Справа № 22-447- 2008 р.
у 1-й інстанції Савченко
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.03.2008
року                                     Колегія
суддів Судової палати в цивільних справах

Апеляційного
суду Кіровоградської області в складі:

Головуючого
судді - Черненко В.В.

Суддів -
Говорухіна В.П. Фомічова С. Є.

при секретарі -
Сегал О.П.

Розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.
Кіровограді цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на
рішення Вільшанського районного суду Кіровоградської області від 13 грудня 2007
року.

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1  та ОСОБА_2
звернулись до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення моральних та
матеріальних збитків . В обґрунтування позовних вимог вказали,  що 08 березня 2007 року близько 11 години 10
хвилин , ОСОБА_2 рухався на автомобілі «Форд Скорпіон» державний номер НОМЕР_1 ,  який належить позивачам на праві приватної
власності по дорозі Вільшанка -Первомайськ. По цій же дорозі в цьому ж напрямку
рухався автомобіль ВАЗ 21099 під управлінням дочки відповідача ,  ОСОБА_4 1990 року народження,  яка не мала прав на керування
автомобілем.  ОСОБА_3 знаходився рядом в
автомобілі і в порушення  ст. . 126 ч.2 КУпАП передав дочці
управління автомобілем.  ОСОБА_4 А. не
упевнившись в безпеці руху,  здійснила
поворот вліво,  в результаті чого два
автомобілі зіткнулись і отримали пошкодження . За висновком експерта
пошкодження автомобілю позивачів становлять 2966 гривень 68 копійок. Позивач
просить стягнути вказану суму,  а також
витрати понесені на юридичну допомогу,
за проведення авто товарознавчої експертизи,  а також витрати понесені з поїздками на
проведення експертизи.. Просять також стягнути на їх користь відшкодування
моральної шкоди в розмірі 6000 гривень.

За клопотанням представника відповідача до у часті по справі було
притягнуто співвласника автомобіля ОСОБА_4.

Рішенням
Вільшанського райсуду   Кіровоградської області      позовні вимоги було задоволено частково.

В
апеляційній скарзі ставиться питання про скасування рішення суду першої
інстанції в зв'язку з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши
законність та обгрунтованність рішення суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги апеляційний суд дійшов висновку ,  що апеляційна скарга підлягає задоволенню із
наступних підстав.

Постановляючи
рішення суд першої інстанції дійшов висновку ,
що відповідно до обставин справи,
шкода позивачам заподіяна внаслідок взаємодії двох джерел підвищеної
небезпеки ,  а згідно п.3 ч.1  ст. 1188 ЦК України за наявності винних всіх осіб,  діяльністю яких було завдано шкоди розмір
відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин ,  що мають істотне значення. Суд визнав ,  що істотним значенням для визначення частки
розміру відшкодування шкоди має неправомірна передача права управління
автомобіля ВАЗ 21099 відповідачем ОСОБА_4,
дочці,  яка не мала права
управляти транспортним засобом,  при тому
на шляху з пожвавленим рухом транспорту та порушенням нею п.10.1 ПДР ,  а тому суд визначив частку вини ОСОБА_3 в
70%,  а частка вини ОСОБА_1 в 30 %.
Виходячи з даних обставин суд стягнув на користь позивачів з відповідачів 2978
гривень 50 копійок матеріальних збитків та моральну шкоду в розмірі 1500
гривень.

Апеляційний
суд вважає,  що судом першої інстанції
при розгляді даної справи було допущено порушення норм процесуального права.

Відповідно
до  ст.
ст.  10 ,  11,
ЦПК України суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи :
роз'яснює особам ,  які беруть участь у
справі,  їх права та обов'язки,  попереджає про наслідки вчинення або не
вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках,  встановлених цим кодексом.

Суд
розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб,  поданим відповідно до ЦПК України в межах
заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб,  які беруть участь у справі.

Відповідно
до статті 215 ЦПК України в своєму рішенні суд повинен вказувати мотиви з яких
суд вважає встановленою наявність ,  або
відсутність фактів ,  якими
обґрунтовувались вимоги чи заперечення,
бере до уваги або відхиляє докази,
застосовує зазначені в рішенні нормативно правові акти. В резолютивній
частині суд повинен зазначити висновки суду про задоволення позову або відмову
в позові повністю чи частково. Висновки суду по суті позовних вимог,  розподілу судових витрат. Крім того при
розгляді справи суд повинен дотримуватись норм ЦПК України при розгляді справи
.

Як
вбачається з матеріалів справи ,  рішення
по справі було постановлено 13.12.2007 року у відсутності позивачів по
справі,  що підтверджується матеріалами
справи. З матеріалів справи також вбачається,
що розгляд справи відкладався судом декілька разів,  з різних підстав але справа фактично по суті
не розглядалась . 13.12.2007 року ,
позивачі не змогли з'явитись в судове засідання ,  а суд першої інстанції в порушення ст169 ч.1
п.3 ЦПК України не вирішив питання про відкладення розгляду справи у випадку
,  як що у випадку першої неявки без
поважних причин належним чином повідомленого позивача в судове засідання або
неповідомлення ним про причини неявки ,
якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.
Таким чином судом було порушено

норми процесуального права ,  зокрема
суд позбавив позивача надати свої докази на підтвердження своїх позовних вимог.

Крім
того визначаючи вину позивачів в 30% ,  а
відповідачів в 70%,  суд не вказав в
своєму рішення на чому ґрунтується вина як однієї сторони по справі так і
іншої,  якими доказами це підтверджується
. Посилання суду на ті обставини ,  що
сторонами було обопільно порушено правила дорожнього руху ,  зокрема п.10.1.,  можна розцінювати як один із доказів вини
сторін ,  але для визначення вини кожного
учасника даної пригоди,  та стягнення
матеріальної та моральної шкоди ,
недостатню. Також вбачається ,  що
на місці пригоди працювали працівники ДАІ ,
але в матеріалах справи відсутні будь які докази ,  що хто не будь з учасників даної транспортної
пригоди притягувався до адміністративної відповідальності за порушення правил
дорожнього руху ,  або був звільнений від
відповідальності.

Крім
того,  в резолютивній частині рішення суд
не вказав,  позовні вимоги задоволено
повністю чи частково. Не вирішив питання суд також в частині позовних вимог про
стягнення витрат затрачених на проведення технічної експертизи на витрати на
юридичну допомогу. В мотивувальній частині суд зовсім не визначив чому суд
дійшов висновку про стягнення 2978 гривень 50 копійок ,  оскільки ступінь вини відповідача в розмірі
70 %,  визначеної судом,  ніяк не відповідає тій сумі яку стягнув суд.
Також суд не мотивував з чого виходив суд і на які докази посилався,  коли стягнув 1500 гривень на відшкодування
моральної шкоди.

Таким
чином виходячи із встановленого ,
колегія суддів вважає ,  що
рішення суду першої інстанції піддягає скасуванню з направленням справи на
новий розгляд в зв'язку з порушенням норм процесуального права та на підставі  ст. .311 ЦПК України.

Керуючись  ст.
ст.  304,  307,
311,  314, 315 ЦПК України ,  колегія суддів Апеляційного суду
Кіровоградської області:

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу задовольнити.

Рішення
Вільшанського районного суду Кіровоградської області від 13 грудня 2007 року
скасувати,  справу направити на новий
розгляд до того ж суду в іншому складі суду..

На
ухвалу може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду України протягом
двох місяців з дня набрання законної сили рішенням апеляційного суду.

Ухвала
апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення.