№ 2-5840/08 копія:
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 листопада 2008року м. Кіровоград

Кіровський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючої судді - Панфілової А.В.

при секретарі - Козіній Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1
до Державного підприємства «Управління по експлуатації адмінбудинків податкових органів Кіровоградської області» про поновлення на роботі, стягнення оплати за вимушений прогул, визнання незаконними наказів та їх скасування, стягнення моральної шкоди , суд, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач 15 вересня 2008року звернувся до суду з позовом до відповідача про поновлення його на роботі на посаді водія, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, починаючи з 4.09.08року по день винесення рішення суду , визнати незаконним та скасувати наказ № 329-р від 2.09.08року »Про відкликання із щорічної відпустки» та стягнення 12000грн.моральної шкоди. В судовому засіданні доповнив позов вимогою про визнання незаконним та скасування наказу № 328-овід 3.09.08року «Про звільнення з роботи» . На обгрунтування позовних вимог позивачем та його адвокатом зазначено , що з 2007 року працював на посаді водія Державного підприємства «Управління по експлуатації адмінбудинків податкових органів Кіровоградської області» . Наказом № 328-о від 3.09.08року його було звільнено з роботи відповідно до ст.147 КзпПУ за порушення трудової дисципліни на підставі матеріалів службової перевірки. Вважає даний наказ незаконним та таким , що підлягає скасуванню з підстав, що виключні підстави для звільнення особи , передбачено з ініціативи власника ст.ст.40-41 КзпПУ, при цьому ст.147 даного Кодексу лише визначає види дисциплінарних стягнень і є загальною нормою, оскільки працівник може бути звільненим лише у випадках прямо передбачених законодавством. Зазначають , що ним не було вчинено самого факту порушення трудової дисципліни , оскільки згідно службової перевірки як порушення трудової дисципліни зазначено його виїзд 28.08.08року до м. Києва під час його перебування у щорічній плановій відпустці за 2008рік і у свій вільний від роботи час та на прохання першого заступника Голови Державної податкової адміністрації в Кіровоградській області
ОСОБА_2
, супроводжував його в службовій поїздці до Державної податкової адміністрації України в м. Київ як більш досвідчений водій для надання допомоги на випадок виходу з ладу автомобіля , який на той час ще не перебував у експлуатації. При поверненні до м. Кіровограда за вказівкою керівника поставив автомобіль на станцію технічного обслуговування «Омега» для завершення технічного оснащення автомобіля. 3.09.08року його було викликано на роботу та ознайомлено з наказом « Про відкликання з щорічної відпустки». В другій половині дня 3.09.08року йому було оголошено наказ « Про звільнення із роботи». Наказ «Про відкликання з щорічної відпустки « є незаконним , винесеним з порушенням вимог ч.8 ст.79 КзпПУ, оскільки були відсутні підстави, передбачені в законі та його згода на відкликання з відпустки. З підстав викладених вище вважає, що його має бути поновлено на роботі на раніше займаній посаді та йому має бути відшкодовано середній заробіток за весь час вимушеного прогулу . Зазначає , що неправомірними діями відповідача , пов»язаними з його незаконним відкликанням з відпустки та звільненням з роботи йому заподіяно моральної шкоди , яку він цінює в 12000грн. В обгрунтування моральної шкоди зазначив , що звільнення за порушення трудової дисципліни принизило його ділову репутацію серед працівників, при тому , що його неодноразово було нагороджено в т.ч. і грамотами ДПА України, звільнення порушило його усталенні життєві зв»язки, негативно вплинуло на психоемоційний стан , що призвело до погіршення стану здоров»я, після оголошення наказу на робочому місці підвищився тиск у зв»язку з чим працівники підприємства надавали допомоги та доставили його додому, після чого 8.09.08року був госпіталізований.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала повністю, окрім визнання факту помилки у наказі «Про відкликання з щорічної відпустки» з 3.08.08року . Зазначила , що позов є необгрунтованим , а накази законними , винесеними на підставі службової перевірки, при наявності факту порушення працівником трудової дисципліни в т.ч. і під час перебування у відпустці, при достатності підстав для винесення наказу «Про відкликання з щорічної відпустки» для відібрання пояснень працівника з метою збереження майна підприємства відповідно до ст.79 КзпПУ та при достатності зазначення у наказі «Про звільнення з роботи» посилання на ст.147 КзпПУ та відсутності необхідності посилання на ст.ст.40-41 даного Кодексу. Вважає , що моральна шкода не була заподіяна позивачу та не підлягає відшкодуванню як така, що не була доведена у суді, а наслідки які настали для позивача не пов»язані з його звільненням. Просить суд відмовити у задоволенні позову повністю.

Судом встановлено наступні факти і відповідні їм правовідносини.

Сторони перебувають у трудових правовідносинах , що підтверджується наказом від 1.03.07року № 52-о «Про прийняття на роботу» (а.с.51) та записом у трудовій книжці (а.с. 53-56).

Згідно наказу № 327-р від 2.09.08року «Про відкликання із щорічної відпустки» відповідно до висновку заступника голови ДПА в області
ОСОБА_3
від 1.09.08року для одержання пояснення водія
ОСОБА_1
відкликано позивача з щорічної відпустки з 3.08.08року із наданням йому 2-х днів відпочинку до кінця поточного року без оплати. З даним наказом позивача ознайомлено під розпис (а.с.4) 3.09.08року , що не заперечується сторонами. Відповідно до акту від 3.09.08року (а.с.37)
ОСОБА_1
відмовився давати письмові пояснення по факту користування автомобілем Фольксваген Джетта 28.08.08року без подорожнього листа. Даний акт підписано в т.ч. і юристконсультом управління, яка є представником по справі. З її пояснень вона при виконанні інших своїх обов»язків приходила до відділу кадрів , де нібито чула , що позивачу пропонувалося інспектором з кадрів надати пояснення з приводу його поїздки до м. Києва і нібито він відмовився у дачі пояснень. При цьому акт про відмову у дачі письмових пояснень було складено і підписано вже за відсутності водія та не в приміщенні відділу кадрів. Позивачем заперечується факт пропозиції йому надати письмові пояснення при тому , що на запитання щодо випадку 28.08.08року дав інспектору з кадрів вичерпні пояснення , які викладено у позовній заяві.

Відповідно до наказу № 328-о від 3.09.08року «Про звільнення з роботи» (а.с.5)
ОСОБА_1
звільнено з роботи водія із 4.09.08року відповідно до ст.147 КзпПУ за порушення трудової дисципліни та утримано надлишкові виплачені відпускні за період із 4.09.08року по 1.03.09року за 12 календарних днів. Як підставу для видачі даного наказу зазначено службову перевірку.

В поняття службової перевірки з пояснень представника відповідача увійшли доповідна записка головного спеціаліста відділу матеріально-технічного та речового забезпечення адміністративно-господарського управління ДПА в області
ОСОБА_4
. (а.с. 38), акт перевірки та використання службового автотранспорту ДПА в області від 28.08.08року (а.с.34), акт зняття залишків бензину у підзвіті водія ДПА в області 1.09.08року (а.с.33), висновок заступника голови ДПА в області Озерного В.І. без дати та № (а.с.33) та пояснення охоронника
ОСОБА_5
. (а.с.35).

Відповідно до ст.147 КзпПУ до працівника може бути застосовано тільки один з видів стягнення, окрім інших видів стягнення , передбачених окремими законами.

Розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу визначено з конкретним переліком підстав статтями 40 та 41 КзпПУ.

Ч.3 ст.40 КзпПУ передбачено не допущення звільнення працівника у період перебування його у відпустці.

Статею 149 даного кодексу визначено порядок застосування дисциплінарних стягнень, відповідно до якої власник або уповноважений ним орган до застосування дисциплінарного стягнення повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення, а при обранні виду стягнення повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника.

Відповідно до ст.79 цього ж кодексу визначено порядок і умови надання щорічних відпусток та підстави для відкликання працівника з відпустки. Так згідно ч. 8 даної статті зазначено , що відкликання з щорічної відпустки допускається за згодою працівника лише для відвернення стихійного лиха, виробничої аварії або негайного усунення їх наслідків, для відвернення нещасних випадків, простою, загибелі або псування майна підприємства, установи , організації.

Як на підставу для відкликання працівника у даному спорі представником відповідача зазначено про факт відкликання з підстав псування майна підприємства , а саме використання службового автотранспортного засобу позивачем , для дачі пояснень ним по даному факту. На обгрунтування чого надано розпорядження № 116-р від 28.08.08року Голови Державної Податкової Адміністрації у Кіровоградській області «Про закріплення автомобілів» відповідно до якого службовий автомобіль Фольксваген Джетта транз.номерний знак
НОМЕР_1
закріплено за першим заступником Голови ДПА в області
ОСОБА_2
, за водієм Державного підприємства «Управління по експлуатації адмінбудинків ДПА у Кіровоградській області»
ОСОБА_1
, та за головним спеціалістом відділу матеріально-технічного та речового забезпечення адміністративно-господарського управління ДПА в області
ОСОБА_4

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку , що наказ № 327-р від 2.09.08року «Про відкликання із щорічної відпустки» є таким , що не відповідає чинному законодавсту та підлягає скасуванню з підстав порушення вимог ст.79 КзпПУ і окрім того в порушення прав працівника винесений з помилкою дня відкликання з відпустки і за відсутності підстав передбачених законодавством. Наказ № 328-о від 3.09.08року «Про звільнення з роботи» (а.с.5) є таким , що підлягає скасуванню з підстав невідповідності його чинному законодавству , а саме ст.ст. 40,41,147,149 КзпПУ, не було витребувано у працівника письмові пояснення з приводу використання службового транспорту 20.08.08року, акт наданий представником відповідача про відмову від дачі письмових пояснень не є належним доказом і спростовується показами юристконсульта , яка підписалася в ньому, службова перевірка , що була підставою зазначеною у наказі для звільнення фактично як така проведена не була , наказ про проведення службової перевірки і доручення її проведення певним особам не видавався, не враховано обставини за яких позивачем було здійснено поїздку до м. Києва на даному автомобілі, наказ про закріплення автомобіля за позивачем виданий в день його звільнення і працівника не було з ним ознайомлено, при проведенні службової перевірки мало б бути відібрано пояснення у всіх трьох осіб за ким було закріплено даний автомобіль в т.ч. виходячи з вимог наказу Державної Податкової Адміністрації України № 240 від 14.04.08року « Про підвищення відповідальності за раціональне та ефективне використання службового автотранспорту в Державній податковій службі України (а.с.47) та вимог затвердженого Типового положення про використання службового легкового автотранспорту в державній податковій службі України (а.с. 50), наказ не містить конкретного зазначення виду вчиненого порушення трудової дисципліни , не враховано особу працівника при обранні виду дисциплінарного стягнення , наявність у 2004 та 2006роках почесних грамот від ДПА України.

Таким чином ,
ОСОБА_1
підлягає поновленню на раніше займаній посаді.

Відповідно до ст.235 КзпПУ при винесенні рішення про поновлення на роботі одночасно вирішується питання про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Відповідно до наданої довідки (а.с. 52) та Постанови КМ України №100 останніми повними пропрацьованими місяцями позивача є червень та липень 2008року з заробітною платою по 919грн. З розрахунку 41,77грн.* на 58 робочих дні = 2422,66грн. грн. середнього заробітку за час вимушеного прогулу, які підлягають до стягнення з відповідача без відрахунку податків та зборів.

В частині стягнення моральної шкоди, відповідно до ст. 237-1 КзпПУ, суд дійшов висновку щодо підтвердження в судовому засіданні факту заподіяння позивачу моральної шкоди внаслідок видачі незаконних наказів , невиплати заробітної плати , наявності неправомірних дій відповідача які потягли за собою негативні наслідки для позивача та знаходяться у їх причинному зв»язку. При цьому , суд дійшов висновку щодо доведення в суді розміру моральних страждань саме в розмірі 1000грн. В іншій частині позов задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст.88 ЦПК України , суд стягує з відповідача на користь позивача на підставі квитанції витрати на оплату правової допомоги (а.с.24) в розмірі 1500грн.

При винесенні рішення , суд керується ст.11 ЦПК України щодо розгляду судом справ в межах заявлених позовних вимог та на підставі , наданих сторонами, доказів, оцінивши їх у сукупності.

На підставі ст.ст. 40,41, 79, 147,149,235,237-1 ЦПК України та керуючись ст.ст. 11,212-218 ЦПК України, -суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги
ОСОБА_1
до Державного підприємства «Управління по експлуатації адмінбудинків податкових органів Кіровоградської області» про поновлення на роботі, стягнення оплати за вимушений прогул, визнання незаконними наказів та їх скасування, стягнення моральної шкоди задоволити частково.

Визнати незаконними та скасувати накази Державного підприємства «Управління по експлуатації адмінбудинків податкових органів Кіровоградської області» № 329-р від 2.09.08року «Про відкликання з щорічної відпустки»
ОСОБА_1
та № 328-о від 3.09.08року «Про звільнення з роботи «
ОСОБА_1
.

Поновити
ОСОБА_1
на роботі в Державному підприємстві «Управління по експлуатації адмінбудинків податкових органів Кіровоградської області» на посаді водія.

Стягнути з Державного підприємства «Управління по експлуатації адмінбудинків податкових органів Кіровоградської області» на користь
ОСОБА_1
середній заробіток за час вимушеного прогулу 2422,66грн., 1000грн.моральної шкоди та 1500грн. витрат , пов»язаних з оплатою правової допомоги.

Стягнути з Державного підприємства «Управління по експлуатації адмінбудинків податкових органів Кіровоградської області» на користь держави 51грн. судового збору та 30грн.витрат на інформаційно-технічне забезпечення позову.

В іншій частині вимог відмовити.

Рішення в частині поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку в межах місячної заробітної плати підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом 10 днів з дня проголошення та апеляційної скарги протягом 20 днів з дня подачі заяви про апеляційне оскарження .

Суддя підпис

Панфілова А.В.

З оригіналом згідно

суддя Кіровського районного

суду м. Кіровограда Панфілова А.В.