Справа № 22-ц-547/2008р.
Головуючий у 1-й інстанції Янова Л.М.
Категорія № 35
суддя-доповідач Попруга С.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2008 року травня 13 дня колегія
суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Сумської області в
складі:

Головуючого - Рибалки В.Г.

суддів             -  Попруги С.В., Лузан Л.В.

з участю секретаря судового засідання - Чуприни В.І.

та осіб, які беруть участь у справі: представника ДП „Тростянецький
агролісгосп” - Плосконос В.О., ОСОБА_1 його представника адвоката ОСОБА_2,
розглянула у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду
цивільну справу за апеляційною скаргою
прокурора Тростянецького району Сумської області на рішення
Тростянецького районного суду Сумської області від 05 березня 2008 року у
цивільній справі за позовом прокурора Тростянецького району в інтересах
дочірнього підприємства „Тростянецький агролісгосп” до ОСОБА_1про стягнення
збитків на користь „Тростянецького агролісгоспу”,

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Тростянецького районного
суду від 05 березня 2008 року в задоволенні позову прокурора Тростянецького
району в інтересах дочірнього підприємства „Тростянецький агролісгосп” до ОСОБА_1про
стягнення збитків на користь „Тростянецького агролісгоспу” відмовлено.

В апеляційній скарзі прокурор Тростянецького району фактично посилаючись на
невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального
та процесуального права, просить скасувати рішення суду і ухвалити нове рішення
про задоволення позову.

Прокурор доводить, що висновок суду про те, що ОСОБА_1 не відноситься до
кола осіб, з якими може бути укладено договір про повну матеріальну
відповідальність є помилковим. Прокурор також доводить, що збитки заподіяні
незаконною порубкою лісу мають стягуватись на користь ДП „Тростянецький
агролісгосп”, яке є державною установою та діє в інтересах та від імені
держави.

У судовому засіданні представник ДП „Тростянецький агролісгосп”, фактично
погодився з рішенням суду, а щодо доводів апеляційної скарги чіткої позиції не
висловив.

Відповідач ОСОБА_1та його представник ОСОБА_2 заперечували проти доводів
апеляційної скарги, вважали рішення суду законним і обґрунтованим.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 працював в ДП „Тростянецький
агролісгосп” лісником з 01 грудня 2000 року по 03 вересня 2007 року.

Фактично на порушення законодавства з ним було укладено договір про повну
матеріальну відповідальність.

07 вересня 2007 року в обході, який до звільнення обслуговував лісник
ОСОБА_1 було встановлено незаконну порубку 28 дерев, що було документально
оформлено.

Ліс, в якому було встановлено незаконну порубку, не належить ДП
„Тростянецький агролісгосп”, знаходиться на території (землях) Жигайлівської
сільради Тростянецького району. Шкоду фактично заподіяно державі, яку ДП
„Тростянецький агролісгосп” не уповноважено представляти, а Жигайлівська
сільрада Тростянецького району з позовом про відшкодування шкоди заподіяної незаконною
порубкою лісу не зверталась.

За таких обставин, в задоволенні позову потрібно відмовити.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Згідно ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і
залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення
з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виконавши всі вимоги
цивільного судочинства, повно та всебічно з'ясувавши обставини справи та давши
належну оцінку всім зібраним по справі доказам, фактично дійшов обґрунтованого
висновку про те, що ДП „Тростянецький агролісгосп” не має права на
відшкодування шкоди, заподіяної лісу внаслідок порушення лісового законодавства
(незаконного вирубування дерев), оскільки порядок відшкодування такої шкоди
встановлено спеціальним законодавством, яке виключає можливість бути стягувачем
(позивачем) ДП „Тростянецький агролісгосп” у такому спорі.

Висновки суду відповідають закону, і доводи апеляційної скарги їх не
спростовують.

Так, відповідно до ст. 2 Закону України „Про охорону навколишнього
природного середовища” відносини  у  галузі
охорони    навколишнього    природного середовища  в
Україні   регулюються    цим
Законом,   а   також

розроблюваними відповідно  до  нього
земельним,  водним,  лісовим

законодавством, законодавством про надра, про охорону атмосферного

повітря,  про охорону і використання
рослинного і тваринного світу

та іншим спеціальним законодавством.

Згідно
ст. 5 названого Закону державній охороні і
регулюванню  використання  на
території України
підлягають:   навколишнє     природне
середовище як сукупність
природних  і  природно-соціальних  умов
та  процесів, природні  ресурси,
як  залучені  в
господарський  обіг,  так   і
невикористовувані  в народному
господарстві в даний період (земля, надра,
води,  атмосферне  повітря,
ліс  та   інша
рослинність, тваринний світ), ландшафти та інші природні комплекси.

Особливій
державній охороні підлягають території
та  об'єкти
природно-заповідного    фонду   України
й   інші   території
та об'єкти, визначені відповідно до законодавства України.

Державній  охороні
від  негативного  впливу несприятливої

екологічної обстановки підлягають також здоров'я і життя людей.

Відповідно до ч.4 ст. 68 названого Закону підприємства, установи,
організації та громадяни  зобов'язані
відшкодовувати шкоду,  заподіяну    ними
внаслідок    порушення
законодавства про охорону навколишнього
природного  середовища, в порядку
та розмірах, встановлених законодавством України.

Статтею 105 ЛК України, зокрема передбачено, що відповідальність за
порушення лісового законодавства несуть особи, винні у незаконному вирубуванні
та пошкодженні дерев і чагарників.

Згідно ст. 107 ЛК України підприємства, установи,  організації
і громадяни зобов'язані відшкодувати
шкоду,  заподіяну  ними
лісу  внаслідок   порушення лісового   законодавства,   у
розмірах   і  порядку,
визначених законодавством України.

Пунктом 41 ст. 7 Закону України „Про державний бюджет України на 2008 рік
та про внесення змін до деяких законодавчих актів України” встановлено, що
джерелами формування спеціального фонду Державного бюджету України на 2008 рік
у частині доходів є 65 відсотків грошових стягнень за шкоду, заподіяну
порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища
внаслідок господарської та іншої діяльності.

Відповідно до п.20 ст. 52 вищезгаданого Закону джерелами формування
спеціального фонду місцевих бюджетів у 2008 році є 35 відсотків грошових
стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього
природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності, в тому
числі: до бюджетів місцевого самоврядування (сільських, селищних, міських) - 10
відсотків, обласних та республіканського Автономної Республіки Крим бюджетів -
25 відсотків, Київського та Севастопольського міських бюджетів - 35 відсотків.

Розпорядники бюджетних коштів визначені Бюджетним Кодексом України. ДП
„Тростянецький агролісгосп” до таких розпорядників не віднесено.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне
застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права,
яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

За таких
обставин, коли оскаржуване рішення суду першої інстанції відповідає нормам
матеріального та процесуального права, підстави для його зміни чи скасування
відсутні.

Керуючись ст.ст.
291, 303, 304, 307, 308, 313-315, 319 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу прокурора Тростянецького району Сумської області відхилити.

Рішення
Тростянецького районного суду Сумської області від 05 березня 2008 року
залишити без змін.

Ухвала набирає
законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному
порядку протягом двох місяців безпосередньо до Верховного Суду України.

Головуючий   Рибалка В.Г.

Судді                Попруга С.В.

Лузан Л.В.