Справа №4-с-1 -2008
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

1 лютого 2008 року Слов'янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого - судді Гусинського М. О.,

при секретарі - Винник О.В.

за участю: заявника ОСОБА_1 , представника ВДВС Слов'янськго МРУЮ державного виконавця Молжанінової P.M., представника ЗАТ «ПроКредитБанк» Шелкаєва Р.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Слов'янського міськрайонного суду у м. Слов'янську скаргу ОСОБА_1 на постанову державного виконавця про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, -

ВСТАНОВИВ:

15.01.2008 року до Слов'янського міськрайонного суду Донецької області звернулася ОСОБА_1 зі скаргою на постанову державного виконавця про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, посилаючись на те, що 30.09.2003 року вона уклала з ЗАТ «Мікрофінансовий банк», який на даний момент перейменовано у ЗАТ «ПроКредитБанк», договір про надання траншу №кр-179/10.02-03 у сумі 6000 грн. 02 коп. на строк 22 місяці зі сплатою процентів у розмірі 20% річних. 03.10.2003 року між нею та банком було укладено додаткову угоду до договору застави житлового будинку з надвірними побудовами №Кр-179/10.02-Д31 від 28.10.2002р. з метою забезпечення вищевказаного договору про надання траншу. Але у додатковій угоді помилково була вказана сума кредиту - 12000 грн., а також строк - 60 місяців. На момент укладання вказаної угоди в даному будинку було зареєстровано її неповнолітнього сина-ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

15.11.2007 року державним виконавцем ВДВС Слов'янського МРУЮ Петренко Т.В. на підставі виконавчого напису №4327, виданого 17.07.2007р. приватним нотаріусом, винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення арешту на його відчуження АА №374416.

Вважає дану постанову незаконною, оскільки відчуження будинку АДРЕСА_1 буде порушувати права зареєстрованої в ньому неповнолітньої дитини - ОСОБА_5, 1993 року народження, який не має іншого житла, додаткова угода №1 від 03.10.2003р. є незаконною та нікчемною, оскільки її було укладено без дозволу органу опіки та піклування.

Просила поновити строк для подачі скарги, постановити ухвалу про скасування постанови державного виконавця про арешт її майна, а саме на житловий будинок АДРЕСА_1 та оголошення заборони на його відчуження.

Заявник ОСОБА_1 у судовому засіданні вимоги скарги підтримала, навела доводи, викладені у скарзі.

Представник ВДВС Слов'янського МРУЮ Молжанінова P.M. у судовому засіданні заявлені вимоги не визнала, заперечувала проти їх задоволення з тих мотивів, що заявником було пропущено строк для оскарження дій державного виконавця, що у скарзі ОСОБА_1 ВДВС Слов'янського МРУЮ відповідачем не значиться. Просила скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Представник ЗАТ «ПроКредитБанк» Шелкаєв Р.В. у судовому засіданні також заявлені вимоги не визнав, заперечував проти їх задоволення з наступних підстав: вказана сума 12000 грн. та строк виконання зобов'язань 60 місяців не є помилкою, це є максимальний ліміт заборгованості боржника та максимальний строк користування наданими грошовими коштами; на момент укладання договору застави житлового будинку 28.10.2002 року у будинку зареєстрованих осіб не було; договір застави житлового будинку був укладений до реєстрації неповнолітньої дитини у цьому будинку, тому і не була необхідна письмова згода Органу опіки та піклування; звернення стягнення на будинок здійснюється у відповідності до ст. 20 Закону України „Про заставу", тому вимоги статті 47 Конституції України стосовно заборони примусового позбавлення права на житло в даному випадку не порушуються. Також просив не поновлювати заявнику строк на звернення до суду з зазначеною скаргою.

Представник органу опіки та піклування Слов'янської міської ради у судове засідання не з'явився, але від заступника міського голови надійшла заява про розгляд скарги у відсутності

2

представника Органу опіки та піклування Слов'янської міської ради та винесення рішення на розсуд

суду.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що скарга підлягає задоволенню за наступних підстав:

25.10.2002 року ОСОБА_1 уклала з ЗАТ «Мікрофінансовий банк» (який на даний момент перейменовано у ЗАТ «ПроКредитБанк») договір про надання траншу №Кр-179/10.02-01 у сумі 2931 грн. 39 коп. на строк 12 місяці зі сплатою процентів у розмірі 24% річних (а.с. 21-23).

2002 року між ОСОБА_1 та банком було укладено договір застави житлового будинку з надвірними побудовами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, №Кр-179/10.02-Д31 . з метою забезпечення вищевказаного договору про надання кредиту (а.с. 27).

2003 року ОСОБА_1 уклала з ЗАТ «Мікрофінансовий банк», який на даний момент перейменовано у ЗАТ «ПроКредитБанк», договір про надання траншу №Кр-179/10.02-03 у сумі 6000 грн. 02 коп. на строк 22 місяці зі сплатою процентів у розмірі 20% річних (а.с. 31-33).

03.10.2003 року між ОСОБА_1 та банком було укладено додаткову угоду №1 до договору застави житлового будинку з надвірними побудовами №Кр-179/10.02-Д31 від 28.10.2002р. з метою забезпечення вищевказаного договору про надання траншу. У даній угоді вказана сума кредиту - 12000 грн., на строк - 60 місяців (а.с. 35).

15.11.2007 року державним виконавцем ВДВС Слов'янського МРУЮ Петренко Т.В. на підставі виконавчого напису №4327, виданого 17.07.2007р. приватним нотаріусом, винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення арешту на його відчуження АА №374416, згідно якого накладено арешт на житловий будинок АДРЕСА_1 та заборонено здійснювати відчуження будь-якого окремого майна, яке належить ОСОБА_1 (а.с. 15).

Як вбачається з домової книги громадян, які мешкають у будинку АДРЕСА_1 у будинку з 19.11.2002 року зареєстровані ОСОБА_1, 1974 року народження, ОСОБА_5, 1993 року народження, з 09.10.2007р. зареєстрована ОСОБА_7 (а.с. 18-19).

Неповнолітній ОСОБА_5 є сином ОСОБА_1 (а.с. 8).

ОСОБА_7 є інвалідом 1 групи та матір'ю ОСОБА_1 , також мешкає разом з ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 9, 10).

ОСОБА_1 працює, отримує заробітну плату, сплатила деякі суми за договорами позики та траншу (а.с. 11, 29, 36-38).

Будинок АДРЕСА_1 належить ОСОБА_1 на праві приватної власності.

Згідно до ст. 64 Житлового Кодексу України до членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки.

Відповідно до ст. 65 ЖК України наймач має право в установленому законом порядку за письмовою згодою всіх членів сім'ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків а також інших осіб. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей зазначеної згоди не потрібно.

Згідно з п. 8) ч. 1 ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі звернення стягнення на майно за зобов'язанням власника.

Згідно ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування.

Відповідно до ст. 17 ч.3 Закону України „Про охорону дитинства" батьки або особи, які їх замінюють, не мають права без дозволу органів опіки і піклування укладати договори, які підлягають нотаріальному посвідченню або спеціальній реєстрації, відмовлятися від належних дитині майнових прав, здійснювати розподіл, обмін, відчуження житла, зобов'язуватися від імені дитини порукою, видавати письмові зобов'язання.

Таким чином, накладення арешту на житловий будинок АДРЕСА_1, в якому зареєстрований неповнолітній ОСОБА_5, та заборона на його відчуження буде суперечити інтересам неповнолітнього та порушувати його права.

Статтями 67-70 Закону України „Про виконавче провадження" передбачена можливість звернення стягнення на заробітну плату та інші доходи боржника.

3

ОСОБА_1. не відмовляється від виконання своїх обов'язків по укладеним кредитним договорам, має постійне місце роботи, за яким отримує заробітну плату, у зв'язку з чим суд вважає, що можливо звернення стягнення на її заробітну плату та інші доходи, що таке звернення ні в якій мірі не унеможливіть виконання стягнення за виконавчим написом приватного нотаріуса.

Крім того, суд вважає, що строки на подачу скарги заявником пропущено з поважних причин, у зв'язку з чим їх необхідно поновити.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження" від 26.12.2003 р. № 14 учасник виконавчого провадження, який звернувся до суду зі скаргою бере участь у її розляді як заявник, а інші учасники цього провадження, прав і обов'язків яких безпосередньо стосується зазначене звернення, - як заінтересовані особи, у зв'язку з чим суд вважає, що твердження державного виконавця про те, що державний виконавець не був зазначений у скарзі як відповідач (і не був залучений у якості відповідача до розгляду справи) є безпідставним і не відповідає вимогам чинного законодавства.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 47 Конституції України, ст. ст. 383, 384, 385, 387 ЦПК України, ст. ст. 71, 224 ЦК України, ч.3 ст. 17 Закону України „Про охорону дитинства", ст. ст. 67-70 Закону України „Про виконавче провадження", Постановою Пленуму Верховного Суду України „Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження" від 26.12.2003 р.№ 14, -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на постанову державного виконавця про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк для подачі скарги, визнавши поважними причини його пропуску.

Визнати дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Слов'янського міськрайонного управління юстиції по накладенню арешту на майно боржника ОСОБА_1, а саме на житловий будинок АДРЕСА_1 -неправомірними.

Зобов'язати ВДВС Слов'янського МРУЮ та державного виконавця Петренко Т.В. скасувати постанову Серії АА № 374416 від 15.11.2007р. про накладення арешту на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_1, винесену державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Слов'янського міськрайонного управління юстиції Петренко Т.В. по примусовому виконанні виконавчого напису № 4327, виданого 17.07.2007 року приватним нотаріусом по стягненню з ОСОБА_1 на користь ЗАТ «ПроКредитБанк» боргу 15199, 85 грн. та виконавчого збору у сумі 1519, 98 грн.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-денний строк з дня проголошення ухвали заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 10 днів апеляційної скарги, або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.