Справа № 4259                                                  Головуючий
в 1 інстанції Подрєзова Г.О.
Категорія 20                                                                                          Доповідач Лащенко В.Д.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 лютого   2008 року колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі: головуючого -
Лащенка В.Д. суддів - Корзаченко І.Ф., Червінко К.С. при секретарі - Шешко О.Б.

розглянула у відкритому судовому
засіданні справу за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю
„Кушнер" на рішення Білоцерківського міськрайонного суду від 18 жовтня 2007
року у справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю
„Кушнер", третя особа ОСОБА_2,
Київська регіональна дирекція закритого акціонерного товариства страхова
група „ТАС" про відшкодування шкоди,

встановила:

У серпні 2008
року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до товариства з обмеженою
відповідальністю „Кушнер", третя особа ОСОБА_2 про відшкодування шкоди.
Свої вимоги мотивувала тим, що 13 лютого 2007 року близько 15 години на
автодорозі Тараща-Біла Церква водій автомобіля ЗАЗ 110207, реєстраційний номер
НОМЕР_1, який перебував у трудових відносинах з відповідачем, власником джерела
підвищеної небезпеки, в порушення вимог Правил дорожнього руху виїхав на
зустрічну смугу руху, де зіткнувся з належним їй автомобілем ЗАЗ 110307, реєстраційний
номер 59-701 КК, яким управляв ОСОБА_3, а вона була пасажиром.

Внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди вона отримала тілесні ушкодження, які згідно
висновку судово-медичної експертизи відносяться до категорії тілесних ушкоджень
середньої тяжкості, у зв"язку з чим тривалий час лікувалася у
Білоцерківській центральній районній лікарні.

Постановою Білоцерківського міськрайонного суду від 3 липня 2007 року ОСОБА_2
звільнено від кримінальної відповідальності за ст. 286 ч. 1 КК України на
підставі Закону України „Про амністію".

За період
лікування нею було витрачено 230 грн.11 коп. на придбання ліків. Крім того вона
зазнала моральних страждань, оскільки тривалий час відчувала нестримну фізичну
біль, перебуваючи в гіпсі, була позбавлена можливості
вести звичайний спосіб життя. На відшкодування моральної шкоди просила
стягнути з відповідача 50 000 грн.

2

Ухвалою
Білоцерківського міськрайонного суду від 11 вересня 2007 року в якості третьої
особи залучено закрите акціонерне товариство страхова група „ТАС".

Рішенням
Білоцерківського міськрайонного суду від 18 жовтня 2007 року позов задоволено
частково, стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю „Кушнер" на
користь ОСОБА_1 230 грн. 11 коп. на відшкодування матеріальної шкоди та 10 000
грн. на відшкодування моральної шкоди.

В апеляційній
скарзі товариство з обмеженою відповідальністю „Кушнер" просить рішення
суду скасувати, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального
права та порушення судом норм процесуального права.

Апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких
підстав.

Стягуючи з ТОВ
„Кушнер" на користь позивачки витрати на лікування в розмірі 230 грн. 11
коп. та 10000 грн. на відшкодування моральної шкоди, суд виходив з того, що
відповідач, як володілець джерела підвищеної небезпеки, відповідає за завдану
шкоду.

З таким
висновком не може погодитися колегія суддів, оскільки судом неправильно
застосовані норми матеріального права.

З матеріалів
справи вбачається, що позивачці заподіяна шкода внаслідок зіткнення
транспортних засобів. Винним у ДТП визнано водія автомобіля відповідача
ОСОБА_2, якого звільнено від кримінальної відповідальності за ст. 286 ч. 1 КК
України на підставі Закону України „Про амністію". Згідно договору
обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних
транспортних засобів від 26 жовтня 2006 року ТОВ „Кушнер" застрахувала
свою цивільну відповідальність. Ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну
життю і здоров'ю передбачено 51 000 грн.

Покладаючи
обов'язок по відшкодування шкоди на ТОВ „Кушнер", як володільця
транспортного засобу, суд не взяв до уваги, що відповідно до вимог ст. 1194 ЦК України особа,
яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової
виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди
зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і
страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

За таких
обставин суду першої інстанції необхідно було притягнути до участі у справі як
співвідповідача страховика, ЗАТ „Страхова група „ТАС", на якого відповідно
до договору може бути покладено обов'язок по відшкодуванню шкоди. Апеляційна
інстанція позбавлена можливості змінити рішення, не передаючи справу на новий
розгляд, оскільки страховик приймав участь у розгляді справи як третя особа.

Оскільки судом
першої інстанції неправильно застосовані норми матеріального права та порушенні
норми процесуального права, рішення суду необхідно скасувати, а справу
направити на новий розгляд, під час якого притягнути до участі в справі як
співвідповідача ЗАТ „Страхова група „ТАС" та відповідно до
зобов"зяння сторін вирішити спір.

3

Керуючись ст.ст.
307-311 ЦПК України, колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну
скаргу товариства з обмеженою відповідальністю „Кушнер" задовольнити частково.

Рішення
Білоцерківського міськрайонного суду від 18 жовтня 2007 року скасувати, справу
направити на новий розгляд до того ж суду іншим складом

суду.

Ухвала набирає
законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному
порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців.