Справа № 2-71/2008 р.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

«19»
лютого 2008 року
Хортицький районний суд м.Запоріжжя

у складі головуючого судді                            Панкеєва О.В.

при секретарі                                      Рибаковій
М.В. ,за участю позивача за зустрічним позовом ОСОБА_1, його представника
ОСОБА_2, представника  ТОВ «Бліс» Сльота
Д.В.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Запоріжжі справу за
позовом  ОСОБА_3 до ТОВ «Бліс», треті
особи - ОСОБА_1, ЗАТ КБ «Приватбанк», про визнання права власності, зустрічним
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ТОВ «Бліс», третя особа  ЗАТ КБ «Приватбанк» про визнання договору
купівлі-продажу недійсним, визнання права власності, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3,
звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати за ним право власності на
транспортний засіб - сідельний тягач марки RENAULT MAGNUM держномер НОМЕР_1,
номер НОМЕР_2 1994 року випуску, за договором купівлі-продажу, укладеним з
відповідачем 29 квітня 2004 року, який був укладений письмово.

Представники
ОСОБА_3 та ОСОБА_3. у судове засідання , призначене на 19.02.2008 року не
з'явилися, про причини неявки суд не повідомили, тому суд ухвалив розглядати
справу без їх участі.

16.01.2008 року представники ОСОБА_3   у судовому засіданні позов підтримали,
зустрічний позов не визнали. Посилаючись на те, що на спірний тягач між
директором ТОВ «Бліс»  ОСОБА_4 та ОСОБА_3
було оформлено договір оренди з правом викупу, тому вважають, що 29.04.2004
року правомірно було оформлено договір купівлі продажу між сторонами та підстав
для задоволення позову ОСОБА_1 не має.

Представник
відповідача ТОВ «Бліс» з позовом не погодився та підтримав зустрічний позов
ОСОБА_1. посилаючись на те, що колишній директор ОСОБА_4 не працює у
товаристві, де він не знає, оскільки тягач дійсно знаходився у заставі
Приватбанка, то він не міг бути проданий, тому договір від 29.04.2004 року є
недійсним,  у ТОВ «Бліс» не має даних про
укладення між ТОВ «Бліс»  та ОСОБА_3
договору оренди 20.08.2002 року.

Представник
третьої особи - ЗАТ КБ «Приватбанк» у судове засідання не з'явився, про причини
неявки не повідомив, про час розгляду справи був повідомлений своєчасно та
належним чином.

ОСОБА_1
подав зустрічний позов до ОСОБА_3, та ТОВ «Бліс», в якому просить суд визнати
недійсним договір купівлі-продажу вказаного тягачая, укладений між ОСОБА_3 та
ТОВ «Бліс» 29.04.2004 року, оскільки транспортний засіб  знаходився у заставі,  та визнати право власності на цей автомобіль
за ним, на підставі договору купівлі-продажу автомобіля, укладеного 26 квітня
2007 року між ним та ЗАТ КБ «Приватбанк», у якого автомобіль знаходився під
заставою.

Вислухавши сторони та дослідивши письмові
докази по справі, суд приходить до висновку про те, що позов ОСОБА_3
задоволенню не підлягає, а зустрічний позов має бути задоволений з наступних
підстав.

В
судовому засіданні встановлено, що транспортний засіб - сідельний тягач марки
RENAULT MAGNUM держномер НОМЕР_1, номер шасі
НОМЕР_2 1994 року випуску - належав ТОВ «Бліс».

03 вересня 2003 року ТОВ «Бліс»
уклало з ЗАТ КБ «Приватбанк» кредитний договір № ВЛ 0938/ГЛ, згідно з яким банк
надав ТОВ «Бліс» кредит в сумі 55000 доларів.

В
забезпечення цього договору ТОВ «Бліс» надав КБ «Приватбанк» у заставу належний
йому на праві власності транспортний засіб - сідельний тягач марки RENAULT
MAGNUM держномер НОМЕР_1,номер шасі
НОМЕР_2 1994 року випуску, про що 03.09.2003 року укладено відповідний
договір застави №1426. (арк..с. 31-33)

П.9.7.1.
вказаного договору передбачає звернення стягнення на майно боржника у разі
невиконання зобов»язань по договору кредиту. ( арк..с.32)

29
квітня 2004 року директор ТОВ «Бліс» укладає договір купівлі -продажу
заставленого транспортного засобу ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу
№01/4 за 64000 грн..

ОСОБА_3.
надає копію квитанції, за якою сплатив вартість сідельного тягача в розмірі
64000 грн. за прибутковим касовим ордером 05 травня 2004 року.

Проте,
вказаний договір не був зареєстрований та ОСОБА_3. своє право власності на
тягач у   порушення Постанови  КМ України
від 7 вересня 1998 р. N 1388 «про
затвердження Правил державної реєстрації та обліку  автомобілів, автобусів, а також самохідних
машин,    сконструйованих на шасі
автомобілів, мотоциклів усіх типів,
марок і моделей, причепів, напівпричепів та мотоколясок» у органах ДАЇ
не зареєстрував.

В зв'язку з частковим виконанням ТОВ
«Бліс» своїх зобов'язань по договору кредиту, ЗАТ КБ «Приватбанк» вивів спірний
транспортний засіб з забезпечення та згідно договору купівлі-продажу від 26
квітня 2007 року, укладеному на Українській товарній біржі «Контрактова» між
ТОВ «Бліс» та ОСОБА_1, вказаний сідельний тягач був проданий ОСОБА_1 за 10000
грн.. (арк.с. 37-39)

ОСОБА_1 у встановленому законом порядку
зареєстрував своє право власності на спірний тягач 03.05.2007 року в РЕВ МРВ ДАІ№3
при УМВС України в Запорізькій області, про що отримав відповідне посвідчення,
та номерний знак НОМЕР_3.( аркс. 40)

В
теперішній час вказаний транспортний засіб знаходиться під заставою у ЗАТ КБ
«Приватбанк» в забезпечення договору кредиту між банком та ОСОБА_1.
(арк..с.41-43)

У
відповідності до ст.17 Закону України «Про заставу» від 1992 року зі змінами та
доповненнями,  заставодавець має право
відчужувати майно, яке знаходиться у заставі, лише з дозволу заставодержателя.

Вимоги
п.11.6 договору застави, укладеного 03.09.2004 року між ТОВ «Бліс» та ЗАТ КБ
«Приватбанк», також передбачають можливість відчуження майна, яке знаходиться
під заставою, тільки з письмової згоди заставодержателя, тобто КБ «Приватбанк».

У
відповідності до ст. 48 ЦК України в редакції 1963 року (що діяла на час
угоди), зміст угода , що не відповідає вимогам закону є недійсною.

Як
встановлено судом, ТОВ «Бліс» для укладення з ОСОБА_3 договору купівлі-продажу
сідельного тягача RENAULT MAGNUM 29.04.2004 року, який на той час знаходився
під заставою банку, повинно було отримати письмовий дозвіл від ЗАТ КБ
«Приватбанк», чого зроблено не було.

Таким
чином, при укладенні вказаного договору були порушені вимоги Закону України
«Про заставу».            Вказані
обставини є суттєвими, тому договір купівлі-продажу від 29.04.2004 року
сідельного тягача ОСОБА_3 повинен бути визнаний недійсним.

Згідно
вимог ст.. 11, 60 ЦПК України справа розглядається судом у межах вимог та
доказів наданих сторонами.

Суд не приймає до уваги посилання
представників ОСОБА_3 на те, що спірний тягач
був у ОСОБА_3 у оренді договору з правом викупу за договором від
20.08.2002 року (арк..с. 80), укладеним з ТОВ «Бліс» раніше за укладення
договору застави, оскільки підставою для визнання права власності заявлені
ОСОБА_3 згідно позову є договір від 29.04.2004 року (арк..с.6), оригіналу  договору від 20.08.2002 року суду не надано,
представник ТОВ «Бліс» заперечує укладення договору оренди з правом викупу від
20.08.2002 року між ОСОБА_3 та ТОВ «Бліс», копія договору від 20.08.2002
року  ( арк..с. 80) та посилання на нього
з'явилися лише після   апеляційної
інстанції.

Таким
чином, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню, договір купівлі-продажу
сідельного тягача між ТОВ «Бліс» та ОСОБА_3 підлягає визнанню недійсним, а  позов ОСОБА_3 задоволений бути не може.

Керуючись
ст.ст. 10,11,60,208, 212-218 ЦПК України, ст.ст.48 ЦК України в редакції 1963
року, ст.17 Закону України «Про заставу» 1992 року зі змінами та доповненнями,
Постановою  КМ України   від 7 вересня 1998 р. N 1388 «про  затвердження Правил державної реєстрації та
обліку  автомобілів, автобусів, а також
самохідних машин,    сконструйованих на
шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів,
марок і моделей, причепів, напівпричепів та мотоколясок», суд -

В И Р І Ш И В:

В
задоволенні позову ОСОБА_3 - відмовити.

Зустрічний
позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати
недійсним договір купівлі-продажу транспортного засобу - сідельного тягача
марки RENAULT MAGNUM держномер НОМЕР_1,номер шасі  НОМЕР_2 1994 року випуску, укладений між ТОВ
«Бліс» та ОСОБА_3  29 квітня 2004 року
недійсним.

Визнати
право власності ОСОБА_1 на транспортний засіб - сідельний тягач марки RENAULT
MAGNUM, 1994 року випуск, держномер НОМЕР_3, номер шасі  НОМЕР_2, свідоцтов про реєстрацію НОМЕР_4.

На
рішення протягом 10 днів з дня його проголошення може бути подана заява про
його апеляційне оскарження, а апеляційна скарга - протягом 20 днів з дня
подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя