Справа №2-о-143/08
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2008 року м.Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області

в складі головуючої-судді Бердан Н.В.

народних засідателів Салиги Г.В., Савчій П.В.

секретаря Петришиної С.С.

заявниці

ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за заявою
ОСОБА_1
про визнання особи безвісно відсутньою ,
-

ВСТАНОВИВ:

Що заявниця звернулася із заявою про визнання
ОСОБА_2
,
ІНФОРМАЦІЯ_1
року народження безвісно відсутнім. Свої вимоги мотивує тим, що рішенням виконкому Калуської міської ради від
ІНФОРМАЦІЯ_2
року №
НОМЕР_1
їй на виховання та спільне проживання передано п”ятеро малолітніх та неповнолітніх дітей, котрі залишилися без батьківської турботи та піклування. Одним з них є
ОСОБА_3
,
ІНФОРМАЦІЯ_3
р.н. (зараз
ІНФОРМАЦІЯ_4
), який після сметрі матері залишився без батьківського піклування. Батько
ОСОБА_3

ОСОБА_2
зник безвісти. В розшуку він знаходиться з
ІНФОРМАЦІЯ_5
р. та це не дало будь-яких результатів. Оскільки згідно закону діти-сироти мають право на пенсію у разі втрати годувальника, то з метою соціального захисту дитини заявниця звертається до суду. За останнім відомим місцем проживання
ОСОБА_2
, що по
АДРЕСА_1
в м. Калуші відомості про нього відсутні понад 10 років. Тому просить визнати
ОСОБА_2
безвісно відсутнім.

Заявниця в судовому засіданні заяву підтримала та просить визнати
ОСОБА_2
безвісно відсутнім.

Представник заінтересованої особи подала до суду заяву, в якій не заперечує проти визнання
ОСОБА_2
безвісно відсутнім.

Суд, в межах заявлених вимог заявниці, вислухавши доводи сторін, свідків, дослідивши надані докази, прийшов до наступного.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст.43 ЦК України фізична особа може бути визнана безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування.

Факт відсутності відомостей про місце перебування
ОСОБА_2
в місці його постійного проживання по
АДРЕСА_1
в м. Калуші більше одного року підтверджується зібраними у справі доказами.

Так, допитаний в судовому засіданні свідок
ОСОБА_4
суду пояснив, що являється сусідом дітей
ІНФОРМАЦІЯ_6
, батька яких він жодного разу не бачив. Йому відомо зі слів, що
ОСОБА_2
поїхав у Москву на заробітки та більше не повертався.

Свідок
ОСОБА_5
пояснила, що являється дочкою
ОСОБА_2
і свого батька вона не пам”ятає. На той час коли батько поїхав на заробітки їй було 3-4 роки. Пригадує, що мама їхала шукати батька в Москві, однак їй цього не вдалося зробити. За місцем проживання батьків та родичів
ОСОБА_2
в Київській області також відсутні будь-які відомості про нього.

Свідки
ОСОБА_6
та
ОСОБА_7
являються синами
ОСОБА_2
та дали аналогічні пояснення.

Довідка Калуського МВУМВС свідчить, що
ОСОБА_2
перебував у розшуку з
ІНФОРМАЦІЯ_5
р. по
ІНФОРМАЦІЯ_7
р. На даний час відомості про
ОСОБА_2
відсутні /а.с.5/.

З рішення виконавчого комітету від
ІНФОРМАЦІЯ_8
року вбачається, що заявниці передано на виховання п”ятеро дітей /а.с.4/, одним з яких є
ОСОБА_3
,
ІНФОРМАЦІЯ_3
р.н./а.с.9/. Згідно свідоцтва про зміну імені
ОСОБА_3
змінив прізвище на
ІНФОРМАЦІЯ_4
/а.с.8/. Мати
ОСОБА_3
померла
ІНФОРМАЦІЯ_9
р., що підтверджується копією свідоцтва про смерть /а.с.25/.

З довідки
ІНФОРМАЦІЯ_10
від
ІНФОРМАЦІЯ_11
року вбачається, що
ОСОБА_2
працював водієм у Калуському АТП з
ІНФОРМАЦІЯ_12
р. по
ІНФОРМАЦІЯ_13
року /а.с.23/. Витягом протоколу спільного засідання профкому від
ІНФОРМАЦІЯ_14
р. підтверджується те, що
ОСОБА_2
,
ІНФОРМАЦІЯ_1
р.н. потребував житла і йому було виділено квартиру для малосімейних по
АДРЕСА_1
/а.с.24/. З довідки (виписки з домової книги про склад сім”ї та прописки) вбачається, що
ОСОБА_2
не був зареєстрований по
АДРЕСА_1
/а.с.26/. Архівна довідка Калуської міської ради від 9.10.2008 р. свідчить про те, що
ОСОБА_2
значився машиністом трубоукладником до 16.01.1991 року /а.с.27/. Як видно з довідки КП „ЖЕО №4” від 9.12.2008 р.
ОСОБА_2
є уродженцем с. Петро-Павлівсько Борщалів Києво-Святошинського району і прописаний в м. Калуш по
АДРЕСА_2
хоча фактично там не проживає /а.с. 39/.

Відповідно до ч.2 ст.43 ЦК України у разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісно відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць – перше січня наступного року.

Оскільки судом встановлено те, що останні відомості про
ОСОБА_2
були у 2000 році, то початком його безвісно відсутності слід вважати 1 січня 2001 р.

Задоволення заяви
ОСОБА_1
має для
ОСОБА_6
юридичне значення.

Таким чином зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання
ОСОБА_2
безвісно відсутнім.

На підставі викладеного, ст.43 ЦК України та керуючись ст.209, 212-215, 248,249 ЦПК України, суд –

ВИРІШИВ:

Заяву
ОСОБА_1
задовольнити.

Визнати безвісно відсутнім
ОСОБА_2
, 2 квітня
ІНФОРМАЦІЯ_1
року народження, уродженця с. Петро-Павлівсько Борщалів Києво-Святошинського району, зареєстрованого в м. Калуш по вул.
АДРЕСА_2
- безвісно відсутнім.

Початком безвісної відсутності
ОСОБА_2
вважати 01 січня 2001 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Івано-Франківської області через Калуський міськрайонний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і подання після цього протягом 20 днів апеляційної скарги або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

ГОЛОВУЮЧА:

НАРОДНІ ЗАСІДАТЕЛІ: