Справа № 22Ц - 0570/2008 р.
Головуючий  у 1-й інстанції
Доповідач в 2-й інстанції Поліщук М.А.
У  Х  В  А  Л  А

Іменем               України.

19 лютого 2008 року                       Колегія суддів судової
палати в цивільних справах  апеляційного
суду Київської області  в складі:

головуючого - судді  Антоненко
В.І.

суддів  - Поліщука М.А., Касьяненко Л.І.

при
секретарі -  Кобець І.С.

розглянула у
відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу  товариства
з обмеженою відповідальністю «Кушнер»  на  рішення
Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 18
жовтня  2007 року у справі за позовом ОСОБА_1  до товариства з обмеженою відповідальністю «Кушнер», треті
особи: ОСОБА_2, Київська регіональна дирекція
ЗАТ СГ «ТАС» про відшкодування шкоди, заподіяної при зіткненні
джерел  підвищеної небезпеки.

Заслухавши
доповідь судді апеляційного суду, пояснення осіб, які беруть участь у розгляді
справи, перевіривши матеріали цивільної справи та доводи апеляційної скарги,
колегія суддів,-

В С Т А Н О В И Л А:

В серпні
2007року  ОСОБА_1 звернувся в суд із
вказаним позовом, просив стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Кушнер»   матеріальну шкоду в сумі 15 460, 25грн.,
моральну шкоду в розмірі 28 000грн.

Позовні вимоги обґрунтовував тим, що  ТОВ «Кушнер»
є   володільцем  автомобіля марки «ЗАЗ-110207» д.н. АА 94-31
ВХ, яким 13.02.2007року керував при виконанні трудових обов'язків водій  ОСОБА_2, який   близько 15 години  на автодорозі
Тараща- Біла Церква порушив
вимоги Правил дорожнього руху України,
зіткнувся із автомобілем марки «ЗАЗ-110307»  д.н.НОМЕР_1, яким керував позивач. В
результаті зіткнення транспортних засобів належний позивачу автомобіль отримав
механічні пошкодження, йому заподіяно легкі тілесні ушкодження з короткочасним
розладом здоров'я і в добровільному порядку заподіяну шкоду не відшкодовано.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області
від 18 жовтня  2007 року  позов задоволено частково. Стягнуто з товариства з обмеженою
відповідальністю «Кушнер» на користь  ОСОБА_1   матеріальну шкоду у розмірі 15 460,25грн.,
моральну шкоду у розмірі 5000грн. В решті позовних вимог  відмовлено.

В апеляційній скарзі ТОВ «Кушнер»
просить рішення суду  скасувати,
ухвалити нове рішення, яким у задоволенні
позову відмовити, посилаючись на порушення норм матеріального і
процесуального  права.

Апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню із
наступних підстав.

Ухвалюючи рішення про стягнення матеріальної і моральної
шкоди, суд виходив із того, що відповідач як власник автомобіля є  відповідальним  шкоду, заподіяну з вини його працівника при
виконанні  трудових обов”язків.

Проте з такими висновками повністю погодитись не можна із
наступних підстав.

Відповідно до ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок
взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних
підставах,  а  саме:

1)шкода, завдана одній
особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Згідно із ст.1172 ЦК України юридична або фізична особа
відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх
трудових(службових) обов'язків.

Суд правильно встановив, що ОСОБА_2, перебуваючи в
трудових відносинах з товариством обмеженою відповідальністю «Кушнер», керуючи
належним відповідачу  згідно договору
оренди автомобілем марки
«ЗАЗ-110207» д.н. АА 94-31 ВХ  13 лютого
2007року  близько 15 години  на автодорозі
Тараща- Біла Церква порушив
вимоги Правил дорожнього руху України і
зіткнувся із автомобілем марки «ЗАЗ-110307»  д.н.НОМЕР_1, яким керував позивач.

Внаслідок зіткнення транспортних засобів ОСОБА_1
заподіяно легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров”я та
матеріальну шкоду, яка складається  із
збитків внаслідок пошкодження автомобіля в розмірі  15 460,25грн.

Вина
ОСОБА_2 в порушенні Правил
дорожнього руху України є доведеною і сторонами не оспорювалась.

З доводів апеляційної скарги та рішення суду вбачається,
що на час  заподіяння  шкоди
відповідач ТОВ „Кушнер”
застрахував цивільно-правову відповідальність перед третіми особами   у страховій компанії  - Київська регіональна дирекція
ЗАТ „Страхова група «ТАС».

Відповідно до ст.22.1 Закону України „Про обов”язкове страхування
цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів”
№1961-1У  від 1.07.2004року при настанні
страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика
відшкодовує у встановленому цим законом порядку
оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожно-транспортної  пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Згідно ст.22.3 вказаного Закону потерпілому
відшкодовується  також
моральна шкода, передбачена
пунктами  1, 2  частини
другої  статті 23 Цивільного  кодексу
України.  Така
шкода відшкодовується    у  встановленому судом  розмірі,
при  цьому     страховик
відшкодовує  не  більше ніж 5%
ліміту,  визначеного в п. 9.3  статті
9  цього  Закону.
Різницю  між сумою  відшкодування, визначеною  судом
та    сумою, яка  має бути
відшкодована    страховиком, сплачує  особа,
яку визнано  винною  у скоєнні дорожно-транспортної
пригоди. Якщо
судом встановлено відшкодувати потерпілому моральну шкоду, передбачену пунктами
3,4 частини другої статті 23 Цивільного
кодексу  України, таке
відшкодування у розмірі, визначеному судом, здійснює особа, яку визнано винною
у скоєнні дорожно-транспортної пригоди.

Позивач
заподіяння моральної шкоди обґрунтовував неможливістю користуватись пошкодженим
автомобілем, моральними переживаннями, пов'язаними із заподіянням тілесних
ушкоджень йому та його дружині, яка передбачена
п.п.1,3 ст.23 ЦК України.

Розглядаючи
спір,   суд зазначених
вимог  Закону не врахував,  договір страхування цивільної відповідальності ТОВ „Кушнер”
не дослідив, до матеріалів справи не приєднав,
не притягнув до участі в справі як
відповідача страхову компанію  - Київська регіональна дирекція   ЗАТ „Страхова група «ТАС»,  вирішивши
таким  чином питання  про права та
обов'язки  особи,  яка не  брала участі
у   справі.

У  зв'язку
з  наведеним  рішення
суду  підлягає  скасуванню
з  передачею  справи на
новий  розгляд   відповідно
до вимог  п.4 ст. 311  ЦПК
України.

При новому
розгляді справи суду необхідно врахувати наведене, більш повно з”ясувати
обставини справи, права та обов'язки сторін, перевірити обґрунтованість їх
доводів та заперечень,  зібраним доказам
дати належну правову оцінку і  вирішити
спір відповідно до закону.

Керуючись
ст.ст.311,315 ЦПК України колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу  товариства з обмеженою
відповідальністю «Кушнер»   задовольнити.

Рішення  Білоцерківського міськрайонного суду
Київської області від 18 жовтня  2007
року  - скасувати, справу направити на
новий розгляд до того-ж  суду   іншим суддею.

Ухвала набирає
законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному
порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання  нею законної сили.

Головуючий

Судді