Справа № 2-о-47/07р., №2-о-3/08р.
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 лютого 2008 року

м. Гребін
ка
Гребінківський районни
й суд Полтавської області у с
кладі:
Головуючої судді Кривч
ун Т.О., при секретарі Дмитренк
о В.П.,
за участю заявника -
ОСОБА_1, представника заінт
ересованої особи Коршак Н.М.,

розглянувши заяву
ОСОБА_1, заінтересована осо
ба -Управління праці та соціа
льного захисту населення Гре
бінківської РДА, про встанов
лення факту перебування в мі
сцях примусового тримання пі
д час Великої Вітчизняної ві
йни, -
ВСТАНОВИЛА:
ОСОБА_1 (уроджена Пос
тернак) звернулася до суду з в
казаною заявою, посилаючись
на те, що народилася ІНФОРМ
АЦІЯ_1 в м. Києві, її батько у 19
41 р. був закликаний до лав Радя
нської Армії і загинув у 1943 роц
і, а вони разом з матір"ю у 1941р. пе
реїхали до батьків останньої
в АДРЕСА_1 (з 1945р. АДРЕСА_3
), де матір працювала в колгос
пі до моменту своєї смерті у
ІНФОРМАЦІЯ_2.
Зазначає, що, у вересні 1941р
. с Ядлівка було окуповано нім
цями, а в серпні 1943р., за участь м
ісцевого насеслення у партиз
анському русі, повністю спал
ене, частину мешканців було з
акатовано, а решту (у т.ч. і їх) в
ідправлено до Броварського ф
ільтраційно-концентраційно
го табору, де вони перебували
до визволення м. Бровари Радя
нською Армією, після чого зно
ву повернулися у АДРЕСА_1,
де проживала і з 1947р. по 1957р. навч
алася в Перемозькій школі, у 19
67р. закінчила Київський педін
ститут і працювала у вказані
й школі, в 1968р. одружилася і пер
еїхала до АДРЕСА_2, за місц
ем проживання чоловіка, де ме
шкає і на даний час.
Вказує, що, у зв"язку з її
перебуванням у Броварському
фільтраційно-концентраційн
ого таборі вона звернулася д
о Управління праці та соціал
ьного захисту населення Греб
інківської РДА щодо надання
їй статусу жертви нацистсько
го преслідування, але Управл
іння не вирішило це питання т
а звернулося до Полтавського
обласного Управління соцзах
исту, а останнє-до Міністерст
ва праці і соціальної політи
ки України, яке відмовило на т
ій підставі, що концентрацій
ний табір для військовополон
ених не входить до визначено
го статтею 1 ЗУ „Про жертви нац
истських переслідувань" пере
ліку місць примусового трима
ння.
Вважає, що Міністерство
не вникло у суть обставин і фо
рмально віднеслося до її спр
ави, тому прохала суд встанов
ити факт перебування в місця
х примусового тримання

2
під час Великої Вітчизнян
ої війни, який має юридичне зн
ачення для одержання пільг п
о оплаті квартирної плати, ко
мунальних послуг, санаторно-
курортних путівок, придбання
ліків тощо.
У судовому засіданні з
аявниця свою заяву підтримал
а, прохаючи її задовольнити, т
а, в доповнення пояснила, що, н
езважаючи на те, що під час пер
ебування у концтаборі їй не в
иповнилося ще і трьох років, в
она запам'ятала те, що табір бу
в огороджений колючим дротом
, тому за його територію вийти
було неможливо, стояли озбро
єні, у формі, німецькі вартові
. У цьому таборі вони пробули м
айже місяць, з 27 серпня по 25 вер
есня, до звільнення м. Бровари
.
Представник заінтерес
ованої особи суду пояснила, щ
о вони не змогли вирішити дан
е питання, тому звернулися до
Головного управління праці
та соцзахисту населення Полт
авської ОДА, а те, у свою чергу
, до Мінпраці та соціальної по
літики, яке надало відповідь
про те, що ОСОБА_1 не має мо
жливостей для встановлення с
татусу жертви нацистських пе
реслідувань.
Суд, заслухавши поясне
ння заявника, представника з
аінтересованої особи, дослід
ивши матеріали справи, вважа
є, що заява підлягає задоволе
нню з наступних
підстав.
У судовому засіданн
і встановлено, і це вбачаєтьс
я із матеріалів справи, що поз
ивач ОСОБА_1 народилася
ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Києві, її ба
тьками були ОСОБА_2 та ОС
ОБА_3, що підтверджується ак
товим записом №214 в Книзі реєс
трації актів про народження
Подольського ЗАГС м. Києва, ві
дповідно до Свідоцтва про на
родження (повторного), серія
НОМЕР_1 (а.с.9).
Як установлено у судо
вому засіданні, батько ОСОБ
А_1 у 1941 р. був закликаний до ла
в Радянської Армії і загинув
у 1943 році, а вона разом із сестр
ою ОСОБА_4 та матір"ю у 1941 роц
і переїхали до батьків остан
ньої в АДРЕСА_1 (з 1945р. АДРЕ
СА_3), де ОСОБА_3 працювала
в колгоспі до моменту своєї с
мерті у ІНФОРМАЦІЯ_2.
Судом установлено і це
убачається з матеріалів спр
ави, що, с Ядлівка Новобасансь
кого району Чернігівської об
ласті з 15 вересня 1941 року до 24 ве
ресня 1943 року було окуповано н
імецько-фашистськими військ
ами, і під час окупації, у серп
ні місяці 1943 року, за участь міс
цевого насеслення у партизан
ському русі, було повністю сп
алене німецькими карателями
, частину мешканців села було
закатовано, а решту (у т.ч. і О
СОБА_3 разом з батьками та до
ньками) відправлено до Брова
рського концентраційного та
бору, звідки людей направлял
и на примусові роботи до Вінн
ицької, Кам"янець-Подільсько
ї областей та до Німеччини. Да
на обставина підтверджуєтьс
я, зокрема, архівною довідкою
Державного архіву Чернігівс
ької області №К-960 від 25.06.2007р. (а.с.5
), довідкою виконкому Перемоз
ької сільської ради Баришівс
ького району Київської облас
ті №720 від 04.07.2007р. (а.с.7).
Перебування ОСОБА_3
разом з батьками та доньками
(в т.ч. ОСОБА_1 у Броварсько
му концтаборі знайшло підтве
рдження довідкою Броварсько
го краєзнавчого музею від 11.07.20
07р. №918, де зазначено, що, за свідч
еннями місцевих жителів та ж
ителів навколишніх сіл, які з
находилися під гітлерівсько
ю окупацією з 15 вересня 1941 року
до 24 вересня 1943 року, а також док
ументів Державного архіву Че
рнігівської області, на тери
торії Броварів знаходився фі
льтраційний концентраційни
й табір для військовополонен
их радянських воїнів, який яв
ляв собою

