Справа № 2-376, 2008 року
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

20 серпня 2008 року                      Ставищенський районний
суд Київської області в складі:

головуючого - судді:                                        Галича
Ю.М.,

при секретарі:                                        Данилюк
Н.П.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні в залі суду в смт. Ставище Київської області цивільну справу за
позовомОСОБА_1до Гейсиської сільської ради про визнання права власності та
визнання права на спадщину,

ВСТАНОВИВ:

До суду з вказаним позовом
звернуласьОСОБА_1, посилаючись на те, що як видно із  господарських книг Гейсиської сільської ради
за 1986-1990, 1991-1995 роки житловий будинок ОСОБА_1Київської області
відносився до майна колгоспного двору.

15 травня 1990 року виконком
Ставищенської селищної ради рішенням №93 затвердив списки власників будинків по
Гейсиській сільській раді, яким визнав власником будинку 1957 року побудови
по  вулиці Шевченка в селі Гейсиха
Ставищенського району Київської області ОСОБА_2, проте в рішенні номер будинку
не вказаний.

На час припинення колгоспного двору 15 квітня
1991 року в ньому проживали та не втратили права на частку в його майні
ОСОБА_2та його дружина  ОСОБА_1, які
згідно діючих на той час ст. ст. 120,123 ЦК УРСР (1963 р.) та Закону України
“Про власність” набули права власності на житловий будинок як майно колгоспного
двору в рівних частках.

Син позивачки ОСОБА_3, вибув в м. Київ у 1988
році і у двір більше не повернувся.

Дочки позивачки ОСОБА_4, ОСОБА_5вибули
з двору до 1989 року. Дочка ОСОБА_6 з 1989 року в дворі була лише прописана,
проте фактично проживала в іншому дворі.

21 серпня 2001
року ОСОБА_2помер, спадщину після смерті якого прийняла позивачка - його
дружина та спадкоємець за законом, яка отримала 19 березня 2002 року в
Ставищенській державній нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за
законом на частину спадкового майна. Діти подали заяви про відмову ві спадщини
на користь позивачки.

Позивачка  вважає, що ОСОБА_2за життя набув права
власності  на 1/2 частину житлового
будинку АДРЕСА_1Київської області і це право увійшло до складу його спадщини,
яка відкрилася 21 серпня 2001 року внаслідок смерті останнього.

Вартість вищевказаного житлового
будинку становить відповідно до технічного паспорта 25845 гривень. Земельна
ділянка, де розташований вказаний житловий будинок не приватизована, що
підтверджується відповідною довідкою.

Гейсиська сільська рада свідоцтва про право власності на
ім'я померлого не видала, що позбавляє позивачку можливості оформити свої
спадкові права в Ставищенській державній нотаріальній конторі.

Позивачка просить визнати за нею право власності на 1/2
частину житлового будинкуАДРЕСА_1Київської області та право на спадщину за
законом після смерті 21 серпня 2001 року чоловіка ОСОБА_2 на 1/2 частину
житлового будинкуАДРЕСА_1Київської області, вартістю 25 845 гривень.

В попередньому судовому засіданні позивачка підтримала
позов про визнання права власності та визнання права на спадщину, підтвердила
обставини, на які посилається в позовній заяві.

Представник відповідача Забудько В.Д.  попередньому судовому засіданні позов
визнала, зробивши про це усну заяву.

Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення
позивачки, усну заяву представника відповідача про визнання позову та
перевіривши письмові докази, вважає, що визнання відповідачем вказаного позову
не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Відповідно до ст. 174 ЦПК України у разі визнання
відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення
про задоволення позову.

Відносини власності на нерухоме майно в Україні
регулюються Цивільним Кодексом України, Законом України “Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень” та іншими актами
законодавства України.

Згідно статті 120 ЦК УРСР (1963 року) майно колгоспного
двору належить його членам на праві сумісної власності. Колгоспний двір був
припинений 15 квітня 1991 року, коли був відповідно до Постанови Верховної Ради
Української РСР від 26 березня 1991 року
№885-ХІІ введений в дію Закон “Про власність”.

