У Х В А Л А

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

16
січня 2008 року                                                             м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

головуючого                          Гнатенка А.В.,

суддів:
Григор'євої Л.І.,         Данчука
В.Г.,

Гуменюка В.І.,             Косенка
В.Й., -

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Гурзуфської селищної ради, третя особа - Державне підприємство
України ( далі - ДП) “Міжнародний дитячий центр “Артек”, про скасування
рішення, за касаційною скаргою ДП “Міжнародний дитячий центр “Артек” на заочне
рішення Ялтинського міського суду Автономної Республіки Крим від 17 квітня 2007
року та ухвалу Апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 27 серпня 2007
року,

в с т а н о
в и л а:

У лютому 2007 року позивач звернувся в суд із зазначеним позовом,
мотивуючи вимоги тим, що відповідач відмовив йому в наданні дозволу на складання
проекту відведення земельної ділянки площею 0,05 га для будівництва та обслуговування
жилого будинку й господарських споруд на
АДРЕСА_1, оскільки
вказана земельна ділянка знаходиться в постійному користуванні ДП “Міжнародний дитячий центр “Артек”.

Посилаючись на те, що спірною земельною ділянкою він користується
більш ніж 35 років, просив скасувати рішення п'ятої сесії п'ятого скликання Гурзуфської
селищної ради від 31 серпня 2006 року № 28 і зобов'язати відповідача ухвалити рішення
про надання йому дозволу на складання проекту відведення спірної земельної ділянки.

Заочним рішенням
Ялтинського міського суду Автономної Республіки Крим від 17 квітня 2007 року,
залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 27
серпня 2007 року, позов           ОСОБА_1
задоволено частково. Рішення п'ятої сесії п'ятого
скликання Гурзуфської селищної ради від 31 серпня 2006 року № 28 скасовано в частині
відмови ОСОБА_1 у наданні дозволу
на складання проекту відведення спірної земельної ділянки. Зобов'язано Гурзуфську селищну раду
на найближчій сесії повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про надання йому дозволу на
складання проекту відведення спірної земельної ділянки. У іншій частині в задоволенні позову відмовлено.

У поданій до Верховного Суду України касаційній скарзі                              ДП “Міжнародний дитячий центр “Артек” просить скасувати заочне
рішення Ялтинського міського суду Автономної Республіки Крим від                                  17 квітня
2007 року, ухвалу Апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 27 серпня
2007 року та передати справу на новий
розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судами
норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга підлягає задоволенню, а
судові рішення - скасуванню з передачею справи на новий розгляд із таких
підстав.

Вирішуючи справу в порядку цивільного
судочинства, суд належним чином не з'ясував характер спірних правовідносин,
підстави заявленого позову та порядок вирішення даного спору з урахуванням
положень                ст. 15 ЦПК
України та ст. ст. 2, 17 КАС України.

Задовольняючи позов ОСОБА_1 у частині
скасування рішення Гурзуфської селищної ради від 31 серпня 2006 року № 28 щодо
відмови ОСОБА_1 у наданні дозволу на складання проекту відведення земельної
ділянки орієнтовною площею 0, 05 га з покладанням на відповідача обов'язку
повторно розглянути на найближчій сесії заяву ОСОБА_1 про надання йому дозволу
на складання зазначеного проекту відведення, суди виходили з наявності спору
про право на земельну ділянку, власником якої є Гурзуфська селищна рада.

При цьому суди посилались на те, що згідно зі
ст. 12 Земельного кодексу України розпорядження землями територіальних общин,
передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян і
юридичних осіб відноситься до повноважень сільських, селищних, міських рад у
галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст. Частиною 1 ст. 118
Земельного кодексу України передбачено, що громадянин, зацікавлений у
приватизації земельної ділянки, що знаходиться в його користуванні, подає заяву
у відповідну районну, Київську або Севастопольську міську державну
адміністрацію або сільську, селищну, міську раду за місцезнаходженням земельної
ділянки.

Однак суди не звернули уваги на те, що за
поясненнями                         ДП “Міжнародний дитячий центр “Артек” спірна земельна ділянка перебуває у нього на праві
постійного користування згідно з актом на право постійного користування
КМ за № 001515, виданим 15 січня 1997 року на підставі рішення Гурзуфської селищної ради від 25 грудня 1996 року,
на пітвердження яких надав довідку виконавчого
комітету Гурзуфської селищної ради від 11 березня 2005 року № 0224258 та лист
Ялтинського міського управління земельних ресурсів від 29 березня  2007 року                   № 5372-2/1025. Зазначений
акт на право постійного користування не визнавався в установленому законом
порядку недійсним; відчуження земельної ділянки, наданої ДП “Міжнародний
дитячий центр “Артек”, не здійснювалось.

Таким чином, вирішуючи спір, судами не
застосовані вимоги                ч. 12
розділу X Перехідних положень Земельного кодексу
України та Закону України “Про розмежування земель державної та комунальної
власності”.

Відповідно до ч. 12 розділу X “Перехідні положення” Земельного кодексу України до розмежування земель
державної і комунальної власності повноваження щодо розпорядження землями в
межах населених пунктів, крім земель, переданих у приватну власність, та
земель, на яких розташовані державні, у тому числі казенні, підприємства,
господарські товариства, у статутних фондах яких державі належать частки
(акції, паї), об'єкти незавершеного будівництва та законсервовані об'єкти,
здійснюють відповідні сільські, селищні, міські ради, а за межами населених
пунктів - відповідні органи виконавчої влади.

Статтею 6 Закону
України  “Про розмежування земель
державної та комунальної власності” передбачено, що при розмежуванні земель
державної та комунальної власності не можуть передаватися до земель
комунальної власності земельні ділянки, на яких розташовані державні,
у тому числі казенні, підприємства, господарські товариства, у статутних фондах
яких державі належать частки (акції, паї), об'єкти незавершеного будівництва та
законсервовані об'єкти.

Згідно зі статтею 8 Закону України “Про
розмежування земель державної та комунальної власності” Кабінет Міністрів України здійснює визначення меж земельних ділянок, на
яких розміщені об'єкти нерухомого майна, що належать до сфери управління
Президента України, Верховної Ради України, Конституційного Суду України,
Верховного Суду України, Вищого господарського суду України, Генеральної
прокуратури України, міністерств, інших центральних органів виконавчої влади,
Національної академії наук України, державних галузевих академій наук, інших
державних наукових установ та організацій, меж земельних ділянок, на яких
розташовані державні, у тому числі казенні, підприємства, господарські
товариства, у статутних фондах яких державі належать частки (акції, паї),
об'єкти незавершеного будівництва та законсервовані об'єкти, а також меж
земельних ділянок, на яких розміщені об'єкти нерухомого майна, що перебувають у
сфері управління Ради міністрів Автономної Республіки Крим, обласних, Київської
і Севастопольської міських державних адміністрацій, за погодженням з ними.

Крім того, судом порушено норми
процесуального права, оскільки  не
залучено до участі у справі органу виконавчої влади, до повноважень якого
входить визначення меж земельних ділянок, передбаченого ст. 8 Закону
України  “Про розмежування земель
державної та комунальної власності”.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 ЦПК України суд за
клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного
відповідача належним відповідачем, якщо позов пред'явлено не до тієї особи, яка
має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як
співвідповідача. У разі відсутності згоди на це позивача суд залучає до участі
в справі іншу особу як співвідповідача.

Одночасно слід зазначити, що суд, не
врахувавши вимоги ст. 59 Закону України “Про місцеве самоврядування в Україні”,
згідно з якою рішення ради приймаються на її пленарному засіданні більшістю
депутатів від загального складу ради шляхом голосування та в разі підтвердження
попереднього рішення двома третинами депутатів від загального складу ради воно
набирає чинності,  зобов'язав Гурзуфську
селищну раду на найближчій сесії повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про
надання йому дозволу на складання проекту відведення земельної ділянки для
будівництва та обслуговування житлового будинку.

При цьому ч. 10 ст. 59 Закону України “Про
місцеве самоврядування в Україні” передбачено, що акти органів та посадових
осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або
законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

За таких обставин  судом першої інстанції неправильно
застосовані норми матеріального права та допущені порушення норм процесуального
права, що призвело до неправильного вирішення справи, і ці порушення не були
усунені апеляційним судом, а тому судові рішення відповідно до                ст. 338 ЦПК України підлягають
частковому скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду першої
інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК
України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду
України

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Державного підприємства України “Міжнародний дитячий центр
“Артек”  задовольнити.

Заочне рішення Ялтинського міського суду Автономної Республіки Крим від 17 квітня 2007
року та ухвалу Апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 27 серпня 2007
року скасувати, а справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не
підлягає.

Головуючий
А.В. Гнатенко

Судді:
Л .І. Григор'єва

В.І. Гуменюк

В.Г. Данчук

В.Й.
Косенко