НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД  ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

26 лютого 2008 року                справа № 2-256/08                м. Нововолинськ

Нововолинський міський суд
Волинської області  в складі

головуючого судді
Свередюк А.В.

при секретарі                         Гнатюк К.В.

з участю позивачки                 ОСОБА_1

відповідачки                             ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті
Нововолинську справу за позовом  ОСОБА_1до
ОСОБА_2про розірвання шлюбу, - суд,

встановив:

28 січня
2008 року позивачка ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що вони з відповідачем одружились 17 липня
1993 року. Від шлюбу мають двоє неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1народження та сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2народження. Спільне
подружнє життя не склалося, з 2002 року між нами постійно виникають сварки,
внаслідок того, що кожний із них має різні погляди на сімейне життя та ведення
спільного господарства, у зв'язку з цим припинили між собою шлюбні тосунки,
шлюб фактично розпався і ніхто з них немає наміру відновлювати подружні
стосунки.

На попередньому
судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 позов підтримала в повному об'ємі,
пояснила, що з відповідачем не проживають однією сім'єю, шлюб носить лише
формальний характер, примирення неможливе.

Відповідач
ОСОБА_2 на попередньому судовому засіданні позовні вимоги  визнав в повному об'ємі.

Виходячи з
наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні
попереднього судового засідання.

Відповідно
до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в
порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК
України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних
підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно
до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання
шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження
шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають
істотне значення.

Таким
чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить  закону, не порушує права, свободи чи інтереси
інших осіб.

Керуючись
ст.ст. 130, ч. 4 ст. 174, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, ст. 110, 112
Сімейного кодексу України, - суд,

вирішив:

Позов задовольнити.

Шлюб,
укладений між ОСОБА_1та ОСОБА_2, 17 липня 1993 року Нововолинським міським
відділом ЗАГСу Волинської області, актовий запис за № 240, розірвати.

При
отриманні свідоцтв про розірвання шлюбу стягнути з ОСОБА_1та ОСОБА_2по 8
(вісім) грн. судового збору в доход держави з кожного.

Рішення суду набуває законної сили після
закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про
апеляційне оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне
оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений статтею
294 ЦПК України, рішення суду набирає законної сили після закінчення цього
строку. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заява про
апеляційне оскарження рішення суду може бути подана протягом 10 днів з дня
проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 20
днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Головуючий  підпис

Згідно з оригіналом

Суддя                                                                            А.В.
Свередюк