Справа № 2-71/08
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И

м. Ковель                                                                                                     01
лютого 2008 року

Ковельський
міськрайонний суд під головуванням

судді                                                   Панасюка
С.Л.

за участю
секретаря                         Віндюк
Н.І.

позивача                                           ОСОБА_1.

відповідача                                        ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в
місті Ковелі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди

в с т а н о в и
в :

ОСОБА_1
звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди.

Позивач
обґрунтував вимоги тим, що 13 листопада 2005 року, о 23 год. 30 хв., поблизу
приміщення Ковельського машинобудівного технікуму АДРЕСА_1, відповідач,
перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, в групі з невстановленими особами,
безпричинно, з хуліганських спонукань, виявляючи явну неповагу до суспільства,
діючи з особливою зухвалістю, побив позивача, а саме, разом з іншими ударами
збив його з ніг, далі продовжував завдавати ударів руками та ногами у різні
ділянки тіла, зокрема, особисто завдав удари по ногах позивача зліва, наслідком
яких стало тілесне ушкодження середнього ступеня тяжкості - закритий перелом
обох кісточок лівої великогомілкової кістки із зміщенням та підвивихом стопи.
Крім цього, вказаними діями позивачу були завдані легкі тілесні ушкодження -
садна та подряпини обличчя та шиї. У зв'язку із згаданими тілесними
ушкодженнями позивач змушений був пройти стаціонарне лікування у Ковельській
центральній районній лікарні, витратити кошти в сумі 611 грн. 89 коп. на
придбання медичних препаратів. Крім цього, в ході побиття з шиї позивача був
зірваний і втрачений ланцюжок з хрестиком вартістю 140 грн., знищені кофта
вартістю 140 грн. та теніска вартістю 60 грн. Понесені ним майнові витрати
складають всього 951 грн. 89 коп., які просить стягнути з відповідача. Крім
цього, вказаними неправомірними діями відповідача йому завдана моральна шкода,
яка полягає у відчутті приниження, відчутті фізичного болю як у ході завдання
тілесних ушкоджень, так і в ході їх лікування, переживань від того, що він
тривалий час не міг вільно пересуватись, що істотно порушило нормальний ритм
його життя, обмежило його можливості в реалізації життєвих планів, звичок,
бажань, спілкуванні з оточуючими, переживань за можливі негативні наслідки
травм для здоров'я. Завдану йому моральну шкоду позивач визначає у 3000 грн. і
просить стягнути цю суму з відповідача.

Відповідач позов
не визнав повністю і заперечив його тим, що він насильства щодо позивача не
застосовував і, відповідно, не завдавав йому тілесних ушкоджень. Просить в
позові відмовити.

Позов слід задовольнити
частково.

Згідно ч. 1 ст.
22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного
права, має право на їх відшкодування.

Згідно ст. 23 ЦК
України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок
порушення її прав.

Моральна шкода
полягає, зокрема:

у фізичному болю
та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим
ушкодженням здоров'я;

у душевних
стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою
щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів;

Моральна шкода
відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового
відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру
правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей
потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи,
яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з
урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру
відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода
відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не
пов'язана з розміром цього відшкодування.

Моральна шкода
відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.
1, ч. 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями,
діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної
особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи,
відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка
завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди
завдано не з її вини.

Відповідно до
ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі
неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка
її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою
цієї статті.

Моральна шкода
відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади
Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або
юридичної особи, яка її завдала:

якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я
або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Згідно ч. 1 ст.
60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків,
встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Згідно ч.4 ст.61
ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова
суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що
розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої
ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені
вони цією особою.

Вироком
Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 25 травня 2006 року
встановлено, що 13 листопада 2005 року, о 23 год. 30 хв., поблизу приміщення
Ковельського машинобудівного технікуму АДРЕСА_1, відповідач, перебуваючи в
стані алкогольного сп'яніння, в групі з невстановленими особами, безпричинно, з
хуліганських спонукань, виявляючи явну неповагу до суспільства, діючи з
особливою зухвалістю, побив позивача, а саме, разом з іншими ударами збив його
з ніг, далі продовжував завдавати ударів руками та ногами у різні ділянки тіла,
зокрема, особисто завдав удари по ногах позивача зліва, наслідком яких стало
тілесне ушкодження середнього ступеня тяжкості - закритий перелом обох кісточок
лівої великогомілкової кістки із зміщенням та підвивихом стопи. Крім цього,
вказаними діями позивачу були завдані легкі тілесні ушкодження - садна та
подряпини обличчя та шиї.

