Справа  № 2-0-42/08
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М        У К Р А Ї Н И

11 вересня 2008 року
смт.Краснокутськ

Краснокутський районний суд Харківської області в складі :

головуючого          - Л.В.Вовк

з участю секретаря - Т.М.Журавльової,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.
Краснокутську  Харківської області
цивільну справу за  заявою  ОСОБА_1
про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа
-  Краснокутська районна державна
адміністрація,-

в с т а н о в и
в :

6 червня 2008
року ОСОБА_1  звернувся до суду   з заявою
про встановлення  факту, що має
юридичне значення, а саме, що земельна ділянка, яка відповідно до свідоцтва про
право на спадщину належить позивачеві, призначена не для ведення самостійного сільськогосподарського
виробництва, а для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

В обґрунтування
своєї заяви позивач зазначив, що прийняв спадщину після матері - ОСОБА_2, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_1. Спадок складається з земельних ділянок площею 3,92 га та
площею 0,15 га, які на підставі рішення 7 сесії 22-го скликання Краснокутської
районної ради та 11 сесії 22-го скликання
Краснокутськї селищної ради від 18 квітня 1996 року та 25 квітня 1997
року передані у приватну власність, що підтверджується відповідними Державними
актами на право приватної власності на землю.

Під час
оформлення документів було встановлено, що при заповненні державного акту була
допущена помилка, а саме, у пункті „земля передана для” записано: для
ведення  самостійного сільськогосподарського
виробництва та ведення особистого підсобного господарства, а необхідно було
вказати: для ведення товарного сільськосподарського виробництва та будівництва
та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна
ділянка).  На даний час, маючи намір
переоформити земельну частку (пай) та виготовити Державний акт на своє ім”я,
звернувся до суду для виправлення даної помилки.

В судовому
засіданні ОСОБА_1 підтримав свої заявлені вимоги та просить їх
задовольнити.

Представник заінтересованої особи за
дорученням у судовому засіданні проти встановлення даного факту не
заперечував.

Суд, заслухавши
пояснення  заявника, представника
заінтересованої особи, дослідивши письмові матеріали справи, вважає що заява
підлягає задоволенню з наступних підстав.

Матеріалами
справи було встановлено, що рішенням УП сесії ХХП скликання Краснокутської
районної Ради  народних депутатів
Харківської області  від 18 квітня 1996
року „Про надання земельних ділянок у приватну власність бувшим членам КСП
„Маяк”, які вийшли з його складу для ведення самостійного
сільськогосподарського виробництва”, та рішенням 11 сесії ХХП скликання
Краснокутської селищної ради від 25
квітня 1997 року, ОСОБА_2 передано у приватну власність дві земельні
ділянки площею 3,92 га та площею 0,15 га та зобов”язано замовити Державний акт
на право приватної власності на землю (а. с.
7 ).

На
підставі вказаних рішень, ОСОБА_2 отримала Державний акт про право приватної
власності на землю серії ХР №
-18-53-008044 від 26 листопада 1999 року,   де було помилково вказано що „ землю
передано для ведення самостійного сільськогосподарського виробництва, ведення
особистого підсобного господарства”  ( а.
с. 5).

ІНФОРМАЦІЯ_1
ОСОБА_2 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть НОМЕР_1,
виданого 28 березня 2007 року відділом РАГСу Краснокутського РУЮ Харківської
області ( а. с. 12).

Згідно копії
свідоцтва про право на спадщину за законом НОМЕР_2, (спадкова справа № 287/2008
року), зареєстрованого в реєстрі за № 2656, ОСОБА_1 дійсно є спадкоємцем   ОСОБА_2 та прийняв в спадщину земельну
ділянку площею 0,15 га та земельну ділянку площею 3,92 га, що знаходиться на
території Краснокутської селищної ради, землі КСП „Маяк”, наданої для ведення
самостійного сільськогосподарського виробництва , ведення особистого підсобного
господарства (а. с. - 14). У відповідності до діючого на той час законодавства,
а саме - Земельного кодексу України 1990 року, такого виду користування взагалі
не передбачалось. Відповідно до ч. 1 ст. 48 ЗК України, необхідно було записати
„землю передано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та
будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд
(присадибна ділянка)”.

Встановлення
даного факту необхідно заявникові для звернення до Харківської регіональної
філії ДП  „ЦДЗК при державному комітеті
України по земельних ресурсах” для виготовлення Державного акту  на
право власності  на землю на своє
ім”я.

Відповідно
до  ст. 20  ЗК України, віднесення земель до тієї чи іншої
категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади та органів
місцевого самоврядування,  а в судовому
засіданні було встановлено, що цільове призначення даної земельної ділянки не
мінялося, розмір земельної ділянки не змінювався.

У відповідності
з п.5 ч.2 ст.234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження
справи про встановлення фактів,  що мають
юридичне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України, у
судовому засіданні можуть бути встановлені... факти, від яких залежить
виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо
законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Керуючись ст. 20
ЗК України, ст.ст. 10, 11, 209, 212, 214, 215,
234, 256 ЦПК України, суд ,-

в и р і ш и в :

Заяву  ОСОБА_1
-  з а д о в о л ь н и т и.

Встановити
факт,  що
земельні ділянки площею 3,92 га та площею 0,15 га,  які згідно Державного акта про право
приватної власності на землю, передані ОСОБА_2 для ведення самостійного
сільськогосподарського виробництва, ведення особистого підсобного господарства
і знаходиться на території Краснокутської селищної ради, землі КСП „Маяк”, та
відповідно до свідоцтва про право спадщину за законом належать ОСОБА_1,
призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та
будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд
(присадибна ділянка).

Рішення може
бути оскаржене в апеляційному порядку через Краснокутський районний суд
Харківської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення
заяви про апеляційне оскарження і подання після цього протягом 20-днів
апеляційної скарги,  або в порядку  ч.4 ст.295 ЦПК України.

.

СУДДЯ
Л.В.ВОВК