У х в а л а

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

23 січня 2008 року                                                                                       м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

головуючого             Гнатенка А.В.,

суддів:                       Косенка В.Й.,                                 Григор'євої
Л.І.,

Данчука В.Г.,                                  Гуменюка
І.В., -

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом
ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальність “Торгова компанія
“Текнолоджі коул корпорейшн Кфт” про визнання договору дійсним та виконання
договірних зобов'язань, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення апеляційного
суду Дніпропетровської області від 4 квітня 2007 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2006 року ОСОБА_1. звернувся в суд із позовом до товариства з обмеженою відповідальність
(далі - ТОВ) “Торгова компанія “Текнолоджі коул корпорейшн Кфт” про визнання договору
дійсним та виконання договірних зобов'язань, мотивуючи тим, що 14 листопада
2001 року він із представником ТОВ “Торгова компанія “Текнолоджі коул корпорейшн
Кфт” ОСОБА_2 уклав письмовий договір - протокол домашньої угоди, за яким
прийняв на себе зобов'язання повернути гроші та інше майно, належне                 ОСОБА_2 Після виконання цих
зобов'язань 1/2 частина власності                 ОСОБА_2 переходить у власність
ОСОБА_1., це стосується  нерухомості,
що розташована по АДРЕСА_1 у м. Дніпропетровську. Він виконав усі
вимоги угоди, а відповідач не виконав умови угоди щодо передання йому права власності
на 1/2 частину нерухомості. Просив визнати договір дійсним і зобов'язати відповідача
виконати умови цього договору.

Рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська
від 17 листопада 2006 року позов задоволено. Визнано договір, укладений між ТОВ
“Торгова компанія “Текнолоджі коул корпорейшн Кфт” і ОСОБА_1,                              від 14 листопада
2001 року правомірним. Визнано за необхідне належним чином здійснити оформлення
переходу до ОСОБА_1. права власності на &frac12; частину об'єкта нерухомого майна, що знаходиться за
адресою: м. Дніпропетровськ, АДРЕСА_1. Стягнуто з ТОВ “Торгова компанія
“Текнолоджі коул корпорейшн Кфт” на користь ОСОБА_1. 1 700 грн. державного
мита.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від
4 квітня               2007 року вказане
рішення суду першої інстанції  скасовано.
У задоволенні позову ОСОБА_1. відмовлено. Скасовано арешт на відчуження об'єкта
нерухомого майна по АДРЕСА_1 у м. Дніпропетровську, накладений ухвалою
Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 22 лютого 2006 року.

Не погодившись із вищезазначеним рішенням суду
апеляційної інстанції, ОСОБА_1. подав до Верховного Суду України касаційну
скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм
матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржуване
судове рішення скасувати й залишити в силі рішення місцевого суду.

Касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Скасовуючи рішення Кіровського районного суду м.
Дніпропетровська від 17 листопада 2006 року та ухвалюючи нове рішення, яким у
позові відмовлено, апеляційний суд обґрунтовано виходив із того, що відсутні
правові підстави для задоволення позовної заяви, адже ОСОБА_1 у лютому 2006
року заявлено позов до ТОВ “Торгова компанія “Текнолоджі коул корпорейшн Кфт”
про визнання  дійсним договору від 14
листопада 2001 року (а.с. 2, 3), який уже був предметом розгляду іншими судами.
Однак при зверненні із зазначеним позовом до Кіровського районного суду м.
Дніпропетровська позивач указав інші підстави.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням
Голосіївського районного суду м. Києва від 6 грудня 2004 року відмовлено в
позові ТОВ “Торгова компанія “Текнолоджі коул корпорейшн Кфт” до ОСОБА_2,
ОСОБА_1. про визнання недійсною частини угоди від 14 листопада 2001 року й
зазначено, що ця угода не відповідає вимогам закону та не породжує правових
наслідків, яких бажали сторони при здійсненні цієї угоди, а тому не позбавляє
товариства права на спірне нерухоме майно (а.с. 75). Крім того, з підстави
ухвалення вказаного рішення районного суду рішенням Бабушкінського районного
суду м. Дніпропетровська   від 8 квітня
2005 року відмовлено в позові ОСОБА_1. до ТОВ “Торгова компанія “Текнолоджі
коул корпорейшн Кфт”, третя особа - ОСОБА_2, про визнання права власності на &frac12; частину спірного домоволодіння
(а.с. 23).

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини,
встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не
доказуються при розгляді інших справ, в яких беруть участь ті самі особи або
особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Крім того, апеляційний суд виходив із того, що судом
першої інстанції неправильно застосовані до правовідносин, які виникли в даній
справі, норми                 ст. ст.
202, 204, 205 ЦК України, оскільки правочини відносно нерухомого майна
підлягають нотаріальному посвідченню.

За таких обставин апеляційний суд правомірно скасував
рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 17 листопада 2006
року та ухвалив у справі нове рішення про відмову в позові.

Установлено, і це вбачається з матеріалів справи, що
оскаржуване рішення суду апеляційної інстанції ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Наведені в касаційній скарзі доводи висновків суду не
спростовують.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами
касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального
права чи порушення норм процесуального права.

Оскільки доводи касаційної скарги та матеріали справи не дають підстав для
висновку про порушення апеляційним судом норм матеріального або процесуального
права, а отже, відсутні підстави для скасування оскаржуваного рішення, колегія
суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу.

Згідно зі ст. 337 ЦПК України суд касаційної
інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням
норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 336, 337, 345 ЦПК України, колегія суддів
Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 4
квітня                 2007 року  залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                            А.В.
Гнатенко

Судді:                                                                       В.Й.
Косенко

В.Г. Данчук

Л.І. Григор'єва

В.І. Гуменюк