Справа
№ 2-14/2008 рік.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

02 червня  2008 року                                Бориславський
міський суд

Львівської
області

в складі головуючого-судді:                    Посисень
Л.М.,

при секретарях                                         Тимишин С.М., Яворській Н.І.
ШетерлякМ.Є
з участю адвокатів:                                     ОСОБА_1, ОСОБА_2,                                                                   ОСОБА_3.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Бориславі          цивільну
справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 та ОСОБА_6, третя особа на стороні
відповідача ОСОБА_5 - ОСОБА_7, про відшкодування матеріальної та моральної
шкоди, завданої ДТП.

В  С
Т  А  Н
О  В  И  В :

Позивач просить стягнути солідарно з
відповідачів у його користь 45988 грн. 28 коп. матеріальної шкоди та 1700 грн.
моральної шкоди, завданої йому ДТП 15.03.2005 року, 468 грн.39 коп. судових
витрат, а всього просить стягнути солідарно з відповідачів в його користь 47688
грн.28 коп.

Відповідач ОСОБА_5. позову не визнав.

Відповідач ОСОБА_6 позову не визнав.

Позивач, допитаний як свідок пояснив,
що 15.03.2005 року приблизно о 19 год. 30 хв. на ділянці дороги між с.Солонсько
та с.Далява Дрогобицького району Львівської області мала місце ДТП. Відповідач
ОСОБА_5., який в цей день керував автомобілем марки «Фольксваген-Пассат»,
р.н.НОМЕР_1, рухаючись у напрямку м.Дрогобич, здійснив зіткнення з автомобілем
марки «Іфа», р.н.НОМЕР_2, що стояв частково на проїжджій
частині, а частково на узбіччі автодороги, внаслідок чого автомобіль марки
«Фольксваген-Пассат», р.н.НОМЕР_3 розвернуло так, що його задня ліва частина
знаходилась на зустрічній смузі автодороги, по якій рухався автомобіль
марки «БМВ 520і», р.н.НОМЕР_4 під його керуванням, тому його автомобіль
зіткнувся з автомобілем марки «Фольксваген-Пассат», р.н.НОМЕР_1.

Вважає, що ОСОБА_5., здійснюючи
керування автомобілем марки «Фольксваген - Пассат», р.н.НОМЕР_1 не дотримав
вимог Правил дорожнього руху України, зокрема, п.1.5, оскільки дії або
бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати
небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров»ю громадян.

Крім того відповідач ОСОБА_5. повинен
був неухильно додержувати вимог Правил дорожнього руху, які вимагають від водія
дотримуватись безпечної швидкості, тобто швидкості, за якої водій має змогу
безпечно керувати транспортним засобом та контролювати його рух у конкретніх
дорожніх умовах. У темну пору доби та в умовах недостатньої видимості швидкість
руху повинна бути такою, щоб водій мав змогу зупинити транспортний засіб у
межах видимості дороги (п.1.10, 12.2 ПДР).

Важає, що в діях відповідача ОСОБА_6.,
водія автомобіля марки «Іфа», р.н. НОМЕР_2, є ознаки порушення Правил
дорожнього руху, зокрема, щодо недотримання вимог ввімкнення аварійної
світлової сигналізації, встановлення знаку аварійної зупинки, червоного
ліхтаря, що передбачено п.п.9.9, 9.10 ПДР.

Спільними діями відповідачів йому було
завдано шкоди, що відповідно до ст.1190 ЦК України, передбачає їх солідарну
відповідальність перед ним.

Внаслідок ДТП, що мала місце 15.03.2005
року на ділянці дороги між с.Солонсько та с.Далява Дрогобицького району
Львівської області, його автомобіль марки «БМВ 520і», р.н. НОМЕР_4, зазнав
технічних пошкоджень.

Вартість матеріального збитку,
заподіяного йому, як власнику автомобіля марки «БМВ 520і», що належить йому на
праві приватної власності, внаслідок отримання під час дорожньо-транспортної
пригоди пошкоджень становить 45365 грн. Крім того, ним проведено оплату
висновку автотоварознавчої експертизи в сумі 369 грн. та 2 грн.28 коп. послуг
по відправці телеграми.

Крім того, враховуючи значну
матеріальну шкоду, завдану йому дорожньо-транспортною пригодою, ним було
замовлено у ПФ «Христина», офіційного дилера БМВ у м.Львові та Львівській
області, складання кошторису вартості автомобільних запчастин, які були
пошкоджені 15.03.2005 року внаслідок ДТП і він оплатив вартість по складанню
кошторису ПФ «Христина» в сумі 252 грн.

Крім того, зазначеною
дорожньо-транспортною пригодою йому завдано моральної шкоди, яка виразилась в
тому, що з 15.03.2005 року внаслідок невикористання його автомобіля, він
вимушено змінив звичайний спосіб життя. Його дохід не дозволяє витрачати великі
кошти, які він змушений був витратити на проведення автотоварознавчого
дослідження та здійснювати поступовий ремонт його автомобіля. У нього
погіршились стосунки в сім»ї, внаслідок відсутності автомобіля. Також, у
належному йому автомобілі під час зіткнення з автомобілем марки «Фольксваген-Пассат»,
р.н.НОМЕР_3, перебував пасажир ОСОБА_8., в якого, рівно ж як і у нього, після
дорожньо-транспортної пригоди, спрацювання подушок безпеки, шуму від розбиття
скла, шоку, - до цього часу не зникає боязнь керувати транспортним
засобом, оскільки перед ДТП вони рухались автомобілем по своїй смузі
автодороги, не порушуючи правил дорожнього руху, і тим не менше - уникнути
зіткнення не вдалось. Перебуваючи за кермом автомобіля, чи на місці пасажира, -
йому постійно здається, що у будь-який момент із зустрічної смуги автодороги
може раптово виїхати і перекрити шлях якийсь автомобіль.

Крім того, він змушений витрачати свій
час, кошти і погіршувати моральний стан внаслідок необхідності звернутись у суд
за захистом порушеного права, оскільки в добровільному порядку відповідачі
відшкодовувати завдану ними шкоду відмовляються.

Сам факт участі в дорожньо-транспортній
пригоді для нього особисто був шоком, що завдало значних моральних переживань,
а відтак,  розмір моральної шкоди,
завданої йому внаслідок ДТП, становить 1700 грн.

Позов просить задоволити.

Відповідач ОСОБА_5., допитаний як свідок
пояснив, що 15.03.2005 року біля 19 год.30 хв. він керуючи автомобілем
«Фольксваген - Пассат», р.н. НОМЕР_5, їхав з м.Львова в напрямку
м.Дрогобича.  На автодорозі між селами
Солонсько-Далява Дрогобицького району Львівської області бачив, що назустріч
йому рухається автомобіль позивача. При роз»їзді із автомобілем, під керуванням
позивача, він побачивши  на відстані 20
м. автопричіп, який стояв частково на проїзній частині дороги, застосував
екстерне гальмування, однак зіткнення з автопричіпом уникнути не зміг.
Внаслідок зіткнення з автопричіпом, автомобіль, яким він керував, викинуло на
зустрічну смугу руху, де автомобіль, під його керуванням, зіткнувся з
автомобілем, яким керував позивач.

Світлових сигналів, габаритних вогнів
та вогнів аварійної сигналізації чи аварійна зупинка в задній частині причіпу
не було включено, трикутника і гілок також не було.

В результаті ДТП він отримав легке
тілесне ушкодження з короткочасним розладом здоров»я і з місця ДТП був
доставлений в Дрогобицьку міську лікарню.

В даній ДТП його вини немає.

В позові просить відмовити.

Відповідач ОСОБА_6, допитаний як свідок
пояснив, що 14.03.2005 року, він, керуючи власним автомобілем марки «Іфа»,
повертався з Івано-Франківської області в м.Борислав. На дорозі між селами
Солонсько-Далява біля 22 год. в нього поламався причіп автомобіля, тому дійсно
причіп його автомобіля частково стояв на проїзній частині дороги, а частково на
узбіччі. Оскільки вже була пізна година, він, ввімкнувши підфарники, наламавши
гілок, поставивши аварійний знак, поїхав додому.

15.03.2005 року зранку біля 10 год.
приїхав до залишеного ним автомобіля ремонтувати причіп. Побачив, що перегоріла
електропроводка. Приблизно біля обіду по дорозі проїжджав працівник ДАІ, який
запитав чи не потрібна йому допомога, однак, він відмовився, сказав, що
справиться сам. Ремонтуючи далі причіп, зрозумів, що справитися сам не зможе,
тому знову поїхав додому, залишивши аварійний знак.

На наступний день, 16.03.2005 року коли
зранку знову приїхав до автомобіля ремонтувати причіп, побачив, що відбулась
ДТП.

Він не був учасником ДТП, застосував
усі можливі заходи для безпеки руху, тобто зробив  все можливе, щоб жодної ДТП не відбулося.

В позові просить відмовити.

Свідок ОСОБА_9. показав, що 15.03.2005
року він і позивач, автомашиною позивача марки «БМВ», якою керував позивач,
після 19 год. їхали в напрямку м.Львова, проїжджаючи дорогу між селами
Солонсько- Далява, він бачив стоячий вантажний автомобіль. Назустріч автомобілю
позивача їхав автомобіль, яким керував ОСОБА_5. Вони наближалися до автомобіля
під керуванням ОСОБА_5. Коли порівнялися з вантажним автомобілем, автомобіль,
під керуванням ОСОБА_5., який їхав їм назустріч, почав різко гальмувати,
вдарився в ліве заднє колесо вантажного автомобіля, вилетів їм назустріч
поперек смуги їхнього руху, де зіткнувся з автомобілем позивача.

Письмовими доказами,  дослідженими судом, зокрема:

Матеріалами Дрогобицького МРВ УМВСУ у
Львівській області /ЖРЗПЗ №754 від 15.03.2005 року/ про відмову в порушенні
кримінальної справи по протоколу телефонного повідомлення з Дрогобицької МЛ № 1
по факту дорожньо-транспортної пригоди між селами Солонсько-Далява
Дрогобицького району, стверджено, що 15.03.2005 року, близько 19 год.30 хв., на
ділянці дороги Пісочне-Трускавець, між селами Солонсько та Далява Дрогобицького
району, водій легкового автомобіля  марки
«Фольксваген - Пассат», д.н.НОМЕР_1 ОСОБА_5., рухаючись в напрямку м.Дрогобича,
зіткнувся з стоячим в попутньому напрямку руху напівпричіпом марки КАЗ 9368,
1987 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_6 автопоїзда, тягачем якого була
автомашина марки «Іфа - 50», 1981 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_7,
який знаходився на проїжджій частині дороги та частково на узбіччі справа і
належав водієві ОСОБА_6. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіль марки
«Фольксваген - Пассат» відкинуло на зустрічну смугу руху, де відбулось
зіткнення із зустрічним автомобілем марки «БМВ», д.н. НОМЕР_4 під управлінням
водія ОСОБА_10 В результаті цієї пригоди водій автомобіля ОСОБА_5. отримав
легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров»я.

В ході перевірки встановлено, що водій
ОСОБА_6 у зв»язку з технічною несправністю залишив автопричіп на проїжджій
частині дороги поза межами населеного пункту, створивши перешкоду для руху, не
вжив заходів для того, щоб прибрати причіп за межі дороги та забезпечити
безпеку руху на цій ділянці дороги, зокрема: не забезпечив освітлення
автопричіпа в темну пору доби габаритними та стоянковими вогнями та аварійною
світловою сигналізацією, не установив знак аварійної зупинки або миготливий
червоний ліхтар. Цими своїми діями водій ОСОБА_6 порушив вимоги п.п.1.5; 15.11;
19.4; 9.10б; 9.11б Правил дорожнього руху України, що і явилось причиною ДТП.
Отже саме дії водія ОСОБА_6. призвели до даної ДТП, за які передбачена
відповідальність за ст.124 КУпАП.

Внаслідок ДТП водій ОСОБА_5. отримав
легкі тілесні ушкодження  з короткочасним
розладом здоров»я. За таких обставин кримінальна відповідальність за ст.286 КК
України не передбачена.

В порушенні кримінальної справи по  факту ДТП, під час якої постраждав ОСОБА_5.
відносно ОСОБА_6. 03.02.2006 року відмовлено на підставі п.2 ст.6 КПК України.

Постановою Трускавецького міського суду
Львівської області від 06.06.2006 року стверджено, що 06.06.2006 року
задоволено протест прокурора м.Трускавця і постанову Трускавецького міського
суду від 01.07.2005 року про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_5 за ст.124 КУпАП скасовано, а справу провадженням закрито за відсутністю
в його діях складу адміністративного правопорушення.

Висновком № 944 автотоварознавчого
дослідження від 22.04.2005 року стверджено, що вартість матеріальної шкоди, внаслідок ДТП, яка мала місце 15.03.2005 року, позивачу- власнику автомобіля
«БМВ», державний номер НОМЕР_4 становить 45365 грн.

С
У Д О М   В С Т А Н О В Л Е Н О,  що 15.03.2005
року близько  19 год. 30 хв., на ділянці
дороги Пісочне-Трускавець, між селами Солонсько та Далява Дрогобицького району,
відповідач ОСОБА_5., водій легкового автомобіля марки «Фольксваген - Пассат»,
д.н.НОМЕР_1, рухаючись в напрямку м.Дрогобича, зіткнувся з стоячим в попутньому
напрямку руху напівпричіпом марки КАЗ 9368, 1987 року випуску, реєстраційний
номер НОМЕР_6 автопоїзда, тягачем якого була автомашина марки «Іфа - 50», 1981
року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_7, який знаходився на проїжджій  частині дороги та частково на узбіччі справа
і належав відповідачу, водієві ОСОБА_6., який у зв»язку з технічною
несправністю залишив автопричіп на проїжджій частині дороги поза межами населеного
пункту, створивши перешкоду для руху, не вжив заходів для того, щоб прибрати
причіп за межі дороги та забезпечити безпеку руху на цій ділянці дороги,
зокрема: не забезпечив освітлення автопричіпа в темну пору доби габаритними та
стоянковими вогнями та аварійною світловою сигналізацією, не установив знак
аварійної зупинки або миготливий червоний ліхтар, чим порушив вимоги п.п.1.5;
15.11; 19.4; 9.10б; 9.11б Правил дорожнього руху України, що і явилось причиною
ДТП внаслідок якої автомобіль марки «Фольксваген - Пассат», під керуванням відповідача
ОСОБА_5. відкинуло на зустрічну смугу руху, де відбулось зіткнення із
зустрічним автомобілем марки «БМВ», д.н. НОМЕР_4, яким керував позивач, водій
ОСОБА_4. в результаті цієї ДТП відповідач, водій автомобіля марки “Фольксваген
- Пассат” ОСОБА_5. отримав легке тілесне ушкодження з короткочасним розладом
здоров»я.         .

В
порушенні кримінальної справи по  факту
ДТП, під час якої постраждав ОСОБА_5. відносно ОСОБА_6. відмовлено на підставі
п.2 ст.6 КПК України.

При встановлених у судовому засіданні обставинах позов позивача Савчука
Б.І. в частині відшкодування йому відповідачами ОСОБА_5. та ОСОБА_6. солідарно
матеріальної та моральної шкоди підлягає до задоволення частково, і матеріальну
шкоду в сумі 45635 грн., завдану позивачу як власнику автомобіля “БМВ”,
д.н.НОМЕР_4, а також  369 грн. витрат
за виконання висновку № 944 автотоварознавчого дослідження від 22.04.2005
року і 252 грн. витрат за виконання 11.04.2005 року ПФ «Христина», офіційним
дилером БМВ у м.Львові та Львівській області кошторису вартості автомобільних
запчастин, які були пошкоджені 15.03.2005 року внаслідок ДТП та 453 грн. 65
коп., судового збору, сплаченого позивачем, а всього 46439 грн. 65 коп. слід
стягнути в користь позивача з відповідача ОСОБА_6., який порушив вимоги
п.п.1.5; 15.11; 19.4; 9.10б; 9.11б Правил дорожнього руху України, що і було
причиною ДТП, яка мала місце 15.03.2005 року та
привело до завдання позивачу відповідачемОСОБА_6. матеріальної і
моральної шкоди.

Що ж до позовних вимог позивача в частині
відшкодування йому моральної шкоди в сумі 1700 грн, яка полягала у перенесенні
ним душевних страждань, яких він   зазнав
у зв”язку з протиправною поведінкою відповідача   ОСОБА_6., як учасника дорожнього руху
15.03.2005 року та у його душевних стражданнях, яких він зазнав у зв”язку із
пошкодженням його автомобіля  15.03.2005
року, вони до задоволення не підлягають, оскільки сам факт розгляду даної
цивільної справи судом є вже сатисфакцією моральної шкоди позивачу.

До
стягнення з відповідача ОСОБА_6. не підлягає сума 2 грн.28 коп., понесених
позивачем за відправку телеграми відповідачу Дмитрушу В.С.

Доводи
позивача ОСОБА_4 про те, що матеріальну та моральну шкоду, завдану йому
внаслідок ДТП, яка мала місце 15.03.2005 року слід стягувати солідарно і із
відповідача ОСОБА_5., доводи відповідача ОСОБА_6. про те, що він 15.03.2005
року не був учасником ДТП, застосував усі можливі заходи для безпеки руху,
тобто зробив  все можливе, щоб жодної ДТП
не відбулося, суд не бере до уваги, як докази, щоб задоволити позов позивача в
повному обсязі та щоб відмовити в позові позивача про стягнення з відповідача
ОСОБА_6. завданої ним внаслідок ДТП матеріальної шкоди, оскільки їх доводи,
спростовані їхніми поясненнями, допитаними як свідків, спростовані  поясненнями відповідача ОСОБА_5., допитаного,
як свідка; показаннями свідка  ОСОБА_7 та
наведеними вище письмовими доказами.

Правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються ст.ст. 1166, 1187,
1188, 1190  ЦК України, тому, -

З врахуванням наведеного та

Керуючись          ст.ст.10, 60, 212, 209 ч.3 ЦПК України,

ст.ст.
1166, 1187, 1188, 1190  ЦК України

суд,-
В
И  Р  І
Ш  И  В:

Позов задоволити частково-

Стягнути із ОСОБА_6 в користь ОСОБА_4
45365 грн. у відшкодування матеріальної шкоди, 369 грн. витрат за виконання
висновку № 944 автотоварознавчого дослідження
від 22.04.2005 року, 252 грн. вартості по складанню 11.04.2005 року
кошторису ПФ «Христина», офіційним дилером «БМВ» у м.Львові та Львівській
області, 453 грн .65 коп. сплаченого позивачем судового збору, а всього
стягнути з ОСОБА_6 в користь ОСОБА_4 46439 грн. 65 коп.

В решті позову ОСОБА_4 про стягнення із
ОСОБА_5 солідарно з ОСОБА_6 45988 грн., 28 коп. матеріальної шкоди,  1700 грн. моральної шкоди, 468 грн. 39 коп.
судових витра, а всього 47 688 грн.28 коп. відмовити.

Стягнути
із ОСОБА_6   в користь державного
підприємства «Судовий інформаційний центр» 30 грн. з інформаційно - технічного
забезпечення розгляду даної справи.

Вжиті
заходи забезпечення позову: 06.11.2005 року ухвалою Бориславського міського
суду Львівської області  - накладений
арешт на майно, що належить відповідачу ОСОБА_5, який проживає в м.Трускавець
АДРЕСА_1; 19.01.2006 року ухвалою Бориславського міського суду Львівської
області - заборону ОСОБА_7, яка проживає в м.Трускавець, АДРЕСА_2, вчиняти дії
по відчуженні автомобіля марки «Фольксваген - Пассат», р.н.НОМЕР_3, власником
якого є вона, - с к а с у в а т и.

Рішення суду набирає законної сили після
закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про
апеляційне оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне
оскарження, але апеляційна скарга не була подана протягом двадцяти днів після
подання заяви про апеляційне оскарження, рішення суду набирає законної сили
після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо
його не було  скасовано, набирає законної
сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заява про апеляційне оскарження рішення  суду може бути подана апеляційному суду
Львівської області через Бориславський міський суд Львівської області протягом
десяти днів з дня проголошення рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути
подана апеляційному суду Львівської області через Бориславський міський суд
Львівської області протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне
оскарження.

СУДДЯ:

Заподіяна позивачу внаслідок ДТП яка мала
місце 15.03.2005 року по вині відповідача ОСОБА_6. відповідачем ОСОБА_6 моральна
шкода, яка полягала у  душевних
стражданнях позивача, яких він зазнав у зв”язку з протиправною поведінкою
відповідача ОСОБА_6. як учасника дорожнього руху 15.03.2005 року та у його
душевних стражданнях, яких він зазнав у зв”язку із пошкодженням його автомобіля  15.03.2005 року., визначена позивачем у сумі
1700 грн. до задоволення не підлягає, оскільки стягнення з відповідача ОСОБА_6.
в користь позивача матеріальної шкоди є вже сатисфакцією його моральної шкоди.

Доводи відповідача ОСОБА_6. про те, що він

Позов позивача в частині стягнення в його
користь 1700 грн. у відшкодування моральної шкоди  до задоволення не підлягає, оскільки
стягнення з відповідача ОСОБА_6. в користь позивача матеріальної шкоди є вже
сатисфакцією його моральної шкоди.