Справа № 2  - 351,
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2008 року   Диканський районний суд Полтавської області
у складі:

головуючої    -       судді Щабельської І.В.

при секретарі   -                Іванченко В.А.,

розглянувши у попередньому
відкритому судовому засіданні в залі суду с-ща Диканька цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до Диканської державної нотаріальної контори про
оскарження відмови вчинити нотаріальну дію, -

В С Т А Н О В И В :

ІНФОРМАЦІЯ_1 в с-щі Диканька Полтавської області помер чоловік позивача - ОСОБА_2., після
смерті якого відкрилася спадщина у вигляді
Ѕ частини квартири АДРЕСА_1, яка належала подружжю позивачу та її
померлому чоловіку на праві спільної сумісної власності згідно Свідоцтва про
право власності на житло № 316, виданого
23. 04. 1999 року відділом приватизації житла акціонерного товариства
«Полтавська птахофабрика».

Вказуючи на те, що нотаріус
Диканської державної нотаріальної контори відмовив їй, як єдиній  спадкоємиці майна після смерті ОСОБА_2., у
видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з відсутністю виділення
(визначення) частки померлого у спільному майні, позивач звернулася до суду з
позовом, в якому просила зобов'язати Диканську державну нотаріальну контору
вчинити нотаріальну дію щодо видачі їй свідоцтва про право на спадщину.

У попередньому судовому засіданні
при розгляді справи  позивач позовні
вимоги підтримала та просила їх задовольнити, виходячи з її доводів, викладених
у позовній заяві та судовому засіданні. При цьому позивач пояснила, що вона
фактично здійснила прийняття спадщини після смерті  свого чоловіка ОСОБА_2., оскільки була
зареєстрована у вказаній квартирі та постійно проживала у ній із своїм
чоловіком до дня  смерті останнього та
продовжує проживати в даний час. Вказала, що квартирою вони з чоловіком
користувалися спільно і домовленості щодо виділення кожному часток між собою не
укладали.

Представник відповідача - Диканської
державної нотаріальної контори, в
попереднє судове засідання не з'явився, а надіслав до суду повідомлення
з проханням  розглянути справу без участі
представника відповідача, де проти позову не заперечував.

Третя особа ОСОБА_3.  у попередньому судовому засіданні не
заперечувала проти задоволення позовних вимог позивача, пояснивши, що її батьки
- позивач ОСОБА_1. та нині померлий ОСОБА_2. мали у спільній сумісній власності
квартиру, якою спільно користувалися без укладення між собою договору щодо
зміни чи визначення часток, які б належали кожному з них.

Приймаючи до уваги те,
що позивач позовні вимоги підтримала, відповідач позов визнав, а третя особи не
заперечувала проти задоволення позову, розгляд даної справи по суті був
проведений у попередньому судовому засіданні, відповідно до вимог ст. 130 ч. 4
ЦПК України.

Розглянувши  матеріали справи, дослідивши наявні докази та
вислухавши пояснення позивача та третьої особи, суд приходить до висновку, що
позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

З наявних у справі документів та
пояснень позивача вбачається, що відповідно до свідоцтва про право власності на
житло  № 316 від 23 квітня 1999 року,
виданого відділом приватизації житла АТ «Полтавська птахофабрика»,  позивачу ОСОБА_1.  та її нині померлому чоловіку ОСОБА_2.  була передана у приватну спільну сумісну
власність квартира АДРЕСА_1.

Згідно ст. 112 ч.2 ЦК УРСР /у редакції 1963 року/, який діяв на час
передачі вказаної квартири у приватну власність, могла мати місце спільна
власність з виділенням часток /спільна часткова власність/ та без виділення
часток /спільна сумісна власність/.  Так
як у свідоцтві про право власності на житло
відсутня вказівка про те, що вказана квартира передавалася на праві
спільної часткової власності, суд приходить до висновку про те, що квартира
була передана подружжю ОСОБА_1 на праві спільної сумісної власності.

Право ж спільної сумісної власності передбачає рівність часток
співвласників у спільному сумісному майні, тобто, на момент приватизації цієї
квартири кожному із вказаних осіб  було
передано у приватну власність по рівній Ѕ
частині спірної квартири.

З вказаного вище також вбачається, що після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1  ОСОБА_2. відкрилася спадщина у вигляді Ѕ
частини квартири АДРЕСА_1, яку фактично прийняла позивач по справі
ОСОБА_1.  як спадкоємиць першої черги по
закону, яка постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини,
що передбачають ст.ст. 524-526, 529, 548-549 ЦК УРСР /у редакції 1963 року/,
який діяв на час смерті спадкодавця.

07 листопада 2008 року виконуючим
обов'язки державного нотаріуса Диканської державної нотаріальної контори була
винесене постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії - видачі позивачу
свідоцтва про право на спадщину на вказане вище спадкове майно з посиланням на
п. 224 «Інструкції про вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» про те,
що нотаріус може видати свідоцтво про право на спадщину за законом чи заповітом
після смерті одного з учасників спільної сумісної власності лише після
виділення /визначення/ частки померлого у спільному майні.

Вказана відмова є неправомірною та
суперечить ст. 112 ч. 2 ЦК УРСР та ст. ст. 355 ЦК України /у редакції 2003
року/, згідно яких майно може належати особам на праві спільної часткової або
на праві спільної сумісної власності. Ст. 370 ЦК України /у редакції 2003 року/
передбачає, що у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній
власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної
сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними,
законом або рішенням суду. ЦК УРСР /у редакції 1963 року/, який діяв під час
одержання позивачем та її нині померлим чоловіком вказаної вище квартири у
приватну власність, не містив норм, які б суперечили рівності часток
співвласників у спільній сумісній власності. Нотаріальною конторою не було
надано суду жодних доказів, які б свідчили,
що між позивачкою та її чоловіком існувала домовленість про зміну
рівності їхніх часток у спільному майні, або про наявність відповідного
судового рішення.

Тому
відмова державного нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину на
частину вказаної вище квартири суперечить закону і є неправомірною, тому позов
підлягає задоволенню в повному об'ємі.

На підставі
викладеного, керуючись 112, 524-526, 529, 548-549  ЦК УРСР /у редакції 1963 року/, ст.ст. 355,
370 ЦК України /у редакції 2003 року/, ст. 50 Закону України «Про
нотаріат»,  ст.ст. 10, 11, 60,  130 ч. 4, 174,  212 - 215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги
задовольнити.

Зобов'язати державного
нотаріуса Диканської державної нотаріальної контори видати ОСОБА_1 свідоцтво
про право на спадщину за законом на Ѕ частину квартири АДРЕСА_1, яка залишилась
після смерті її чоловіка ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у с-щі Диканька.

Рішення може бути
оскаржене до апеляційного суду Полтавської області шляхом подання заяви про
апеляційне оскарження на протязі десяти днів з дня проголошення рішення та
апеляційної скарги протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне
оскарження через Диканський районний суд.

Головуюча:           /підпис/

Копія вірна:

Суддя

Диканського районного суду
І.В. Щабельська

ДОВІДКА

Рішення станом на 10 грудня 2008 року в законну силу не вступило.

Суддя

Диканського районного суду
І.В. Щабельська