Справа
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19
грудня 2008 року Печерський районний суд м. Києва у складі

Головуючого
судді Вовк С.В.

при
секретарі Пшегарницькій Н.Г,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про стягнення боргу, -

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2008 р.
ОСОБА_1. звернувся  до суду з позовними
вимогами до ОСОБА_2. про стягнення боргу та відсотків за договором позики від
20.04.2001 р., від 02.02.2002 р., від 02.12.2002 р., від 05.01.2004 р. та від
03.12.2004 р.

Обґрунтовуючи
позовні вимоги ОСОБА_1. вказував, що за вказаними договорами  він надав ОСОБА_2. позики на загальну суму 1
700 000,00 доларів США під відсотки та умовою цільового використання грошових
коштів на придбання двох машиномісць АДРЕСА_1 Згідно акту звірки від 20.10.2008
р. загальний розмір заборгованості ОСОБА_2. за п'ятьма договорами позики разом
з відсотками визначений у розмірі 3 114 999,67 доларів США. Незважаючи на те,
що актом визначено, що ОСОБА_2 зобов'язується повернути загальну суму боргу до
21.11.2008 р. останній своїх зобов'язань не виконав та грошових коштів не
повернув. Окрім цього, з моменту надання цільової позики ОСОБА_2 жодного разу
не надав йому доказів цільового використання коштів.

В судовому
засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю та просив
задовольнити позовні вимоги.

Представник
відповідача ОСОБА_3. позов не визнав, оскільки вважає, що отримані в борг
грошові кошти ОСОБА_2. використовувались виключно за цільовим призначенням.
Окрім цього, станом на сьогодні він не має можливості повернути всю суму
грошових коштів, у зв'язку з фінансовою кризою.

Суд, вислухавши пояснення представника
позивача, заперечення представника відповідача, дослідивши матеріали справи,
вважає, що позов підлягає задоволенню повністю.

Судом
встановлено, що між ОСОБА_1. та ОСОБА_2. були укладені наступні договори
позики:

20.04.2001 р.
між позивачем та відповідачем був укладений договір позики, згідно якого
ОСОБА_2. була надана позика в сумі 400 000,00 доларів США на умові сплати 10%
річних від суми позики з метою придбання квартири за адресою: АДРЕСА_1 та двох
машино-місць за вказаною адресою.

02.02.2002 р.
між позивачем та відповідачем був укладений договір позики, згідно якого
ОСОБА_2. була надана позика в сумі 500 000,00 доларів США на умові сплати 15%
річних від суми позики з метою проведення ремонту та облаштування квартири,
розташованої за вищевказаною адресою.

02.12.2002 р.
між позивачем та відповідачем був укладений договір позики, згідно якого
ОСОБА_2. була надана позика в сумі 300 000,00 доларів США на умові сплати 15%
річних від суми позики з метою подальшого проведення ремонту та облаштування
квартири, розташованої за вище вказаною адресою.

05.01.2004 р.
між позивачем та відповідачем був укладений договір позики, згідно ОСОБА_2.
була надана позика в сумі 300 000,00 доларів США на умові сплати 15% річних від
суми позики з метою облаштування вищевказаної квартири.

03.12.2004 р.
між позивачем та відповідачем був укладений договір позики, згідно якого
ОСОБА_2. була надана позика в сумі 200 000,00 доларів США на умові сплати 20%
річних від суми позики з метою подальшого облаштування вказаної квартири.

Факти отримання
грошових коштів підтверджуються виданими ОСОБА_2. розписками.

За умовами
договорів відповідач зобов'язався повернути грошові кошти протягом місяця з
моменту отримання вимоги про повернення коштів.

Згідно акту
звірки заборгованості від 20.10.2008 р., складеним та підписаним позивачем та
відповідачем визначено, що сума боргу відповідача за договором позики від
20.04.2001 р. (за 7 років та 7 місяців) становить 713 333,00 доларів США з
урахуванням відсотків в сумі 313 333,00 дол. США; сума боргу відповідача за
договором позики від 02.02.2002 р. (за 6 років та 9 місяців) становить 1 006
250, доларів США з урахуванням відсотків в сумі 506 250,00 дол. США; сума боргу
відповідача за договором позики від 02.12.2002 р. (за 5 років 11 місяців)
становить 521 250,00 доларів США з урахуванням відсотків в сумі 221 250,00 дол.
США; сума боргу відповідача за договором позики від 05.01.2004 р. (за 4 роки та
10 місяців) становить 517 500,00 доларів США з урахуванням відсотків в сумі 217
500,00 дол. США; сума боргу відповідача за договором позики від 03.12.2004 р.
(за 3 роки 11 місяців) становить 356 666,67 доларів США з урахуванням відсотків
в сумі 156 666,67 дол. США.

Таким чином,
загальна сума боргу відповідача перед позивачем, що виникла у зв'язку з
невиконанням зобов'язань за договорами позики, з урахуванням відсотків
становить 3 114 999,67 доларів США, що за курсом Національного банку України
станом на 27.11.2008 р., складає 21 001 327, 77 гривень.

При цьому, п.8
вказаного акту визначено, що відповідач зобов'язується повернути позивачу
загальну суму боргу до 21.11.2008 р.

В судовому
засідання представник відповідача не спростовував фактів укладення договорів
позики та отримання грошових коштів, а також розмір загального боргу,
визначений у акті звірки від 20.10.2008 р.

Як встановлено
судом, відповідач не виконав зобов'язання за договорами позики, не повернувши
грошові кошти у строк до 21.11.2008 р. За таких обставин, встановлені судом
факти цільового використання ОСОБА_2. коштів отриманих за договорами позики на
потреби сім'ї не звільняють відповідача обов'язку щодо повернення позивачу
отриманих грошових коштів за договорами позики з урахуванням відсотків.

Згідно з ч.1
ст.374 ЦК УРСР, 1963 р., що був чинний на момент укладення договорів позики від
20.04.2001 р., від 02.02.2002 р. та від 02.12.2002 р., за договором позики одна
сторона (позикодавець) передає другій стороні (позичальникові) у власність
гроші, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошей.
Договір позики, відповідно до ч.2 ст.374 ЦК УРСР, вважається укладеним у момент
передачі грошей.

У абз.2 п.4
Прикінцевих та перехідних положень ЦК України визначено, що щодо цивільних
відносин, які виникли до набрання чинності ЦК України, положення цього кодексу
застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати
після набрання ним чинності. Враховуючи наведене, до правовідносин, які виникли
за договорами позики від 20.04.2001 р., від 02.02.2002 р. та від 02.12.2002 р.
слід застосовувати положення чинного ЦК України, 2003 р.

Положеннями ч.1
ст.1046 ЦК України визначено, що за договорами позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові
кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується
повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів. Договір позики є укладеним
з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до
положень ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином
відповідно  до умов договору та вимог
цього Кодексу. Одностороння відмова від зобов'язання згідно зі ст.525 ЦК
України не допускається, якщо інше не встановлене договором законом.

Враховуючи те,
що відповідач не виконав грошового зобов'язання за договорами позики, не
сплатив грошові кошти в строк до 21.11.2008 р., суд приходить до висновку, що з
відповідача підлягає стягненню сума заборгованості за договорами позики та
відсотки в сумі 21 001 327, 77 гривень.

Відповідно до
ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий
витрати в сумі 8 500,00 грн..

На підставі
ст.ст.525, 526 ЦК України, керуючись ст.ст.5,10,11,212-218 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу - задовольнити.

Стягнути з
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 21 001 327, 77  грн.

В
порядку передбаченим ст. 88 ЦПК України стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
судові витрати в сумі 8 650,00 грн.

Рішення може
бути оскаржено на підставі ст. 294 ЦПК України до апеляційного суду м. Києва
через суд першої інстанції протягом десяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження. Поданої протягом десяти днів після проголошення рішення,
або без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо апеляційна
скарга подається в строк, встановлений для подання заяви про апеляційне
оскарження.

Суддя :