overthelex/edrsr-tspk huggingface dataset:
У х в а л а

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

30 жовтня 2008 року
м. Київ

Суддя Верховного Суду України Костенко А.В.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2 на ухвалу Кіровського районного суду
м. Донецька від 5 травня 2008 року та ухвалу
колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду
Донецької області від 20 червня  2008
року,  у справі за
позовом ОСОБА_1 до відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та
газифікації «Донецькміськгаз» про проведення перерахунку раніше нарахованої
суми з оплати послуг за газопостачання,

в с т а н о в и в:

Ухвалою Кіровського районного суду м. Донецька від 5
травня                   2008 року,
залишеною без змін ухвалою  колегії
суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Донецької області
від 20 червня                  2008 року  закрито провадження у справі з
підстав, передбачених п. 5 ч. 1 ст. 207 ЦПК України.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 та його
представник ОСОБА_2 просять скасувати постановлені у справі ухвали, а справу
передати на новий розгляд, посилаючись на неправильне застосування судами норм
матеріального права та порушення норм процесуального права.

У відкритті касаційного провадження
слід відмовити з таких  підстав.

Відповідно
до п. 5 ч. 3 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного
провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній
доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Згідно
з вимогами ч.1 ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції в межах касаційної
скарги перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної
інстанцій норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати
або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи
відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи
іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, а тому доводи касаційної
скарги в цій частині без наведення конкретних порушень судом норм
процесуального права, які були допущені при встановленні зазначених у рішенні
фактів, також не можуть бути визнані такими, що викликають необхідність
перевірки їх матеріалами справи.

Із
змісту касаційної скарги та оскаржуваних ухвал, доданих до скарги, вбачається,
що наведені у скарзі доводи не дають підстав для висновків про те, що ухвали
постановлено без дотримання норм матеріального та процесуального права.

Керуючись п. 5 ч. 3 ст. 328 ЦПК України,

у
х в а л и в :

Відмовити
ОСОБА_1 та його представнику ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження, у справі за позовом
ОСОБА_1 до відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації
«Донецькміськгаз» про проведення перерахунку раніше нарахованої суми з оплати
послуг за газопостачання.

Додані до скарги матеріали повернути
заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Верховного Суду України
А.В. Костенко
У Х В А Л А І М Е Н Е М   У К Р
А Ї Н И

24 жовтня 2008 року
м. Київ

Суддя Судової палати у цивільних справах Верховного Суду
України

Патрюк М.В.

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення
Шевченківського районного суду м. Львова від 20 грудня 2007 року та ухвалу
апеляційного суду Львівської області від 4 серпня 2008 року в справі за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, Шевченківської районної адміністрації Львівської
міської ради, треті особи: ОСОБА_5, виконавчий комітет Львівської міської ради,
ОСОБА_6, ОСОБА_7 - про визнання недійсними договору обміну жилими приміщеннями
та свідоцтва про право власності на квартиру,

в  с
т  а  н
о  в  и  в :

У березні 2005 року ОСОБА_2, ОСОБА_1 звернулися в суд із
вищезазначеним позовом, в якому просили поновити строк позовної давності та
визнати недійсними: договір обміну житловими приміщеннями - квартирою АДРЕСА_1
та квартирою             АДРЕСА_2, який було укладено 27
вересня 1991 року між ОСОБА_8 та ОСОБА_3, та свідоцтво про право власності на
квартиру АДРЕСА_1, яке було видане
22 грудня 2003 року Шевченківською районною адміністрацією Львівської
міської ради на ім'я ОСОБА_3

Під час судового розгляду справи ОСОБА_2 помер, у зв'язку
з чим ухвалою суду його було виключено з числа позивачів.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 20
грудня 2007 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Львівської області
від 4 серпня 2008 року, в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати судові
рішення з підстав неправильного застосування судами норм матеріального права та
порушення норм процесуального права із передачею справи на новий розгляд до
суду першої інстанції.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з
таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної
інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не
були встановлені в рішенні суду, чи відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими.

Із оскаржуваних судових рішень, доданих до них
матеріалів  вбачається, що скарга є  необґрунтованою і наведені в ній доводи не
дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначених
судових рішень.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 328 ЦПК України, у разі якщо
касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають
необхідності перевірки матеріалів справи, суддя-доповідач відмовляє у відкритті
касаційного провадження у справі.

Керуючись пунктом 5 частиною 3 статті 328 ЦПК України

у  х
в  а  л
и  в :

У відкритті касаційного провадження у справі за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, Шевченківської районної адміністрації Львівської
міської ради, треті особи: ОСОБА_5, виконавчий комітет Львівської міської ради,
ОСОБА_6, ОСОБА_7 - про визнання недійсними договору обміну жилими приміщеннями
та свідоцтва про право власності на квартиру відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити
особі, яка подавала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Верховного Суду України                                                         М.В. Патрюк
У Х В А Л А І М Е Н Е М   У К Р
А Ї Н И

24 жовтня 2008 року
м. Київ

Суддя Судової палати у цивільних справах Верховного Суду
України

Патрюк М.В.

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення
Ковпаківського районного суду м. Суми від 3 липня 2008 року та ухвалу
апеляційного суду Сумської області від 9 вересня 2008 року в справі за позовом
ОСОБА_1 до Сумської дитячої художньої школи ім. М.Г.Лисенка про поновлення на
роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та
відшкодування моральної шкоди,

в  с
т  а  н
о  в  и  в :

ОСОБА_1 звернувся в суд із вищезазначеним позовом,
посилаючись на те, що він працював у відповідача сторожем з 28 березня  1996 року. 4 грудня 2007 року директором
школи його було повідомлено про те, що під час його чергування з території
школи зник протипожежний інвентар. В подальшому його було звільнено з роботи,
але в трудовій книжці було зазначено, що таке звільнення відбулося за угодою
сторін. Вважав, що його звільнення проведено незаконно, оскільки згоди на своє
звільнення він не надавав. Просив суд поновити строк звернення до суду з даним
позовом та задовольнити його позовні вимоги.

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 3
липня                2008 року, залишеним
без змін ухвалою апеляційного суду Сумської області від 9 вересня 2008 року, в
задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено за пропуском строку звернення до суду.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати судові
рішення з підстав неправильного застосування судами норм матеріального права та
порушення норм процесуального права із передачею справи на новий розгляд до
суду першої інстанції.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з
таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної
інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не
були встановлені в рішенні суду, чи відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими.

Із оскаржуваних судових рішень, доданих до них
матеріалів  вбачається, що скарга є  необґрунтованою і наведені в ній доводи не
дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначених
судових рішень.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 328 ЦПК України, у разі якщо
касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають
необхідності перевірки матеріалів справи, суддя-доповідач відмовляє у відкритті
касаційного провадження у справі.

Керуючись пунктом 5 частиною 3 статті 328 ЦПК України

у  х
в  а  л
и  в :

У відкритті касаційного провадження у справі за позовом
ОСОБА_1 до Сумської дитячої художньої школи                              ім. М.Г.Лисенка
про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного
прогулу та відшкодування моральної шкоди відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити
особі, яка подавала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Верховного Суду
України                                                         М.В. Патрюк
29 жовтня 2008 року                                           м. Київ
Колегія суддів Судової палати у
цивільних справах Верховного Суду України у складі :
Лихути Л.М., Охрімчук Л.І., Сеніна Ю.Л.,
в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
поділ спільного майна,
ОСОБА_1 звернулася до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що з липня
1975 року вони з відповідачем перебували в шлюбі, проживали однією сім'єю до
серпня 2006 року й за час шлюбу набули грошові кошти, які ОСОБА_2 помістив на
рахунки банківських установ і відмовляється їх поділити після фактичного
припинення шлюбних відносин.
розгляду справи доповнила позов, зазначила також, що їх з відповідачем спільним
сумісним майном є автомобіль “Шевроле”, і просила стягнути з ОСОБА_2 &frac12; частину коштів, що знаходяться на
компенсації вартості &frac12; частини автомобіля.
Рішенням
Красноперекопського міськрайонного суду від 21 грудня 2007 року, залишеним без
змін ухвалою Апеляційного суду Автономної Республіки Крим від             13 травня 2008 року, в задоволенні
позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_1
просить скасувати ухвалені в справі судові рішення та постановити нове рішення,
посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права.

