницька АЕС” на ухвалу
Нетішинського міського суду Хмельницької області від 08 квітня 2003 року про
залишення позовної заяви ДП НАЕК „Енергоатом” в особі відокремленого підрозділу
„Хмельницька АЕС” до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди без розгляду.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія
суддів

в с т а
н о в и л а :

ДП НАЕК „Енергоатом” в особі ВП „Хмельницька АЕС” 22
березня 1999 р. подало в суд позовну заяву про відшкодування 9153,84 грн.
товарно-матеріальних цінностей на свою користь з ОСОБА_1.

Ухвалою суду Нетішинського міського суду Хмельницької
області від 08 квітня 2003 року зазначену позовну заяву залишено без розгляду.

В апеляційній скарзі ДП НАЕК „Енергоатом” в особі ВП
„Хмельницька АЕС” просило скасувати ухвалу суду від 08 квітня 2003 року
посилаючись, що при постановленні ухвали було порушено норми процесуального
права.

Апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню із таких
підстав.

Згідно зі ст. 312 ЦПК України апеляційний суд скасовує ухвалу і передає
питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив
порядок, встановлений для його вирішення.

З матеріалів справи вбачається, що після скасування 21 червня 2006 року
Хмельницьким обласним судом рішення суду від 11 травня 2001 року по справі за
позовом ВП „Хмельницька АЕС” ДП НАЕК „Енергоатом” до ОСОБА_1 про відшкодування
шкоди справа 23 липня 2001 року надійшла в Нетішинський міський суд та
призначалась до розгляду 09 грудня 2002 р., 04 лютого, 04 березня та 08 квітня
2003 року, що видно із відповідних протоколів судового засідання (а.с. 125-128)
і 08 квітня 2003 року постановлено ухвалу, якою на підставі п.4 ст. 229 ЦПК
України (1963 р.) позовну заяву залишено без розгляду.

Проте залишення заяви без розгляду відповідно до вимог
чинного на той час п.4 ст. 229 ЦПК України (1963 р.) можливе з дотриманням
вимог ст. 172 ЦПК України (1963 р.), якою передбачено, що позивач і відповідач
повинні бути повідомлені у встановленому порядку про час і місце судового
засідання.

Головуючий
у першій інстанції - Власенко О.В.                                        Справа № 22ц-152

Доповідач
-  Самчук П.П.                                                                           Категорія
ухвали

В зазначених протоколах судових засідань вказано, що сторони не з'явились в
судове засідання і в останньому - що неодноразово.

Але в справі відсутні докази про те, що сторонам, в тому числі і позивачу,
вручались повістки про виклик в судове засідання відповідно до вимог ст. 94 ЦПК
України (1963 р.), що свідчить, що судом порушено вимоги ст. 172 ЦПК України
(1963 р.) та безпідставно залишено позовну заяву „Хмельницька АЕС” ДП НАЕК
„Енергоатом” без розгляду. В зв'язку з цим ухвала суду від 08 квітня 2003 року
підлягає скасуванню з направленням справи на новий розгляд.

Керуючись ст.ст. 307, 312, 314, 317, 319 ЦПК України, колегія
суддів

у х в а
л и л а :

Апеляційну скаргу Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча
компанія „Енергоатом” в особі відокремленого підрозділу „Хмельницька АЕС”
задоволити.

Ухвалу Нетішинського міського суду Хмельницької області від 08 квітня 2003
року скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає  законної сили з
моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до
Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання нею законної сили.

Головуючий
/підпис/

Судді              /підписи/

З
оригіналом згідно: суддя апеляційного суду                             П.П. Самчук