Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(З А О Ч Н Е )

03 листопада 2008р. Заводський районний суд м.Миколаєва у складі головуючого судді Павлової Ж.П., секретаря Іваненко Г.В.,розглянувши у відкритому судовому засіданні м.Миколаєва цивільну справу за позовом
ОСОБА_1
до Товариства з обмеженою відповідальністю „Торговий дім „Абсентія” про зміну формулювання причини звільнення і стягнення моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В

09.09.2008р.
ОСОБА_1
звернулась до суду з позовом до ТОВ „Торговий дім ”Абсентія” про зміну формулювання причин звільнення і стягнення моральної шкоди.

В позовній заяві позивач вказала, що працювала завідуючою секції текстилю підрозділу ТОВ „Торговий дім”Абсентія” в магазині „Твоя кімната” з 01.10.2007р.по 08.08.2008р.

08.08.2008р. вона надала відповідачу заяву про звільнення за власним бажанням, а 13.08.2008р. отримала копію наказу про її звільнення на підставі ст.38 та ст. 41 п.2 КЗпП України.

Вважаючи своє звільнення не законним, вчинене з порушенням трудового законодавства, а саме те , що законодавством не передбачено одночасного звільнення робітника за власним бажанням та з ініціативи адміністрації, а також, що ніяких винних дій не вчиняла, просила змінити формулювання причини звільнення в наказі № КУ-22 від 08.08.2008р., виключивши з нього запис стосовно ст. 41 п.2 КЗпП України, зобов’язати відповідача внести зміни до наказу та трудової книжки. А також просила стягнути з відповідача на її користь на відшкодування моральної шкоди 2000 грн., оскільки у зв’язку з неправомірними діями відповідача вона душевно страждала, її звичний уклад життя було порушено.

В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали.

Представник відповідача в судове засідання не зявився. Надав до суду заперечення, в яких позовні вимоги не визнав. В запереченнях посилався на те,що позивач фактично працювала директором магазину, а також касиром, несла повну матеріальну відповідальність, і була звільнена за виявлену недостачу на підприємстві. А у зв’язку з тим, що позивач ще й подала заяву про звільнення, то в наказі про звільнення вони вказали додатково ще й ст. 38 КЗпП України.

З відома позивача та її представника суд ухвалив про заочний розгляд справи.

Вислухавши пояснення позивача, її представника та дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного.

В судовому засіданні встановлено, що
ОСОБА_1
була прийнята до ТОВ „Торговий дім Абсентія” на посаду завідуючої секції текстилю магазину „Твоя кімната” з 01.10.2007р., на підставі наказу №К15 від 01.10.2007р., що підтверджується копією трудової книжки.

08.08.2008р. позивачка подала керівництву товариства заяву про її звільнення з займаної нею посади за власним бажанням, у зв’язку із сімейними обставинами.

Наказом №КУ-22 від 08.08.2008р.
ОСОБА_1
була звільнена з посади завідуючої секції текстилю магазину „Твоя кімната” на підставі ст.38, і ст.41 п.2 КЗпП України з 08.08.2008р. , що підтверджується копією вищевказаного наказу.

Оскільки звільнення позивачки відбулося в день подачі заяви про звільнення, то вищевказане свідчить про те, що сторони фактично домовились про таке звільнення.

Але діючим законодавство не передбачено одночасного звільнення працівника з ініціативи власника та з ініціативи працівника. Закон не допускає та виключає можливість їх одночасного застосування.

Доказів того, що позивачка безпосередньо обслуговувала грошові або товарні цінності, та вчинила винні дії, які б давали підстави для втрати до неї довіри з боку власника представник відповідача суду не надав.

Тому , на підставі положення ст. 235 КЗпП України, суд визнає таке формулювання причини звільнення, як посилання в наказі про звільнення позивачки та в трудовій книжці на п.2 ст.41 КЗпП України ,як таке, що не відповідає діючому законодавству, та таким , що підлягає виключенню вказаного запису із наказу та з трудової книжки.

На підставі ст.237-1 КЗпП України з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню моральна шкода в сумі 2000 грн. При цьому суд враховує те , що порушення законних прав позивачки привело до її моральних страждань, її звичний уклад життя було порушено. До теперішнього часу позивачка з таким записом в трудовій книжці не може влаштуватись на роботу, у неї відсутні кошти на утримання двох неповнолітніх дітей.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 10,60,212 - 215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В

Позов задовольнити.

Змінити формулювання причини звільнення
ОСОБА_1
, вказаних в наказі №КУ-22 від 08.08.2008року,та в трудовій книжці, виключивши із них запис стосовно ст.41 п.2 КЗпП України та зобов’язати ТОВ „Торговий дім „Абсентія” внести вищевказані зміни до наказу та трудової книжки.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „Торговий дім „Абсентія” на користь
ОСОБА_1
на відшкодування моральної шкоди 2000 грн.

- 2 -

Рішення вступає в законну силу через 10 днів з дня його оголошення.

Заочне рішення може бути скасоване судом , що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, в 10 денний термін з дня отримання копії заочного рішення.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду м.Миколаєва через Заводський районний суд м.Миколаєва в порядку передбаченого ст. 294 ЦПК України.

СУДДЯ: ПАВЛОВА Ж.П.