overthelex/edrsr-tspk huggingface dataset:
2008 року                                                                 м. Київ
Суддя Судової палати у цивільних
справах Верховного Суду України
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення
Франківського районного суду м. Львова від 25 вересня 2007 року та ухвалу
апеляційного суду Львівської області від 24 грудня 2007 року в справі за
позовом ОСОБА_2до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу,
ОСОБА_2, звернувшись до суду з
указаним позовом, зазначав, що з 24 липня 2004 року він перебуває в
зареєстрованому шлюбі з відповідачкою, від шлюбу мають неповнолітнього сина
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Сімейне життя не склалося, між ними постійно виникали
сварки та непорозуміння, внаслідок чого в січні 2007 року він залишив сім'ю, з
того часу вони шлюбно-сімейних відносин не підтримують і спільне господарство
Посилаючись на викладене, позивач
просив розірвати шлюб, зареєстрований між ним та відповідачкою.
Рішенням Франківського
районного суду м. Львова від 25 вересня 2007 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Львівської області від 24 грудня 2007 року, позов задоволено і розірвано шлюб
між позивачем та відповідачкою.

У обґрунтування
касаційної скарги ОСОБА_1 посилається на невідповідність висновків суду
обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права і
порушення норм процесуального права та ставить питання про скасування судових
рішень й передачу справи на новий розгляд.

У відкритті касаційного
провадження у даній справі слід відмовити з таких підстав.

За змістом ч. 1 ст. 335 ЦПК
України  суд касаційної інстанції не  може
встановлювати або (та) вважати доведеними  обставини,
що  не  були
встановлені  в  рішенні
судів першої та апеляційної інстанції чи відкинуті   ними,
вирішувати   питання   про
достовірність  або недостовірність
того чи іншого доказу та  про перевагу
одних доказів над іншими.

Доводи касаційної скарги і зміст
оскаржуваних рішень не дають підстав для висновку про те, що судом допущено
неправильне застосування норм матеріального права чи порушено норми
процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, та
зазначені доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Відповідно до п.  5
ч. 3  ст. 328   ЦПК України, у разі якщо касаційна скарга є
необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки
матеріалів справи, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного
провадження у справі.

Керуючись ст. 328
ЦПК України,

у х в а л и в :

У відкритті касаційного провадження в справі за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Франківського районного суду м. Львова від 25 вересня 2007 року
та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 24 грудня 2007 року відмовити.

Копію ухвали разом з доданими до
касаційної скарги матеріалами направити особі, яка подавала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Верховного Суду
України
М.В. Патрюк
У х в а л а

іменем
україни

25 квітня 2008  року

м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Пшонки М.П.,                 Костенка А.В.,              Прокопчука Ю.В., -

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, поділ
майна подружжя, за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення апеляційного суду
Одеської області від 23 січня       2008
року,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 9 березня 2004
року позов задоволено. Шлюб між сторонами в зазначеній справі розірвано. Доньку
сторін - ОСОБА_3, 1994 року народження, залишено проживати з матір'ю. Визнано
за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину в спільному майні подружжя, а саме на
1/2 частину квартири АДРЕСА_1.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 23 січня 2008  року рішення районного суду в частині поділу
спільної сумісної власності подружжя скасовано й ухвалено нове рішення, яким
позов про поділ майна подружжя задоволено. Виділено ОСОБА_2 частку майна зі
спільної сумісної власності подружжя у вигляді 1/3 частин квартири АДРЕСА_1. В
іншій частині - рішення суду залишено без змін.

У
касаційній скарзі ОСОБА_2 порушує питання про скасування  рішення апеляційного суду та залишення в силі
рішення суду першої інстанції, мотивуючи свою вимогу порушенням судом норм
матеріального та процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія
суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в
касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність
застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи
процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини,
що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що рішення апеляційного
суду ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права,
відсутні передбачені статтею 338 ЦПК України підстави для обов'язкового
скасування судового рішення.

Наведені в касаційній скарзі доводи висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. 332, 337 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у
цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

Касаційну
скаргу ОСОБА_2 відхилити, а рішення апеляційного суду Одеської області від 23
січня 2008 року залишити без змін.

Ухвала
оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

Пшонка М.П.                         Костенко А.В.                  Прокопчук Ю.В.
У х в а л а

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

24 квітня 2008 року
м. Київ

Суддя Верховного Суду України
Костенко А.В.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Індустріального районного
суду м. Дніпропетровська від 4 квітня 2007 року
та ухвалу колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного
суду Дніпропетровської  області від 17
січня 2008 року, у справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_1,
ОСОБА_4, третя особа: КВЖРЕП Індустріального району м. Дніпропетровська, про
відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

в с т а н о в и в :

Рішенням Індустріального районного
суду м. Дніпропетровська від 4 квітня 2007 року, залишеним без змін ухвалою
колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду
Дніпропетровської  області від 17 січня
2008 року позов ОСОБА_2, ОСОБА_3 задоволено частково. Стягнуто солідарно із
Сорокової ЄД., Тараскіної В.В. на користь
ОСОБА_2, ОСОБА_3              7
305 грн. 95 коп. на відшкодування матеріальної шкоди, 73 грн. 06 коп. судових
витрат. У задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_2, ОСОБА_3 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалені у справі рішення, а
справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на
неправильне застосування судовими інстанціями норм матеріального права та
порушення норм процесуального права.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 328
ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо
касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають
необхідності перевірки матеріалів справи.

Згідно з вимогами ч.1 ст.
335 ЦПК України суд касаційної інстанції в межах касаційної скарги перевіряє
правильність застосування судом першої або апеляційної інстанцій норм
матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу,
про перевагу одних доказів над іншими, а тому доводи касаційної скарги в цій
частині без наведення конкретних порушень судом норм процесуального права, які
були допущені при встановленні зазначених у рішенні фактів, також не можуть
бути визнані такими, що викликають необхідність перевірки їх матеріалами
справи.

Із змісту касаційної скарги
та оскаржуваних судових рішень, доданих до скарги, вбачається, що наведені у скарзі
доводи не дають підстав для висновків про те, що рішення ухвалені без
дотримання норм процесуального права.

Керуючись
п. 5 ч. 3 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в :

Відмовити ОСОБА_1 у
відкритті касаційного провадження, у справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_4, третя особа: КВЖРЕП
Індустріального району м. Дніпропетровська, про відшкодування матеріальної та
моральної шкоди.

Додані
до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Верховного Суду України
А.В. Костенко
У Х В А Л А

І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И

Колегія суддів Судової палати у
цивільних справах Верховного Суду України в складі:

головуючого:  суддів:

Патрюка М.В.,   Костенка А.В.,   Левченка Є.Ф.

Лященко Н.П., Прокопчука Ю.В.,  Пшонки М.П.,  Романюка Я.М.,

розглянувши 7 травня 2008 року в м. Києві скаргу ОСОБА_1 про перегляд у
зв'язку з винятковими обставинами рішення апеляційного
суду м. Києва від 8 листопада 2007 року та ухвали Верховного Суду України від                7 грудня 2007 року в справі за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні
власністю і вселення та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_2,
треті особи: приватні нотаріуси ОСОБА_4, ОСОБА_5, про визнання недійсними
договорів дарування та купівлі-продажу,

в
с т а н о в и л а:

Рішенням Оболонського районного
суду м. Києва від 7 лютого 2006 року позов ОСОБА_2 задоволено. В задоволенні
зустрічного позову ОСОБА_1 відмовлено.

Рішенням апеляційного суду м. Києва
від 8 листопада 2007 року зазначене рішення суду скасовано, ухвалено нове, яким
позов ОСОБА_2 задоволено. В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 відмовлено.

Ухвалою Верховного Суду України від
7 грудня 2007 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною
скаргою ОСОБА_1 на рішення апеляційного суду м. Києва від 8 листопада 2007
року.

ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду України зі скаргою, у якій просить
переглянути в зв'язку з винятковими обставинами рішення апеляційного суду м.
Києва від 8 листопада 2007 року та ухвалу Верховного Суду України від 7 грудня
2007 року. В обґрунтування скарги ОСОБА_1 зазначає про неправильне застосування
судами норм матеріального і порушення норм процесуального права та при цьому
посилається на п. 1 ч. 1 ст. 354 ЦПК України.

Колегія
суддів вважає, що у допуску скарги до провадження у зв'язку з винятковими
обставинами та витребуванні справи слід відмовити, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 354 ЦПК України
судові рішення у цивільних справах можуть бути переглянуті у зв'язку із
винятковими обставинами після їх перегляду у касаційному порядку, якщо вони
оскаржені з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної
інстанції одного і того самого положення закону; визнання судового рішення
міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, таким, що
порушує міжнародні зобов'язання України.

Доводи скарги і зміст копій
оскаржуваних судових рішень не дають підстав для висновку про наявність
передбачених ст. 354 ЦПК України підстав для перегляду судових рішень у зв'язку
із винятковими обставинами.

Керуючись ст. 356  ЦПК України, колегія суддів Судової палати у
цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

У допуску скарги
ОСОБА_1 до провадження у зв'язку з винятковими обставинами та витребуванні
справи відмовити.

Ухвала
оскарженню не підлягає.

Головуючий  Судді Верховного Суду України

Патрюк М.В.  Костенко А.В.  Левченко Є.Ф.

Лященко Н.П.  Прокопчук Ю.В.

Пшонка М.П.  Романюк Я.М.
Колегія суддів Судової палати у
цивільних справах Верховного Суду України у складі :
Левченка Є.Ф., Романюка Я.М., Сеніна Ю.Л.,
в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з
обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) “Еколос”, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання
права на частку в статутному фонді товариства та визнання недійсним протоколу
зборів учасників товариства,
У листопаді 2006 року ОСОБА_1
звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що його дочка
ОСОБА_4 разом із ОСОБА_2 та ОСОБА_3 була учасником ТОВ “Еколос”, її частка в
статутному фонді товариства становила 33%, у січні 2003 року ОСОБА_4 померла і
9 червня 2006 року він одержав свідоцтво про право на спадщину за законом на
зазначену частку й став учасником товариства, однак без урахування його думки
збори учасників 13 червня 2006 року прийняли рішення про продаж частки
товариства в статутному фонді ТОВ “Бехівський гранітний кар'єр”. Позивач
зазначав, що збори учасників ТОВ “Еколос” є неповноважними та проведені з
порушенням вимог закону, оскільки ні він, ні ОСОБА_3 не були повідомлені про їх
скликання, не були на них присутніми, ОСОБА_3 лише підписала протокол зборів, а
фактично збори були проведені одноосібно ОСОБА_2, частка якого в статутному
фонді становить лише 34%.
Позивач просив визнати за ним
право на 33% статутного фонду ТОВ “Еколос”, визнати недійсним протокол зборів
учасників товариства від 13 червня 2006 року.
Рішенням Франківського районного
суду м. Львова від 8 грудня 2006 року позов задоволено.

Компанія Наліум Інвестменс ЛТД
оскаржила зазначене рішення в апеляційному порядку.

Рішенням
Апеляційного суду Львівської області від 24 грудня 2007 року рішення суду
першої інстанції в частині задоволення позову ОСОБА_1 про визнання недійсним
протоколу зборів учасників товариства від 13 червня 2006 року скасоване і
постановлене у цій частині нове рішення про відмову в задоволенні таких
позовних вимог; в решті рішення суду першої інстанції залишене без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_1
просить скасувати рішення апеляційного суду та передати справу для розгляду
апеляційним господарським судом, посилаючись на порушення апеляційним судом
норм матеріального та процесуального права.

Касаційна скарга задоволенню не
підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до
ч.2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне
застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального
права.

Доводи скарги та матеріали
витребуваної справи не дають підстав для висновку, що апеляційним судом  при розгляді справи допущені порушення норм
матеріального чи процесуального права, які передбачені ст. ст. 338 - 341 ЦПК
України як підстави для скасування рішень.

Оскаржуване судове рішення ухвалене
з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 332, 336 ЦПК України, колегія суддів Cудової палати у цивільних
справах Верховного Суду України

у  х
в  а  л
и  л  а :

Касаційну скаргу ОСОБА_1
відхилити, рішення  Апеляційного суду
Львівської області від 24 грудня 2007 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Верховного Суду України:
Є.Ф.Левченко

Я.М.Романюк

Ю.Л.Сенін
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

24 квітня 2008 року                                                            м. Київ

Колегія суддів Судової палати у
цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

суддів:

Барсукової В.М.,  Балюка М.І.,   Григор'євої Л.І., -

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, треті особи: Рівненський тижневик «Літопис заходу», Рівненська обласна
державна телерадіокомпанія ПІІ ТОВ «Телерадіокомпанія «НБМ», «5 канал»
телебачення України, про захист честі та гідності, спростування недостовірної
інформації та відшкодування моральної шкоди,

в
с т а н о в и л а:

У грудні 2006 року
позивач, звернувшись до суду з указаним позовом, зазначав, що 15 листопада 2006
року відповідач, будучи головою профспілки атестованих працівників УМВС України
в Рівненській області, провів пресконференцію, на яку були запрошені
представники ЗМІ Рівненської області.

Указував, що в ході
конференції відповідачем відносно нього та його сім'ї було поширено інформацію,
яка не відповідає дійсності, порочить його честь, гідність та ділову репутацію.

Посилаючись на
викладене, просив визнати цю інформацію такою, що не відповідає дійсності,
зобов'язати відповідача її спростувати та відшкодувати         10 тис. грн. моральної шкоди.

Рішенням Рівненського
міського суду від 26 жовтня 2007 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного
суду Рівненської області від 25 грудня 2007 року, позов задоволено частково.
Визнано такими, що не відповідають дійсності, відомості, поширені 15 листопада 2006 року ОСОБА_2 на
пресконференції щодо ОСОБА_1 Зобов'язано ОСОБА_2 простувати ці відомості у
такий же спосіб, а саме провести пресконференцію із залученням представників
ЗМІ та публічно вибачитися перед ОСОБА_1Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1
тис грн. на відшкодування моральної шкоди. У решті позову відмовлено.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_2
просить зазначені судові рішення скасувати, посилаючись на порушення судами
норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК
України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК
України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу,
про перевагу одних доказів над іншими.

Оскільки з матеріалів справи та
змісту касаційної скарги не вбачається порушення судами норм матеріального та
процесуального права, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу
відхилити.

Керуючись ст. 332 ЦПК України,
колегія суддів Судової палати у цивільних справах
Верховного Суду України

у
х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Рівненського
міського суду від 26 жовтня 2007 року та ухвалу апеляційного суду Рівненської
області від 25 грудня 2007 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

В.М. Барсукова

М.І. Балюк

Л.І. Григор'єва
У х в а л а

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

5 серпня 2008 року
м. Київ

Суддя Верховного Суду України Костенко А.В.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення колегії суддів судової
палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області від 24 червня
2008 року, у справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_1,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про виселення, відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и в :

Рішенням Пирятинського районного суду Полтавської області
від 25 квітня 2008 року у задоволенні позову ОСОБА_2, ОСОБА_3,                  ОСОБА_4 відмовлено.

Рішенням колегії суддів судової палати у цивільних
справах апеляційного суду Полтавської області від 24 червня 2008 року  зазначене рішення суду першої інстанції
змінено: виселено ОСОБА_1, ОСОБА_5.,ОСОБА_6., ОСОБА_7 із квартири АДРЕСА_1 без
надання іншого житлового приміщення. Стягнуто із ОСОБА_1, ОСОБА_5.,ОСОБА_6., ОСОБА_7
на користь ОСОБА_2 по 8 грн. 87 коп. судового збору з кожного.  В іншій частині рішення суду залишено без
змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалене у
справі рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду
першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної
інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.

Відповідно
до ч. 3 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження
у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не
викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Згідно
з вимогами ч.1 ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції в межах касаційної
скарги перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної
інстанцій норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати
або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи
відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи
іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, а тому доводи касаційної
скарги в цій частині без наведення конкретних порушень судом норм
процесуального права, які були допущені при встановленні зазначених у рішенні
фактів, також не можуть бути визнані такими, що викликають необхідність
перевірки їх матеріалами справи.

Із
змісту касаційної скарги та оскаржуваного судового рішення, доданого до скарги,
вбачається, що наведені у скарзі доводи не дають підстав для висновків про те,
що рішення ухвалено без дотримання норм матеріального та процесуального права.

Керуючись п. 5 ч. 3 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и
в :

Відмовити Громенко Ользі Анатоліївні у відкритті касаційного
провадження, у справі за позовом ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про виселення,
відшкодування моральної шкоди.

Додані до
скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Верховного Суду України                                                       А.В.
Костенко
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

15 жовтня 2008
року

м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах
Верховного Суду України в складі:

Головуючого
- Яреми А.Г.,

Суддів:              Левченка Є.Ф., Охрімчук Л.І.,

Романюка Я.М., Сеніна Ю.Л.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и л а :

Заочним рішенням
Голосіївського районного суду м. Києва від 19 лютого 2008 року задоволено позов
ОСОБА_1 про розірвання шлюбу з ОСОБА_2

ОСОБА_2 подав заяву про
апеляційне оскарження цього рішення та апеляційну скаргу.

Ухвалою судді
Апеляційного суду м. Києва від 27 березня 2008 року в прийнятті апеляційної
скарги відмовлено, скаргу повернуто відповідачу.

У касаційній скарзі ОСОБА_2
просить скасувати ухвалу апеляційного суду та передати справу до апеляційного
суду для розгляду, посилаючись на порушення судом норм матеріального та
процесуального права.

Касаційна скарга підлягає задоволенню частково з
таких підстав.

Відмовляючи в прийнятті
апеляційної скарги, суддя апеляційного суду виходив із того, що ОСОБА_2 не
дотримався визначеного статтею 228 ЦПК України порядку перегляду заочного
рішення, не звертався до суду першої інстанції з відповідною заявою, тому
апеляційна скарга не може бути розглянута апеляційним судом.

Проте з такими висновками
погодитись не можна, виходячи з наступного.

9 листопада 2007 року
Голосіївським районним судом м. Києва було постановлене заочне рішення про
задоволення позовних вимог ОСОБА_1

Зазначене заочне рішення за
заявою відповідача ОСОБА_2переглядалося судом першої інстанції і ухвалою
Голосіївського районного суду м. Києва від 20 грудня  2007 року
воно було скасоване.

При новому розгляді справи судом першої
інстанції повторно ухвалене заочне рішення від 19 лютого 2008 року.

Відповідно до частини 3 статті
232 ЦПК України повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити
в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Суддя апеляційного суду зазначене
не врахував і не звернув уваги на те, що оскаржуване ОСОБА_2 заочне рішення
Голосіївського районного суду м. Києва від
19 лютого 2008 року є повторним заочним, а отже згідно частини 3 статті
232 ЦПК України може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку,
встановленому цивільним процесуальним законом.

За таких обставин ухвала судді
апеляційного суду підлягає скасуванню з передачею справи до апеляційного суду
для вирішення питання про прийняття апеляційної скарги з підстав, передбачених
пунктом 2 статті 342 ЦПК України.

Керуючись статтею 336 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного
Суду України

у х в а
л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_2
задовольнити частково.

Ухвалу судді Апеляційного суду м.
Києва від 27 березня 2008 року скасувати, справу передати до апеляційного суду
для вирішення питання про прийняття апеляційної скарги ОСОБА_2 на заочне
рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 19 лютого 2008 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий -
А.Г.Ярема

Судді:
Є.Ф.Левченко

Л.І.Охрімчук

Я.М.Романюк

Ю.Л.Сенін