АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2008 року                                                                                   м.
Одеса

Колегія
суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в
складі:

головуючого - Вадовської Л.М.,

суддів                                                     - Ващенко Л.Г.,
Сегеди С. М.,

при секретарі
- Боднар М. М.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
за участю третьої особи Баліцької Ольги Калістратівни про стягнення боргу за
договором позики, зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, за участю третьої
особи приватного нотаріуса Ізмаїльського міського нотаріального округу ОСОБА_3
про визнання договору позики недійсним за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу
Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 3 жовтня 2007 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач
ОСОБА_1, звернувшись 9 жовтня 2006 року до суду з
вищеназваним позовом, вказав, що 9
вересня 2005 року
уклав з ОСОБА_4 договір
позики грошових коштів у сумі 42
500  грн., які позичальник зобов'язалася
повернути в строк до 9 вересня

2006 року. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 померла. 3
червня 2006 року
позивач

повернув ОСОБА_5
8583  грн.
00 коп. боргу, присудженого рішенням суду до

стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 Оскільки з заявою про прийняття

спадщини в нотаріальну контору звернулась сестра померлої ОСОБА_2, позивач

просив стягнути з ОСОБА_2 як спадкоємця померлої ОСОБА_4 борг в загальній

сумі 55 173  грн.  37
коп.(а.с. 1).

Відповідач
ОСОБА_2 позов не визнала, звернулась до суду з зустрічним позовом про визнання
договору займу грошових коштів недійсним з тих підстав, що ОСОБА_4 в силу тяжкої
хвороби не давала звіт своїм діям та не могла керувати ними в момент укладення
угоди (а.с. 23-26).

Позивач ОСОБА_1
вимоги зустрічного позову не визнав.

Ухвалою
Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 3 жовтня

2007         року скасовано арешт квартири АДРЕСА_1 та

заборонено ОСОБА_2 проводити будь-яким чином відчуження вказаної квартири

(а.с. 90).

Справа № 22 ц- 528 - 2008                                                                Категорія
18

Головуючий у
першій інстанції Швець В.М.                                       Доповідач
Вадовська Л.М.

2

В
апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить ухвалу скасувати, питання забезпечення
позову передати на новий розгляд.

Неправильність
ухвали суду апелянт мотивувала порушенням норм процесуального права.

Перевіривши
законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, колегія суддів
дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Відповідно
до ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може
вжити заходи забезпечення позову на будь-якій стадії розгляду справи, якщо
невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду.

Позов
забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно або грошові кошти, що
належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб (п.1 ч.1 ст. 152
ЦПК України), чи забороною вчиняти певні дії (п.2 ч.1 ст. 152 ЦПК України).

Згідно
ч.1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у
провадженні якого перебуває справа.

Суд може
за заявою однієї із сторін і зважаючи на пояснення другої сторони допустити
заміну одного способу забезпечення позову іншим (ч.1 ст. 154 ЦПК України).

Заходи
забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає справу (ч.3 ст.
154 ЦПК України).

Із
матеріалів справи встановлено, що 3
жовтня 2007 року суд
розглянув у судовому засіданні клопотання ОСОБА_2 про «відміну арешту квартири АДРЕСА_1» та постановив
з цього питання ухвалу, в якій окрім вищевказаної «відміни арешту» заборонив
ОСОБА_2 будь-яким чином проводити відчуження квартири (а.с. 90).

Зі
змісту мотивувальної частини ухвали від 3 жовтня 2007 року, що оскаржено,
вбачається, що суд «відміняючи арешт» фактично скасував забезпечення позову,
однак не зрозуміло, коли таке забезпечення позову було проведено. В матеріалах
справи відсутня ухвала суду, яка була б постановлена у розглядуваній справі з
питання забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1.

З огляду
на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що суд скасував забезпечення
позову, що було проведено або в іншій справі, або скасував арешт, накладений
державний виконавцем в порядку виконання іншого судового рішення. Такі дії суду
вказують на порушення норм процесуального права, оскільки проводити
забезпечення позову, змінювати вид забезпечення позову чи скасовувати таке
допустимо лише в межах конкретної цивільної справи.

Крім
того, слід зазначити, що мотивувальна частина ухвали суду від 3 жовтня 2007 року не
відповідає її резолютивній частині. В мотивувальній частині є посилання на
«відміну арешту» , тобто
фактичне скасування забезпечення позову. Резолютивна частина ухвали містить не
лише висновок щодо «відміни арешту» ,
а й щодо заборони будь-яким чином проводити відчуження квартири, тобто
заборони вчиняти певні дії. Не зрозумілим є, чи суд вирішив питання скасування
забезпечення позову, проведеного в цій же справі раніше, чи вирішив питання
заміни виду забезпечення позову, обраного раніше при вирішення питання
забезпечення позову в цій справі, чи взагалі тільки 3 жовтня 2007 року фактично
вперше вирішив питання забезпечення позову в справі.

Слід
також звернути увагу, що «відмінити арешт» не є правовим терміном, який
підлягає вживанню судом в процесуальному документі з питання забезпечення
позову.

Зазначені
обставини вказують на порушення судом першої інстанції норм процесуального
права, що є підставою для скасування ухвали та передачі питання забезпечення
позову на новий розгляд.

3

Керуючись
ст. 303, п.4 ч.2 ст. 307, п.3 ч.1 ст. 312, ст. 313, п.6 ч.1 ст. 314, ст. ст.
315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу
Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 3 жовтня 2007 року про
забезпечення позову - скасувати,
передати питання забезпечення позову на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає
законної сили з моменту проголошення.

Ухвала
оскарженню в касаційному порядку не підлягає.