Касаційна скарга задоволенню не
підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до
ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне
застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального
права.

Доводи скарги та матеріали
витребуваної справи не дають підстав для висновку, що судами при розгляді
справи допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які
передбачені ст. ст. 338 - 341 ЦПК України як підстави для скасування рішень.

Згідно з ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд
перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може
встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні
чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність чи недостовірність того
чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, а тому
доводи касаційної скарги в цій частині не можуть бути визнані як підстава для призначення справи до судового розгляду.

Оскаржувані судові рішення ухвалені
з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст.
332, 336 ЦПК України, колегія суддів Cудової палати у цивільних
справах Верховного Суду України

у  х
в  а  л
и  л  а :

Касаційну скаргу ОСОБА_1
відхилити, рішення  Красноперекопського
міськрайонного суду від 21 грудня 2007 року та ухвалу Апеляційного суду
Автономної Республіки Крим від 13 травня 2008 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Верховного Суду України:
Л.М.Лихута

Л.І.Охрімчук

Ю.Л.Сенін
Справа № 2-244/2008р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ

УКРАЇНИ

17 березня 2008 року Олександрівський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді - Безуматова М.В.,

при секретарі -

Кучеренко В.М.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні в залі суду сел. Олександрівка цивільну справу за позовом
ОСОБА_1
до
ОСОБА_2
про стягнення аліментів,-

встановив :

Позивач звернулась до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання не повнолітньої дитини.

При попередньому судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, суду пояснила, що перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого має сина
ОСОБА_3
,
ІНФОРМАЦІЯ_1
року народження.

Копією свідоцтв про укладення шлюбу, про народження дитини, підтверджується, що сторони перебувають у шлюбі та мають спільну дитину -
ОСОБА_3
,
ІНФОРМАЦІЯ_1
року народження.

Відповідач в судовому засідання позов визнав, аліменти на утримання сина згоден сплачувати.

Згідно ст. 130ч.4 ЦПК України - у разі визнання позову суд ухвалює при попередньому розгляді судове рішення.

Згідно ст. 174 ч.4 ЦПК України - у разі визнання відповідачем позову за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод, інтересів інших осіб.

Згідно ст. 180 СК України батьки зобов"язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до їх повноліття. Згідно ст.367 ч.1 п.1 ЦПК України - суд допускає негайне стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Згідно ст.88 ЦПК України - у разі задоволення позовних вимог позивача судовий збір та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи стягуються з відповідача.

Враховуючи викладене, суд вважає вимоги позивача обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.130 ч.4, 174 ч.4, 88,215 ЦПК України , ст.ст.180-182 СК України ,суд,-

вирішив :

Задовольнити позов: стягнути з
ОСОБА_2
,
ІНФОРМАЦІЯ_2
року народження, уродженця
АДРЕСА_1
, жителя
АДРЕСА_1
, аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно на користь
ОСОБА_1
,
ІНФОРМАЦІЯ_3
року народження, жит.
АДРЕСА_1
на утримання неповнолітнього сина
ОСОБА_3
,
ІНФОРМАЦІЯ_1
року народження, щомісячно, починаючи з 27 лютого 2008 року - дня подачі позовної заяви та до повноліття дитини, тобто до 1 листопада 2012 року, судовий збір на користь держави в сумі 51 гривня, витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 7 гривень 50 копійок.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

На рішення суду може бути подано заяву про апеляційне оскарження до суду першої інстанції протягом 10 - днів з дня проголошення рішення. Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом 20 днів з дня подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя :/підпис/

Копія вірна

Голова Олександріського районного суду

Безуматов М.В.
Справа № 2-253/2008р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ

УКРАЇНИ

20 березня 2008 року Олександрівський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді - Безуматов М.В., при секретарі -

Швайці Л.В.

розглянувши у попередньому судовому засіданні в залі суду сел. Олександрівка цивільну справу за позовом
ОСОБА_1
до
ОСОБА_2
про стягнення аліментів,-

встановив :

Позивач звернулась до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

В попереднє судове засідання сторони не з"явилися, надали заяви, в яких позовні вимоги підтримують, просять справу розглядати без їх участі.

Копією свідоцтв про розірвання шлюбу, про народження дитини, підтверджується, що сторони перебували
у
шлюбі та мають спільну дитину -
ОСОБА_3
,
ІНФОРМАЦІЯ_1
року народження.

Згідно ст. 130 ч.4 ЦПК України - у разі визнання позову суд ухвалює при попередньому розгляді судове рішення.

Згідно ст. 174 ч.4 ЦПК України - у разі визнання відповідачем позову за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує прав , свобод , інтересів інших осіб.

Згідно ст. 180 СК України батьки зобов"язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до їх повноліття. Згідно ст.367ч. 1 п. 1 ЦПК України - суд допускає негайне стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Згідно ст.88 ЦПК України - у разі задоволення позовних вимог позивача судовий збір та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи стягуються з відповідача.

Враховуючи викладене, суд вважає вимоги позивача обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.130 ч.4, 174 ч.4, 215 ЦПК України, ст.ст.180-182 СК України ,суд,-

вирішив :

Задовольнити позов: стягнути з
ОСОБА_2
,
ІНФОРМАЦІЯ_2
року народження, уродженця
АДРЕСА_2
, жителя
АДРЕСА_1
, аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно на користь
ОСОБА_1
,
ІНФОРМАЦІЯ_3
року народження, жит.
АДРЕСА_2
на утримання неповнолітньої доньки Марії,
ІНФОРМАЦІЯ_1
року народження, щомісячно, починаючи з 04 березня 2008 року -цня подачі позовної заяви та до повноліття дитини, тобто до 06 жовтня 2018 року, судовий збір на користь держави з сумі 51 гривня, витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 7 гривень 50 копійок.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному зиконанню.

На рішення суду може бути подано заяву про апеляційне оскарження до суду першої інстанції протягом 10 днів дня проголошення ркї|ення. Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом 20 днів після юдання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя :/підпис/

Копія вірна

Голова Олександріського районного суду

Безуматов М.В.
Справа № 2-259/2008р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2008 року Олександрівський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді - Безуматов М.В., при секретарі - Швайці Л.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні в залі суду сел. Олександрівка цивільну справу за позовом
ОСОБА_1
до
ОСОБА_2
про стягнення аліментів,-

встановив:

Позивач звернулась до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання не повнолітньої дитини.

При попередньому судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, суду пояснила, що перебувала у цивільному шлюбі з відповідачем, від якого має сина
ОСОБА_3
,
ІНФОРМАЦІЯ_1
року народження.

Копією свідоцтва про народження дитини, підтверджується, що сторони мають спільну дитину -
ОСОБА_3
,
ІНФОРМАЦІЯ_1
року народження, який знаходиться на повному утриманні позивача, згідно довідки Михайлівської сільської ради.

Відповідач в судовому засідання позов визнав, аліменти на утримання сина згоден сплачувати.

Згідно ст. 130ч.4 ЦПК України - у разі визнання позову суд ухвалює при попередньому розгляді судове рішення.

Згідно ст.174 ч.4 ЦПК України - у разі визнання відповідачем позову за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує прав , свобод , інтересів інших осіб.

Згідно ст. 180 СК України батьки зобов"язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до їх повноліття. Згідно ст.367ч.1п.1 ЦПК України - суд допускає негайне стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Згідно ст.88 ЦПК України - у разі задоволення позовних вимог позивача судовий збір та витрати на інформаційио-технічне забезпечення розгляду справи стягуються з відповідача.

Враховуючи викладене, суд вважає вимоги позивача обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.130 ч.4, 174 ч.4, 88,215 ЦПКУкраїни , ст.ст.180-182 СКУкраїни ,суд,-

вирішив : Задовольнити позов: стягнути з
ОСОБА_2
,
ІНФОРМАЦІЯ_2
року народження, уродженця с.Мошорина Знам»янського району Кіровоградської області, жителя
АДРЕСА_1
, аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно на користь
ОСОБА_1
,
ІНФОРМАЦІЯ_3
року народження, жит.
АДРЕСА_2
, на утримання неповнолітнього сина
ОСОБА_3
,
ІНФОРМАЦІЯ_1
року народження, щомісячно, починаючи з 06 березня 2008 року - дня подачі позовної заяви та до повноліття дитини, тобто до 24 квітня 2025 року, судовий збір на користь держави в сумі 51 гривня, витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 7 гривень 50 копійок.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

На рішення суду може бути подано заяву про апеляційне оскарження до суду першої інстанції протягом 10 днів з дня, проголошення рішення . Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя :/підпис/

Копія вірна

Голова Олександріського районного суду

Безуматов М.В.
Справа 2-303/2008 рік
РІШЕННЯ ІМ ЕНЕМ

УКРАЇНИ

28 травня 2008 року Олекдсандрівський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючий суддя

Безуматов М.В.

при секретарі

Швайці Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду сел. Олександрівка цивільну справу за позовом
ОСОБА_1
до
ОСОБА_2
про визнання втрати права на користування житловим приміщенням та на реєстрацію,-

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до суду з позовом , в якому просить визнати
ОСОБА_2
такою, що втратила право користування житловим приміщенням та виписати її по місцю колишнього проживання.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги визнав та пояснив, що проживає в будинку по
АДРЕСА_1
і дійсно є власником даного будинку. 28 листопада 2001 року в його будинку була прописана дочка -
ОСОБА_2
З 2002 року відповідач в даному будинку не проживає. На даний час місце проживання
ОСОБА_2
не відоме. Так як відповідач, близько 5 років не проживає у будинку, просить визнати його таким, що втратив право на користування будинком, зобов»язати паспортний стіл Олександрівського РВ зробити відмітку про його виписку.

Відповідач у судове засідання не з»явився, однак був належним чином повідомлений про слухання справи шляхом опублікування оголошення в газеті «Кіровоградська правда» у зв»язку з тим, що місце його проживання не відоме, а тому суд вважає за можливе слухати справу у його відсутність.

Заслухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з слідуючих підстав.

Згідно паспорта (а.с.4-5) позивач проживає по
АДРЕСА_1
.

Згідно будинкової книги по
АДРЕСА_1
(а.с.7-12) прописані сторони.

Відносини, що склалися між сторрнами відносяться до житлових правовідносин та регулюються ЖК України.

Згідно ст.ст.71-72 ЖК України - при відсутності по місцю проживання наймача, членів його сім"ї понад 6 місяців, ця особа може бути визнана в судовому порядку такою, що втратила право користування житлом.

Таким чином в судовому засіданні було знайдено підтвердження тих обставин, що позовні вимоги позивача є законними, тому суд вважає за необхідне визнати
ОСОБА_2
такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Керуючись ст.ст.215-219 ЦПК України, ст.ст.71-72 ЖК України суд -,

ВИРІШИВ :

Задовольнити позов - визнати
ОСОБА_2
,
ІНФОРМАЦІЯ_1
року народження, такою, що втратила право користування будинком
АДРЕСА_1
та підлягає зняттю з реєстраційного обліку по місцю колишнього проживання -
АДРЕСА_1
.

Зобов»язати паспортний стіл Олександрівського РВ УМВС України в Кіровоградській області зняти
ОСОБА_2
з реєстраційного обліку по місцю колишнього проживання - будинку
АДРЕСА_1
, зробивши відповідну відмітку.

На рішення суду може бути подано заяву про апеляційне оскарження до суду першої інстанції протягом 10 днів з дня проголошення рішення .Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя :/підпис/

Копія вірна

Голова Олександріського районного суду

Безуматов М.В.