Справа № 22ц-1694/2008
Головуючий у першій інстанції - кучерін о.ф.
Категорія - цивільна
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2008 року

м. Чернігів

Апеляційний
суд Чернігівської області у складі:

головуючого-судді

іваненко
л.в.,

суддів:

квача
м.о.,  ішутко в.м.,

при секретарі

сетченко
н.м.,

за участю:

ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4,

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Чернігові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1,
ОСОБА_2 на рішення Варвинського районного суду від 15 липня 2008 року у справі
за позовом ВАТ „Райффайзен Банк Аваль” до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення боргу
за кредитним договором,-

в с т а н о в и в:

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 просять скасувати рішення
Варвинського районного суду від 15 липня 2008 року, яким позовні вимоги
задоволені повністю,  посилаючись на те,
що рішення суду постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального
права, висновки суду не відповідають обставинам справи, судом не повно
з”ясовано обставини справи, а саме: судом не були взяті до уваги докази, надані
ОСОБА_1, а докази, надані позивачем, суд поклав в основу рішення. Апелянти
також зазначають, що судом не враховано факт того, що він мав тимчасові
фінансові труднощі, оскільки деякий час на його грошові кошти, які знаходились
на банківському рахунку у позивача, було накладено арешт, внаслідок чого він не
міг безготівковими платежами здійснювати погашення кредиту.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду та
дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга
підлягає відхиленню, виходячи з наступного.

Судом по справі встановлено і це підтверджується матеріалами справи, що
22.07.2005 року між ВАТ „Райффайзен Банк Аваль” та ОСОБА_1 був укладений
кредитний договір № 014/1000/26819 про надання останньому кредиту в сумі 20000
доларів США.

На підставі цього кредитного договору 22.07.2005 року між ВАТ „Райффайзен
Банк Аваль” та ОСОБА_2 було укладено договір поруки.

Статтею 554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником
зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед
кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено
додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає
перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного
боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором
поруки.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що
відповідно до п.6.5 кредитного договору позивач мав право достроково вимагати
погашення заборгованості позичальника за кредитом, включаючи нараховані
відсотки за користування кредитом та штрафні санкції у випадку невиконання
позичальником умов кредитного договору, а також відповідно до вимог ст.1050 ЦК
України частини другої, якою передбачено право позикодавця, в разі прострочення
позичальником чергової частини повернення позики, вимагати дострокового
повернення частини позики, що залишилась, та сплати належних процентів. Станом
на 2 червня 2008 року за ОСОБА_1 малась заборгованість по кредиту в сумі 19575,
02 доларів США. Він належним чином не виконував умов кредитного договору, а з
21 листопада 2007 року взагалі не погашав кредитної заборгованості, до позивача
не звертався  про перенесення строків
погашення кредиту.

Висновки  суду  грунтуються на матеріалах справи та вимогах
чинного законодавства, зокрема, ч.2 ст. 1050, 1054 ЦК України.

Апеляційним судом не можуть бути взяти до уваги доводи апелянта про
його  тимчасові фінансові труднощі, які
були, як він про це стверджує, пов”язані з накладенням арешту на його рахунок,
внаслідок чого він не міг безготівковими платежами здійснювати погашення
кредиту, оскільки апелянтом не надано жодного доказу (і такі докази відсутні в
матеріалах справи) на підтвердження цих його доводів, у відсутності доказів
вони являються голослівними.

Інші доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про
неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права, яке
призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи і не містять
передбачених законом підстав для скасування рішення суду.

За
таких обставин, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає
відхиленню, а рішення суду залишенню без зміни, оскільки воно ухвалено з
додержанням норм матеріального та процесуального права.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст.
209, 218, 303, 307, 308, 313, 315, 317, 319 ЦПК України, апеляційний
суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Варвинського районного суду від 15 липня 2008 року - залишити
без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути
оскаржена до Верховного Суду України в касаційному порядку протягом двох
місяців з дня проголошення.

Головуючий:
Судді: