Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області
Справа №2-270/08
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2008 року

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого Берегуляка Ф.Г.

при секретарі Малко Н.В.

з участю адвокатів Кончина І.М., Дерех Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , Перша Тернопільська державна нотаріальна контора, товариство з обмеженою відповідальністю «Міське бюро технічної інвентаризації» про визнання права власності на житловий будинок, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи на стороні відповідачів ОСОБА_4 , ОСОБА_6 .. Перша Тернопільська державна нотаріальна контора, товариство з обмеженою відповідальністю «Міське бюро технічної інвентаризації» про визнання права власності на житловий будинок, а саме на належної ОСОБА_7 частини житлового будинку АДРЕСА_1 . Посилається на те, що спірне житло набуте за час шлюбу із ОСОБА_7 і перебувало у їхній спільній сумісній власності. Ухвалою Тернопільського міського суду від 27.05.1994 року між ними затверджено мирову угоду, про поділ будинковолодіння, згідно якої позивачу виділено кімнату розміром 12.9 кв.м., а ОСОБА_7 - 9,3 кв.м., кімнату 24,1 кв.м. залишено в спільному користуванні. ОСОБА_7 - колишній чоловік позивача, шлюб між якими розірвано 19.05.1993 року - помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , після його смерті відкрилася спадщина на половину зареєстрованої за ним частини вищевказаного житлового будинку.

Проте, згідно свідоцтва про право на спадщину за законом відповідач ОСОБА_2 ( син спадкоємця ОСОБА_7 ) успадкував житлового будинку АДРЕСА_1 , та відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом, відповідач ОСОБА_3 також успадкувала частину спірного житлового будинку. Оскільки відбулось спадкування всієї частини спірного житлового будинку, а не частки, що належала спадкодавцю ОСОБА_7 , просить суд позов задовольнити, визнати за нею право власності на частину, належної ОСОБА_7 частини житлового будинку АДРЕСА_1 , де вона постійно проживає, сплачує комунальні послуги. А також просить визнати частково недійсними : свідоцтво про право на спадщину за

законом, видане на ім`я ОСОБА_2 , серії ВВЕ № 367127, посвідченого державним нотаріусом Першої Тернопільської державної нотаріальної контори Шморгай Т.В. від 28.05.2004 року, реєстровий № 1-3040; свідоцтво про право на спадщину за заповітом, видане на ім`я ОСОБА_3 , серії НОМЕР_1 , посвідченого нотаріусом Першої Тернопільської державної нотаріальної контори Кашанською М.І. від 17.02.2005 року, реєстровий №447; свідоцтво про право власності, реєстровий №26 від 17.06.2004 року, видане Тернопільським міським бюро технічної інвентаризації на ім`я ОСОБА_2 ; свідоцтво про право власності, реєстровий №26 від 10.03.2005 року, видане Тернопільським міським бюро технічної інвентаризації на ім`я ОСОБА_3 .

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні позов підтримала, посилаючись на мотиви, викладені у ньому, просить його задоволити.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник у судовому засіданні позов визнали, не заперечивши відносно його задоволення.

Відповідач ОСОБА_3 в суді позов не визнала та заперечила відносно його задоволення.

Третя особа на стороні відповідачів - ОСОБА_4 вважає, що позов є підставний, підлягає до задоволення.

Третя особа на стороні відповідачів - ОСОБА_6 вважає, що у задоволенні позову слід відмовити.

Представники Першої Тернопільської державної нотаріальної контори у судовому засіданні у вирішенні спору покладаються на думку суду, не заперечивши відносно можливості його задоволення. У наступне судове засідання не з`явились, однак подали суду заяву про розгляд справи у їхній відсутності.

Представник товариства з обмеженою відповідальністю «Міське бюро технічної інвентаризації» у судове засідання не з`явився, проте подав суду заяву про розгляд справи у їхній відсутності. Відносно вирішення справи по суті покладаються на думку суду.

Свідок ОСОБА_8 суду пояснила, що спірний будинок належить ОСОБА_3 на праві власності за заповітом.

Свідок ОСОБА_9 суду пояснив, що спірний будинок був придбаний в 1983 році під час шлюбу позивачкою ОСОБА_1 та спадкодавцем ОСОБА_7 , за їх спільні кошти. Вони з 1983 року постійно проживали у цьому житловому будинку. Позивач ОСОБА_1 продовжує проживати у спірному будинку і по даний час.

Факт проживання позивача ОСОБА_1 постійно з 1983 року і по даний час у спірному житловому будинку підтвердив в судовому засіданні також і свідок ОСОБА_10 , нікого крім неї він там не бачив.

Свідок ОСОБА_11 суду пояснила, що ОСОБА_7 у 1984 році продав будинковолодіння в селі, яке йому залишили батьки і за виручені гроші придбав житловий будинок по АДРЕСА_1 .

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив наступні обставини:

Згідно довідки №425, виданої виконкомом Йосипівської сільської ради від 11.09.2007 року, підтверджується, що в книзі реєстрації актів цивільного стану по Йосипівській сільській раді Тернопільського району було видано свідоцтво про шлюб № НОМЕР_2 серії 1-ИД від 28.04.1981 року на ім`я ОСОБА_7 та ОСОБА_12 .

ОСОБА_13 перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_7 з 28.04.1981 року, про що в книзі реєстрації актів цивільного стану Йосипівської сільської ради Тернопільського району зроблено актовий запис №06 від 28 квітня 1981 року.

Згідно договору купівлі - продажу, посвідченого нотаріусом Першої Тернопільської державної нотаріальної контори Кухарською Е.М. від 10.11.1983, ОСОБА_7 придбав належну ОСОБА_14 частину житлового будинку АДРЕСА_1 з відповідною частиною надвірних будівель.

На підставі вищевказаного договору купівлі - продажу від 10.11.1983 року, на ім`я ОСОБА_7 . Тернопільським обласним об`єднаннями бюро технічної інвентаризації від 18.11.1993 року видано реєстраційне посвідчення відповідно до якого за ОСОБА_7 зареєстровано на праві особистої власності половину житлового будинку з відповідною частиною надвірних побудов АДРЕСА_1 , про що записано в реєстровій книзі за №26 від 18.11.1983 року.

Як вбачається із технічного паспорту, виданого Тернопільським міським БТІ від 20.03.1995 року, 1/2 частина житлового будинку з відповідною частиною надвірних побудов АДРЕСА_1 рахується за ОСОБА_7 .

За вищевказаною адресою згідно будинкової книги були прописані - позивач ОСОБА_1 з 13.12.1983 року та її син ОСОБА_15 з 22.04.1994 року. Позивач постійно проживає у спірному житловому будинку.

19.05.1993 року шлюб між ОСОБА_7 та ОСОБА_1 розірвано, актовий запис №340, що стверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_3 , виданим відділом РАЦСу Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області від 16.03.2006 року.

Ухвалою Тернопільського міського суду від 27.05.1994 року між сторонами ОСОБА_1 та ОСОБА_7 затверджено мирову угоду про поділ будинковолодіння, згідно якої ОСОБА_1 виділено кімнату розміром 12,9 кв.м., а ОСОБА_7 - 9,3 м., кімнату 24,1 кв.м. залишено в спільному користуванні. ОСОБА_7 проти такого ділу не заперечив, що стверджується його власноручним підписом. Дана ухвала є чинно, набрала законної сили.

Листом №1351/07-2 від 30.10.2001 року міським бюро технічної інвентаризації позивачу ОСОБА_1 було відмовлено у реєстрації за нею права власності на частину будинковолодіння АДРЕСА_1 , посилаючись на те, що мировою гою, затвердженою ухвалою Тернопільського міського суду від 27.05.1994 року, не передбачено визнання за сторонами права власності, а встановлено порядок користування житловим приміщенням.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 помер, про що в книзі реєстрації актових записів про смерть 16.03.2002 року зроблено відповідний запис № 401.

Як вбачається із свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Першою сільською державною нотаріальною конторою від 28.05.2004 року, спадкоємцями спадкодавця ОСОБА_7 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , є : в рівних частках : - його дружина ОСОБА_16 та син - ОСОБА_2 . Спадкове майно, на яке видано свідоцтво, складається із частини житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель та споруд, що знаходиться в АДРЕСА_1 , яке належало померлому ОСОБА_7 на підставі купівлі - продажу, посвідченого Першою Тернопільською державною нотаріальною конторою 10.11.1983 року за реєстровим №1-9880 та зареєстрованого Тернопільським обласним об`єднаним бюро технічної інвентаризації 18.11.1983 року за їм №26.

Як вбачається із технічного паспорту на житловий будинок індивідуального фонду, виданого Тернопільським міським бюро технічної інвентаризації від 06.07.2004 року, за ОСОБА_2 та ОСОБА_16 рахується по частині житлового будинку з відповідною частиною надвірних побудов АДРЕСА_1 .

Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого Першою Тернопільською державною нотаріальною конторою, відповідач ОСОБА_3 успадкувала належну спадкодавцю ОСОБА_16 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , частину житлового будинку з відповідною частиною надвірних побудов знаходиться під номером АДРЕСА_1 .

За відповідачами ОСОБА_3 , ОСОБА_2 рахується по частині спірного будинковолодіння, що стверджується технічним паспортом, виданим

Тернопільським міським бюро технічної інвентаризації від 16.03.2005 року.

Відповідно до ст. 22 КЗпШС України, положення якого діяли на момент укладення договору купівлі продажу частини житлового будинку АДРЕСА_1 , майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. А згідно ст. 28 цього Кодексу, в разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними.

Судом встановлено, що спірна частина житлового будинку АДРЕСА_1 придбана позивачем ОСОБА_1 та померлим ОСОБА_7 за час шлюбу в 1983 році, і є спільним майном подружжя. Шлюб між ними розірвано 19.05.1993 року.

Відповідно до ст. 60 Сімейного Кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності.

Положенням ст. 69 Сімейного Кодексу України передбачено право дружини і чоловіка на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Таким чином, після смерті ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відкрилася спадщина на половину належної йому частини спірного житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель і споруд.

Відповідно до ст.1257 ЦК України, недійсність окремого розпорядження, що міститься у заповіті, не має наслідком недійсності іншої його частини.

З врахуванням вищенаведеного, суд приходить до переконання, що позивачу належить на праві власності належної ОСОБА_7 частини житлового будинку АДРЕСА_1 , а тому позов слід задовольнити, визнати за ОСОБА_1 право власності на належної ОСОБА_7 частини спірного житлового будинку, та визнати частково недійсними: свідоцтво про право на спадщину за законом, видане на ім`я ОСОБА_2 , серії ВВЕ №367127, посвідченого державним нотаріусом Першої Тернопільської державної нотаріальної контори Шморгай Т.В. від 28.05.2004 року, реєстровий №1-3040; свідоцтво про право на спадщину за заповітом, видане на ім`я ОСОБА_3 , серії НОМЕР_1 , посвідченого нотаріусом Першої Тернопільської державної нотаріальної контори Кашанською М.І. від 17.02.2005 року, реєстровий №447; свідоцтво про право власності, реєстровий №26 від 17.06.2004 року, видане Тернопільським міським бюро технічної інвентаризації на ім`я ОСОБА_2 ; свідоцтво про право власності, реєстровий №26 від 10.03.2005 року, видане Тернопільським міським бюро технічної інвентаризації на ім`я ОСОБА_3 .

При цьому суд не приймає до уваги твердження відповідача ОСОБА_3 про те, що позивачем пропущено строк позовної давності звернення до суду за захистом своїх прав, оскільки ОСОБА_1 постійно проживає у спірному житловому будинку, що підтверджується показами свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 . Спірний житловий будинок придбаний за час шлюбу із ОСОБА_7 і є спільним майном подружжя, позивач сплачує за спожиті послуги з електро - та газопостачання, водовідведення та водопостачання, тощо, інше житло у неї відсутнє.

Покази свідка ОСОБА_11 суд оцінює критично, не приймає до уваги, оскільки в 1983 році позивачкою та спадкодавцем ОСОБА_7 придбано спірне будинковолодіння, що підтверджується договором купівлі - продажу та іншими матеріалами справи.

Ухвалою Тернопільського міського суду між позивачем ОСОБА_1 і спадкодавцем ОСОБА_7 в 1994 році проведено поділ будинковолодіння; вона постійно користується і володіє цим майном, що свідчить, що цивільні відносини виникли до набрання чинності ЦК України і продовжують існувати після набрання ним чинності, тому позовні вимоги є підставні і підлягають до задоволення з метою захисту порушених прав позивача.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 213, 215, 292, 294 ЦПК України, ст. ст. 22. 28 КЗпШ України, ст. ст. 60, 69 СК України, ст. ст. 316, 369, 1257, 1301 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на частину, належної ОСОБА_7 частини житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель і споруд АДРЕСА_1 .

Визнати частково недійсними:

свідоцтво про право на спадщину за законом, видане на ім`я ОСОБА_2 , серії ВВЕ №367127, посвідченого державним нотаріусом Першої Тернопільської державної нотаріальної контори Шморгай Т.В. від 28.05.2004 року, реєстровий №1-3040 ;

-свідоцтво про право на спадщину за заповітом, видане на ім`я ОСОБА_3 , cepiї BBT №685878, посвідченого нотаріусом Першої Тернопільської державної нотаріальної контори Кашанською М.І. від 17.02.2005 року, реєстровий №447;

-свідоцтво про право власності, реєстровий №26 від 17.06.2004 року, видане Тернопільським міським бюро технічної інвентаризації на ім`я ОСОБА_2 ;

-свідоцтво про право власності, реєстровий №26 від 10.03.2005 року, видане Тернопільським міським бюро технічної інвентаризації на ім`я ОСОБА_3 .

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня його проголошення та апеляційної скарги - протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження, або шляхом подачі апеляційної скарги без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Головуючий: Берегуляк Ф.Г.