Таким чином,
викладені у позовній заяві дії, наслідком яких стало ушкодження здоров'я
позивача, втрата та знищення його майна мали місце і вчинені вони відповідачем.

Позивач під час
досудового слідства відразу заявив про втрату ним в ході побиття ланцюжка з
хрестиком та знищення кофти та теніски. Кофта та теніска, до того ж, були
приєднані до матеріалів кримінальної справи як речові докази, детально
оглянуті, сфотографовані і описані.

Відповідач нічим
не спростував доводи позивача про втрату ним названих ланцюжка з хрестиком,
кофти та теніски, зафіксовані у кримінальній справі № 1-155/06 докази щодо них,
а тому його заперечення цієї втрати голослівні.

Позивач довів,
що він в ході лікування завданих відповідачем тілесних ушкоджень поніс
необхідні майнові витрати на придбання медичних препаратів в сумі 245 грн. 26
коп., підтвердивши їх довідкою Ковельського міськрайонного територіального
медичного об'єднання № 219 від 24 січня 2008 року, довідкою Центральної
районної аптеки № 12 м. Ковеля № 9 від 29 січня 2008 року.

В той же час,
суд відхиляє подані позивачем товарні чеки як доказ понесення ним витрат на
лікування, оскільки вони не містять ні назв придбаних медичних препаратів, ні
даних про особу, яка їх придбала. Необхідні витрати на медичні препарати
позивач довів іншими доказами.

Таким чином,
позивач не представив переконливих доказів того, що ним понесені витрати на
придбання медичних препаратів в сумі 366 грн. 63 коп. (611,89 грн. - 245,26
грн.), а тому в цій частині його вимог слід відмовити.

Позивач
представив товарні чеки та бірки, згідно яких вартість ланцюжка з хрестиком
становить 140 грн., вартість кофти - 140 грн., вартість теніски - 60 грн.

Відповідач не
спростував вказаних доказів.

Таким чином,
всього сума доведених позивачем майнових витрат складає 585 грн. 26 коп.

Позивач визнав,
що відповідач під час розгляду кримінальної справи сплатив йому у відшкодування
майнової шкоди 400 грн.

Тому до
стягнення в користь позивача підлягають 185 грн. 26 коп., в іншій частині вимог
щодо відшкодування майнової шкоди слід відмовити.

Суд вважає
переконливими твердження позивача, що внаслідок умисних протиправних дій
відповідача, внаслідок яких він отримав тілесні ушкодження, йому завдана
моральна шкода, яка полягає у відчутті приниження, відчутті фізичного болю як у
ході завдання тілесних ушкоджень, так і в ході їх лікування, переживань від
того, що він тривалий час не міг вільно пересуватись, що істотно порушило
нормальний ритм його життя, обмежило його можливості в реалізації життєвих
планів, звичок, бажань, спілкуванні з оточуючими, переживань за можливі
негативні наслідки травм для здоров'я. Протиправні дії відповідача безумовно і
беззаперечно прямо зумовили для позивача вказану моральну шкоду, що не може
бути спростовано.

Враховуючи
характер та обсяг страждань, яких зазнав позивач, а також виходячи із засад
розумності, виваженості та справедливості, суд визначає розмір відшкодування
моральної шкоди у 3000 грн., тобто в сумі, в якій її просив стягнути позивач.

Керуючись ст.
ст. 10, 60, 61, 79, 88, 209, 212, 213, 214, 215, 223 ЦПК України, на підставі
ч. 1 ст. 22, ст. 23, ч. 1, ч. 2 ст. 1166, ст. ст. 1167, 1168 ЦК України, суд

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1
задовольнити частково.

Стягнути з
ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 у відшодування завданої йому майнової шкоди 185 (сто
вісімдесят п'ять) грн. 26 коп.

Стягнути з
ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 у відшодування завданої йому моральної шкоди 3000
(три тисячі) грн.

В задоволенні
решти вимог позивача відмовити повністю.

Стягнути з
ОСОБА_2 в дохід держави витрати на оплату судового збору в сумі 59 (п'ятдесят
дев'ять) грн. 50 коп. та 37 (тридцять сім) грн. 50 коп. за
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи до Ковельського
міськрайонного суду Волинської області.

Рішення суду
може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області через Ковельський
міськрайонний суд в такому порядку:

заяву про
апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня
проголошення рішення;

апеляційна
скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження.

Рішення суду
набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про
апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у встановлений
строк, рішення суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі
подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної
сили після розгляду справи апеляційним судом.

ГОЛОВУЮЧИЙ                                                                                         ПАНАСЮК
С.Л.