Спр.№
Тячівський районний суд Закарпатської області в складі: головуючого
судді Розман М.М.
відкритому судовому засіданні в залі суду міста Тячів цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
відшкодування  моральної шкоди ,
заподіяної злочином ,
звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про
відшкодування  моральної шкоди ,
заподіяної злочином. В позовній заяві зазначив , що ОСОБА_2 15.04.2007 року , близько 22 години, знаходячись в кафе
«Агат», що розташоване в смт. Буштино по вулиці Головній , перебуваючи в стані
алкогольного сп'яніння , у присутності відвідувачів кафе , з хуліганських
спонукань , грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства
, що супроводжується особливою зухвалістю, безпричинно затіяв з ним бійку та
наніс легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров'я .
Постановою Тячівського районного суду від 19 жовтня 2007 року відповідач
звільнений від кримінальної відповідальності внаслідок акту амністії.
Однак своїми неправомірними діями відповідач завдав йому моральну шкоду ,
яку оцінює в сумі 2500 гривень і яка полягає у перенесених фізичних та
моральних стражданнях , спричинених неправомірними діями відповідача , порушенні
нормальних життєвих зв'язків , із-за понівеченого обличчя він тривалий час не
міг з'являтися у громадських місцях та жити повноцінним життям , погіршилася
його репутація серед мешканців селища.
Просить стягнути з відповідача на
його користь 2500 гривень в відшкодування завданої йому моральної шкоди.
В судовому засіданні позивач свої
вимоги підтримав повністю посилаючись на викладені в письмовій позовній заяві
обставини і просить позов задовольнити.
Відповідач в судове засідання не
з'явився , хоч про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений
, а тому суд в порядку ст..ст. 169 , 224 ЦПК України розглянув справу у його
відсутності на підставі наявних у справі доказів.
Заслухавши пояснення позивача ,
дослідивши всі обставини справи , суд дійшов наступного висновку.
З постанови Тячівського районного
суду від 19 жовтня 2007 року встановлено , що ОСОБА_2 було пред'явлено
обвинувачення в тому , що він 15.04.2007 року ,
близько 22 години, знаходячись в кафе «Агат», що розташоване в смт. Буштино по
вулиці Головній , перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння , у присутності
відвідувачів кафе , з хуліганських спонукань , грубо порушуючи громадський
порядок з мотивів явної неповаги до суспільства , що супроводжується особливою
зухвалістю, безпричинно затіяв з ним бійку та наніс легкі тілесні ушкодження з
короткочасним розладом здоров'я .
Цією ж постановою суду звільнено
ОСОБА_2 від кримінальної відповідальності за ст. 296 ч.2 КК України внаслідок
акту амністії , а кримінальну справу щодо нього закрито , що не є реабілітуючою
Цивільний позов до підсудного під
час розгляду кримінальної справи потерпілим ОСОБА_1 не заявлявся.
Відповідно до ст. 14 Закону України
« Про амністію « від 19 квітня 2007 року амністія не звільняє від обов'язку
відшкодувати заподіяну злочином шкоду.
А згідно до ст. 1167 ЦК України
моральна шкода , завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями
, діями чи бездіяльністю , відшкодовується особою , яка її завдала за наявністю
до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди ,
завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю
та стражданнях , яку фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим
ушкодженням здоров'я , у душевних стражданнях , яких фізична особа зазнала у
зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї.
Таким чином , суд вважає , що у
зв'язку з протиправною винною поведінкою відповідача у відношенні до позивача ,
внаслідок чого йому заподіяно тілесні ушкодження,  позивач на підставі вказаних норм закону має
право на відшкодування з боку відповідача моральної шкоди.
Згідно до ст. 60 ЦПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини , на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.
Докази , згідно до ст..ст. 58 , 59
цього Кодексу , повинні бути належними і допустимими.
При вирішенні позовних вимог щодо
розміру грошового відшкодування моральної шкоди , суд враховує , що
протиправними діями відповідача заподіяно позивачу тілесні ушкодження , що привело
до зазнання ним фізичного болю і страждань , душевних страждань , втрати
нормальних життєвих зв'язків , тривалої неможливості жити повноцінним життям і
з'являтися в громадських місцях внаслідок понівеченого обличчя , а тому , з
врахуванням вимог розумності і справедливості , суд вважає за можливе позов в
задовольнити частково , на суму 2000 гривень , яка є необхідною і достатньою в
грошовому еквіваленті для відновлення його нормальних життєвих зв'язків.
Судові витрати в частині сплати
судового збору і витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду
цивільної справи покласти на відповідача.
Керуючись ст..ст. 4 , 10 , 60 , 169
, 209 , 213-215 , 224-226 ЦПК України , на підставі ст..ст. 23 ,  1167
ЦК України , суд ,
Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 2000(дві тисячі) гривень  в
відшкодування заподіяної моральної шкоди.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь
держави 51 гривню судового збору та 30 гривень витрат на інформаційно-технічне
забезпечення судового розгляду.
Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Закарпатської області через Тячівський районний суд шляхом
подання заяви про його апеляційне оскарження протягом 10 днів з дня його
оголошення , з наступним поданням апеляційної скарги протягом 20 днів.

Заява про перегляд заочного рішення
може бути подана протягом 10 днів.

Головуючий:
М.М.Розман

В  С  Т
А  Н  О  В  И  В:

ОСОБА_3 звернувся в суд з позовом до
ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про відшкодування моральної шкоди за приниження честі і
гідності.В позовній заяві зазначив , що в нього з відповідачем ОСОБА_4 виник
конфлікт через земельну ділянку , яку сільський голова ОСОБА_4 не виділив його
матері в установленому місці , а привласнив собі і разом з відповідачем зробив
там рибник.З цього приводу він письмово звертався в різні інстанції , щоб
допомогли розібратися , а ОСОБА_4 через мешканців с.Дулово став погрожувати
йому фізичною розправою.

14 серпня 2003 року , близько 21.00
год. відповідачі приїхали до його двору на автомобілі , зайшли в літню кухню і
стали ображати його і його дружину нецензурною лайкою , погрожувати фізичною
розправою , примушувати відмовитись від звернення в різні інстанції.Сварка
тривала близько 20 хвилин і все це чули сусіди , які можуть ствердити даний
факт.Після того , як вони пішли , у його дружини погіршився стан здоров”я і він
змушений був викликати лікаря.У нього також погіршився стан здоров”я.Дружина
боїться одна залишатися вдома , щоб не приїхали знову відповідачі.

Вважає , що відповідачі принизили їх
честь і гідність , як старих , хворих і немічних людей , заподіяли моральну
шкоду , яку він оцінює в 5000 гривень.

Просить стягнути з відповідачів на
його користь 5000 гривень заподіяної моральної шкоди.

Позивач в судовому засіданні позов
підтримав посилаючись на викладені в письмовій позовній заяві обставини і
просить його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_4в судовому
засіданні позов не визнав і пояснив , що він є двоюрідним братом позивача і
дійсно 14 серпня 2003 року приходив до нього додому , оскільки останній
перекосив траву на земельній ділянці його матері і говорив , щоб такого більше
не робив.При цьому він нікого не ображав і не погрожував.До виділення земельної
ділянки матері позивача він ніякого відношення немає , оскільки розпаювання
було проведено до обрання його сільським головою.Вважає доводи позивача про
заподіяння йому шкоди надуманими. Він після цього виїжджав на заробітки.Просить
в задоволенні позову відмовити.

Відповідач ОСОБА_5 в судовому засіданні позов
не визнав і пояснив , що дійсно мав розмову з позивачем щодо земельної ділянки
, однак ні він , ні ОСОБА_4 позивача не ображали нецензурною лайкою і не
погрожували йому.Просить в задоволенні позову відмовити.

Дослідивши матеріали справи , суд
дійшов наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено ,
що 14 серпня 2003 року , близько 21.00 год. відповідачі ОСОБА_4 і ОСОБА_5
зайшли на подвір”я до будинку позивача , що розташований в АДРЕСА_1 , і мали з
ним розмову з приводу належної їх батькам земельної ділянки.

Дана обставина стверджується
поясненням сторін.

Доводи позивача про те , що позивачі
ображали його та його дружину нецензурною лайкою , погрожували фізичною
розправою і саме внаслідок цих дій відповідачів у нього та його дружини
погіршилося здоров”я , він змушений був викликати лікаря , його дружина боїться
одна залишатися вдома , йому приходиться часто звертатися до лікарів ,
матеріалами справи в судовому засіданні не стверджено.

Так , показаннями свідка ОСОБА_6,
яка є дружиною позивача , в судовому засіданні стверджено , що в минулому році
, в кінці літа , точної дати не пам”ятає , до них додому прийшов ОСОБА_4, який
є двоюрідним братом її чоловіка і Дулівським сільським головою.Разом з ним був
також ОСОБА_5.Вони стали обвинувачувати її чоловіка в тому , що він обезводнив
рибник , однак він це заперечував.Після цього мали розмову з приводу земельної
ділянки.Під час розмови ніхто нікого нецензурною лайкою не ображав і ніхто ні
їй , ні її чоловікові не погрожував.Конкретно всю розмову вона не чула , так як
пішла займатися по господарству.Ні ОСОБА_4 , ні ОСОБА_5 вона не боялася і не
боїться , так як вони перебувають в нормальних відносинах.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні
пояснила , що про конфлікт між сторонами їй нічого не відомо.

Аналогічні показання дала в судовому
засіданні свідок ОСОБА_8.

За змістом ст..ст.. 7 , 440-1 ЦК
України , 1963 року , які діяли на момент виникнення правовідносин сторін , для
відшкодування моральноїнемайнової шкоди має бути наявність такої шкоди ,
протиправність діяння її заподіювача , наявність причинного зв”язку між шкодою
і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Аналогічні правила передбачені також
нормами ст..ст.. 299 , 1167 діючого ЦК України , 2003 року.

Доводи позивача про наявність
моральної шкоди , протиправність діяння відповідачів , причинний зв”язок між
шкодою і протиправними діяннями відповідачів , їх винність в судовому засіданні
належними доказами не стверджено.

В судовому засіданні свідки ОСОБА_6,
ОСОБА_8, ОСОБА_7 , на яких посилається позивач , факт погроз і образ на адресу
позивача з боку відповідачів  заперечили.

Твердження позивача про погіршення
внаслідок дій відповідачів  стану
здоров”я його дружини ОСОБА_6, її побоювання залишатися одній вдома
спростовуються даними в судовому засіданні показаннями ОСОБА_6.

Не доведено в судовому засіданні
також твердження позивача про заподіяння внаслідок протиправних дій
відповідачів шкоди його здоров”ю , оскільки згідно оглянутої і дослідженої в
судовому засіданні медичної картки позивача , він звертався за медичною
допомогою в вересні 2004 року , тобто більше року з моменту виникнення
правовідносин , а до того виїжджав на сезонні роботи за межі області , де як ствердив
сам позивач не працював , а тільки готував їжу для робітників.

Інших належних доказів позивачем не
наведено.

Згідно до ст.. 30 ЦПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини , на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Враховуючи наведене , суд вважає ,
що позовні вимоги ОСОБА_3 в судовому засіданні не доведені , а тому в
задоволенні його позову слід відмовити.

Судові витрати в частині сплати
державного мита покласти на позивача.

Керуючись ст.ст. 15,15-1,30,62, 202-203,209
ЦПК України , ст.ст..7 , 440-1 ЦК України , 1963 року , ст.ст. 299 , 1167 ЦК
України , суд,

Р  І
Ш  И  В:

В задоволенні позову ОСОБА_3 до
ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про відшкодування моральної шкоди відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного
суду Закарпатської області протягом одного місяця з наступного дня після його
проголошення.

Г о л о в у ю ч и й:
М.М.Розман