Справа № 2- 350/08
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(вступна та резолютивна частина)

10 червня 2008 року Дніпровський районний суд м. Києва в складі

головуючої судді Яровенко Н.О.

при секретарі Лисенко М.Ю.

з участю адвоката Калити Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засідання в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, 3-я особа Орган опіки та піклування Дніпровської РДА в м. Києві про позбавлення батьківських прав , -

в с т а н о в и в:

На підставі викладеного, керуючись ст. 164-166 Сімейного Кодексу України, ст. 8 Закону України „Про охорону дитинства, Постановою ПВСУ № 3 від 30 березня 2007 р. „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав, ст.ст. 10, 11, 57, 60, 88, 213, 215, 218 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, 3-я особа Орган опіки та піклування Дніпровської РДА в м. Києві про позбавлення батьківських прав задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_3 у відношенні ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (повторне свідоцтво про народження від 03.09.2004 року видане відділом РАГС Дніпровського РУЮ у м. Києві, актовий запис № 1865 від 17.12.1999 року).

До суду може бути подана заява про апеляційне оскарження рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя

Справа № 2- 350/08

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня 2008 року Дніпровський районний суд м. Києва в складі

головуючої судді Яровенко Н.О.

при секретарі Лисенко М.Ю.

з участю адвоката ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засідання в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, 3-я особа Орган опіки та піклування Дніпровської РДА в м. Києві про позбавлення батьківських прав , -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав у відношенні неповнолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 посилаючись на те, що ОСОБА_5 народила від ОСОБА_3 сина ОСОБА_4. ІНФОРМАЦІЯ_2. Мати неповнолітнього ОСОБА_4 померла, а батько з 2003 року разом з дитиною не проживає, вихованням та утриманням сина не займається, не підтримує свою дитину, не цікавиться його справами, не бере будь-якої участі у фізичному, духовному та моральному розвитку. Розпорядженням Дніпровської РДА в м. Києві позивача було призначено опікуном малолітнього ОСОБА_4. Всі питання щодо виховання ОСОБА_4 вирішуються самостійно позивачем без будь-якої участі та підтримки з боку батька. Тому позивачка просить суд позбавити ОСОБА_3 батьківських прав відносно неповнолітнього ОСОБА_3.

Позивач в судовому засіданні позов підтримала та просила позбавити ОСОБА_3 батьківських прав відносно неповнолітнього ОСОБА_3.

Відповідач в судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5 він не перебував, а фактично проживав з 1999 року по 2001 рік. Після народження дитини, за вказівкою бабусі - позивачки, ОСОБА_5 зареєструвала дитину лише на себе, щоб отримувати державну допомогу як самотня мати. В 2000 році ОСОБА_5 почала зловживати алкогольними напоями, він постійно був на роботі, тому не міг її контролювати, а в цей час позивачка подавала заяви до опікунської ради і розпорядженням Дніпровської РДА в м. Києві останню призначили опікуном над дитиною, у зв'язку з тим, що мати-одиначка вихованням та утриманням дитини не займається. Коли він дізнався, то разом з ОСОБА_5 20.06.2001 року звернувся до ЗАГСу з заявою, на підставі якої було визнано його батьківство і він був записаний батьком дитини, а прізвище дитини записали „ОСОБА_4 замість „ОСОБА_6. Позивачка зверталась до прокуратури, щоб ОСОБА_5 позбавили батьківських прав, а дитину віддали їй, але рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 25.07.2001 року в позові було відмовлено. Після суду він з ОСОБА_2 домовився, що дитина буде проживати у неї, оскільки він з ОСОБА_5 вже не проживав. ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_5 і після того він все частіше став приходити до свого сина, забирав його двічі на місяць, відвідував дома. Він погодився на прохання ОСОБА_2, щоб син проживав з нею, але не відмовлявся від своїх батьківських прав, ніколи не ухилявся від виконання своїх обов'язків по вихованню та утриманню сина, надсилав кошти на його утримання.

Представник третьої особи в судовому засіданні позов вважає обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню пояснюючи, що знає сім'ю з народження дитини. В 10 місяців дитину відправили до будинку малятка. Вже під час розгляду справи ще в 2001 році про позбавлення батьківських прав ОСОБА_5, відповідач разом з нею звернувся до відділу РАЦС з заявою про встановлення батьківства і на підставі цієї заяви були внесені зміни до актового запису про народження дитини. ОСОБА_3. матеріальної допомоги щодо утримання дитини не надає, дитиною взагалі не займається. Дії відповідача по відношенню до дитини носять стихійний, не регулярний, практично випадковий характер. Спроб з боку відповідача зустрічатись з дитиною не було. До органу опіки та піклування звернувся лише під час розгляду справи в суді. Розмовляла з вчителями, директором школи в якій навчається малолітній ОСОБА_4 та з керівником кружка в якому займається дитина, які повідомили, що відповідач не займається вихованням дитини.

Суд, вислухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Як вбачається з пояснень та матеріалів справи, відповідач є батьком ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.5). ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати неповнолітнього ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.10). Витягом з розпорядження № 285 від 01.03.2005 року Про призначення опіки та піклування над неповнолітніми дітьми підтверджується, що ОСОБА_2 призначена опікуном над малолітнім правнуком ОСОБА_4 в зв'язку зі смертю матері, ОСОБА_5 (а.с.9).

Наполягаючи на позові ОСОБА_2 суду пояснила, що відповідач почав зустрічатися з дитиною та здійснювати спроби матеріально допомогти лише після того як дізнався, що справа розглядається в суді, до цього часу навіть при житті ОСОБА_5 він не цікавився дитиною, жодного разу не надавав матеріальної допомоги.

Заперечуючи проти позову відповідач зазначив, що позивачка постійно робить спроби забрати дитину, так ще коли була жива ОСОБА_5, вона звернулась до прокуратури Дніпровського району м. Києва з заявою, щоб позбавити свою внучку батьківських прав у відношенні малолітнього ОСОБА_4, але рішенням Дніпровського районного суду м. Києва в задоволенні позову Прокуратури Дніпровського району м. Києва було відмовлено. Матеріальну допомогу він надавав надсилаючи кошти на адресу ОСОБА_2 через відділення поштового зв'язку, але квитанції не збереглися. Останній час позивачка відмовляється від отримання грошей.

Відповіддю відділу РАЦС Дніпровського РУЮ м. Києва на запит суду підтверджується, що зміни до актового запису про народження малолітнього ОСОБА_4 були внесені на підставі спільної заяви батьків про визнання батьківства від 20.06.2001 року (а.с.90). На той час в Дніпровському районному суді м. Києва вже розглядалась в суді справа про позбавлення батьківських прав ОСОБА_5 у відношенні малолітнього сина ОСОБА_4, що підтверджується рішенням Дніпровського районного суду м. Києва (а.с.63-64).

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

На підтвердження того, що відповідач надавав матеріальну допомогу на утримання сина ним було надано квитанції про поштові перекази, але вони були здійснені вже під час розгляду справи в суді (а.с.66, 167).

З висновку органу опіки та піклування вбачається, що опікунська рада Дніпровської райдержадміністрації м. Києва вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_3 щодо неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 6). Відповідач звертався з заявою від 19.12.2007 року про скасування висновку опікунської ради про доцільність позбавлення його батьківських прав (а.с.195-196). Листом від 06.02.2008 року ОСОБА_3 підтверджується, що заява відповідача від 19.12.2007 року про скасування висновку опікунської ради Дніпровської РДА в м. Києві розглянута; з 2005 року, з часу призначення опіки над ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_3. жодного разу не звертався до опікунської ради щодо питання призначення зустрічей з малолітнім або щодо неможливості надання матеріальної допомоги дитині; скасувати висновок опікунської ради від 18.04.2007 року не виявляється можливим (а.с.194).

Листом від 11.01.2008 року підтверджується, що лише 05.12.2007 року (під час розгляду справи в суді) відповідач звернувся до опікунської ради з заявою про надання зустрічей з малолітнім ОСОБА_4 (а.с.97).

В довідці форми № 3 зазначено, що ОСОБА_3. зареєстрований АДРЕСА_1 (а.с.140), але як зазначав сам відповідач він за даною адресою не проживає, а проживає в квартирі АДРЕСА_2. На запит суду було надано довідку з ЖБК „Арсеналець відповідно до якої в квартирі АДРЕСА_2 зареєстровані: власник ОСОБА_7 та її дочка ОСОБА_8, комунальні послуги оплачуються за дві особи. Фактичне проживання не відоме (а.с.160).

Методистом РУО Дніпровського району м. Києва по охороні дитинства було проведено обстеження умов проживання АДРЕСА_2 про що складено акт (а.с.161). Відповідно до вищевказаного акту квартира АДРЕСА_2 є однокімнатною, фактично в квартирі проживає сім'я ОСОБА_3, хоча зареєстровані ОСОБА_7 та ОСОБА_8, договору оренди не було надано. Для виховання, розвитку та проживання дитини не створено умови, хоча квартира з усіма побутовими зручностями. 29.05.2008 року було повторне обстеження квартири АДРЕСА_2, відповідно до якого в кімнаті вже є для дитини письмовий стіл, комп'ютер, диван, книжкова шафа з літературою (а.с.177).

Актом обстеження житлово-побутових умов квартири АДРЕСА_1 підтверджується, що в квартирі зареєстровано чотири особи, але сім'я складається з трьох осіб (а.с.162).

Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов від 04.04.2008 року комісією було обстежено квартиру АДРЕСА_3 (а.с.163). Квартира складається з двох кімнат, в якій проживають дві особи: ОСОБА_2 та ОСОБА_4 Є всі належні умови для навчання, виховання та проживання дитини. 30.05.2008 року повторно було обстежено квартиру АДРЕСА_3, відповідно до якого санітарно-гігієнічні умови в доброму стані, в дитини є власна кімната, яка об лаштована всім необхідним (а.с.178).

Крім того, було обстежено житлово-побутові умови квартири АДРЕСА_4, яка приватизована на ОСОБА_3; відповідно до акту квартира знаходиться в належному санітарному стані, квартирну плату оплачує опікун ОСОБА_2 (а.с.164).

Не погоджуючись з актами обстеження житлово-побутових умов в квартирі АДРЕСА_2 ра АДРЕСА_3 за клопотання відповідача було проведено повторне обстеження.

Актом обстеження житлово-побутових умов від 02.06.2008 року в квартирі АДРЕСА_2 зафіксовано, що квартира складається з однієї кімнати. В квартирі санітарно-гігієнічні умови добрі. В кімнаті для дитини є письмовий стіл, комютер, диван, книжкова шафа з літературою (а.с.177).

Актом обстеження житлово-побутових умов від 02.06.2008 року в квартирі АДРЕСА_3 зафіксовано, що квартира складається з двох кімнат. Санітарно-гігієнічні умови у доброму стані, у дитини є окрема кімната, яка об лаштована всім необхідним, а саме: диван, письмовий стіл, іграшки. Для виховання, розвитку та проживання дитини створено всі умови (а.с.178).

В судовому засіданні була допитана в яОСОБА_3 свідка ОСОБА_9, яка є кумою дружини відповідача пояснила наступне. ОСОБА_3. постійно говорить про дитину, вона буває у відповідача два рази на місяць. Знає зі слів відповідача та його дружити, що ОСОБА_3 не допускають до дитини; ОСОБА_3. проживав з ОСОБА_5 та дитиною до 3 років, а потів вони розійшлись.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_10, який є другом відповідача та знайомий з ним з дитинства, суду пояснив, що ОСОБА_3 давненько не бачив дитину. Відповідач посварився з ОСОБА_2. На момент смерті ОСОБА_5 дитина проживала з бабусею і після смерті дитина залишилась проживати з бабусею по домовленості. Він разом з відповідачем купував дитині мотоцикл та знає, що відповідач допомагає дитині грошима та продуктами.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні пояснила, що перебуває у дружніх відносинах з відповідачем. ОСОБА_5 знала з 13 років, яка потім почала жити з ОСОБА_3 і народився ОСОБА_4. Знає, що бабуся забрала дитину у ОСОБА_5. Після того як ОСОБА_5 зібралась забрати дитину, ОСОБА_3 сказав, що дитина буде жити з нею. Одного разу, коли ОСОБА_3 взяв дитину на шашлики, ОСОБА_4 виявив бажання жити з батьком, після цього бабуся перестала давати його батькові. Дитину часто бачить з бабусею, останній раз бачила біля Чернігівської півроку назад. Дружина ОСОБА_3 бажає, щоб дитина проживала з ним.

Допитаний в судовому засіданні вчитель малолітнього ОСОБА_4- ОСОБА_12., суду пояснила, що навчає ОСОБА_4з вересня 2007 року. ОСОБА_2 ОСОБА_4 називає мамою, в школі говорить, що батька у нього немає. Малюнки підписує як ОСОБА_6, хоча в школі записаний як ОСОБА_4. ОСОБА_2 багато уваги приділяє дитині. Вважає, що дитину не можна віддавати батькові, оскільки це буде психологічною травмою для дитини. Батько в школу ніколи не приходив.

Свідок ОСОБА_13, суду пояснила наступне. ОСОБА_2знає п'ять років як матір ОСОБА_4. ОСОБА_3 жодного разу не бачила. Діти часто їздять на концерти і вона разом з ними їздить. Дома у ОСОБА_4є своя кімната в двокімнатній квартирі. Дитина ніколи не говорить про батька. ОСОБА_2 повністю забезпечує дитину всім необхідним. Вважає, що дитина повинна залишитись з позивачем. Малолітній ОСОБА_4 завжди говорить, що мати ОСОБА_2, а батько помер.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_14, яка є знайомою ОСОБА_5 та ОСОБА_2 пояснила, що ОСОБА_5 говорила, що дитину записали на ОСОБА_3 тому, що він пообіцяв піклуватися про дитину, але ОСОБА_3. ніколи не приходив до дитини. Останні три роки вона часто спілкується з ОСОБА_2, дитина називає ОСОБА_2мамою. Два рази на місяць вона приходить в гості. Дитина не знає батька, а тому вважає в разі якщо віддадуть дитину батькові для малолітнього ОСОБА_4 це буде стресом.

Свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні пояснила, що приймала участь при обстеженні обох квартир та вважає, що житлові умови які створені для дитини в квартирі АДРЕСА_3 кращі ніж в квартирі АДРЕСА_2.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_16, яка є дружиною відповідача, суду пояснила наступне. Знає про те, що дитина живе з бабусею ОСОБА_5. Відповідач бачиться з дитиною, бере з собою на прогулянки, купує дитині речі та продукти харчування, які передавав позивачу. Відповідач звертався до опікунської ради, коли вже справа розглядалась в суді, з заявою, щоб бачитись з дитиною на вихідних, але опікунська рада не дозволила. Відповідач бачиться з дитиною два рази на місяць і постійно щось купує. Одного разу їздили на пікнік і після того разу дитину не бачив відповідач, тому що позивач не дозволяє. З приводу того, що дитину позивачка не дозволяє бачити, відповідач нікуди не звертався. Аліменти як такі не сплачує, оскільки ніхто не звертався, але надає допомогу позивачу. На даний момент живуть в однокімнатній квартирі і проживає три дорослих людини, але купили диванчик для дитини.

Свідок ОСОБА_17, яка є сестрою позивача, в судовому засіданні пояснила, що допомагає доглядати малолітнього ОСОБА_4. Коли бабуся з дитиною, якій було 8 місяців, лежала в лікарні відповідач не відвідував дитину і йому тоді не потрібна була дитина. Знає зі слів ОСОБА_5, що відповідач став батьком, тому що змусив ОСОБА_5 написати заяву, погрожував їй. Позивачка не забороняла бачитись відповідачу з дитиною, заборонила лише тоді, коли дитина повернулась з пікніка і сказала, що не хоче більше до батька. Гроші відповідач присилав лише двічі, коли розглядалась справа в суді, але позивачка йому їх повернула. Майже кожен день буває у позивача з дитиною і ні разу не бачила, що батько приходив до дитини, а позивач його не пускала, так само не бачила, щоб дитина просилась до батька.

До показів свідків ОСОБА_17, яка є сестрою позивача та ОСОБА_16, яка є дружиною відповідача суд відноситься критично, оскільки вони зацікавлені в розгляді справи.

В судовому засіданні від 29.11.2007 року та від 22.05.2008 року відповідачем були надані довідки про доходи, які суд не може прийняти до уваги, оскільки, довідки містять різні дані за один і той же період роботи, так в довідці (а.с.68) зазначено, що відповідач отримав заробітну плату в серпні 2007 року - 934 грн. 03 коп., у вересні 2007 року - 980 грн. 98 коп., в жовтні 2007 року - 950 грн. 53 коп., а в довідці (а.с.168) зазначено, що відповідач отримав заробітну плату в серпні 2007 року - 4026 грн. 38 коп., у вересні 2007 року - 4067 грн. 37 коп., в жовтні 2007 року - 4108 грн. 49 коп.

Відповідно до ст. 8 Закону України „Про охорону дитинства, кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини,

відповідно до законів України.

ОСОБА_2 є опікуном малолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 та створила належні умови для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку малолітнього ОСОБА_4. ОСОБА_3. почав створювати такі умови лише після того як дізнався, що в суді розглядається позов про позбавлення його батьківських прав.

Постановою ПВСУ № 3 від 30 березня 2007 р. „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав п.16 роз'яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Відповідачем в судовому засіданні не надано доказів того, що він не ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків у відношенні малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, що він піклується постійно про фізичний і духовний розвиток дитини, його навчання, зокрема, забезпечує малолітнього ОСОБА_4необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікуванням, тобто відповідач не створює необхідні умови для нормального фізичного, морального, культурного розвитку дитини, тому позов підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 164-166 Сімейного Кодексу України, ст. 8 Закону України „Про охорону дитинства, Постановою ПВСУ № 3 від 30 березня 2007 р. „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав, ст.ст. 10, 11, 57, 60, 88, 213, 215, 218 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, 3-я особа Орган опіки та піклування Дніпровської РДА в м. Києві про позбавлення батьківських прав задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_3 у відношенні ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (повторне свідоцтво про народження від 03.09.2004 року видане відділом РАГС Дніпровського РУЮ у м. Києві, актовий запис № 1865 від 17.12.1999 року).

До суду може бути подана заява про апеляційне оскарження рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя