Справа
№2-1166/08
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

“24” червня 2008 р.
м. Київ

Дніпровський
районний суд м. Києва у складі:

Головуючого
- судді                                            САВЛУК Т.В.

при
секретарі
Рибалка Г.М.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду
м.Києва цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи:
Служба у справах неповнолітніх Дніпровської районної у місті Києві державної
адміністрації, Служба у справах неповнолітніх Святошинської районної у місті
Києві державної адміністрації   про усунення
перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способу її виховання,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1, ОСОБА_2, звертаючись з позовом до
суду,  просять зобов'язати ОСОБА_3, яка
проживає у АДРЕСА_1, не чинити перешкод ОСОБА_1, який є батьком дитини,  та ОСОБА_2, яка є бабусею дитини,   у спілкуванні з дитиною -
ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_1, та її вихованні. Визначити ОСОБА_1 та ОСОБА_2 як спосіб
для їх участі у вихованні неповнолітньої ОСОБА_4 шляхом побачення з дитиною
двічі на місяць в період з 10 години в суботу до 8 години наступного понеділка
за адресою: АДРЕСА_2, що є предметом позову.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги
підтримав в повному обсязі, пояснив, що він з відповідачкою перебуває у
зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають неповнолітню дитину -
ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_1, з кінця 2005 року сімейно-шлюбні стосунки між ним та
відповідачкою припинились, відповідачка перейшла проживати до своїх родичів,
забрала доньку, відносини  не підтримує,
не дає можливості спілкуватись з дитиною та приймати участі у її вихованні, у
зв'язку з чим, влітку 2007 року,  він
вимушений був звернутись із заявою до органу опіки та піклування Дніпровської
районної у місті Києві державної адміністрації з приводу встановлення днів та
часу спілкування з дитиною. Однак відповідачка всупереч чинному законодавству,
ігнорує рішення органу опіки та піклування, чинить перешкоди у спілкуванні з
дитиною, крім того звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу та
стягнення аліментів, незважаючи на те, що він у добровільному порядку
систематично надає допомогу на утримання дитини. Позивач та його мати,
відповідач ОСОБА_2,  мають постійне місце
проживання, в якому створені всі умови для проживання відповідача та її
неповнолітньої дитини, вони мають бажання спілкуватись з дитиною, приймати
активну участь у її вихованні, однак відповідачка за будь-яких умов намагається
уникнути такого спілкування, добровільно
вирішити ці питання не має можливості, також  відповідач не виконує рішення органу опіки та
піклування, що дає підстави звернутись з даним позовом до суду.

Представник позивача ОСОБА_5 в судовому засіданні  позовні вимоги підтримала з підстав,
викладених у позовній заяві, письмових пояснень (а.с.58-60)  та пояснень, наданих позивачем у судовому
засіданні.

Позивач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги
підтримала, пояснила, що   між її сином,
позивачем ОСОБА_1 та відповідачкою ОСОБА_3 припинено сімейно-шлюбні відносини,
оскільки відповідачка після народження дитини, її онуки, з невідомих причин
покинула квартиру, де вони проживали разом з її сином, постійно проживає у
своїх родичів, тому вона та її син позбавлені можливості регулярно відвідувати
дитину, спілкуватись з дитиною, приймати участь у її вихованні та утриманні,
взимку 2007 року вона з добрими намірами приходила до квартири де проживає
відповідач разом з дитиною з метою поздоровити онуку з днем народження, однак
її не пустили на поріг квартири, родичі відповідача влаштували скандал,
ображали її, інших спроб відвідати дитину вона не робила, оскільки з
відповідачкою перебуває у неприязне них стосунках.

Відповідач
ОСОБА_3  в судове засіданні проти позову
заперечувала з підстав викладених у запереченнях на позов (а.с.37-39),
пояснила, що вона з відповідачем ОСОБА_1 перебуває у зареєстрованому шлюбі, від
шлюбу народилась донька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, після народження дитини
відносини з чоловіком погіршились, внаслідок чого вона вимушена з дитиною
переїхати проживати до своїх родичів, де проживає до цього часу,  на даний час продовжується  судова справа про розірвання шлюбу, існує
суперечка з приводу її права на житло у квартирі, де вони проживали разом з
чоловіком, така ситуація не сприяє підтриманню між ними нормальних відносин,
дитина проживає разом з нею, позивачам про це відомо, як відомо ним про місце
їх проживання, однак позивачі не мають бажання спілкуватись з дитиною,
матеріальну допомогу на утримання дитини
чоловік надає в тому розмірі, який вважає за потрібне, що змусило її
звернутись з позовом до суду про стягнення аліментів, дитина висловити своє
бажання щодо спілкування з батьком та бабусею не має змоги в силу свого віку,
на вимогу чоловіка, коли він виявляє бажання побачити дитину,  вона проти цього не заперечує, декілька разів
вона та чоловік зустрічались та  гуляли з
дитиною, він придбавав їй подарунки та деякі продукти харчування. Відповідач
заперечує проти спілкування дитини з батьком та бабусею без її присутності та
за місцем проживання позивачів, оскільки дитина хворіє, за призначенням лікарів
повинна постійно приймати ліки, необхідно слідкувати за раціоном її харчування,
крім того, дитина дуже прив'язана до неї, та може знервуватись з приводу
відсутності матері, зустрічатись з позивачами у їх помешканні вона бажання не
має, оскільки внаслідок численних судових тяжб відносини між ними значно
ускладнились, вона не заперечували проти рішення органу опіки та піклування,
яким визначено дні та часи спілкування дитини та батька, однак з боку чоловіка
не було бажання бачити дитину у визначені дні та годи, тому ніяких перешкод у
спілкуванні чоловіка та дитини вона особисто не чинила.

Представник відповідача ОСОБА_6 в судовому
засіданні проти позову заперечував з підстав, викладених у запереченнях на
позов та пояснень, наданих відповідачем в судовому засіданні.

Представник третя особа - Служби у справах неповнолітніх
Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації - ОСОБА_7 в судове
засіданні вирішення даного спору залишив на розгляд суду, та просила прийняти
рішення відповідно до вимог чинного законодавства, окремо зазначила, що ОСОБА_1
до органу опіки та піклування із заявами про невиконання  рішення органу опіки та піклування, яким
визначено дні та години для спілкування з дитиною, не звертався, примусове
виконання рішення даного органу після його прийняття не передбачено.

Представник третя особа - Служби у справах неповнолітніх
Святошинської районної у місті Києві державної адміністрації , в судове
засіданні не з'явився, надав суду письмове клопотання про розгляд справи у їх
відсутність та прийняти рішення відповідно до вимог чинного законодавства та в
інтересах дитини. (а.с.100)

Заслухавши пояснення позивача ОСОБА_1, представника
позивача ОСОБА_5, позивача ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3, представник
відповідача ОСОБА_6, представника третьої особи ОСОБА_7, свідків ОСОБА_8,
ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11,  дослідивши
матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до наступного.

Відповідно до частин 1-3 статті 157 Сімейного кодексу
України визначено, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно.

Той із батьків, хто проживає окремо від дитини,
зобов'язаний брати участь у її виховані і має право на особисте спілкування з
нею.

Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права
перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватись з дитиною та
брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному
розвиткові дитини.

Відповідно до вимог ст. 159 Сімейного кодексу України
визначено підстави та порядок судового вирішення спору про участь у вихованні
дитини тим з батьків, який живе окремо.

Такою підставою зокрема, є перешкоди з боку того з
батьків, який живе разом з дитиною, у спілкуванні та вихованні її тим з
батьків, що живе окремо.

Також, за нормою статті 257 Сімейного кодексу України
баба, дід, прадід мають право спілкуватись зі своїми онуками, правнуками, брати
участь у їх вихованні.

Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають
права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав
щодо виховання внуків, правнуків.

Якщо такі перешкоди чиняться,, баба, дід, прабаба, прадід
мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення.

Судом встановлено, що з 10 листопада 2001 року ОСОБА_1 та
ОСОБА_3 перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про
шлюб. (а.с.6)

Від шлюбу мають неповнолітню дитину - доньку
ОСОБА_4,  ІНФОРМАЦІЯ_1, що
підтверджується свідоцтвом про народження дитини. (а.с.7)

Як вбачається з акту обстеження житлово-побутових умов
проживання малолітньої ОСОБА_4, який затверджено начальником служби у справах
дітей Святошинської районної у місті Києві державної адміністрації  22.05.2008 року, малолітня ОСОБА_4
зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2, але разом з матір'ю - ОСОБА_3, проживає у
родичів - ОСОБА_12 та її чоловіка ОСОБА_13 у двокімнатній квартирі з усіма
зручностями за адресою: АДРЕСА_1, для дитина та її матері виділена окрема
кімната, де створені всі необхідні умови для проживання та розвитку дитини.
(а.с.101)

Актом  обстеження
житлово-побутових умов сім'ї ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2, який затверджено
начальником служби у справах неповнолітніх Дніпровської районної у місті Києві
державної адміністрації  05.03.2008 року,
підтверджєується, що ОСОБА_1 бажає виховувати малолітню ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1,
брати участь в фізичному та  моральному
розвитку. В квартирі створені всі необхідні умови для виховання та проживання
дитини. (а.с.65)

Як зазначено в статті 158 Сімейного кодексу України, за
заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі
у виховані дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від
неї.

Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на
підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших
обставин, що мають істотне значення.

До звернення з даним позовом до суду, позивач ОСОБА_1
звертався до Органу опіки та піклування Дніпровської районної у місті Києві державної
адміністрації з приводу вирішення питання про визначення порядку участі батька
у вихованні та спілкуванні з малолітньою донькою ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

На підставі рішення опікунської ради Дніпровської
районної у місті Києві державної адміністрації від 15.08.2007 року №13 «Про
надання дозволу на спілкування з дитиною», Волошину Р.В. надано такі години
спілкування з малолітньою:   середа з 17
год.30 хв. до 19 год.30 хв., субота з 11.00 години до 13.00 години в присутності
матері, по місцю фактичного проживання дитини. (а.с.9)

В судовому засіданні позивач наполягав на тому, що  з боку його дружини ОСОБА_3 чиняться
перешкоди  у його спілкування з дитиною,
відповідачка не бажає проживати з дитиною за місцем реєстрації дитини, де на
даний час проживає позивач ОСОБА_1 разом зі своєю матір'ю ОСОБА_2, незважаючи
на те, що для дитини в його квартирі також створені всі необхідні умови для
проживання як дитині, так  її матері,
крім того, позивачі мають бажання спілкуватись з дитиною за місцем свого
проживання та збільшити час спілкування з дитиною, а саме,  двічі на місяць в період з 10 години до 8
години наступного понеділка.

Відповідачка ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечувала
факт будь-яких перешкод з її боку в спілкуванні позивача з донькою, посилається
на відсутність з боку батька дитини бажання спілкуватись з дитиною, в той же
час, вона не заперечує проти спілкування позивача ОСОБА_1 з дитиною у дні та
часи, які визначені органом опіки та піклування, категорично заперечує проти
проведення зустрічей дитини з батьком та бабусею за місцем їх проживання та з
можливістю перебування дитини протягом декількох днів разом з батьком та
бабусею у її відсутність, просить врахувати стан здоров'я дитини, яка має
захворювання, які потребують дотримання спеціального режиму, який  пов'язаний з регулярним прийняття медичних
препаратів та дієтичного  харчування.

