Справа № 22ц-125/08                                                                                        Головуючий
в 1 інстанції Пушкарчук В.П.
Категорія - 19                                                                                                    Доповідач
СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________
У Х В А Л А

і м е н е м    У к
р а ї н и

19 лютого 2008 року.                                                                                              м.
Луцьк

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого
судді - Расевича С.І.,

суддів
Киці С.І., Подолюка В.А.,

при
секретарі Гордійчук І.В.

з участю

позивача ОСОБА_1,

представників позивача ОСОБА_2, ОСОБА_3,

представника відповідача Пилипчук І.Л.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Луцької кооперативної
житлово-експлуатаційної контори № 8 житлово-будівельних кооперативів (далі -ЖЕК
№ 8), житлово-будівельного кооперативу № 61 (далі - ЖБК № 61) про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди за апеляційною скаргою відповідача Луцької
кооперативної житлово-експлуатаційної контори № 8 житлово-будівельних
кооперативів на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10
грудня 2007 року,

в с т а
н о в и л а :

Рішенням Луцького міськрайонного суду
Волинської області від 10 грудня 2007 року позов  задоволено частково.

Стягнуто
з ЖЕК № 8 в користь позивача ОСОБА_1 4500 грн. матеріальних збитків, 500 грн.
моральної шкоди та 339 грн. 50 коп. судових витрат.

В решті
позову відмовлено.

В
апеляційній скарзі відповідач ЖЕК № 8, покликаючись на неправильне застосування
судом норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування обставин
справи, просить скасувати рішення та постановити нове про відмову позивачу в
позові.

Апеляційна
скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Судом
першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 на праві приватної власності належить
квартира АДРЕСА_1  (а.с. 8).

1
серпня 2004 року відбулося затоплення вказаної квартири після якого вартість
відновлювальних робіт становить 5939 грн. (а.с. 3-5, 9-19).

Згідно
частин 1 і 2 ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана
неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам
фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або
юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа,
яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що
шкоди завдано не з її вини.

З
матеріалів справи вбачається, що 1 червня 2002 року між відповідачами ЖЕК № 8
та ЖБК № 61 укладено договір № 33 на обслуговування кооперативного будинку
АДРЕСА_1 (а.с. 6-7).

Відповідно
до умов даного договору ЖБК № 61 передав, а ЖЕК № 8 прийняв на обслуговування
вищевказаний кооперативний будинок.

Згідно
п. 3.1.1 вказаного договору ЖЕК № 8 зобов'язувався виконувати комплекс робіт по
утриманню будинку та прибудинкової території відповідно до вимог Житлового
кодексу Української РСР та правил користування приміщеннями житлових будинків
та прибудинкових територій, вживати своєчасних заходів щодо ліквідації
аварійних ситуацій.

В
апеляційній скарзі ЖЕК № 8 як на підставу для звільнення від відповідальності
по відшкодуванню позивачу шкоди, посилається на п.п. 4.1.2 і 5.2, вказаного
договору, які передбачають, що при наявності тримісячної заборгованості по
оплаті послуг, ремонт місць спільного користування буде проводитися тільки
після погашення заборгованості або оплаті вартості ремонтних робіт, відповідач
не несе відповідальності за ненадання вказаних послуг у разі виникнення
заборгованості понад 3 місяці.

Однак,
судом встановлено, що доказів несвоєчасної оплати ЖБК № 61 послуг згідно
вказаного договору ЖЕК № 8 не надано, будь-яких претензій щодо невиконання
кооперативом умов договору ЖЕК № 8 не пред'являв, а тому доводи апеляційної
скарги в цій частині є безпідставними і не можуть братися до уваги.

Особа,
що подала апеляційну скаргу, також вказує, що згідно п. 5.2 вказаного договору
ЖЕК № 8 звільняється від відповідальності за заподіяння шкоди в даному випадку,
оскільки шкода спричинена внаслідок дії непереборної сили, зокрема, зливних
дощів.

З
матеріалів справи вбачається, що затоплення належної позивачу квартири сталося
під час інтенсивного дощу через внутрішній ливневий стік, трубопровід якого на
рівні горищного приміщення був забитий сторонніми предметами (а.с. 3).

Крім
того, після затоплення ЖЕК № 8 добровільно пропонував позивачу усунути
заподіяну шкоду (а.с. 4-5).

Отже,
заподіяна позивачу внаслідок затоплення квартири матеріальна шкода підлягає
стягненню з відповідача ЖЕК № 8, оскільки вона завдана в зв'язку з неналежним
виконанням останнім своїх обов'язків, передбачених договором від 1 червня 2002
року.

Визначаючи
розмір матеріальної шкоди, що підлягає стягненню на користь позивача, суд
першої інстанції правильно врахував наявність в той період сильних дощів та
значне перевищення норми опадів та визначив розмір відшкодування в сумі 4500
грн.

За
таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов до
правильно висновку про стягнення заподіяної позивачу матеріальної шкоди з ЖЕК №
8 та відмову в позові до ЖБК № 61, оскільки доказів вини останнього в
заподіянні шкоди не здобуто.

Відповідно
до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі
неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка
її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою
цієї статті.

Визначаючи
розмір відшкодування моральної шкоди, що підлягає стягненню на користь ОСОБА_1,
суд першої інстанції врахував всі обставини, що зазначені в ст. 23 ЦК України,
та вірно визначив розмір відшкодування моральної шкоди. Тому посилання
відповідача ЖЕК №
8 в цій частині є безпідставними та не підтверджуються
жодними доказами.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують
висновків суду, наведених у рішенні.

Таким
чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для
висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального
чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного
вирішення справи.

Керуючись
ст.ст. 307, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів -

у х в а
л и л а :

Апеляційну
скаргу відповідача Луцької кооперативної житлово-експлуатаційної контори № 8
житлово-будівельних кооперативів відхилити, а рішення Луцького міськрайонного
суду Волинської області від 10 грудня 2007 року в даній справі залишити без
змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена шляхом
подачі касаційної скарги безпосередньо до судової палати в цивільних справах
Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання нею законної
сили.

Головуючий:

Судді: