У х в а л а

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

2 жовтня 2008 року                                           м. Київ

Колегія суддів Судової палати у
цивільних справах Верховного Суду України у складі :

Лихути Л.М., Охрімчук Л.І., Сеніна Ю.Л.,

розглянувши
в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Сколівської
міської ради, Сколівського відділення Львівської регіональної філії ДП “Центр
державного земельного кадастру” (третя особа - ОСОБА_2) про визнання недійсними
додатку до рішення міської ради та державного акта на право власності на
земельну ділянку та за позовом ОСОБА_2 до Сколівської міської ради про
скасування рішення,

в  с
т  а  н
о  в  и
л  а :

У липні 2007 року
ОСОБА_1 звернулася до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що
рішеннями Сколівської міської ради їй надано дозвіл на підготовку матеріалів
погодження місця розташування земельної ділянки для будівництва дитячих
будинків сімейного типу, дозвіл на проведення проектно-пошукових робіт та
розробку відповідної документації для будівництва, для цього було вибрано
земельну ділянку площею 0, 26 га по вул. Князя Святослава у м. Сколе, надано
дозвіл на складання проекту забудови та відводу ділянки, однак під час
виготовлення проектної документації виявилося, що на частину зазначеної
земельної ділянки ОСОБА_2 видано Державний акт на право власності на землю на
підставі рішення Сколівської міської ради від 15 грудня 2004 року, проте таке
рішення щодо передачі ОСОБА_2 ділянки в приватну власність було прийняте
незаконно.

Позивачка просила
визнати недійсним пункт 3 додатку № 2 до рішення Сколівської міської ради № 12
від 15 грудня 2004 року про передачу ОСОБА_2 у власність земельної ділянки
площею 0, 10 га по АДРЕСА_1 та визнати недійсним Державний акт на право
власності на зазначену земельну ділянку, виданий ОСОБА_2 25 жовтня 2005
року.

ОСОБА_2 пред'явив
позов до Сколівської міської ради про скасування рішення міської ради № 45 від
25 жовтня 2006 року, посилаючись на те, що згідно рішення Сколівської міської
ради № 12 від 15 грудня 2004 року (пункт 3 додатку № 2) йому передано у
власність земельну ділянку площею 0, 10 га по АДРЕСА_1, 25 жовтня 2005 року він
одержав Державний акт на право власності на зазначену земельну ділянку, однак
25 жовтня 2006 року відповідач без законних на те підстав своїм рішенням
скасував пункт 3 додатку № 2 до рішення міської ради № 12 від 15 грудня 2004
року, чим порушено його права.

Судом зазначені
позови об'єднано в одне провадження.

Рішенням
Сколівського районного суду від 31 серпня 2007 року, залишеним без змін ухвалою
Апеляційного суду Львівської області від 31 березня 2008 року, позов ОСОБА_2
задоволено, в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_1
просить скасувати ухвалені в справі судові рішення та постановити нове рішення,
посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права.

Касаційна скарга задоволенню не
підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК
України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Доводи скарги та матеріали
витребуваної справи не дають підстав для висновку, що судами при розгляді
справи допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які
передбачені ст. ст. 338 - 341 ЦПК України як підстави для скасування рішень.

Згідно з ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд
перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може
встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в
рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність чи
недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, а тому
доводи касаційної скарги в цій частині не можуть бути визнані як підстава для призначення справи до судового розгляду.

Оскаржувані судові рішення ухвалені
з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст.
332, 336 ЦПК України, колегія суддів Cудової палати у цивільних
справах Верховного Суду України

у  х
в  а  л
и  л  а :

Касаційну скаргу ОСОБА_1
відхилити, рішення Сколівського районного суду від 31 серпня 2007 року та
ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 31 березня 2008 року залишити
без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Верховного Суду України:                                                Л.М.Лихута

Л.І.Охрімчук

Ю.Л.Сенін