Справа № 2-1536
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м.Енергодар 11 листопада 2008 року

Енергодарський міський суд Запорізької області у складі:

головуючого судді: Федоренка О.І.;

при секретарі: Веселовській Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом
ОСОБА_1
,
ОСОБА_2
, яка діє за себе та в інтересах неповнолітнього
ОСОБА_3
,
ІНФОРМАЦІЯ_1
, та
ОСОБА_4
до
ОСОБА_5
,
ОСОБА_6
,
ОСОБА_7
та
ОСОБА_8
, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Державне комунальне підприємство «Енергодарське БТІ» про визнання права власності на квартиру,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1
,
ОСОБА_2
, діючи за себе та в інтересах неповнолітнього
ОСОБА_3
,
ІНФОРМАЦІЯ_1
, та
ОСОБА_4
звернулися до суду з позовною заявою в якій вказали, що 24.6.1996 року між ними та відповідачами по справі
ОСОБА_5
та
ОСОБА_6
, яка на той час діяла за себе та в інтересах неповнолітніх
ОСОБА_7
та
ОСОБА_8
, був укладений договір міни квартир: квартири
АДРЕСА_1
на квартиру
АДРЕСА_2
, розташованих у м.Енергодар Запорізької області. Договір було укладено на Енергодарській біржі нерухомості і в той же ж день зареєстровано у реєстрі за
НОМЕР_1
. 24.7.1996 року позивачами в Бюро технічної інвентаризації ПП «Алекс», яке на той час фактично здійснювало реєстрацію права власності на нерухоме майно, було зареєстроване право власності на обміняну квартиру
АДРЕСА_2
. При обміні та реєстрації вони були впевнені, що у подальшому ніяких проблем у них з квартирою не виникне, оскільки угоду про обмін квартир вони укладали на Енергодарській біржі нерухомості, яка на той час діяла як товарна біржа. У серпні 2008 року вони звернулися в ДКП «Енергодарське БТІ» із проханням про видачу виписки з реєстру прав власності на нерухоме майно з метою подальшого відчуження квартири, але їм було відмовлено на підставі того, що документи на погляд державного реєстратора не відповідають вимогам Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» та іншим нормативним документам і не дають можливість установити відповідність заявлених прав. Іншими словами дотепер квартира знаходиться у державному житловому фонді. У договорі міни квартир, що був ними укладений з відповідачами на Енергодарській біржі нерухомості зазначено, що квартира
АДРЕСА_2
належить на праві сумісної власності
ОСОБА_5
,
ОСОБА_6
,
ОСОБА_7
та
ОСОБА_8
на праві сумісної власності на підставі Свідоцтва
НОМЕР_2
про право власності на житло, виданого ПО «Запорізька АЕС» 10.5.1995 року.

Договір міни квартир дотепер ніким не оскаржений та не визнаний недійсним, укладений законним порядком, оскільки на той час дозволялось укладати договори міни нерухомості на біржі. При його укладенні сторонами було досягнуто згоди по всіх істотних умовах договору, сторони виконали всі зобов’язання. Оскільки їх право власності на квартиру не визнається ДКП «Енергодарське БТІ», просять визнати їх право власності на вказану квартиру у судовому порядку. Окрім того, просять визнати поважним причину пропуску строку для звернення до суду за захистом своїх прав, оскільки до серпня 2008 року – до моменту звернення до ДКП «Енергодарське БТІ», про порушення своїх прав їм не було відомо.

У судове засідання позивачі не з’явилися, надавши судові заяви в яких
ОСОБА_1
та
ОСОБА_4
, просять розглянути справу за їх відсутністю, позовні вимоги підтримують у повному обсязі, просять їх задовольнити. Представник позивача
ОСОБА_2
за довіреністю -
ОСОБА_9
позовні вимоги підтримала у повному обсязі та посилаючись на викладені у позовній заяві доводи просить їх задовольнити.

Відповідачі у судове засідання повідомлені своєчасно, належним чином двічі не з’явилися, заперечень проти позову, зустрічний позов не надали, причину та обставини неявки не повідомили, заяви про розгляд справи за їх відсутністю не надіслали, у зв’язку з чим, суд вважає можливим розглянути справу в порядку заочного провадження, посилаючись на її матеріали.

Від ДКП «Енергодарське БТІ» надійшов лист, про розгляд справи за відсутністю їх представника, оскільки їх інтересів предмет судового розгляду не зачіпає.

Вислухавши пояснення, дослідивши докази по справі, суд приходить до наступного.

Згідно до матеріалів справи позивачі обміняли квартиру з відповідачами за договором міни, посвідченим 24.6.1996 року Енергодарською біржею нерухомості (а.с.7-8). Належність квартири №
АДРЕСА_2
у м.Енергодар Запорізької області відповідачам на праві власності підтверджується п.2 вищевказаного договору міни та технічним паспортом на квартиру (а.с.9-10). Мешкання позивачів у вказаній квартирі підтверджується відповідною довідкою (а.с.11).

Згідно до ст.4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного Кодексу України в редакції 2003 року, вказаний Кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. ЦК України в редакції 2003 року набрав чинності з 1.1.2004 року.

Відповідно до ст.128 ЦК України (в редакції 1963 року), право власності (право оперативного управління) у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Передачею визнається вручення речі. Відповідно до п.9 договору міни квартири від 24.6.1996 року позивачі придбали право власності на квартиру з моменту укладення договору при умові його юридичної реєстрації на біржі. Згідно до відмітки на технічному паспорті остання реєстрація змін була проведена 24.6.1996 року, за якими позивачі внесені як власники квартири.

Відповідно до ст.328 ЦК України (в редакції 2003 року) право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права не встановлена судом. Судові не надано доказів, що до теперішнього часу вищевказаний договір міни визнано недійсним, або оскаржено, таким чином суд вважає, що позивачі набули право власності на квартиру на законних підставах, відповідно до правочину – договору міні від 24.6.1996 року.

Щодо пропуску строку позовної давнини, встановленого Главою 19 ЦК України, суд вважає, що позивачами вказаний строк пропущено з поважних причин, оскільки відповідно до відмітки на технічному паспорті квартири, останні зміни були внесенні 24.7.1996 року. Судові не надані докази що позивачі зверталися за порушенням своїх прав раніше ніж вони вказали у позовній заяві – у серпні 2008 року. Тобто суд приходить до висновків, що до серпня 2008 року позивачі не знали і не могли знати про порушення своїх прав. Тому суд вважає можливим у відповідності до ч.5 ст.267 ЦК України визнати поважним причину пропуску позивачами строку позовної давнини і вважає що порушене право позивачів підлягає захисту.

Керуючись ст.128 ЦК України (в редакції 1963 року), ст.ст.267,328,392 ЦК України (в редакції 2003 року), ст.ст. 10,14,57-60,88,ч.4 ст.169,208- 209,212-215,218,224-225,228,294 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити. Визнати поважною причину пропуску
ОСОБА_1

ОСОБА_2
, яка діє за себе та в інтересах неповнолітнього
ОСОБА_3
,
ІНФОРМАЦІЯ_1
, та
ОСОБА_4
строку для звернення до суду та відновити його.

Визнати за
ОСОБА_1

ОСОБА_2
,
ОСОБА_1
та
ОСОБА_4
право спільної сумісної власності на квартиру
АДРЕСА_2
.

Заочне рішення може бути переглянуто судом за письмовою заявою відповідача, протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Запорізької області. Заяву про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції може бути подано протягом 10 днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження та апеляційної скарги.

Суддя О.І. Федоренко