Справа  № 2-533
РІШЕННЯ

ІМ'ЯМ УКРАЇНИ

«25» вересня 2008 року Березнівський районний суд Рівненської області

під головуванням судді
Мельника В.Я.

при секретареві
Прокопчук Ю.В.

з участю представника

позивача
Діхтяря   Г.Ф.

відповідача
ОСОБА_1

його представників                 ОСОБА_3

ОСОБА_4

адвоката                                        ОСОБА_5

третьої особи на стороні

відповідача, приватного

нотаріуса                                      ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Березне справу за позовом
Городищенської сільської ради до ОСОБА_1, третя особа на стороні відповідача
приватний нотаріус ОСОБА_2, про зняття заборони на відчуження житлового
будинку,

ВСТАНОВИВ:

Позивач вказує в заяві від 22 травня
2008 року, що 13 листопада 2001 року між ОСОБА_1 та Кошик О.В., яка
представляла інтереси Городищенської сільської ради, укладено договір
купівлі-продажу житлового будинку АДРЕСА_1. Цей договір було посвідчено
приватним нотаріусом ОСОБА_2. Тоді ж нотаріусом на підставі ст. 73 Закону
України «Про нотаріат» було накладено заборону на відчуження вказаного будинку.
Кошти по договору ОСОБА_1 за проданий ним будинок надходили з Державного
бюджету. В 2002 році йому було перераховано 10 000 гривень. Решту суми, яка
становила 12 342 гривні, надходили з бюджету нерегулярно, а тому були повернуті
відповідачу протягом 2004-2005 років.

Нотаріус не може зняти заборону на
відчуження будинку, оскільки відповідач відмовляється надати йому підтверджуючу
розписку про отримання коштів.

Вказує, що наявність заборони
порушує його право власника майна на розпорядження будинком.

Так як за договором купівлі -
продажу від 13 листопада 2001 року з відповідачем проведено повний розрахунок,
просить зобов'язати приватного нотаріуса ОСОБА_2. зняти заборону на відчуження
спірного будинку, а відповідача - надати підтверджуючі документи про отримання
коштів за договором.

В судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_3 підтримав позовні вимоги з підстав наведених в заяві. Показав,
що кошти по договору відповідач отримував у зв'язку з переселенням із зони
забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи. В місті Рівне відповідач
отримав дві квартири, в яких проживають його діти. Кошти по договору від 13
листопада 2001 року також одержав в повному обсязі ще у 2005 році. В будинку
проживав на підставі договору оренди. Рада, як власник будинку, має намір
реалізувати спірний будинок за конкурсом. Не може цього зробити через наявність
заборони. Просить задоволити позов. Зобов'язати третю особу на стороні
відповідача приватного нотаріуса ОСОБА_2. зняти заборону на відчуження спірного
будинку.

Відповідач ОСОБА_1 та його
представники ОСОБА_3 і ОСОБА_4 вимог позивача не визнали.

Зокрема, відповідач ОСОБА_1
показав, що у 2002 році дійсно отримав за будинок від держави в особі
фінансово-господарського відділу Березнівської райдержадміністрації 10 000
гривень, що стверджується також листом Березнівської РДА від 19 травня 2008
року № 01/39-502 на а. с. 7. Не пригадує чи розрахувалась з ним держава за
будинок по АДРЕСА_1 в повному обсязі.

Дійсно продовжує з дружиною і
меншими дітьми  проживати у ньому.
Квартири у Рівному йому надано підприємством, в якому він працював. Добудовував
їх за власні кошти. З цих підстав згідний придбати будинок, який раніше йому
належав, і залишитись проживати в ньому. Просить в позові відмовити.

З пояснень представника позивача
ОСОБА_4 експерт, який проводив оцінку будинку відповідача мав би провести
перерахунок його вартості, а з врахуванням того що на момент укладення договору
житло ОСОБА_1 надано не було, провести індексацію його вартості, з врахуванням
якої розмір компенсації за будинок мав би становити 36 тисяч гривень, а
тому  знімати заборону на відчуження
спірного будинку в даний час не можна.

Представник позивача ОСОБА_3
показала, що отримати різницю між проіндексованою таким чином вартістю житла на
сьогоднішній день і сумою по договору вона вже не сподівається, а тому має
намір пред'явити позов про визнання недійсним договору від 13 листопада 2001
року. У разі якщо заборону буде знято, будинок буде продано. На те, що саме
вона зможе його придбати на конкурсі, не сподівається.

Вислухавши сторін, оцінивши докази
надані ними і досліджені судом, суд приходить до висновку про задоволення
позову.

Договір купівлі - продажу від 13
листопада 2001 року свідчить, що ОСОБА_1 продав, а позивач придбав за 22236
гривень домобудування по АДРЕСА_1. Гроші мали бути перераховані відповідачу
фінансово-господарським відділом Березнівської райдержадміністрації. Терміни
розрахунку договором не встановлені.

Витяг з реєстру прав власності на
нерухоме майно від 22 березня 2006 року свідчить, що позивач є власником
будинку в АДРЕСА_1.

Тоді ж, 13 листопада 2001 року,
приватним нотаріусом ОСОБА_2. накладено заборону на відчуження спірного будинку
до повного розрахунку за нього на підставі ст. 73 Закону України «Про
нотаріат».

Нотаріус ОСОБА_2., як третя
особа на стороні відповідача, показала в судовому засіданні, що зняти заборону
вона вправі лише на підставі розписки кредитора, відповідача ОСОБА_1., про
одержання виконання по договору. Такої розписки від ОСОБА_1. не надійшло.

З наданих позивачем копій
платіжних доручень від 30 квітня 2004 року, 3 червня 2004 року, 22 грудня 2004
року, 10 березня 2005 року відомо, що по них управління праці і соціального
захисту населення Березнівської райдержадміністрації перерахувало відповідачу
решту суми по договору - 12342 гривні.

У відповідності зі ст. 545 ЦК
України прийнявши виконання зобов'язання, кредитор повинен на вимогу боржника
видати розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_1  надати таку розписку відмовляється.

Суд вважає, що наявність претензій
у відповідача щодо оцінки вартості його будинку, які виникли після укладення
договору, не можуть бути підставою для збереження заборони на його відчуження,
оскільки умови по договору державою в інтересах позивача виконано в повному
обсязі.

А згідно зі ст.ст. 73-74 Закону
України «Про нотаріат» така заборона може діяти до погашення боржником
заборгованості за угодою. Невизнання кредитором прийняття зобов'язання при
доведеності цього факту, на думку суду, не створює будь-яких правових наслідків
для збереження заборони.

Згідно з ч.2 п.5 Постанови
Пленуму Верховного Суду України № 2 від 31 січня 1992 року з наступними змінами
і доповненнями «Про судову практику у справах за скаргами на нотаріальні дії
або відмову у їх вчиненні» якщо оспорюються права і обов'язки основані на
вчиненій нотаріальній дії, чи правильність документів, необхідних для цього,
або коли іншими особами оспорюються права і обов'язки, набуття яких пов'язане з
вчиненням нотаріальних дій, заяви розглядаються в порядку позовного
провадження.

Суд при цьому виходить також з вимог
п.8 Прикінцевих та перехідних положень ЦПК України.

За таких обставин, вважаючи
неправомірною відмову відповідача ОСОБА_1. видати розписку про отримання
належних йому сум по договору, що не дає можливості нотаріусу зняти заборону на
відчуження власником будинку поАДРЕСА_1 від 13 листопада 2001 року, третю
особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, якою в даному випадку
у відповідності зі ст. 35 ЦПК України є приватний нотаріус ОСОБА_2., слід
зобов'язати таку заборону зняти.

Керуючись ст.ст.10-11,209,212-215 ЦПК України, ст. 73-74
Закону України «Про нотаріат», п. 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦПК
України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задоволити.

Зобов'язати приватного
нотаріуса ОСОБА_2 зняти заборону на відчуження житлового будинку по АДРЕСА_1.

На рішення суду сторонами і
зацікавленими особами може бути внесена апеляційна скарга до апеляційного суду
Рівненської області протягом 20 днів після подання заяви про його апеляційне
оскарження.

Заява про апеляційне оскарження рішення
суду може бути подана протягом 10 днів з дня
проголошення рішення.

Суддя:
Мельник В.Я.