Справа № 2-4122/08
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 жовтня 2008року Дніпровський районний суд м. Херсона у складі:

головуючого судді Ратушної В.О.

при секретарі Яковлєві О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Херсоні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1
до Відкритого акціонерного товариства "Херсонський бавовняний комбінат" про стягнення оплати часу простою, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що вона працює у відповідача більше 20 років. Протягом останніх десяти років на підприємстві мали місце простої. Відповідач не провів оплати часу простою позивачу на суму 1236, 93 грн
.
у зв'язку з цим вона вимушена звернутись до суду з вказаним позовом. Просить суд стягнути з відповідача на свою користь оплату часу простою у сумі 1236грн.

В судовому засіданні позивач та її представник зменшила заявлені позовні вимоги і просила суд позов задовольнити, стягнути з відповідача на свою користь оплату часу простою у сумі 995,23грн.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, пояснивши, що вже відсутня заборгованість ВАТ «ХБК» перед позивачем, у зв’язку з виплатою оплати часу простою у повному обсязі.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в заявлених позовних вимогах необхідно відмовити.

Судом встановлено, що позивач перебуває у трудових відносинах з відповідачем з 1975 року. На підприємстві мали місце простої з 2003 року. Простої на ВАТ "Херсонський бавовняний комбінат" виникли не з вини працівників і тому суд приходить до висновку, що оплата часу простою позивачу повинна здійснюватись в розмірі 2/3 тарифної ставки (окладу) встановленого працівникові на час виникнення простою. Окрім цього, позивачу надавалась відпустка з ініціативи адміністрації з частковим збереженням заробітної плати, що підтверджується довідкою №
НОМЕР_1
від 16.03.2007 року. На підприємстві наказом генерального директора виробничого об'єднання
ОСОБА_2
від 06.09.1996 року №
НОМЕР_2
директором фабрик, керівникам структурних підрозділів, головному бухгалтеру наказано було відмітку в табелях працівників при неповному робочому тижні (код оплати 13) проводити АІ (оплата тарифної ставки, діючої на 01.02.1996р.), тобто за час простою з виробничих причин за 2003-2005 роки, працівникам не зайнятим працею, надавались відпустки з ініціативи адміністрації, а оплата провадилась згідно вище зазначеного наказу №
НОМЕР_2
від 06.09.1996р.
ОСОБА_1
згідно копії її трудової книжки, працює у відповідача з 1975 року, на посаді оператора 4-го розряду, і її тарифна ставка з 01.11.2003 року - 114 копійок на годину. Таким чином, суд вважає можливим обчислити нарахування позивачці за час простою, із розрахунку 2/3 тарифної ставки Голощаповій., яка діяла на той час.

Відповідно до ст. 34 КЗпП України, простій - це призупинення роботи, викликане відсутністю організаційних або технічних умов, необхідних для виконання роботи, невідворотною силою, або іншими обставинами, під простоєм розуміється вимушене призупинення роботи. Таким чином відпустку з ініціативи адміністрації, як вказав представник відповідача, слід вважати простоєм.

Згідно ст. 113 КЗпП України час простою не з вини працівника оплачується з розрахунку не нижче від двох третин тарифної ставки встановленого працівникові розряду /окладу/ на момент простою. Відповідно до ст. 12 ЗУ "Про оплату праці" норми оплати праці за час простою, який мав місце не з вини працівника встановлюється Кодексом законів про працю України, норми і гарантії в оплаті праці, передбачені ч.1 ст. 12 та Кодексом законів про працю України є мінімальними державними гарантіями.

Відповідно до рішення Суворовського районного суду по справі №
НОМЕР_3
від 10.07.2006року задоволено позовні вимоги
ОСОБА_1
до відкритого акціонерного товариства "Херсонський бавовняний комбінат", щодо стягнення оплати часу простою за період з січня 2003р. по січень 2006р.

Нарахування, не оплачені відповідачем, як час простою будуть вираховуватись за формулою: (кількість робочих годин на добу) * (розмір тарифної ставки у гривнях) * (кількість днів простою) * (2/3) * - (сума яку отримала позивач за відповідний період простою у якості оплати відпустки з ініціативи адміністрації), а саме з січня 2006 по грудень 2006 року становить 995,23

Таким чином, на підставі наведених розрахунків за час простою не з вини працівника за період січень 2006 року по грудень 2006 року заборгованість по оплаті часу простою
ОСОБА_1
складала суму, в розмірі 995,23 грн
.
Оскільки сплата податку з громадян є обов'язком роботодавця та працівника, вище розрахована сума зазначена без утримання прибуткового податку та інших обов'язкових платежів.

Також судом встановлено, що 5.02.2007р. постановою ВП
№
НОМЕР_4
підрозділом примусового виконання рішень Державної виконавчої служби Головного управління юстиції Херсонської області було відкрито виконавче провадження згідно виконавчого листа №
НОМЕР_3
/07 виданого 29.01.2007р. Суворовським районним судом м. Херсона "Про стягнення з ВАТ "ХБК" на користь
ОСОБА_1
за час простою не з вини працівника за період з січня 2003р. по грудень 2006р. суму в розмірі 1432,95 грн., яку визначено без утримання прибуткового податку та інших обов'язкових платежів". 24.06.2008р. виконавче провадження по постанові ВП
№
НОМЕР_5
було закінчено, шляхом стягнення зазначеної суми на користь позивача.

2.07.2007р. постановою ВП №
НОМЕР_6
підрозділом примусового виконання рішень Державної виконавчої служби Головного управління юстиції Херсонської області було відкрито виконавче провадження згідно виконавчого листа №
НОМЕР_7
виданого 5.05.2007р. Дніпровським районним судом м. Херсона "Про стягнення з ВАТ "ХБК" на користь
ОСОБА_1
за час простою не з вини працівника за період з січня 2006р. по грудень 2006р. суму в розмірі 995,23 грн., яку визначено без утримання прибуткового податку та інших обов'язкових платежів". 01.08.2008р. виконавче провадження по постанові ВП №
НОМЕР_6
було закінчено, шляхом стягнення зазначеної суми на користь позивача.

Крім того, судом встановлено, що
за травень 2007р
. у сумі 310,53грн. яка зазначена після відрахування прибуткового податку та інших обов’язкових платежів вже відбулося фактично подвійне стягнення оплати часу простою за рішенням Суворовського районного суду по справі №
НОМЕР_3
від 10.07.2006року та рішенням Дніпровського районного суду м.
Херсона №
НОМЕР_7
від 25.04.2007р
.

Враховуючи викладене, суд на основі повного і всебічного з’ясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, приходить до висновку, що позовні вимоги заявлені позивачем є не обґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212-215, 294 ЦПК України, ст.ст. 34, 113 КЗпП України, Законом України "Про оплату праці" від 24.03.1995 року, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову
ОСОБА_1
– відмовити за необґрунтованістю.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Херсонської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20-ти днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Суддя

Ратушна в.О.