Справа№22-332/08           Головуючий
у 1-й інстанції: Кучеренко Н.В.
Суддя-доповідач:
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2008 року            м.
Запоріжжя

Колегія
суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області
у складі:

головуючого судді      Бондаря М.С.

суддів         Гончара
О.С,  Ломейко В.О.

при секретарі         Тахтаул О.М.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення
Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 07 листопада 2007
року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
ОСОБА_3 про встановлення порядку користування власністю та стягнення
грошової суми за її утримання,

ВСТАНОВИЛА:

В
листопаді 2006 року позивач звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2,  ОСОБА_3 про встановлення порядку користування
квартирою та стягнення грошової суми за утримання квартири.

Зазначав,  що він перебував з відповідачкою в
шлюбі,  який розірвано у 2002 році.
Відповідачка у 2002 році виписалась з спірної квартири та виїхала до Росії,  згодом у 2005 році син також виїхав до м.
Москва. Відповідачі не платять за комунальні послуги,  він за власні кошти зробив ремонт. Оскільки
іншого житла в нього немає та він не має коштів виплатити компенсацію на 2/3
частини спірної квартири просив встановити порядок користування спірною
квартирою та стягнути з відповідачів на його користь оплату комунальних послуг
в сумі 2029 грн. та судові витрати.

Рішенням
Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 07 листопада 2007
року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
грошові кошти на утримання квартири в розмірі 615 грн. 32 коп. Стягнуто з
ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 438 грн. 36 коп. В решті позову
відмовлено.

Із
зазначеним рішенням суду ОСОБА_1
не згоден,  в зв'язку з чим звернувся
до суду з апеляційною скаргою,  в якій
посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального і
матеріального права,  просив рішення
скасувати,  справу повернути на новий
судовий розгляд.

Вислухавши
доповідача,  дослідивши обставини
справи,  колегія суддів вважає,  що апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Згідно
п.1 ч.1 ст.307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення
суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати рішення суду першої
інстанції і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

Встановлено,  що ОСОБА_1,
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на праві спільної сумісної власності належить
квартира АДРЕСА_1.

ОСОБА_1 бажає виділити
йому в користування 1/3 частину спірної квартири,  оскільки сімейні відносини з ОСОБА_2 у нього
припинено,  спільного господарства з
відповідачами він не веде. Вони проживають окремо в м.Москва,  Росія. Позивач бажає оплачувати своє
проживання лише за належну йому частку квартири.

Згідно
ч.2 ст. 270 ЦК України
у разі виділу частки із майна що є у спільній сумісній власності,  вважається,
що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є
рівними.

Отже
судова колегія згодна із заявою позивача,
що йому належить 1/3 частина спірної квартири. Даний факт не оспорюють й
відповідачі по справі.

Виділити
в натурі належну позивачеві частку не є можливим,  оскільки дана дія передбачає облаштування
помешкання окремими входами та окремими службовими приміщеннями. Технічні ж
умови квартири унеможливлюють провести такий поділ.

Згідно
п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування
судами законодавства,  що регулює право
приватної власності громадян на жилий будинок",  якщо виділ частки

будинку
(квартири) в натурі неможливий,  суд
вправі за заявленим про це позовом встановити порядок користування
відособленими приміщеннями (квартирами,
кімнатами) такого будинку (квартири). У цьому разі окремі підсобні
приміщення (кухня,  коридор тощо) можуть
бути залишені в загальному користуванні учасників спільної часткової власності.
Порядок користування жилим будинком може бути встановлено також і між
учасниками спільної сумісної власності.

Встановлено,  що
загальна житлова площа спірної квартири складає 35, 5 кв.м. На одного власника приходиться 11, 8 кв.м.
житлової площі. Квартира складається з трьох ізольованих кімнат площею 11, 8
кв.м.,  7, 7 кв.м. і 16 кв.м.. За
технічним і санітарним станом вони можуть бути виділені в окреме користування.

Отже за таких обставин судова колегія приходить до переконання,  що позивачеві може бути виділено кімнату 11,
8 кв.м.,  а ОСОБА_2 та ОСОБА_3 кімнати
площею 7, 7 кв.м. і площею 16 кв.м.,  при
цьому підсобні службові приміщення належить залишити в загальному користуванні.

За таких
обставин житлові права і право власності сторін по справі порушено не будуть.

Стосовно вимог позивача про стягнення з відповідачів на його користь
компенсації за сплачені ними кошти по оплаті комунальних послуг і витрат на
технічне обслуговування будинку і прибудинкової території судова колегія вважає
за необхідне відмовити з наступних підстав.

Згідно ст. 369 ЦК України
співвласники майна,  що є у спільній
сумісній власності,  володіють і
користуються ним спільно,  якщо інше не
встановлено домовленістю між ними.

Сторони по справі,  будучи власниками
спірної квартири на праві спільної сумісної власності,  до подачі позову до суду не встановлювали
ніякої домовленості між собою,  щодо
порядку участі в оплаті за обслуговування своєї власності. А тому сплачені
грошові кошти і борг за комунальні послуги та витрати на технічне
обслуговування будинку і прибудинкової території розділу чи компенсації не
підлягають.

На підставі
викладеного,  керуючись ст.ст.307,  314,
316,  317 ЦПКУкраїни,  колегія суддів,  -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 07
листопада 2007 року у справі СКАСУВАТИ. Ухвалити нове рішення,  яким визначити порядок користування квартирою
АДРЕСА_1 між її власниками ОСОБА_1,
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 наступним чином. Виділити в квартирі АДРЕСА_1 в
користування ОСОБА_1 кімнату площею 11, 8 кв.м.,  ОСОБА_2 та ОСОБА_3 кімнати площею 7, 7 кв.м.
і площею 16 кв.м.,  підсобні приміщення
залишити в загальному користуванні.

Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та користь ОСОБА_1 судові витрати: 30 грн.
витрат на інформаційно технічне забезпечення розгляду справи і 8, 5 грн.
судового збору.

В іншій частині
позову відмовити.

Рішення
набирає законної сили з моменту проголошення,
проте може бути оскаржене шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо
до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня проголошення.