Справа
№ 2-190/08
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

24 червня  2008  року
смт. Любешів

Любешівський районний суд Волинської області у складі:

головуючого судді                                                                                     Гладіч  Н.І.,

за участю секретаря                                                                                 Ковальчук  О.І.,

за участю позивача                                                                                   ОСОБА_1

відповідача                                                                             ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в смт.Любешів цивільну справу за  позовом ОСОБА_1  до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди
в сумі  3000  гривень, -

ВСТВНОВИВ:

В
поданій до суду позовній заяві позивачка ОСОБА_1 зазначила, що відповідач   25.05.2007 року   біля
3-ї години  ночі  знаходячись
по  вул. Миру, що  в  с.
Велика  Глуша  Любешівського
району  поблизу  її будинку, перебуваючи  в
стані  алкогольного  сп'яніння, з хуліганських спонукань,
грубо  порушуючи  громадський
порядок, вибив  скло  у
квартирці  віконної рами  та
зламав   дві  ручки
на  вхідних  дверях
вказаного   будинку, чим  порушив
нормальний  сон   позивачки
та  її малолітньої доньки.
Крім  того, відповідач   ОСОБА_2 25 травня  2007 року
близько  3-ї години, перебуваючи
в  стані алкогольного  сп'яніння, незаконного  проник
у  її   приватний
будинок, шляхом  вибиття скла  в
квартирці   віконної рами,
чим  перелякав  позивачку
та  її  малолітню
доньку.   По  даних
фактах  проти   ОСОБА_2 було
порушено  кримінальну  справу
за  ознаками  злочинів
передбачених  ч. 1 ст. 296 КК
України  та  ч. 1
ст. 162 КК України.
Постановою  Любешівського  районного
суду  від 14 серпня  2007 року .
справу  про  обвинувачення
ОСОБА_2   за  ч. 1 ст. 296 та  ч. 1 ст. 162 КК України  було
закрито  на  підставі
Закону  України «Про  амністію». Згідно даної постанови  відповідач ОСОБА_2   вину
у  вчинені  даних
злочинів  визнав  повністю.

Позивачка  ОСОБА_1 вказала,  що внаслідок вчинення  ОСОБА_2 вказаних  злочинів їй
було  завдано  моральну
шкоду,  яка  полягає
в душевних  стражданнях, яких  перенесла, внаслідок   протиправної
поведінки  відвідача  щодо
її  та  її
неповнолітньої доньки, а
тому  всі  моральні
страждання, які  перенесла я та  її
дитина, розцінюю як  моральну  шкоду. Завдану  моральну
шкоду  оцінює в  3000 грн.. просить  стягнути
з  відповідача   на  її
користь  3000 грн. моральної шкоди.

В
судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 позовні вимоги із зазначених підстав
підримала повністю і дала покази аналогічні тим, що в позовній заяві.
Доповнила, що і  на  даний
час боїться  залишатися в дома
сама, після вчиненого отримала  нервові  розлади, лікувалась. Просить позов
задовільнити і стягнутити з  ОСОБА_2 3000
гривень моральної шкоди.

Відповідач
ОСОБА_2  в судовому засіданні позов не
визнав. Вказав, що  оскільки  він
звільнений  від  кримінальної відповідальності  згідно з
актом  амністії то і  вважає, що звільнений  від
відшкодування  моральної  шкоди.

Суд, заслухавши  пояснення
сторін, дослідивши  наявні  у справі
докази, приходить  до переконання,
що  підлягає  до
задоволення.

Відповідно до ст. 23
ЦК України, особа  має  право
на  відшкодування  моральної шкоди, завданої  внаслідок
порушення  її  прав.

Моральна  шкода
полягає  у  душевних
стражданнях, яких  фізична  особа
зазнала у  зв'язку з  протиправною
поведінкою  щодо  неї
самої, членів її сім'ї  чи  близьких
родичів, у  душевних  стражданнях, яких  фізична
особа  зазнала у зв'язку  із
знищенням  чи  пошкодженням
її  майна.

Моральна  шкода
відшкодовується  грішми,
іншим  майном  або
в  інший   спосіб.

Відповідно
до  ч. 1 ст. 1167 ЦК України
моральна  шкода, завдана  фізичній
особі  неправомірними  діями, відшкодовується  особою,
яка  її завдала, за  наявності
її  вини.

В  суді
встановлено, що   постановою  Любешівського
районного  суду  від 14
серпня  2007 року   справу
про  обвинувачення  ОСОБА_2 за
ч. 1 ст. 296 та  ч. 1 ст. 162 КК
України  було закрито  у
зв'язку  з  Законом
України  « Про  амністію». З
даної  постанови  вбачається, що  ОСОБА_2
25.05.2007 року  перебуваючи   в
стані  алкогольного  сп'яніння
біля  3-ї години  ночі
знаходячись  по  вул. миру
в  с. Велика Глуша  Любешівського
району  поблизу  будинку
№ 36   де  мешкає громадянина  ОСОБА_1, з
мотивів  явної  неповаги
до  суспільства, з  хуліганських
спонукань, безпідставно, грубо
порушуючи  громадський  порядок,
вибив  скло у  квартирці
віконної рани  та  зламав
ручку  на  вхідних
дверях, чим  порушив  нормальний
сон   позивачки  та
її  малолітньої дочки. Крім  того,
відповідач  ОСОБА_2 25 травня  2007 року
близько  3-ї години, перебуваючи
в  стані алкогольного  сп'яніння, незаконного  проник
у  її   приватний
будинок, шляхом  вибиття скла  в
квартирці   віконної рами, чим  перелякав
позивачку  та  її
малолітню  доньку. Вину  у  вчинені
даних  злочинів  відповідач
ОСОБА_2 визнав  повністю як  під
час  досудового слідства  так
і  в  суді.

В  судовому
засіданні  доведено, що  саме
внаслідок  злочинних  дій
ОСОБА_2 передбачених  ч. 1 ст. 296
та  ч. 1 ст. 162 КК України, відповідачем  було
порушено  нормальні  життєві
зв'язки  позивачки, виникли  психотропні
фактори, що спричинили
негативні  емоції  та переживання, призвели  до погіршення
здоров'я, викликали  необхідність  лікування
від  нервових  розладі. Наслідки  вчиненого
призвели  до  фізичних
і  моральних  страждань.

Суд, визначаючи  розмір
грошового  відшкодування  моральної
шкоди, враховує  характер   правопорушення, глибину  фізичних
страждань, що  порушили  нормальні
життєві  зв'язки, виходячи  із
засад розумності  та  справедливості, вважає, що  позовні
вимоги в  часині  стягнення
моральної  шкоди  з
відповідача  в розмірі 3000 грн.
слід  задовільнити  повністю.

Посилання  відповідача
на  те, що  він
був  звільнений  від
кримінальної  відповідально  у
зв'язку  з  актом
амністії  та  у
зв'язку  з  цим  не  несе відповідальності  за
відшкодування  моральної  шкоди є безпідставним. Згідно з  матеріалів
кримінальної  справи  відповідач
як  під  час
досудового  та  судового
слідства  визнав  свою
вину  у  вчинені
злочинів  передбачених  ч. 1 ст. 296
та  ч. 1 ст. 162 КК України.
Крім  того, при  розгляді
цивільного  позову  відповідач
ОСОБА_2 також  визнав  себе
винним  у  вчинені даних
злочині. За  таких  обставин
суд  вважає, що   посилання
відповідача  на  те, що
він  був  звільнений
від  кримінальної  відповідальності, у  зв'язку
з  актом   амністії не
є  реабілітуючою  підставою
для  звільнення  його
від  відшкодування  моральної
шкоди.

Звільнення  відповідача
від  кримінальної  відповідальності  за
вчинений  злочин не  звільняє
його  від   відповідальності  за
спричинення  даним  злочином
матеріальної  та  моральної
шкоди

На
підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 60, 212, 215 ЦПК України, ст. .
23,  1167 ЦК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов
задовольнити  повністю.

Стягнути
з ОСОБА_2 на користь  ОСОБА_1 3000 (
три  тисячі ) гривень моральної шкоди.

Рішення
набирає законної сили після закінчення строку подання заяви на апеляційне
оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було
подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у
20 денний строк, встановлений Кодексом, рішення суду набирає законної сили
після закінчення цього строку. На рішення може бути подано заяву про апеляційне
оскарження протягом десяти днів з дня проголошення рішення до Апеляційного суду
Волинської області через Любешівський районний суд Волинської області.
Апеляційна скарга на дане рішення суду може бути подана протягом двадцяти днів
після подання заяви про апеляційне оскарження рішення суду. Крім цього,
апеляційна скарга на дане рішення може бути подана без попереднього подання
заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений
для подання заяви про апеляційне оскарження.

Головуючий:
/підпис/                         Н.І.
Гладіч

З
оригіналом  вірно.

СУДДЯ  ЛЮБЕШІВСЬКОГО

РАЙОННОГО  СУДУ
Н.І.Гладіч