Справа № 2-1882/2008 року
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М     У К Р А Ї Н И

06 жовтня 2008 року
місто Лозова

Лозівський міськрайонний суд Харківської
області в складі: головуючого судовим засіданням-судді Жмуд Н.М., за участю
секретаря судових засідань - Клименко О.В., розглянувши у відкритому  попередньому судовому засіданні в залі
судових засідань Лозівського міськрайонного суду Харківської області в місті
Лозова Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 доОСОБА_2«про
розірвання шлюбу»,  -

В С Т А Н О В И В :

18 вересня 2008 року,
ОСОБА_1звернулася до суду з позовом  до
ОСОБА_2. про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з відповідачем вона
знаходиться в шлюбі з 14 березня 1986 року, який був зареєстрований відділом
РАЦС по місту Лозова Лозівського міськрайонного управління юстиції Харківської
області, актовий запис № 133. Шлюб у обох перший. Від шлюбу вони мають двох
дітей - один син вже повнолітній та молодшого сина  - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Підставою для
розірвання шлюбу, позивач вказала, що вони з відповідачем мають різні погляди
на життя, відповідач зловживає спиртними напоями, у стані алкогольного
сп'яніння не контролює свої дії, стає агресивним. Після розірвання шлюбу, син
Денис залишиться жити з позивачем, а відповідач погодився надавати добровільно
матеріальну допомогу на його утримання. Суперечок про розподіл майна не мають.
Позивач працевлаштована, працює в комунальному підприємстві «Теплові мережі»
Лозівської міської ради Харківської області на посаді оператора, відповідач
працевлаштований в ВАТ «Лозівський завод металоконструкцій малярем. На підставі
викладеного, позивач прохає суд розірвати шлюб з ОСОБА_2., витрати пов'язані з
реєстрацією розірвання шлюбу в органах РАЦС, покласти на відповідача.

В судовому засіданні,
позивач підтримала позовні вимоги, прохала суд розірвати шлюб з відповідачем,
по справі і вказала, що строк для примирення їм не потрібен, оскільки, сімґю на
майбутнє, вже зберегти не можливо. Позивач зазначила, що шлюб у них обох
переший і її дошлюбне прізвище - ОСОБА_1. Крім того, позивачем подано до суду
письмову заяву, якою вона прохає не стягувати на її користь  з відповідача, понесені нею при зверненні до
суду з даним позовом, судові витрати.

Відповідач позов
позивача визнав у повному обсязі, в підтвердження чого, подав до суду письмовий
відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що на розлучення згоден, оскільки
сімґю зберегти вже не можливо, і в звґязку з цим, строк для примирення їм не
потрібен, спору відносно місця проживання дитини та розподілу сумісно нажитого
майна, між ними не має; шлюб у обох, дійсно переший. Крім того, відповідач
вказав, що він є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у
1986 році і віднесений до другої категорії. У своїх усних поясненнях відповідач
пояснив, що сімґя розпалася остаточно, оскільки вони з позивачем виявилися
зовсім різними людьми з різними поглядами на життя та життєві цінності;  подружні стосунки між ними, не підтримуються,
спільне господарство не ведеться.

Відповідно до ч.4
ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для
того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Судом встановлені
такі факти та відповідні їм правовідносини.

В судовому засіданні
встановленого, що сторони, з 14 березня 1986 року, перебувають у шлюбі, який
зареєстровано відділом РАЦС по місту Лозова Лозівського міськрайонного
управління юстиції Харківської області, про що вчинено актовий запис № 133
(а.с.№13). Від даного шлюбу вони мають сина: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.№14).
Судом було зґясовано, що даний шлюб і сторін переший. Дошлюбне прізвище
позивача - ОСОБА_1, про що свідчить ксерокопія свідоцтва про її народження
(а.с.№15).

Відповідно до
пояснень, які надано позивачем  та
відповідачем у судовому засіданні 06 жовтня 2008 року, судом було достовірно
встановлено, що сторони створити міцної сім'ї за час спільного проживання не
змогли, внаслідок чого шлюб фактично розпався,
подружні стосунки припинились і спільне господарство не ведеться. Судом
було з»ясовано, що між сторонами не має спору про розподіл сумісно нажитого
майна та місця проживання дитини, якщо шлюб буде розірвано

Відповідно до ч. 2
ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється в наслідок його розірвання.
Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що
подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам
одного з них, що має істотне значення.

Таким чином, оцінивши
зібрані по справі докази в їх сукупності суд вважає, що шлюб між сторонами слід
розірвати, оскільки зберегти їх сім'ю на майбутнє неможливо, а подальше спільне
життя подружжя і збереження шлюбу, буде суперечити їхнім інтересам.

У своєму позові позивач прохає суд покласти
саме на відповідача витрати по сплаті державного мита  при отриманні в органах РАГСу свідоцтва про
розірвання шлюбу.

Як вже вище судом
було зазначено, відповідач вказав, що є учасником ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС у 1986 році і віднесений до другої категорії, про що ним
подано ксерокопію посвідчення (а.с.№22). Тому, з огляду на викладене, з
урахуванням того, що в п.18. ч.1 ст.4 Декрету Кабінету міністрів України №7 від
21.01.1993 року «Про державне мито» зазначено, що від сплати державного мита
звільняються громадяни, які віднесені до 1 і 2 категорії постраждалих в
наслідок Чорнобильської Катастрофи, суд не знаходить позовні вимоги позивача
такими, що підлягають задоволенню в цій частині і покладає саме на неї  сплату державного мита за отримання в органах
РАГСу, свідоцтва про розірвання шлюбу, а відповідача від їх сплати - звільняє.

Згідно до п. 6 ч.1
ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як
розподілити між сторонами судові витрати.

З огляду на
матеріалами справи, судом вбачається, що позивачем при зверненні до суду було
сплачено витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної
справи на суму в 07 грн. 50 коп. (а.с.№2) та судовий збір (державне мито) на
суму в 08 грн. 50 коп. (а.с.№1).

Як судом вже
зазначалося вище, позивачем у судовому засіданні 06 жовтня 2008 року, подано до
суду письмову заяву, якою вона прохала не стягувати на її користь з
відповідача, понесені нею при зверненні до суду з даним позовом, судові витрати
(а.с.№20).

Положенням ч. 1 ст.
11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за
зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в
межах заявлених ними позовних вимог, і на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Керуючись ст.ст.10,
11, 57, 60, 88, 174, 213-215, 218, 223 ЦПК України;  ст.ст. 109, 110, 112 Сімейного Кодексу
України; п.18. ч.1 ст.4 Декрету Кабінету міністрів України №7 від 21.01.1993
року «Про державне мито», -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1
доОСОБА_2“про розірвання шлюбу” - задовольнити частково.

Розірвати шлюб між
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженки місто Лозова Харківської області і ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженцем місто Лозова Харківської області, зареєстрований 14
березня 1986 року, відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Лозова
Лозівського міськрайонного управління юстиції Харківської області, актовий
запис № 133.

При реєстрації
розірвання шлюбу в органах РАЦС стягнути з
ОСОБА_1  на користь держави
державне мито у розмірі 17  (сімнадцять)
гривень 00 копійок, а ОСОБА_2від сплати державного мита  - звільнити.

Не стягувати
зОСОБА_2на користь ОСОБА_1 судові витрати згідно заяви позивача.

Рішення може бути
оскаржене в апеляційному порядку до судової палати по цивільним справам
Апеляційного суду Харківської області через Лозівський міськрайонний суд
Харківської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення
заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів
апеляційної скарги з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч.
4 ст. 295 ЦПК України.

Рішення суду набирає
законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження,
якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про
апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк,
встановлений ст. 294 цього Кодексу, рішення суду набирає законної сили після
закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не
скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий

у судовому засіданні

Суддя:
Н.М. Жмуд