Справа № 22ц-318-2008р.                                          Головуючий по 1
спори, що                                                     Клочко О.В.
із договорів                                               Доповідач
в апеляційній інстанції
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"7"
лютого 2008 р. Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного
суду Черкаської області в складі:

головуючого                Храпка В.Д.

суддів                           Карпенко О.В., Бурлаки В.О.

при
секретарі               Петренко С.П.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу підприємства
«Черкаський державний завод хімічних реактивів на рішення Придніпровського
районного суду м.Черкаси від 26 листопада 2007р. по справі за позовом ОСОБА_1
до підприємства «Черкаський державний завод хімічних реактивів» про стягнення
збитків і за зустрічним позовом підприємства «Черкаський державний завод
хімічних реактивів» до ОСОБА_1 про визнання договору недійсним, -

встановила:

ОСОБА_1
пред'явила позов до підприємства «Черкаський державний завод хімічних
реактивів» про стягнення збитків. Зазначала, що 30 жовтня 2002 року вона уклала
із відповідачем договір на дольову участь в будівництві житла, відповідно до
якого вона сплатила вартість 103, 84 кв.м. житла по АДРЕСА_1, а відповідач
зобов'язувався передати в подальшому передати їй житло. Поскільки відповідач
свої обов'язки не виконав то вона понесла збитки в сумі ринкової вартості
квартири 595100 грн., які і просила стягнути з відповідача.

Підприємство
«Черкаський державний завод хімічних реактивів» пред'явило позов до ОСОБА_1 про
визнання договору недійсним.

Зазначало,
що між ними і відповідачкою 30 жовтня 2002р. було укладено договір про дольову
участь у будівництві житла. Поскільки вказаний договір не відповідає чинному
законодавству, то просили визнати його недійсним, поновивши строк позовної
давності.

Рішенням
Придніпровського районного суду м.Черкаси від 26 листопада 2007р. розірвано
договір від 30 жовтня 2002р. на дольову участь в будівництві житла, що був
укладений між ОСОБА_1 і повинен повернути сплачені неї кошти в розмірі ринкової
вартості чотирьохкімнатної квартири. Але такі висновки суду не відповідають
матеріалам справи і нормам матеріального і процесуального права.

Відповідно
до ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній
справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у
яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Рішенням
Придніпровського районного суду м.Черкаси від 30 серпня 2004р. встановлено, що
позивачка на спірну 4-х кімнатну квартиру площею 105, 04 кв.м. вартість якої на
день її передачі ТОВ «Черкасизалізобетон» складала 99787 грн., сплатила лише
2236 грн.70 коп., що не відповідає балансовій вартості цієї квартири, а тому
позовні вимоги про визнання права власності на квартиру не піддягають до
задоволення.

Поскільки
позивачка не повністю сплатила вартість чотирьохкімнатної кімнати, то
підлягають до повернення кошти внесені позивачкою відповідачу з урахуванням
індексів інфляції. На день постановления
рішення судом апеляційної інстанції ця сума складає 34837 грн.56 коп.

Тому
судова колегія приходить до висновку про зміну рішення суду і стягнення з
відповідача не 595100 грн., а 34837 грн.56 коп.

Відповідно
до ст..88 ЦПК України підлягають зменшенню і судові витрати до 104 грн.40 коп.

В решті
рішення суду відповідає вимогам закону і підстав для його скасування в повному
обсязі судова колегія не знаходить.

Керуючись
СТ..СТ.307, 309, 314, 316 ЦПК України, судова колегія, -

вирішила:

Апеляційну
скаргу підприємства «Черкаський державний завод хімічних реактивів» задоволити
частково.

Рішення
Придніпровського районного суду м.Черкаси від 26 листопада 2007р. змінити.

Стягнути
з підприємства «Черкаський державний завод хімічних реактивів» на користь
ОСОБА_1 34837 грн.56 коп. і судові витрати 104 грн. 40 коп.

В решті рішення
залишити без змін.

Рішення
апеляційного суду набирає законної сили з часу проголошення, але може бути
оскаржено в касаційному порядку протягом двох місяців до суду касаційної
інстанції.