У Х В А Л А

Іменем  України

31 жовтня 2008 року
м. Київ

Колегія
суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного
Суду України в складі:

суддів:
Григор'євої Л.І.,

Балюка М.І.,
Барсукової В.М., -

розглянувши
у попередньому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про
визначення розміру шкоди, завданої внаслідок незаконного засудження, за касаційною скаргою  ОСОБА_1 на ухвалу апеляційного суду
Івано-Франківської області від 24 червня 2008 року,

встановила:

У січні 2007 року ОСОБА_1звернувся в суд із заявою
про визначення розміру шкоди, завданої внаслідок незаконного засудження.
Вказував, що 26 липня 2004 року вироком Долинського районного суду
Івано-Франківської області  його було
засуджено за ч. 1 ст. 122 КК України до виправних робіт строком на 1 рік із
відрахуванням в дохід держави 20 % його
заробітку. Ухвалою апеляційного суду Івано-Франківської області від 28
жовтня 2004 року вирок суду залишено без змін. Ухвалою Верховного Суду України
від 22 вересня 2005 року зазначені судові рішення скасовані, справу направлено
на новий судовий розгляд. Постановою Долинського районного суду від 30
листопада 2006 року кримінальну справу закрито з підстав, визначених в п. 7 ч.
1 ст. 6 КПК України. Просив суд визначити йому розмір матеріальної шкоди,
завданої незаконним засудженим в сумі 5 363 грн. 06 коп. та моральну шкоду в
сумі 1 500 грн.

Ухвалою Долинського районного суду від 5 лютого 2007 року заявуОСОБА_1
задоволено та визначено розмір відшкодування матеріальної шкоди в сумі 5 363
грн. 06 коп. та моральної шкоди - 1 500 грн.

Ухвалою апеляційного суду Івано-Франківської області від 24 червня
2008  року  ухвала районного суду скасована, в
задоволення заявиОСОБА_1 відмовлено.

У  поданій  до  Верховного  Суду  України  касаційній
скарзі ОСОБА_1просить скасувати ухвалу
апеляційного суду та залишити в силі ухвалу суду першої
інстанції, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм
матеріального права та порушення норм процесуального права.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження
судового рішення є неправильне застосування судом норм матеріального чи
порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної
інстанції перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом
першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і
не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні суду, чи відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Оскільки доводи касаційної скарги та матеріали справи
не дають підстав для висновку про неправильне
застосування судами норм матеріального права  або порушення норм процесуального права, а отже,
відсутні передбачені ст. ст. 338 - 341 ЦПК України підстави для скасування вказаних
судових рішень, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу.

Керуючись ст. ст. 331, 332, 337 ЦПК України, колегія
суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

ухвалила:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області від 24 червня 2008
року  залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:                                                                 Л.І. Григор'єва

М.І.
Балюк

В.М.
Барсукова