справа №2-1486/08
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 листопада 2008 року Знам”янський міськрайонний суд

Кіровоградської області

В складі: головуючого судді Попової Н.І.

при секретарі Зеленській Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду міста Знам”янка цивільну справу за позовом
ОСОБА_1
до
ОСОБА_2
про стягнення боргу в сумі 5000 грн. 00 коп. та моральної шкоди в сумі 1000 грн. 00 коп.,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулась до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача
ОСОБА_2
на її користь борг в сумі 5000 грн., завдану їй моральну шкоду в сумі 1000 грн., а також судові витрати по сплаті судового збору в сумі 68 грн. 00 коп., та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи в сумі 30 грн. 00 коп.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Відповідач в судовому засіданні пред”явлені до неї позовні вимоги визнала частково, тільки в частині стягнення з неї матеріальної шкоди в сумі 5000 грн. 00 коп.

Вислухавши в судовому засіданні пояснення позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд встановив, що 08.07.2008 року, позивач, як фізична особа суб”єкт підприємницької діяльності, уклала трудовий договір
НОМЕР_1
з відповідачем
ОСОБА_2
, згідно умов якого остання зобов”язувалась продавати отриманий на реалізацію товар, кошти здавати у встановленому порядку, а також нести відповідальність за товар та дотримуватись санітарних норм. Під час виконання своїх обов”язків відповідач, маючи доступ до матеріальних цінностей, а саме товару, що приймала на продаж та грошових коштів від продажу промислових товарів, без дозволу протиправно взяла з каси грошові кошти в сумі 5000 грн. Про незаконне отримання коштів відповідачем позивачу стало відомо під час проведення інвентаризації в магазині “Гермес”, під час якої сама
ОСОБА_2
в присутності свідків визнала те, що самовільно взяла гроші і вказану суму визнає як свій борг перед позивачем, і зобов”язалась в подальшому не брати гроші з каси, про що свідчить власноруч написана нею розписка в присутності двох свідків. На протязі трьох місяців позивач чекала від відповідача будь-яких активних дій спрямованих на погашення боргу, однак
ОСОБА_2
при спільних зустрічах лише обіцяла погасити заборгованість, але своє зобов”язання так і не виконала. Неодноразові звернення про повернення боргу виявилися безрезультатними.

Крім того, діями відповідача позивачу завдано і моральну шкоду, оскільки внаслідок неотримання грошей від відповідача, вона змушена була нести значні збитки, прикладати додаткових зусиль для підтримки належного рівня її справи та добробуту сім”ї, цей випадок також позначився на стані здоров”я позивача, яке погіршилось через переживання. В зв”язку з вищевикладеним позивач і вимушена була звернутися до суду з даним позовом.

Копія трудового договору між працівником і фізичною особою (а.с.9-10) свідчить про те, що 08.07.2008 року позивач, як фізична особа суб”єкт підприємницької діяльності, уклала трудовий договір
НОМЕР_1
з відповідачем
ОСОБА_2
, згідно умов якого остання зобов”язувалась продавати отриманий на реалізацію товар, кошти здавати у встановленому порядку, а також нести відповідальність за товар та дотримуватись санітарних норм.

2

Згідно розписки від 02.07.2008 року (а.с.8) відповідач
ОСОБА_2
зобов”язується повернути боргу в сумі 5000 грн. 00 коп.
ОСОБА_1
, а також в подальшому зобов”язується не брати гроші з каси.

Згідност.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

У відповідності до ст.1046 ЦК України за договором позики, який згідно зі ст.1047 ЦК України був укладений представленою позивачем письмовою розпискою, одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов”язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики).

Згідно ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов”язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 ЦК України, відповідно до якої боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов”язання.

Враховуючи вищевикладене, те, що відповідач взяла у позивача кошти в сумі 5000,00 грн. з умовою їх повернення, але вона свої зобов”язання по їх поверненню не виконала, те, що передача коштів підтверджується розпискою, а також враховуючи те, що законодавством України відшкодування моральної шкоди з таких правовідносин, які виникли між сторонами, не передбачено, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково і з відповідача
ОСОБА_2
необхідно стягнути на користь позивача
ОСОБА_1
борг в сумі 5000.00 грн., судові витрати по сплаті судового збору в сумі 51 грн. 00 коп., та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи в сумі 30 грн. 00 коп., а в частині відшкодування моральної шкоди в сумі 1000 грн. відмовити.

Керуючись ст.ст.625, 638, 1046-1048, 1050 ЦК України, ст.ст. 213, 215 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов
ОСОБА_1
задовольнити частково.

Стягнути з
ОСОБА_2
на користь
ОСОБА_1
борг в сумі 5000 (п”ять тисяч) гривень 00 коп.

Стягнути з
ОСОБА_2
на користь
ОСОБА_1
судовий збір в сумі 51 (п”ятдесят одну) гривень 00 коп.

Стягнути з
ОСОБА_2
на користь
ОСОБА_1
витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи в сумі 30 (тридцять) гривень 00 коп.

В частині стягнення завданої моральної шкоди в сумі 1000 грн. 00 коп відмовити.

Судовий збір в сумі 17 (сімнадцять) грн. 00 коп. віднести на рахунок позивача.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя Знам”янського міськрайонного суду Попова Н.І.