У х в а л а

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

24 листопада 2008 року                                           м. Київ

Колегія суддів Судової палати у
цивільних справах Верховного Суду України у складі :

Лихути Л.М., Охрімчук Л.І., Сеніна Ю.Л.,

розглянувши
в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до приватного
підприємця ОСОБА_2 про зміну формулювання причини звільнення, стягнення
невиплаченої заробітної плати, компенсації за невикористану відпустку,
середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та відшкодування
моральної шкоди,

в  с
т  а  н
о  в  и
л  а :

У вересні 2005
року ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що з
березня 2004 року вона працювала у відповідача продавцем, 24 червня 2005 року
подала йому заяву про звільнення з роботи за власним бажанням, проте ОСОБА_2 8
липня 2005 року не вирішив питання про її звільнення за такою заявою, натомість
19 липня 2005 року незаконно вніс до її трудової книжки запис про звільнення з
роботи на підставі п. 2 ст. 41 КЗпП України, крім того, при звільненні не
провів з нею повного розрахунку, своїми незаконними діями заподіяв їй також
моральну шкоду.

Позивачка просила
змінити формулювання причини її звільнення з підстав втрати довір'я (п. 2 ст.
41 КЗпП України) на звільнення за власним бажанням (ст. 38 КЗпП України),
стягнути невиплачену заробітну плату в сумі 3900 грн. 50 коп., компенсацію за
невикористану відпустку в розмірі 572 грн., середній заробіток за час затримки
розрахунку при звільненні та 3000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Заочним рішенням
Ленінського районного суду м. Севастополя від 6 вересня 2007 року, залишеним
без змін ухвалою Апеляційного суду м. Севастополя від                 17 липня 2008 року, позов
задоволено частково, постановлено змінити формулювання причини звільнення
ОСОБА_1 з підстав втрати довір'я (п. 2 ст. 41 КЗпП України) на звільнення за
власним бажанням (ст. 38 КЗпП України), зобов'язати приватного підприємця
ОСОБА_2 внести відповідні зміни до трудової книжки позивачки, стягнути з
відповідача на користь позивачки невиплачену їй заробітну плату в сумі 3900
грн. 50 коп., компенсацію за невикористану відпустку в розмірі 572 грн., 7080
грн. 60 коп. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та
500 грн. на відшкодування моральної шкоди.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 в
інтересах приватного підприємця
ОСОБА_2 просить скасувати ухвалені в справі судові рішення та
постановити нове рішення, посилаючись на порушення судами норм матеріального та
процесуального права.

Касаційна скарга задоволенню не
підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до
ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне
застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального
права.

Доводи скарги та матеріали
витребуваної справи не дають підстав для висновку, що судами при розгляді
справи допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які
передбачені ст. ст. 338 - 341 ЦПК України як підстави для скасування рішень.

Згідно з ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд
перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може
встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в
рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність чи
недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, а тому
доводи касаційної скарги в цій частині не можуть бути визнані як підстава для призначення справи до судового розгляду.

Оскаржувані судові рішення ухвалені
з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст.
332, 336 ЦПК України, колегія суддів Cудової палати у цивільних
справах Верховного Суду України

у  х
в  а  л
и  л  а :

Касаційну скаргу ОСОБА_3 в
інтересах приватного підприємця ОСОБА_2 відхилити, заочне рішення Ленінського
районного суду м. Севастополя від 6 вересня 2007 року та ухвалу Апеляційного
суду  м. Севастополя від 17 липня 2008
року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Верховного Суду України:                                                Л.М. Лихута

Л.І. Охрімчук

Ю.Л. Сенін