Справа № 2-678/08
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И

16
жовтня 2008 року Глобинський районний суд Полтавської області в
складі:          головуючої -  судді Марущак Р.М.,

при секретарі -  Волошенко С.Я.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Глобине цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до Святилівської сільської ради про
визначення додаткового строку для прийняття спадщини, ІІІ особа без самостійних
вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - Градизька державна  нотаріальна
контора,-

В С Т А Н О В И В :

16 вересня
2008 року ОСОБА_1 звернувся до суду з зазначеним позовом.

Вказав,  що Градизька державна нотаріальна контора
відмовила йому в оформленні свідоцтва про право на спадщину за заповітом
померлої баби ОСОБА_2 в зв'язку з пропущенням встановленого законом строку для
прийняття спадщини.  Причиною  пропуску стало те, що він лише  влітку 2008 року випадково  дізнався про існування заповіту на його
користь, та про те, що інші спадкоємці за заповітом вже померли.

Вважаючи це поважною причиною, позивач прохав визначити додатковий
строк  для подачі ним до Градизької
державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини померлої.

В
судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримував посилаючись на обставини
викладені в ньому. Пояснив, що
спадкодавець ОСОБА_2 - мати його батька ОСОБА_3, який помер в
ІНФОРМАЦІЯ_1. Йому (позивачу) на той час було лише 9 років. Коли батько був
живий вони підтримували зв»язки із бабусею, а після його смерті  він (позивач) з нею не спілкувався. Інколи
отримував від бабусі вітання на день народження із м. Луганська,  куди вона переїхала на проживання до своєї
доньки, а його тітки. В кінці червня 2008 року до нього звернулися невідомі
йому особи з пропозицією продати їм будинок
померлої в січні 1995 року баби ОСОБА_2, який, як вони пояснили,
належить йому за заповітом. До цього часу про існування заповіту баби він
нічого не знав. Вважає, що строк для прийняття спадщини пропущено ним з
поважної причини.

Представник позивача за довіреністю - ОСОБА_4, в судовому засіданні позовні
вимоги підтримував. Пояснив, що він був близьким другом батька позивача. Той
перебував із матір»ю позивача у фактичних шлюбних відносинах. Працював у селищі
Семенівка  фельдшером у ФАПі. Походив із
високо інтелігентної сім»ї, де всі мали вищу освіту. ОСОБА_3 возив свого
малолітнього сина ОСОБА_1 (позивача у справі) в гості до бабусі - в с. Липове
Глобинського району. Але після його смерті родинні зв»язки припинилися.

Представники  відповідача - Святилівської сільської
ради,   та ІІІ особи - Градизької
державної  нотаріальної  контори в судове засідання не з'явилися, були
належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи. В заявах,
адресованих суду, прохали розглянути справу у їх відсутності. Проти задоволення
позову не заперечували.

Суд, заслухавши пояснення позивача, його
представника,  дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку,
що позов підлягає задоволенню.

Судом
встановлено, що 6 вересня 1985 року ОСОБА_2 склала заповітне розпорядження на
випадок своєї смерті, яким заповіла належний їй будинок з надвірними будівлями,
розташований в с. Липове Глобинського району, дочці  ОСОБА_5, синові ОСОБА_6 та онукові ОСОБА_1- в
рівних долях кожному. Заповіт було нотаріально посвідчено у виконкомі
Святилівської сільської ради. На час смерті спадкодавця його не було змінено ,
відмінено.

Спадкоємець
ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_2, спадкоємець Скорик О.П. - 25.08.2005 року.

Відповідно
до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 спадкодавець ОСОБА_2 померла 29 січня
1995 року. Шестимісячний строк для прийняття заявником спадщини по заповіту
сплив 29 липня 1995 року. Позивач в установлений законом строк не вчинив дії,
передбачені ст. 549 ЦК УРСР 1963 року, які б свідчили про прийняття ним
спадщини.

Градизька державна нотаріальна контора
відмовила ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину  за заповітом ОСОБА_2 в зв"язку з
пропущенням шестимісячного терміну для прийняття спадщини.

На час
складання заповіту позивач  мав
десятирічний вік, тобто був малолітньою дитиною, його біологічний батько -
ОСОБА_3 - помер. Із тексту заповіту випливає, що спадкодавець в 1985 році
проживала в м. Ворошиловграді.

Ці обставини
підтверджують, що позивач в силу об»єктивних обставин(припинення родинних
стосунків, віддалене проживання ОСОБА_2) та малолітства не знав і не міг знати,
про заповіт, складений на його користь.

Врахувавши
викладене, суд прийшов до висновку , що строк для прийняття спадщини пропущений
позивачем з поважної причини.

Відповідно
до  статті 1272 Цивільного Кодексу
України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому
додатковий строк, достатній для подання ним заяви про  прийняття спадщини.

Достатнім
суд вважає тримісячний термін.

Керуючись
ст.1272 Цивільного Кодексу України, ст. ст. 10, 11, 30, 60, 212-215 ЦПК
України,  суд -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати, що
строк для прийняття  ним спадщини
пропущено  з поважної причини.

Продовжити
строк подачі ОСОБА_1 заяви про прийняття спадщини померлої 29 січня 1995 року
ОСОБА_2 до Градизької державної нотаріальної контори до трьох місяців  з моменту вступу в  законну силу рішення суду.

Рішення
суду може бути оскаржено до апеляційного суду Полтавської області через Глобинський районний суд.
Заяву про апеляційне оскарження може бути подано протягом 10 днів з дня
проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 20
днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

СУДДЯ
Р.М. МАРУЩАК