Будучи допитаними в судовому засіданні свідок ОСОБА_10,
яка є матір'ю відповідача, пояснила, що спільне життя її доньки з чоловіком не
склалось, між ними виникали конфлікти, внаслідок чого донька після народження
дитини стала проживати у їх родички ОСОБА_11, де проживає до цього часу,
позивач життям дружини та дитини не цікавиться, до дитини не навідується,
восени 2007 року,  позивач разом з
незнайомими людьми приїздив за її місцем проживання до міста Узин, де в той час
була її донька з дитиною, вона особисто не чинила перешкод у спілкуванні з
онукою, позивач поспілкувався з дитиною недовгий час, та поїхав, також
зазначила, що позивач не надає достатньої допомоги на утримання дитини,
фактично всі витрати на утримання дитини несе їх сім'я.

Будучи допитаною в судовому засіданні у якості свідка
ОСОБА_11, пояснила, що  ОСОБА_3    разом з дитиною тривалий час проживає у її
помешканні, вона за згодою інших членів її сім'ї, виділила відповідачу з
дитиною окрему кімнату, для дитини створені всі умови для її розвитку та
виховані, позивачі не бажають спілкуватись з дитиною, до дитини не навідуються,
батько дитини не надає достатньої матеріальної допомоги на утримання дитини, не
цікавиться життям та здоров'ям дитини.

Будучи допитаним в судовому засіданні у якості свідка
ОСОБА_9, пояснив, що він підтримує дружні стосунки з позивачем ОСОБА_1, за його
проханням восени 2007 року він приїздив разом з ним до міста Узина, де та той
час перебувала його дружина та дитина, до будинку їх не пустили, однак на  прохання позивача поспілкуватись з дитиною,
його дружина разом з дитиною вийшли з двору та деякий час спілкуватись між
собою, про інші випадки зустрічей батька з дитиною йому не відомо.

Будучи допитаною в судовому засіданні свідок Фастівська
Н.А. пояснила, що вона добре знає як позивачів, так і відповідача, їй відомо,
що подружжя ОСОБА_1 на даний час не проживають разом, хоча мають можливість та
житло для спільного проживання, підтвердила, що на день народження дитини, в
лютому 2007 року, вона разом з ОСОБА_2 приходили  відвідати дитину, яка проживає разом з
матір'ю на вулиці Жолудєва в місті Києві, але їх до квартири не пустили,
родичка відповідачки вчинила скандал, ображала їх, тому вони не змогли
поспілкуватись з дитиною, це був єдиний випадок свідком якого вона була.

Як визначено в статті 57 Цивільного процесуального
кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд
встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і
заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін,
третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків,
письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків
експертів.

Письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки,
листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять
відомості про обставини, які мають значення для справи. (ч.1 ст.64 Цивільного
процесуального кодексу України)

Відповідно до ст.60 Цивільного процесуального кодексу
України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61
цього кодексу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Відповідно до частини третьої ст.212 Цивільного
процесуального кодексу України суд оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності.

Оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд
приходить до висновку, що між сторонами у справі  виникли непорозуміння, які носять особистий
характер та пов'язані з наявними судовими справами, пов'язаними з розірванням шлюбу
та житловими спорами, які на даний час є предметом судового розгляду в інших
судових інстанціях, у зв'язку з даними обставинами загострились  взаємовідносин між відповідачем та
позивачами, така ситуація в їх сімейних відносинах не дає можливості мирним
шляхом вирішити питання про визначення порядку спілкування з дитиною, який мав
би влаштовувати кожну із сторін по справі, дані обставини підтверджуються
показами свідків ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, які підтвердили
наявність неприязнених стосунків між сторонами по справі.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що вимоги
позивача ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в частині усунення перешкод з боку відповідача у
спілкуванні з малолітньою дитиною та її вихованні є необґрунтованими та такими,
що не знайшли свого підтвердження під час розгляду даної справи, тому в цій
частині позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Разом з тим, відповідно до вимог ст. 159 Сімейного
кодексу України  попереднє звернення до
органу опіки та піклування щодо встановлення порядку спілкування та виховання
дитини тим з батьків, хто живе окремо, не є обов'язковим.

Незважаючи на те, що позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не
надали суду відповідних доказів порушення відповідачкою рішення органу опіки та
піклування, але  має місце факт звернення
позивача ОСОБА_1 до органу опіки та піклування за встановленням вказаного
порядку і до суду за захистом цього права.

Крім цього, при відсутності відповідного судового
рішення,  позивачі фактично позбавлені можливості мати відповідні докази,
оскільки не мають права звернення до органів виконавчої служби з питання
контролю за додержанням ОСОБА_3 умов вказаного рішення, тобто у іншій спосіб  захистити
своє право на спілкування та виховання дитини в разі його порушення відповідачем.

Таким чином, оскільки сторони мають рівні права щодо
виховання та розвитку дитини, мають обопільне бажання приймати участь у цьому і
спілкування між ними та дитиною не перешкоджає нормальному розвитку дитини,
чого з матеріалів справи не вбачається, але виникли непорозуміння щодо врегулювання
питання з приводу  побачень батька та
бабусі з дитиною, суд,  з урахуванням
інтересів дитини, її віку, поведінки батьків, між якими немає порозуміння, що
може негативно вплинути на розвиток дитини, а також психічний та фізичний стан
малолітньої дитини, приходить до висновку про можливість визначити  ОСОБА_1, батьку дитини, та ОСОБА_2,  бабусі дитини, як спосіб участі у вихованні
малолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, періодичні побачення  з дитиною у присутності матері дитини -
ОСОБА_3 по місцю фактичного проживання дитини в наступні дні та години: середа
з 17 год.30 хв. до 19 год.30 хв., субота з 11.00 год. до 13.00 год.

При визначені такого порядку участі у виховані дитини,
суд враховує попередньо визначений опікунської радою Дніпровського районної у
місті Києві державної адміністрації порядок участі батька дитини у її вихованні
та встановленні дні та години для його спілкування з дитиною, при цьому
враховує права та інтереси  іншого
позивача ОСОБА_2,  оскільки такий порядок
був попередньо узгоджений з  батьками
дитини, не заперечується матір'ю дитини, та відповідає інтересам малолітньої
дитини з урахуванням її віку та стану її здоров'я.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 157, 159, 257
Сімейного кодексу України, ст.ст. 10, 57, 58, 60, 88, 208, 209, 212-215, 218
Цивільного процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в:

Позов  ОСОБА_1,
ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи: Служба у справах неповнолітніх Дніпровської
районної у місті Києві державної адміністрації, Служба у справах неповнолітніх
Святошинської районної у місті Києві державної адміністрації   про усунення перешкод у спілкуванні з
дитиною та визначення способу її виховання задовольнити частково.

Визначити  ОСОБА_1 як спосіб участі у вихованні
малолітньої дитини - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, періодичні побачення  з дитиною у присутності матері дитини -
ОСОБА_3 по місцю фактичного проживання дитини в наступні дні та години: середа
з 17 год.30 хв. до 19 год.30 хв., субота з 11.00 год. до 13.00 год.

Визначити ОСОБА_2 як спосіб участі у
вихованні малолітньої онуки - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, періодичні побачення  з онукою у присутності матері дитини -
ОСОБА_3 по місцю фактичного проживання дитини в наступні дні та години: середа
з 17 год.30 хв. до 19 год.30 хв., субота з 11.00 год. до 13.00 год.

В іншій
частині позовних вимог відмовити.

Рішення
може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва протягом 20-ти днів після
подачі заяви про апеляційне оскарження, яку може бути подано протягом 10-ти
днів з дня проголошення рішення.

С у д д я