Апеляційний суд Кіровоградської області
-----------------------------------------------------------------------------------------------
Справа №22-176
2008р.          Головуючий у
першій інстанції Березій Ю.А.
Доповідач  Черниш Т.В.
25 березня 2008 року     Колегія
суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської
головуючого - Кривохижі В.І.
суддів - Черниш Т.В.,
секретарі   Харабарі О.В.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кіровограді цивільну справу за апеляційними скаргами  ОСОБА_1, Державного підприємства «Східний
гірничо-збагачувальний комбінат», казенного підприємства «Кіровгеологія» на
рішення Маловисківського районного суду від 16 жовтня 2007 року,

в с т
а н о в и л а :

25 травня 2007 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до державного
підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» (далі- ДП «СхідГЗК»), за
участю третьої особи-відділення виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних
захворювань  України у Маловисківському
районі (далі- ВВД Фонду) про відшкодування моральної шкоди.

Зазначав, що, працюючи протягом 11 років в Смолінській шахті ДП «СхідГЗК» в
умовах впливу шкідливих та важких факторів виробництва, отримав захворювання,
які висновком Українського науково-дослідного інституту промислової медицини
від 14 квітня 2006 року визнані професійними.

Згідно висновку Кіровоградської обласної МСЕК від 20 червня 2006 року
визнаний інвалідом третьої групи, йому встановлено втрату 50 відсотків
працездатності. За таких обставин зазнав моральної шкоди, на відшкодування якої
просив стягнути з підприємства  100
000    грн., а також поновити строк
звернення до суду з цим позовом, оскільки пропустив його з поважних причин.

Маловисківський районний суд рішенням від 16 жовтня 2007 року поновив строк
звернення до суду і, частково задовольнивши позов, постановив про стягнення на
користь позивачки на відшкодування моральної шкоди 5000грн. солідарно з ДП
«СхідГЗК» та казенного підприємства «Кіровгеологія», якого було залучено до
участі у справі як співвідповідача за ухвалою від 17 вересня 2007р.

Не погоджуючись з рішенням в частині розміру стягнення, позивач просив
постановити рішення про задоволення його вимог в повному обсязі.

Відповідачі в апеляційній скарзі
ставили питання про скасування рішення суду з мотивів порушення норм
матеріального та процесуального права. ДП «СхідГЗК» зазначало, зокрема, що суд
помилково застосував ст. 237-1 КЗпП, безпідставно поклав на підприємство
відповідальність за заподіяну моральну шкоду; його висновок суперечить
положенням Законів України «Про загальнообов'язкове державне соціальне
страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання,
які спричинили втрату працездатності» та «Про охорону праці». КП
«Кіровгеологія», заперечуючи в апеляційній скарзі причетність до заподіяння
шкоди позивачеві, посилалось на дані про зміну УНДІ промислової медицини
висновку щодо умов праці ОСОБА_1 в період роботи в ГРЕ№47 КП «Кіровгеологія»  протягом 1979-1994р.

В судовому засіданні апеляційної інстанції позивач та представники ДП
«СхідГЗК» і КП «Кіровгеологія» повністю підтримали доводи своїх апеляційних
скарг, останні просили в позові відмовити.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених
ст. 303 ЦПК України, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи,
колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають відхиленню з таких
підстав.

Судом встановлено і матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 працював з
1979 по 1994року в КП «Кіровгеологія», а з 1994р. по 25 травня 2006р. на
Смолінській шахті ДП «СхідГЗК» в умовах шкідливого виробництва , у зв'язку з
чим отримав професійне захворювання, втратив 50% професійної працездатності,
визнаний інвалідом третьої групи.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що за встановлених обставин позивачеві у
зв'язку з  професійним захворюванням та
втратою працездатності  було заподіяно і
моральну шкоду.

Висновок суду про доведеність факту настання моральної шкоди та наявність
правових підстав для покладення обов'язку по її відшкодуванню на  ДП «СхідГЗК» та КП «Кіровгеологія» відповідає
обставинам справи,   узгоджується з нормами
чинного трудового законодавства, зокрема,
статей 153, 237-1 КЗпП України, ґрунтується на доказах, яким суд дав
належну юридичну оцінку, зокрема, даних санітарно-гігієничної характеристики
умов праці позивача (далі-СГХУП) , довідки про підтвердження його трудового
стажу, рішення ЛЕК Інституту промислової медицини від 13 квітня 2006р.,
висновку МСЕК від 20 червня 2006р.(а.с.10-14,15,16,21,22).

Твердження апеляційної скарги ДП «СхідГЗК» про те, що висновок суду
суперечить вимогам ст. 9 Закону України «Про охорону праці» та Закону України
«Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку
на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату
працездатності»(далі-Закон №1105-Х1У»), є безпідставними, оскільки дію
зазначеного Закону в частині відшкодування моральної шкоди Фондом  ст. 77 Закону «Про Державний бюджет України
на 2006 рік» було зупинено на 2006 рік, а на час звернення позивача з
позовом  відшкодування моральної шкоди
потерпілим не було обов'язком Фонду соціального страхування від нещасних випадків
на виробництві та професійних захворювань(згідно зі змінами за Законом №717-У
від 23 лютого 2007р.).

Безпідставними є і доводи, наведені в апеляційній скарзі КП
«Кіровгеологія». Головний державний санітарний лікар СЕС об'єкту з особливим
режимом роботи ОСОБА_2 пояснив,що зміни до СГХУП ОСОБА_1 за час роботи в ГРЕ-47
КП «Кіровгеологія» протягом 1979-1994 років були внесені ним 23 листопада 2007
року на підставі бази даних показників СГХУП, які мали місце з 1996року. Як
вбачається зі змісту листа УНДІ промислової медицини від 14 березня 2008 року,
рішення ЛЕК НДІ від 13 грудня 2007 року(протокол №2892) було прийняте на
підставі наданих головним лікарем СЕС ОСОБА_2 змін до СГХУП від 23 листопада
2007р.

Ґрунтується на законі та доказах висновок суду і про наявність підстав для
поновлення  встановленого ст. 233 КЗпП
строку звернення ОСОБА_3 за вирішенням трудового спору.

Визначений судом розмір відшкодування
в сумі 5000 грн. відповідає характеру та обсягу фізичних та моральних
страждань, яких зазнала позивач, та засадам розумності, виваженості і
справедливості.

Проте висновок суду про стягнення зазначеної суми з відповідачів в
солідарному порядку є помилковим. Матеріали справи не містять доказів, які б
свідчили про наявність встановлених ч. 1 ст. 1190 ЦК України підстав для    покладення
солідарної відповідальності за шкоду. Виходячи зі з'ясованих обставин в
справі, колегія суддів вважає, що відповідачі мають нести часткову
відповідальність. Визначений судом розмір моральної шкоди з них необхідно
стягнути в рівних частках- по 2500 грн., змінивши у цій частині рішення суду.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів

В  И  Р
І  Ш  И
Л  А :

Апеляційні скарги ОСОБА_1, казенного підприємства «Кіровгеологія» та
Державного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» відхилити.

Рішення Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 16
жовтня 2007 року частково змінити. Стягнути на користь ОСОБА_1 з Державного
підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» та з казенного
підприємства «Кіровгеологія» по 2500 (дві тисячі п'ятсот )грн. на відшкодування
моральної шкоди.

В решті рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і
може бути оскаржене  до Верховного Суду
України протягом двох місяців з дня набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді