Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

6 лютого 2008 року
м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі :

головуючого

Гнатенка А.В.,

суддів:

Балюка М.І.,      Барсукової
В.М.,

Григор'євої Л.І.. Гуменюка В.І..

розглянувши
в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2  про стягнення
грошової  суми за  попереднім
договором,

в  с
т  а  н
о  в  и
л  а :

В лютому  2005 року  позивач
звернувся до  суду  із
зазначеним позовом,  посилаючись
на те, що 9 липня 2004 року між ним та відповідачем було укладено  попередній
договір купівлі-продажу
квартири,  відповідно до  якого сторони зобов'язувалися в термін до
10  вересня 2004 року укласти договір
купівлі-продажу квартири за адресою
АДРЕСА_1, яка  належала  на
праві власності  відповідачу.
При  цьому  він
передав відповідачу  в  рахунок
подальшої  оплати  нерухомості
10 600 грн. Однак, у
визначений   термін  договір
купівлі-продажу  укладений  не  був
з  вини відповідача, який не  надав довідку - характеристику з БТІ. Без
наявності даного документу укладення договору
купівлі-продажу  нерухомості  неможливе. Тому  відповідно до п. 10.2 договору  відповідач
повинен повернути сплачений  аванс
(гарантійну  суму)  та
сплатити  штраф  в такому ж розмірі, а  всього
21200 грн.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 11 жовтня          2005 року позов ОСОБА_1 задоволено та
стягнуто на його користь
21200 грн.

Ухвалою  апеляційного  суду
м. Києва  від  23 травня
2006 року  рішення  Шевченківського  районного
суду  м. Києва від 11 жовтня 2005
року залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 ставиться питання  про
скасування рішення суду першої та апеляційної інстанції та направлення
справи на новий  розгляд до суду  першої
інстанції, в зв'язку з порушенням норм матеріального та процесуального
права.

Касаційна  скарга підлягає частковому
задоволенню за  таких підстав.

Задовольняючи позовні вимоги та стягуючи на користь позивача  гарантійну суму, сплачену ним при укладенні
попереднього договору купівлі-продажу квартири в розмірі  10600 грн. та передбачений п. 10.2  вказаного договору  штраф в
розмірі  10600 грн.,  суди
першої  та  апеляційної
інстанцій виходили  із  того, що умови попереднього договору від  9 липня
2004 року  щодо укладення між
позивачем та відповідачем договору купівлі-продажу квартири не були виконані з
вини відповідача ОСОБА_2, а саме неподанням ним довідки-характеристики на
квартиру  в  обумовлені
попереднім  договором  строки.

Проте з висновками судів щодо стягнення з відповідача штрафу,  передбаченого
п. 10.2  попереднього договору
погодитися  не  можна за
таких підстав.

Відповідно до вимог ст. ст. 635, 657 ЦК України попередній договір  купівлі-продажу квартири має бути укладений у
письмовій формі з обов'язковим
нотаріальним  посвідченням,
оскільки попередній договір  укладається
у  формі,
встановленій  для  основного
договору.

У разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне   посвідчення
договору такий  договір є  нікчемним (ст. 220 ЦК України).

Відповідно до вимог ст. 236 ЦК України, нікчемний правочин або  правочин,
визнаний  судом  недійсним, є
недійсним з  моменту його  вчинення. Якщо за  недійсним
правочином  права  та обов'язки
передбачалися лише  на  майбутнє,
можливість  настання  їх
у  майбутньому  припиняється.

Суди  вірно  дійшли
висновку, що  сплачена  позивачем
гарантійна  сума  за попереднім договором купівлі-продажу
підлягає поверненню, так як в подальшому
сторонами  не було  укладено договору купівлі-продажу квартири.

Однак, суди як  першої  так й апеляційної  інстанції задовольняючи позовні вимоги та
стягуючи з відповідача (продавця квартири) штраф у розмірі  гарантійної суми, не звернули уваги на те, що
сторонами при укладенні попереднього договору не були дотримані вимоги
законодавства щодо форми укладення договору та його обов'язкового нотаріального
посвідчення, тому вирішувати на підставі вказаного договору спірні
правовідносини  у  судів
не  було  підстав.

За  таких  обставин погодитися  з ухваленими рішеннями  судів в
частині стягнення  штрафу у
розмірі  гарантійної  суми не можна,  тому
вони підлягають  скасуванню із
ухваленням в цій частині нового рішення про відмову в задоволенні  позовних
вимог.

Керуючись ст. ст.336, 341 ЦПК України, колегія  суддів

в и р і ш и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 11 жовтня            2005 року та ухвалу апеляційного
суду м. Києва від 23 травня 2006 року в
частині  стягнення з ОСОБА_2  штрафу за попереднім договором
купівлі-продажу  квартири у розмірі 10600
грн. скасувати та ухвалити  в  цій
частині нове  рішення  про
відмову  в задоволенні  позовних
вимог.

У  решті  рішення
суду залишити  без  змін.

Рішення  оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                 А.В. Гнатенко

Судді:                                                                            М.І. Балюк

В.М.Барсукова

Л.І. Григор'єва

В.І.Гуменюк