Справа №22ц -560/08 Головуючий в 1 інстанції: Лівандовська - Кочура Т.В.
Категорія: 50 Доповідач: Завидовська - Марчук О.Г.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«6» серпня 2008 року. м. Луцьк.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Завидовської - Марчук О.Г.,

суддів - Данилюк В.А., Веремчук Л.М.

при секретарі - Тарасюк Ю.А.

з участю:

позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

прокурора Ткачука С.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2про позбавлення батьківських прав за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1на рішення Луцького міськрайонного суду від 11 квітня 2008 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1, покликаючись на неповне з»ясування та недоведеність судом обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, просила рішення суду першої інстанції скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд.

Оскаржуваним рішенням Луцького міськрайонного суду від 11 квітня 2008 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення моральної шкоди - відмовлено за безпідставністю.

В даному судовому засіданні позивач ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримала із наведених у ній підстав та просила скаргу задовольнити, а рішення суду першої інстанції скасувати, справу направити на новий розгляд.

Відповідач ОСОБА_2, прокурор Ткачук С.Я., кожен зокрема, апеляційну скаргу заперечили, просили рішення суду першої інстанції залишити без зміни.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Звертаючись з позовом, позивачка покликалась на те, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов»язків по вихованню дитини та перебуває на обліку в наркодиспансері.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд покликався на те, що позивачка не довела ухилення відповідача від обов»язків по вихованню дитини.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських справ, зокрема, якщо ухиляються від виконання своїх обов»язків по вихованню дитини.

Відповідно до п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов»язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов»язків.

При розгляді справи судом встановлено, що 05.06.1998 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було розірвано шлюб, від якого ІНФОРМАЦІЯ_1 року в них народилась дочка ОСОБА_3, проте позивач перешкоджає відповідачу виконувати обов»язки по вихованню дитини, зокрема, при зустрічах батька та дитини влаштовує сварки та скандали, викликає міліцію, внаслідок чого ОСОБА_2, для уникнення конфліктів, змушений відмовлятися від зустрічей з дочкою, що підтверджується поясненнями відповідача та представника органу опіки та піклування. Незважаючи на це, батько хоче спілкуватись з дитиною та неодноразово звертався, як сам, так і зі своїми батьками, до органу опіки та піклування Луцької міської ради з проханням організації зустрічей з дочкою, на що ОСОБА_1, а згодом і дочка ОСОБА_3 відповідали категоричною відмовою, покликаючись на ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов»язків.

Також судом встановлено, що відповідач, крім аліментів, сплачує додаткові витрати на лікування дитини та по 150 грн. додатково.

Зазначених обставин позивачка в даному судовому засідання не заперечувала, покликаючись на те, що дочка сама не бажає бачитись з батьком і отримувати від нього будь - які кошти на утримання, тому вона відмовилась від отримання аліментів та іншої допомоги відповідача.

За таких обставин справи та враховуючи, що відповідач добросовісно сплачує аліменти на утримання дочки, додаткові витрати на лікування та 150 грн., згідно рішення опікунської ради, а також, при необхідності надає кошти на лікування, оплатив борг за квартиру, що належить йому на праві приватної власності, в якій проживають позивач з дочкою, колегія суддів дійшла висновку, що суд дійшов вірного висновку про відмову в позові за недоведеністю позивачкою факту ухилення відповідача від виконання своїх обов»язків по вихованню дитини.

Такі висновки суду ґрунтуються на повно і всебічно з»ясованих обставинах справи, перевірених належними доказами, яким суд дав правильну юридичну оцінку та відповідають вимогам зазначеної норми Закону і роз»ясненням Пленуму Верховного Суду України.

Покликання апелянта в скарзі на наявність заборгованості по аліментах не дає підстав вважати цю обставину як ухилення від виконання відповідачем своїх обов»язків по вихованню дитини, а доводи про те, що суд належним чином не перевірив чи перебуває відповідач на обліку в наркодиспансері, спростовуються наявною в матеріалах справи відповіддю з наркодиспансеру від 01.04.2008 року, з якої вбачається, що відповідач на обліку в наркодиспансері не перебуває.

Наявність між сторонами цивільно - правового спору відносно житла та наявність заборгованості по платежах за комунальні послуги, суд вірно не взяв до уваги, оскільки ст. 164 СК України передбачає вичерпний перелік підстав для позбавлення батьківських прав.

Рішення першої інстанції ухвалено з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 308, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Луцького міськрайонного суду від 11 квітня 2008 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді: