У Х В А Л А

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

16
липня 2008  року

м. Київ

Колегія суддів Судової палати у
цивільних справах Верховного Суду України в складі:

Головуючого - Яреми А.Г.,

Суддів:              Балюка М.І., Мазурка В.А.,

Охрімчук Л.І., Сеніна Ю.Л.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю
(далі - ТОВ) «Довіра», ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної
шкоди,

в с т а н о в и л а :

У грудні 2004 року
ОСОБА_1, ОСОБА_2. звернулися до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те,
що 2 вересня 2003 року ОСОБА_3, який перебував у трудових відносинах з ТОВ
«Довіра» та керував автомобілем товариства, смертельно травмував автомобілем
ОСОБА_4, їх батька та чоловіка; в зв'язку з похованням ОСОБА_4 вони понесли
матеріальні витрати, смертю близької людини їм заподіяно також моральну шкоду.

Позивачі під час
розгляду справи уточнили позов і просили стягнути з відповідачів 3000 грн. на
відшкодування матеріальної шкоди та 100000 грн. за заподіяну моральну шкоду.

Рішенням Великобагачанського
районного суду від 2 жовтня 2007 року позов задоволено частково, постановлено
стягнути з ТОВ «Довіра» на користь ОСОБА_1.          825 грн. 75 коп. на відшкодування
матеріальної шкоди та 20000 грн. за заподіяну моральну шкоду, на користь ОСОБА_2.
-  825 грн. 75 коп. на відшкодування
матеріальної шкоди та 20000 грн. за заподіяну моральну шкоду.

Рішенням Апеляційного
суду Полтавської області від 10 грудня 2007 року рішення суду першої інстанції
змінено й постановлено зменшити розмір відшкодування моральної шкоди, що
підлягає стягненню з ТОВ «Довіра» на користь ОСОБА_1. та              ОСОБА_2., до 2000 грн. кожному; в
решті рішення суду першої інстанції залишене без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_1,
ОСОБА_2. просять скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення
суду першої інстанції, посилаючись на порушення апеляційним судом норм
матеріального та процесуального права.

Касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що вироком Великобагачанського
районного суду від 12 квітня 2005 року ОСОБА_3. визнано винним у скоєнні 2
вересня 2003 року дорожньо-транспортної пригоди, в результаті якої було
смертельно травмовано батька ОСОБА_1. та чоловіка ОСОБА_2. - ОСОБА_4, на час
події ОСОБА_3 перебував у трудових відносинах з ТОВ «Довіра» та керував
автомобілем товариства.

Задовольняючи частково позов та
визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди в 20000 грн. на користь кожного
з позивачів, суд першої інстанції урахував суть позовних вимог, характер діяння
ОСОБА_3., дав оцінку наслідкам, що настали в результаті дорожньо-транспортної
пригоди, доказам на підтвердження глибини душевних страждань позивачів, а також
урахував і наявність в діях самого ОСОБА_4 грубої необережності.

При встановлені
зазначених фактів судом не було порушено норми процесуального права, а при
ухваленні рішення правильно застосовано норми матеріального права.

Апеляційний суд помилково змінив
зазначене рішення в частині визначення розміру відшкодування моральної шкоди, в
порушення статей 303, 316 ЦПК України не навів достатніх мотивів, за якими він
вважає невірними в цій частині висновки суду першої інстанції, не звернув уваги
на те, що суд дав оцінку як характеру діяння ОСОБА_3., так і грубій
необережності самого ОСОБА_4 й зазначив результати такої оцінки в рішенні.

За таких обставин рішення
апеляційного суду підлягає скасуванню із залишенням в силі рішення суду першої
інстанції з підстав, передбачених статтею 339 ЦПК України.

Керуючись статтею 336 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного
Суду України

у х в а
л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2
задовольнити.

Рішення Апеляційного
суду  Полтавської області від 10 грудня
2007 року скасувати і залишити в силі рішення Великобагачанського районного
суду від 2 жовтня 2007 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий -
А.Г.Ярема

Судді:
М.І.Балюк

В.А.Мазурок

Л.І.Охрімчук

Ю.Л.Сенін