3
пустир, обнесений колючим
дротом, в якому знаходилися т
акож і жінки з дітьми, які були
пригнані з навколишніх сіл д
ля подальшого етапування еше
лонами (з залізничної станці
ї Бровари) в місця примусовог
о працевлаштування. Перед сп
аленням 27.08.1943р. с Ядлівка Новоба
санського району Чернігівсь
кої області мешканці були ви
гнані зі своїх домівок і разо
м з дітьми та немічними етапо
вані пішим порядком, ніч з 27 на
28 серпня 1943р. вигнанці провели
на пустирі, обнесеному колюч
им дротом біля с Гоголів Бров
арського району Київської об
л., а 28 серпня 1943р. в Броварський
концтабір окупантами були пр
игнані всі меканці с Ядлівка
, серед яких була і ОСОБА_3 з
доньками та батьками (а.с.6).
Дана обставина підтвердж
ена також свідченнями очевид
ців ОСОБА_5 та ОСОБА_6, в
минулому жителів с Ядлівка, з
асвідченими нотаріально 04.07.2007
року, які вказують на те, що, ді
йсно, після спалення даного с
ела німецькими карателями, ї
х, мешканців села, які залишил
ися живими, під наглядом німц
ів, пішим ходом було вигнано д
о м. Бровари Київської област
і, де їх утримували у Броварсь
кому концтаборі (територія б
ула обнесена колючим дротом)
, під наглядо есесівців. Через
декілька днів їх разом з част
иною односельців було відпра
влено на примусові роботи до
Німеччини, а решта жителів се
ла залишилися у концтаборі д
о відправлення їх на примусо
ві роботи до Вінницької чи Ка
м"янець-Подільської областей
. Зазначають, що, разом із ними
та іншими жителями села Ядлі
вка-Перемога у даному концта
борі перебувала і ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, разом зі сво
єю матір"ю- ОСОБА_3 та малол
ітньою сестрою ОСОБА_4, ді
дом ОСОБА_7 та бабою ОСОБ
А_8. Після відправлення їх до
Німеччини, сім"я ОСОБА_1 за
лишилася у концтаборі. Обидв
а очевидця мають посвідчення
учасника бойових дій, видані
Баришівським райвійськкома
том 26.12.1997р. серії НОМЕР_2 та
НОМЕР_3 відповідно (а.с.13.14).
У суду немає підстав ст
авити під сумнів показання д
аних свідків, враховуючи воє
нний час, окупацію території
України у досліджуваний пер
іод (1941-1943 рік) німецько-фашистсь
кими загарбниками, створення
останніми концентраційних т
аборів та інших місць примус
ового тримання населення, з у
рахуванням також того, що ним
и було наведено характерні о
знаки концентраційного табо
ру, де утримувалися як вони, та
к і сім"я ОСОБА_1. Аналогічн
і ознаки наводить у своїх поя
сненнях і заявниця.
Аналіз змісту статті 1 З
акону України "Про жертви нац
истських переслідувань" (дал
і-Закон) свідчить про те, що мі
сцями примусового тримання п
ід час Великої Вітчизняної в
ійни були концентраційні таб
ори (характерні ознаки яких н
аведено у даній статті) та гет
то, а також інші місця примусо
вого тримання та місця приму
сових робіт, як-от: виправно-тр
удовий табір, табори знищенн
я, гестапівські тюрми тощо.
З огляду на наведене, тве
рдження у листі від 18.10.2007р. №708/014/91-0
7 Мінпраці та соціальної полі
тики України про те, що концен
траційний табір для військов
ополонених не входить до виз
наченого статтею 1 Закону пер
еліку місць примусового трим
ання, суд оцінює критично.
У судовому засіданні у
становлено, що ОСОБА_1 пер
ебувала разом із членами сво
єї сім"ї у Броварському концт
аборі до визволення м. Бровар
и Радянською Армією, після чо
го знову повернулися у АДРЕ
СА_1, де позивач проживала та
навчалася у Перемозькій шко
лі з 1947р. по 1957р., після чого, у 1967р. з
акінчила Київський педінсти
тут і працювала у даній школі
, 12.01.1968р. зареєструвала шлюб з
ОСОБА_9 та переїхала до АД
РЕСА_2, за місцем проживання
чоловіка, де мешкає на даний ч
ас (а.с.8,10).

4
Суд, оцінюючи зібрані у спр
аві докази в їх сукупності і в
заємозв'язку, приходить до ви
сновку, що заява ОСОБА_1 гр
унтується на встановлених у
судовому засіданні об"єктивн
их фактах, заявником доведен
о факт перебування її в місця
х примусового тримання під ч
ас Великої Вітчизняної війни
(а саме концентраційному таб
орі), встановлення даного фак
ту має юридичне значення для
одержання заявницею пільг п
о оплаті квартирної плати, ко
мунальних послуг, санаторно-
курортних путівок, придбання
ліків тощо, а тому заяву необх
ідно задовольнити.
На підставі викладен
ого, керуючись ст.ст. 15, 234-235, 256, 259 ЦП
К України, -
ВИРІШИВ:
Заяву ОСОБА_1 задово
льнити повністю.
Встановити факт пере
бування в місцях примусового
тримання під час Великої Віт
чизняної війни ОСОБА_1, І
НФОРМАЦІЯ_1.
Рішення може бути оск
аржене до Апеляційного суду
Полтавської області через Гр
ебінківський районний суд По
лтавської області протягом д
есяти днів з дня його проголо
шення шляхом подачі заяви пр
о апеляційне оскарження і по
данням після цього протягом
20-ти днів апеляційної скарги а
бо в порядку ч.4 ст.295 ЦПК Україн
и.
Рішення суду набирає з
аконної сили після закінченн
я строку подання заяви про ап
еляційне оскарження, якщо за
яву про апеляційне оскарженн
я не було подано. Якщо було под
ано заяву про апеляційне оск
арження, але апеляційна скар
га не була подана у строк, вста
новлений статтею 294 ЦПК Україн
и, рішення суду набирає закон
ної сили після закінчення ць
ого строку. У разі подання апе
ляційної скарги, рішення, якщ
о його не скасовано, набирає з
аконної сили після розгляду
справи апеляційним судом.