Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа №2-321/1

2008 рік

"15" грудня 2008 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі :

головуючого - судді Чех Н.А.

при секретарі - Бурдейна С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві справу за позовом ОСОБА_1 до Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, КП «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна» про визнання права користування земельною ділянкою та права власності на самовільне будівництво,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що він 06.05.2004 року прийняв у дар 1/3 частину житлового будинку АДРЕСА_1. З цього часу, реалізуючи своє право власності на будинок, він користується земельною ділянкою, на якій цей будинок розташований. Власниками іншої частину будинку є треті особи. Земельна ділянка, на якій розташований будинок АДРЕСА_1, рішенням Виконавчого комітету Київської міської ради народних депутатів від 19.07.1955 року зареєстрована за землекористувачами у загальній площі 346 м.кв. враховуючи те, що він є власником 1/3 частини жилого будинку, то у відповідності з діючим законодавством має право на користування 1/3 частиною земельної ділянки. Третім особам належить 2/3 частини земельної ділянки. 1/3 частина жилого будинку, що є його (позивача) власністю, складалась з кімнати площею 10 кв.м. та кухні площею 9 кв.м., побудованих в 1930 році з деревини. У зв'язку з тим, що набута у власність частина будинку перебувала у поганому стані, потребувала ремонту та загрожувала руйнуванню, він (позивач) вимушений був вжити заходів щодо збереження набутого ним майна та здійснив поліпшення, а саме: обклав стіни будинку цеглою, збудував цегляні стіни під навісом. Таким чином, здійснив самочинне будівництво, внаслідок чого площа приміщення збільшилась на 10 кв.м. У зв'язку з цим звернувся до суду з позовом про визнання за ним права користування 1/3 частиною земельної ділянки та визнання права власності на самочинно збудоване приміщення. В судове засідання позивач не з'явився, надав суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутності, позовні вимоги просив задовольнити.

Представник відповідача Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації надала суду заяву з проханням розглянути справу їх відсутності.

Треті особи в судове засідання не з'явилися, про день та час розгляду справи повідомлялися належним чином.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження в суді та підлягають задоволенню.

В суді встановлено, що відповідно до договору дарування від 06.05.2004 року позивач прийняв у дар 1/3 частину житлового будинку АДРЕСА_1 і є власником даної частини жилого будинку. Власниками 2/3 частини спірного жилого будинку є треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6. Земельна ділянка, на якій розташований будинок АДРЕСА_1, згідно рішення Виконавчого комітету Київської міської ради народних депутатів від 19.07.1955 року зареєстрована за землекористувачами у загальній площі 346 м.кв.

Відповідно до ст..120 ЗК України до особи, як5а придбала житловий будинок, переходить право власності на земельну ділянку, на якій він розміщений, без зміни цільового призначення, у розмірах, встановлених договором. Якщо договором про відчуження житлового будинку розмір земельної ділянки не визначено, до набувача переходить право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, та на ту частину земельної ділянки, яка потрібна для її обслуговування. При переході права власності на будівлю чи споруди до кількох осіб право на земельну ділянку визначається пропорційно часткам осіб у вартості будівлі та споруди. В разі. Коли житловий будинок розміщений на земельні ділянці, наданій у користування, то вразі його відчуження до набувача переходить право користування тією частиною земельної ділянки, на якій він розміщений, та частиною земельної ділянки, яка необхідна для його обслуговування. Таким чином, позивач має право на користування земельною ділянкою на 1/3 її частини. Виходячи з загального розміру спірної земельної ділянки, що зареєстрована за землекористувачами по АДРЕСА_1 з 1955 року, 1/3 її частини становить 115,3 кв.м., яка і має бути виділена позивачу в користування.

Відповідно до ст.376 ч.5 ЦК України на вимогу власника земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній. Якщо це не порушує права інших осіб. Даних та доказів того, що самочинне будівництво, здійснене позивачем, порушує права інших осіб, суду не надано. Це дає підстави суду для задоволення вимоги про визнання права власності на самочинно збудоване приміщення -прибудову, здійснену позивачем до частини жилого будинку, що належить позивачу на праві приватної власності, на частині земельної ділянки, на яку за позивачем визнано право користування.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.120 ЗК України, ст.376 ЦК України, ст.ст.60,212-215, 218, 223, 294 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на самочинно збудоване приміщення «прибудову» під літерою а 2, загальною площею 30,4 кв.м., яке знаходиться за адресою - АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_1 право коримстуваня 1/3 частиною земельної ділянки, площею 115,3 кв.м., на якій розташована 1/3 частина будинку АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду міста Києва через Дніпровський районний суд міста Києва шляхом подання заяви про апеляційне оскарження протягом 10 днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга подається протягом 20 днів з дня подачі заяви про апеляційне оскарження.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано.

Суддя: