Справа № 2-25/08
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня  2008
року
м. Ізяслав

Ізяславський
районний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді
Демчука П.В., при секретарі Гонтарук З.О.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Ізяславі цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до
відділу ДВС Ізяславського районного управління юстиції , ОСОБА_2,
ОСОБА_3 про виключення майна з акта опису та арешту,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1
звернулася в суд із позовом до до відділу ДВС Ізяславського РУЮ. в якому
зазначила, що 17 жовтня 2007 року державним виконавцем було складено акт опису
та арешту майна, яким описано та накладено арешт на корову чорно-лису, яку оці-нено  в 3500 грн. та корову чорно-рябу, оцінену
3200 грн. Позивачка зазначила, що дані корови належали її батькові - ОСОБА_4,
який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, не склавши заповіту. Так як ОСОБА_1  спадщину після смерті свого батька не
прийняла, корови згідно акту опису їй не належать, тому акт опису та арешту
майна просить визнати незаконним  та
звільнити вказане майно з-під арешту.

В судовому
засіданні ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала.

Представник
відповідача державний виконавець відділу ДВС Протченко К.В. проти позову
заперечила, зазначила, що при виконанні виконавчого листа, виданого
Ізяславським районним судом,  із ОСОБА_1
було погоджено, яке саме майно підлягає включенню до акту опису, а в подальшому
позивачка робить всі дії, щоб уникнути виконання рішення суду.

Судом до участі
у справі в якості відповідачів були залучені ОСОБА_2 і ОСОБА_3, які є
стягувачами по виконавчому документу, які просили справу розглянути без їх
участі.

Суд,
заслухавши сторони, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку,
що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Відповідно до
ст. 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення
перешкод у здійсненні ним права користування
та розпоряджання своїм майном.

Із наданих суду
документів, матеріалів виконавчого провадження, встановлено, що згідно
виконавчих листів, виданих Ізяславським районним судом ОСОБА_1 зообв”язана
сплатити на користь ОСОБА_3 1000 грн. заподіяної шкоди, а на користь ОСОБА_2 -
4000 грн.

17 жовтня 2007
року державним виконавцем був складений акт опису та арешту майна серії АА №
392325, у який увішли дві корови - чорно-лиса вагою 5 центнерів вартістю 3500
грн., і чорно-ряба  вагою 4,5 центнерів
вартістю 3200 грн.

Позивачка надала
ветеринарно-санітарні паспорта на худобу, з яких вбачається, що власником обох
корів є ОСОБА_4 - її батько. Відповідно до свідоцтва про смерть ОСОБА_4 помер
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно
повідомлення Ізяславської державної нотаріальної контори після смерті ОСОБА_4
заведено спадкову справу, у встановлений строк заяву на прийняття спадщини
подав син ОСОБА_1 -  ОСОБА_5, а ОСОБА_1
подала заяву про відмову від прийняття спадщини. На час розгляду справи
свідоцтво на спадщину не видавалося. Як повідомила позивачка, син буде
оформляти прийняття спадщини, коли будуть на те гроші.

Судом  роз”яснено для ОСОБА_1 право її сина
вступити  у справу в якості третьої особи
із самостійними вимогами щодо предмета спору, у зв”язку з чим розгляд справи
відкладався. Позивачка на пропозицію суду не погодилася, вважає, що її син не
має наміру бути у суді.

У п. 4 Постанови
Пленуму Верховного Суду України від 27.08.1976 р. № 6 „Про судову практику в
справах про виключення майна з акту опису”
зазначено, що за правилами, встановленим для розгляду позовів про
виключення майна з опису, розглядаються вимоги громадян, що грунтуються на
праві власності на описане майно або на праві володіння ним.

Таким чином,
позивачка ОСОБА_1 не є  власником майна,
що являється предметом спору, тому і не може вимагати виключення його з акту
опису. Підстав для залишення позовної заяви позивачки без розгляду
процесуальним законом не передбачено, тому в позові слід відмовити.

На
підставі вкладеного, керуючись ст. 391 Цивільного кодексу України, п. 4
Постанови Пленуму Верховного Суду України №
6 від „Про судову практику в справах про виключення майна з акту
опису”  ,
ст. ст. 212 - 215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

В
задоволенні позову відмовити.

Заява
про апеляційне оскарження рішення суду може бути подана протягом 10 днів після
проголошення рішення.

Апеляційна
скарга на рішення суду може бути подана протягом двадцяти днів після подання
заяви про апеляційне оскарження.

Суддя                                               П.В.Демчук