Справа № 22-8108
Головуючий в 1 інстанції: Ходак С.К.
Доповідач: Хилевич С.В.
4 лютого 2008 року                                            м.
Колегія суддів Апеляційного суду
Рівненської області в складі:
головуючого - судді: Оніпко О.В.
суддів: Мельника Ю.М., Хилевича С.В.,
при секретарі судового засідання
за участю ОСОБА_1 і ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Дубенського
міськрайонного суду від 7 листопада 2007 року в справі за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів,
в с т а н о в и л а:
липні 2007 року до суду звернулася ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про стягнення
неустойки за прострочення сплати аліментів.
обґрунтування вимог зазначала, що рішенням суду від 6 вересня 2006 року з
відповідача на її користь на утримання малолітньої дочки ОСОБА_3 стягнуто
аліменти в твердій грошовій сумі розміром у 300 гривень щомісячно до досягнення
часу до її звернення до суду з позовом відповідач не провів жодної оплати аліментів,
внаслідок чого станом на 1 липня 2007 року утворилась заборгованість сумою у 1
500 гривень. В той же час, ОСОБА_2 має порівняно високі доходи, оскільки
займається підприємницькою діяльністю.
на положення ст. 196 СК України, просила стягнути із відповідача на її користь
неустойку (пеню) сумою у 900 гривень.
Рішенням
Дубенського міськрайонного суду від 7 листопада 2007 року позов ОСОБА_1
задоволено повністю і стягнуто із відповідача на її користь неустойку (пеню) за
прострочення сплати аліментів сумою у 900 гривень.

Не
погодившись із ухваленим рішенням, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, де вказує
на його незаконність й необґрунтованість.

В
обґрунтування скарги зазначав, що судом першої інстанції неповно з'ясовано
обставини, що мають значення для справи, та на порушення норм матеріального
права.

Вказував,
що окрім аліментів сумою у 300 гривень на утримання дочки ОСОБА_3, йому
присуджено стягнення аліментів на користь дочки ОСОБА_4, від другого шлюбу,
сумою у 200 гривень. Враховуючи наведені обставини, щомісячний сукупний розмір
аліментів перевищує його дохід більше ніж удвічі. Вважає, що саме в зв'язку з
цим і утворилась  оспорювана
заборгованість. Водночас, покликався на наявність його заборгованості за
комунальні платежі сумою у 593 гривні 46 копійок. Крім цього, він заборгував
суму аліментів у 1 200 гривень на утримання дочки ОСОБА_4.

За
таких обставин, рішення, що оскаржується, зумовлює його повну убогість й
подальше зростання заборгованості за аліментами.

Просив
колегію суддів скасувати рішення, що оскаржується, та ухвалити нове, яким позов
ОСОБА_1 задовольнити частково, стягнувши суму неустойки за прострочення сплати
аліментів у 450 гривень.

В
поданих на апеляційну скаргу запереченнях ОСОБА_1, вважаючи скаргу
безпідставною, просила колегію суддів її відхилити, а рішення - залишити без
змін.

В
судовому засіданні ОСОБА_2 апеляційну скаргу підтримав повністю, надавши
колегії суддів пояснення в межах її доводів.

ОСОБА_1
в суді, заперечуючи проти задоволення апеляційної скарги, покликалась на її
безпідставність.

Заслухавши
доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі, і з'явилися в судове
засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія
суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з
такого.

Ухвалюючи
рішення, суд першої інстанції виходив із обґрунтованості позову ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів.

З
матеріалів справи вбачається, і це з'ясовано в судовому засіданні, ОСОБА_1
звернулась до суду із позовом про стягнення із ОСОБА_2 неустойки за
прострочення сплати аліментів сумою у 900 гривень, виходячи із існуючої на час
звернення заборгованості за аліментами сумою у 1 500 гривень. Під час судового
розгляду розмір позовних вимог нею не змінювався.

Суд
першої інстанції погодився із доводами позивачки, задовольнивши позов у повному
обсязі.

Натомість,
згідно з ч. 1 ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи,
яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має
право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми
несплачених аліментів за кожен день прострочення.

З
довідки відділу державної виконавчої служби Дубенського міськрайонного
управління юстиції (а.с. 3) видно, що за ОСОБА_2 рахується заборгованість за
аліментами станом на 1 липня 2007 року сумою 1 500 гривень.

Встановлено,
що ОСОБА_2 сплачував аліменти частково, не повними щомісячними платежами,
присудженими судом.

Розмір
суми неустойки за прострочення сплати аліментів колегія суддів обчислює таким
чином.

Сума
заборгованості за аліментами, тобто 1 500 гривень, необхідно поділити на
щомісячний платіж за аліментами, тобто 300 гривень; внаслідок цього кількість
місяців прострочення становить 5. Оскільки достовірно з'ясувати протягом яких
саме календарних місяців не проводилась сплата аліментів ОСОБА_2 неможливо, в
зв'язку з чим неможливо встановити і точну кількість днів, тому колегія суддів
вважає за доцільне врахувати, що середня кількість днів у місяці становить 30,
а загальна кількість днів прострочення сплати аліментів вираховується шляхом
множення середньої кількості днів місяця, тобто 30, на кількість місяців, тобто
5, і становить 150 днів.

Позаяк
один відсоток від суми несплачених аліментів складає 3 гривні, то розмір суми заборгованості
становить 450 гривень, що обчислюється шляхом множення одного відсотка від суми
несплачених аліментів, тобто 3 гривень, на кількість днів прострочення, тобто
на 150.

Колегія
суддів бере до уваги, що відсутності своєї вини у виникненні заборгованості за
аліментами ОСОБА_2 не довів.

Враховуючи
неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права,
рішення, яке оскаржується, підлягає зміні із зменшенням розміру неустойки.

На
підставі ч. 1 ст. 196 СК України, керуючись ст. 303, п. 3 ч. 1 ст. 307, п. 4 ч.
1 ст. 309, ст. ст. 313-315, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Рішення
Дубенського міськрайонного суду від 7 листопада 2007 року - змінити, стягнувши
із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 неустойку за прострочення сплати аліментів сумою
у 450 (чотириста п'ятдесят) гривень.

Рішення
суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення.

Сторони мають право оскаржити в касаційному порядку безпосередньо до Верховного
Суду України рішення суду першої інстанції та рішення апеляційного суду
протягом двох місяців з дня набрання рішенням законної сили.

Головуючий:

Судді: