Справа
№ 650208
РІШЕННЯ

ІМ”ЯМ  УКРАЇНИ

03
грудня  2008 року

Хмельницький міськрайонний суд в складі

головуючого судді Фанди В.П.

при секретарі
Бойчук І.В.

представника

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні
суду м.Хмельницького  цивільну справу за
позовом         ОСОБА_1 до

Хмельницької районної ради, Лісогринівецької
сільської ради,  бюро технічної
інвентаризації

про визнання
права власності на самочинне будівництво

встановив:

У вересні 2008
року позивачка звернулася з позовом і вказала, що 18.10.03 року померла її мати
та відкрилась спадщина. Проте вона не може оформити спадкові права, так як
житловий будинок з господарськими спорудами не прийнятий до експлуатації  Просить визнати за нею право власності на
дану житловий будинок та господарські споруди.

В судовому
засіданні   позивача підтримала позовні
вимоги, просить їх задовольнити. Вказала, що даний будинок і споруди були
зведенні у 1968 році, відсутні відповідні документи на нього. Немає і
відомостей про виділення земельної ділянки матері.

Представник
сільської ради проти позову не заперечив, оскільки позивачка живе у даному
будинку. Позивачка не зверталася до сільради з приводу прийняття у експлуатацію
будинку.

Районна рада,
бюро технічної інвентаризації повідомлені судом про час і місце слухання
справи, але до суду не направили свого представника, письмово не повідомили про
причини неявки. Суд рахує можливим провести розгляд справи у відсутності їх
представників при наявних доказах.

Заслухавши сторони, дослідивши матеріали
справи, суд вважає, що позовні вимоги не знайшли своє підтвердження.

Встановлено,
що  будівлі по  АДРЕСА_1
до 01.01.04 року зведенні
батьками позивачки на земельній ділянці розміром 0,35 га. без
відповідних на це дозволів.

Позивачка не
надала суду належних та допустимих
доказів виділення її батькам уповноваженим органом земельної ділянки на
якій вчинено таке будівництво.

За таких
обставин, суд приходить до висновку, що таке будівництво є самочинним.

Самочинне
будівництво вчинене до вступу у дію
чинного Цивільного кодексу України, тому безпідставним є посилання
позивачки на вимоги  ст.376 ЦК України,
оскільки слід керуватися вимогами ЦК УРСР 1963 року, який не передбачає
визнання  права власності на самочинне
будівництво у судовому порядку  (ст.105
ЦК УРСР 1963 р.).

Крім цього,
нині діюче цивільне законодавство передбачає певний порядок визнання права
власності на самочинне будівництво.

Відповідно до
постанови  Кабінет Міністрів України за N 1243 « Про
порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів» від
22.09.2004 року по закінченні будівництва об»єкту створюється державна
приймальна комісія до складу якої включаються представники органу виконавчої
влади чи органу місцевого самоврядування, що утворив комісію, виконавчого
комітету місцевої ради, на території якої розташовано закінчений будівництвом
об'єкт, замовника, генерального підрядника, генерального проектувальника
(автора проекту), експлуатаційної організації, інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю, органів державного
санітарно-епідеміологічного та державного пожежного нагляду. Члени комісії
зобов'язані  здійснювати свої
повноваження як представники відповідних органів.

Однак позивач не
надала такі висновки кожної з відповідних служб про дотримання будівельних,
санітарних та інших норм і правил.

Відповідно до
ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом,
звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів.

Позивачка не надала суду доказів того, що існує спір з
цього приводу, чи що уповноважений на це орган відмовив їй у прийнятті в
експлуатацію даного житлового будинку з надвірними будівлями у порядку
визначеному постановою  Кабінету
Міністрів України за N 1243 «
Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів» від
22.09.2004 року.

За таких
обставин, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог.

Відсутня і  відмова у прийнятті в експлуатацію даного
житлового будинку з надвірними будівлями у порядку визначеному постановою  Кабінету Міністрів України за N 1243 « Про
порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів» від
22.09.2004 року, оскільки  таке питання
не розглядалося уповноваженим органом.

Крім цього,
відповідно до п.7 постанови №7 Пленуму Верховного Суду України «Про судову
практику у справах про спадкування» від 30.05.08 року  якщо спадкодавцем було здійснене самочинне
будівництво, то до спадкоємців переходить право власності на будівельні
матеріали, які використовувалися в процесі цього будівництва. Такі вимоги
позивачкою не заявлялися

Враховуючи
викладене, слід відмовити у задоволенні
позовних вимог.

Керуючись ст.10, 60,209 ЦПК України, ст. 376, п.1 Прикінцевих та
перехідних положень ЦК України, постановою №7 Пленуму ВС України від 30.05.08
року «Про судову практику у справа про спадкування» суд

вирішив:

Відмовити у
задоволенні позову ОСОБА_1 до Хмельницької районної ради, Лісогринівецької
сільської ради,  бюро технічної
інвентаризації  про визнання  права власності на самочинне будівництво.

Заява про апеляційне  оскарження рішення суду першої інстанції може
бути подано до Хмельницького міськрайонного суду протягом 10 днів з дня його
проголошення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 20 днів
після подання заяви про апеляційне оскарження через Хмельницький міськрайонний
суд до апеляційного суду Хмельницької області.

Суддя