Справа № 2-3607/08
Провадження № 2-3607/08
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Дзержинський районний суд міста Харкова в складі:

головуючого судді Грищенко І.О.

при секретарі Дворніченко Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна, що е об'єктом права спільної сумісної і власності подружжя, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя,

ВСТАНОВИВ:

26 березня 2008 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить поділити в рівних частках майно, яке є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, визнавши за ним право власності на 'А частину квартири АДРЕСА_1, визнавши ОСОБА_2 право власності на 'А частину квартири АДРЕСА_1.

1 липня 2008 року відповідач ОСОБА_2 звернулася до суду з зустрічними позовними вимогами та просить поділити майно, що є спільною сумісною власністю подружжя, виділивши їй з сином 2/3 частини двокімнатної квартири АДРЕСА_1, пральну машину « ЕЬЕКТЯОШХ» модель Е^Т 821, холодильник «Снайге», мікрохвильову піч «БО», праску «РНІІЛР8», меблевий гарнітур, грошові кошти в сумі 4 387,07 євро. Інше майно виділити відповідачу . Просить врахувати інтереси неповнолітньої дитини, застосувати ч. З ст. 70 СК України та збільшити її частку у спільній сумісній власності подружжя.

В процесі розгляду справи ОСОБА_2 конкретизувала свої вимоги в частини об»єму рухомого майна, що було придбано за час перебування у шлюбі з ОСОБА_1 Просила виділити їй н крім вказаного вище рухомого майна, наступне майно: комп»ютер з монітором « РНІІЛР8», ВУВ РАNА80N1К, письмовий стіл, комп»ютерний стіл та стілець, електродухову шафу «ІЖІТ». ОСОБА_1 виділити кондиціонер «$АМ81Л'І<3», фотоапарат «ЗОМ», ноутбук, стіл кухонний.

і Позивач за основним ОСОБА_1 свої позовні вимоги мотивує тиМ, що з22 серпня 1993 року~дсПГ5

червня 2007 року перебував з ОСОБА_2 в зареєстрованому шлюбі. Під час перебування у шлюбі ними на загальні кошти подружжя було придбано вищезазначена квартира АДРЕСА_2. Згоди щодо розподілу майна не досягнуто, тому він вимушений звернутися до суду.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримав свої позовні вимоги та просив їх задовольнити, поділивши вкапне нерухоме майно- квартиру між ним та його колишньою дружиною в рівних частках. Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2 в частині запропонованого нею варіанту розподілу рухомого майна- предметів [ побутової техніки та меблів визнав та не заперечував проти їх задоволення, вимоги в частині визнання за нею права власності на грошові кошти в сумі 4 387,07 євро та в частині збільшення її частики у спільному сумісному майні подружжя у вигляді квартири АДРЕСА_1 до 2/3 частин з урахуванням інтересів неповнолітньої дитини- не визнав та просив відмовити в їх задоволенні. Свої заперечення мотивує тим, що грошові кошти, про якій йдеться мова йому ніколи не належали, тому що це були кошти його батьків. Він на прохання свого батька ОСОБА_3 поклав грошові кошти на депозитний рахунок в банку, а нараховані та сплачені відсотки було витрачено на проведення ремонтних робіт у придбаній разом з дружиною квартирі. Також він за рішенням суду сплачує аліменти на утримання сина, а тому підстав , передбачених ч. З ст. 70 СК України, для збільшення частки його колишньої дружини у спільному сумісному майні подружжя, не вбачає.

Представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_4, яка діє на підставі нотаріально посвідченої довіреності, , підтримала позовні вимоги свого довірителя та просила задовольнити їх в повному обсязі. Зустрічні вимоги визнала частково. Вимоги щодо визнання за ОСОБА_2 права власності на 2/3 частини квартири АДРЕСА_1 та збільшення частки у спільному майні, визнанні права власності на грошові кошти в сумі 4 387,07 євро не визнала та просила відмовити в їх задоволенні. Вимоги в частині , визнання права власності на нерухоме майно визнала та не заперечувала проти їх задоволення.

Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги позивача ОСОБА_1 щодо запропонованого варіанту поділу нерухомого майна не визнала , мотивуючи тим, що після розірвання шлюбу з нею залишився проживати їх неповнолітній син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, який страждає рядом захворювань , перебуває на обліку в дитячій поліклініці. Розмір аліментів, які вона одержує, недостатній для забезпечення розвитку та лікування дитини, через що вважає, що її частка майна, що є об»єктом права спільної сумісної власності подружжя, при розподілів може бути збільшена. Щодо грошових коштів, то ОСОБА_2 пояснила, що під час перебування у шлюбі вони разом з ОСОБА_1 збирали гроші на покупку квартири.

Спочатку гроші зберігалися вдома, а потім ОСОБА_1 уклав на своє ім.»я договір з банком де й зберігав ці кошти. На теперішній час вказані грошові кошти він зняв.

Суд, заслухавши пояснення сторін, представника позивача ОСОБА_1, свідка ОСОБА_3, дослідивши матеріали справи, оглянувши матеріали справи № 2- 5412/07 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, доходить наступного.

Судовим розглядом справи встановлено, що сторони уклали шлюб 22 серпня 1993 року, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Балаклійського районного управління юстиції Харківської області. Від шлюбу мають сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2. Рішенням і Дзержинського районного суду м. Харкова від 15 червня 2007 року шлюб між сторонами розірвано. За час з ! дня укладення шлюбу до дня його фактичного припинення подружжям було придбано рухоме та нерухоме майно, яке вважають за необхідне поділити. Сторони не досягли згоди щодо розподілу вказаного майна та звернулися до суду.

і Згідно вимог ст.. 69 Сімейного Кодексу України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що

і належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

! Сторони стверджують, що ними на спільні грошові кошти було придбане наступне майно:

на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі- продажу від 29 грудня 1999 року - придбано двокімнатну ізольовану квартиру АДРЕСА_1, рухоме майно- пральна машина « ЕЬЕКТЯОШХ» модель Е/УТ 821, холодильник «Снайге», мікрохвильова піч «ЬС», комп»ютер з монітором « РНІІЛР8», праска «РННЛР8», ОУО РАКА8СЖІК, меблевий гарнітур, письмовий стіл, комп»ютерний стіл та стілець, електродухова шафа «ГГМІТ», кондиціонер «8АМ8ЦМС», фотоапарат «50МІ», ноутбук, стіл кухонний.

Позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2 також стверджує, що подружжям з дня весілля збиралися грошові кошти на придбання ізольованої квартири. Приблизно булсізібрано гроші в сумі, еквівалентній 9 000 ¦! євро, які зберігалися вдома у батьків чоловіка. Спірна квартира була придбана за грошові кошти в 1 еквіваленті 9 000 доларів США, що також визнав ОСОБА_1 При цьому ОСОБА_1 зазначив, що у зв»язку з тим, що тих грошей, які були у їх з дружиною розпорядженні, не вистачало на придбання спірної квартири,

' він звернувся за допомогою до своїх батьків. Батько надав йому грошові кошти в сумі 2 000 доларів Цей факт і визнала ОСОБА_2 При цьому ОСОБА_2 стверджує, що її чоловік має великий неофіційний додатковий доход , що дало йому змогу зібрані ними гроші в сумі 8 000 євро покласти на депозитний рахунок в банку. ОСОБА_2 наводить у своєму зустрічному позові розрахунок коштів на депозитному рахунку, зазначивши загальну суму 8 774, 14 євро При цьому вважає, що вона має право на А частину вказаної суми в розмірі 4 387,07 євро .

' Позивач за первісним позовом ОСОБА_1 не погодившись з таким твердженням ОСОБА_2 пояснив, що його батько працював за кордоном, отримував гроші в іноземній валюті. Через те, що його батьки ці кошти не витрачали, аінлзапропенував батькові покласти -зароблені ним грошТна депозгіїний'рахунбк. Батько прийняв / його пропозицію та в 2005 році ОСОБА_1 відкрив депозитний рахунок на своє ім.»я.

ОСОБА_2 не заперечувала проти того, що дійсно батько її колишнього чоловіка працював за кордоном, отримував доход в іноземній валюті. Але вважає, що гроші, про які вона зазначає в своєму позові, належать не батькові ОСОБА_1, а саме їй та її чоловіку.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 , який доводиться батьком ОСОБА_1, пояснив, що дійсно діти після весілля збирали гроші на покупку ізольованого житла для себе. За весь час ними було зібрано приблизно 4 000- 5 000 доларів США. Йому про це особисто відомо, тому що ці грошів зберігалися у 1 нього вдома, куди їх привозили діти. Коли не вистачало коштів на придбання квартири для проживання дітей, він надав необхідну суму.

Позивач за первісним позовом в повному обсязі підтвердив пояснення свідка, звертаючи увагу на те, що їх сім»я не мала матеріальної можливості відкласти таку велику суму коштів, про що стверджує ОСОБА_2 Наприкінці 1999 року було придбано квартиру, при цьому коштів на її придбання не вистачало, допомогли його батьки. Квартира була в такому стані, що проживання в ній без проведення ремонтних робіт не було можливо. Робили ремонт, придбали необхідні речі, побутову техніку. Після народження сина його дружина не працювала, доходів не мала. Він один утримував сім»ю, працював, заробляв гроші.

' Відповідач ОСОБА_2 не погодилась з свідченнями свекра щодо загальної суми коштів, які були на збереженні у батьків, при цьому не змогла надати пояснень в частині уточнення цієї суми та джерел доходів подружжя, не спростувала тих фактів, що з 2000 року вона не працевлаштована, інколи займалась розповсюдженням косметичної продукції, а тому родини проживала виключно на ті гроші, які заробляв ОСОБА_1, працюючи в державній структурі та отримуючи не великий дохід.

Аналізуючи наведене, суд вважає, що твердження ОСОБА_2 стосовно того, що її чоловік ОСОБА_1 на депозитний рахунок в банку поклав грошові кошти, які є спільними сумісними коштами подружжя , не знайшли свого підтвердження, не надано жодного належного та достатнього доказу на підтвердження вказаного.

ОСОБА_2 просить збільшити розмір її частки при поділі майна, що є об»єктом права спільної сумісної власності подружжя, посилаючись на те, що після розірвання шлюбу з нею проживає неповнолітній син, який знаходиться на її утриманні. Розмір аліментів, що стягнуто на її користь з ОСОБА_1 за рішенням суду, недостатній для забезпечення потреб розвитку та лікування дитини, яка страждає рядом захворювань, перебуває на обліку в лікарні. Вважає, що її частка майна може бути збільшена в інтересах дитини.

Ґ&Г)

Судом було оглянуто матеріали справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 6 грудня 2007 року було задоволено позовні вимоги ОСОБА_2 та на її корпи сить з ОСОБА_1 стягнуто аліменти в розмірі Уг частини всіх видів доходів, починаючи з 31.05.2007 троку до досягнення дитиною повноліття. ОСОБА_1 не погодившись з рішенням суду 1 інстанції, подав апеляційну скаргу. Рішенням судової колегії судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області від 5 березня 2008 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 6 грудня 2007 року змінено в частині розміру аліментів, що підлягають стягненню, зменшивши його з Уг частини до 1/3 частини. Рішення набрало законної сили.

На теперішній час ОСОБА_2 стверджує, що тієї суми грошових коштів, які вона отримує від ОСОБА_1 в якості аліментів на утримання сини недостатньо для забезпечення розвитку та лікування дитини. При цьому доказів зазначеного до суду не надано. ОСОБА_2 не позбавлена права на звернення до суду з приводу зобов»язання ОСОБА_1 брати участь у додаткових витратах на дитину у разі, якщо такі витрати виникнуть, а ОСОБА_1 з свого боку буде відмовлятися від виконання такого обов»язку.

Згідно вимог ст.. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини справи, на які вона посилається як на підставу свої вимог або заперечень.

Позивач ОСОБА_1 надав суду достатньо належних доказів, які в повній мірі підтверджують його позовні вимоги та спростовують зустрічні вимоги в тій частині, в якій він їх не визнає.

Відповідно до вимог ч. З ст.. 70 Сімейного Кодексу України за рішення суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення віх нього фізичного, духовного розвитку та лікування.

Позивач за зустрічним позовом не надала суду належних доказів в підтвердження позовних вимог щодо збільшення розміру її частки при поділі майна подружжя та визнання за нею права власності на 2/3 частини квартири АДРЕСА_1. В ході розгляду справи не знайшли свого підтвердження факти, що ОСОБА_1 поклав на депозитний рахунок, що відкритий на його ім.»я в банку грошові кошти, які є їх спільною сумісної власність в сумі 8 000 євро. Оцінюючи надані докази в їх сукупності, суд доходить висновку щодо суперечності та неспроможності наданих доказів. Показання свідка щодо надання сину грошових коштів для відкриття депозитного рахунку ОСОБА_2 не спростовані.

Щодо вимог ОСОБА_2 в частині збільшення її частки в спільному сумісному майні подружжя з урахуванням інтересів дитини суд вважає, що не надано належних доказів в підтвердження того, що отриманий нею розмір аліментів є недостатнім для забезпечення потреб сина. Стягував не заперечувала проти того, що боржник виконує рішення суду та своєчасно перераховує гроші на утримання дитини. Сам факт, що дитина проживає з нею не може прийматися судом до уваги як підстава для збільшення частки в спільному^майнІ_ Посилання на те, цщ-еума аліментів, якНггягнуто. на"її користь з БбЙкаВ/ВГна утримання дитини недостатня для задоволення потреб дитини не може бути прийнято до уваги як підстава для збільшення частки. ОСОБА_2 має право для вирішення цього питання звернутися до суду з приводу збільшення розміру аліментів на утримання доньки.

Запропонований ОСОБА_1 варіант поділу нерухомого майна у вигляді квартири відповідає інтересам його дружини та дитини. Такий висновок суд робить з того, що в судовому засіданні ОСОБА_1 запевнив суд в тім, що в майбутньому має намір подарувати свою частку квартири сину. Майно також складається з речей побутового призначення, при цьому сторони не заперечують , щоб ці речи в їх більшості були залишені в користуванні ОСОБА_2 та дитини, бо це необхідно для задоволення їх потреб. Суд вважає що такий розподіл майна спів мірний.

Приймаючи до уваги наведене, суд доходить висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 законні, обгрунтовані , підтверджені належними доказами та підлягають задоволенню. Зустрічні вимоги ОСОБА_2 в частині збільшення її частки в спільній сумісній власності подружжя та визнанні за нею права власності на 2/3 частини спірної квартири АДРЕСА_3, визнанні права власності на грошові кошти в сумі 4 387,07 євро не законні, не обґрунтовані та не підтверджені належними доказами, а тому не підлягають задоволенню, в іншій частині позову вимоги законні та підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.. ст.. 10, 11, 57-60, 212, 214,215 ЦПК України, ст.ст.. 57, 60, 61,65 , 69, 70, 71 Сімейного Кодексу України, суд

ВИРІШИВ :

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Поділити майно, яке знаходиться у спільній сумісній власності подружжя .

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку розподілу ( поділу) спільного сумісного майна подружжя на наступне майно: на 1/2 частину квартири АДРЕСА_4.

Визнати за ОСОБА_2 право власності в порядку розподілу (поділу) спільного сумісного майна подружжя на 1/2 частину квартири АДРЕСА_4.

Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_2 право власності в порядку розподілу ( поділу) спільного сумісного майна подружжя на наступне майно:

на пральну машину « ELEKTROLUX» модель ЕWТ 821, холодильник «Снайге», мікрохвильову піч «ЬС», комтнотер з монітором « PHILIPS», праску «РН1Е1Р8», DVD PANASONIC, меблевий гарнітур, письмовий стіл, комп»ютерний стіл та стілець, електродухову шафу «UNIT».

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку розподілу ( поділу) спільного сумісного майна подружжя на наступне майно:

на кондиціонер «SAMSUNG», фотоапарат «SONY», ноутбук, стіл кухонний.

У задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_2 в частині збільшення розміру частки при поділі нерухомого майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя та визнання за нею права власності на 2/3 частини квартири АДРЕСА_4 та визнання за нею права власності на грошові кошти в сумі 4 387,07 євро - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в палату по цивільних справах апеляційного суду Харківської області через суд 1 інстанції шляхом подачі в 10- денний строк з дня його проголошення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги або в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 295 ЦПК України.