Відповідно до п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду
України від 22.12.1995 року №20 “Про судову практику у справах за позовами про
захист права приватної власності” право власності на майно, яке належало
колгоспному двору і збереглося  після
припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15 квітня 1991 року не
втратили права на частку в його майні.

Як видно із ч.5 статті 3 Закону України “Про
державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень” право
власності  та  інші речові права на нерухоме майно, набуті
згідно з діючими нормативно-правовими
актами  до  набрання чинності  цим
Законом,  визнаються
державою.

Як вбачається з
пункту 6.1. Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на
нерухоме майно (затвердженого наказом Мінюсту України №7/5 від 07.02.2002 року)
оформлення права власності на об'єкти нерухомого майна провадиться з видачею
свідоцтва про право власності місцевими органами виконавчої влади, органами
місцевого самоврядування. Проте
Гейсиська сільська рада свідоцтва про право власності на ім'я померлого не видала.

Згідно абзацу 4 пункту 216 Інструкції про порядок
вчинення нотаріальних  дій нотаріусами
України (затвердженої наказом Мінюсту від 03.03.2004 року №20/5), при видачі
свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно нотаріус вимагає, крім
правовстановлювального документа, витяг з Реєстру прав власності.

Згідно зі статтею 25 Цивільного Кодексу України (16.01.2003
року) здатність мати цивільні права та обов'язки (цивільну правоздатність)
мають усі фізичні особи. Цивільна правоздатність фізичної особи виникає у
момент її народження і припиняється у момент смерті. Цивільною дієздатністю
фізичної особи є зокрема і її здатність своїми діями набувати для себе
цивільних прав і самостійно їх здійснювати. Однією із підстав припинення права
власності відповідно до статті 346 ЦК України є смерть власника.

У відповідності зі ст. 1220 ЦК
України спадщина відкривається внаслідок смерті особи, або оголошення її
померлою. Як вбачається із статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять
усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини
і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України
спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини,
вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого
статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Таким чином, враховуючи вищевикладене,
суд приходить до висновку, що позовні вимогиОСОБА_1 підлягають задоволенню.

Оскільки
відповідач Гейсиська сільська рада до пред'явлення позову про визнання права на
спадщину на житловий будинок і в судовому засіданні не оспорювала цього права,
а тому відповідно до змісту ст. 88 ЦПК України на відповідача не може бути
покладений обов'язок по відшкодуванню судових витрат.

Керуючись
ст. ст. 120, 123 ЦК УРСР (1963 р.), ст. ст. 25, 182,
392, 1220, 1223 ч. 2, 1261, 1268, 1270 Цивільного Кодексу України, ч. 5 статті 3 Закону України "Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень", п. 6.1.
Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно,
затвердженого наказом Мінюсту України №7/5 від 07.02.2002 року, зареєстрованої
в Міністерстві юстиції України 3 березня 2004 р. за N 283/8882, п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від
22.12.1995 року №20 ,, Про судову практику у справах за позовом про захист
права приватної власності,, , абзацу 4 пункту 216 Інструкції про порядок вчинення
нотаріальних  дій нотаріусами України
(затвердженої наказом Мінюсту від 03.03.2004 року №20/5),
ст.ст. 10, 11, 60, 88, 130, 174, 213-215 ЦПК України,  суд, -

вирішив:

ПозовОСОБА_1задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1право власності на 1/2 частину
житлового будинкуАДРЕСА_1Київської області та право на спадщину за законом
після смерті 21 серпня 2001 року чоловіка ОСОБА_2 на 1/2 частину житлового
будинкуАДРЕСА_1Київської області, вартістю 25 845 (двадцять п'ять тисяч
вісімсот сорок п'ять) гривень.

Звільнити від сплати судового збору Гейсиську сільську
раду на підставі ст. 88 ЦПК України.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду
Київської області через Ставищенський районний суд Київської області шляхом
подачі  в десятиденний строк з дня
проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і подання після цього
протягом двадцяти днів апеляційної скарги, з подачею її копії до суду
апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга може бути подана
без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається
у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя                                                                                                         Ю.М.
Галич