Справа № 22 - 267  2008 р.
Головуючий у суді першої інстанції
Доповідач: Іващук В.А.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2008
року    м. Вінниця

Колегія суддів
судової палати у цивільних справах апеляційного суду Вінницької області у
складі: головуючого : Іващука В.А.,
суддів : Ковальчука О.В.,  Колоса
С.С.,  при секретарі: Липач Ю.М.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 про усунення
перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні та за позовом третьої особи з
самостійними вимогами ОСОБА_2 про усунення перешкод у спілкуванні з малолітньою
онукою до ОСОБА_3,  за участю органу
опіки і піклування при Тростянецькій районній державній адміністрації,

за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на рішення Тростянецького районного суду
Вінницької області від 11 жовтня 2007 року,

установила:

Рішенням
Тростянецького районного суду Вінницької області від 11 жовтня 2007 року
постановлено:

Позови
задовольнити частково

Встановити
дні зустрічі батька ОСОБА_1. з дочкою ОСОБА_4 у вихідні дні (субота,  неділя) з 09 години по 18 годину на території
Оляницької сільської ради Тростянецького району та у вихідні дні з 09 години по
18 годину на території України у присутності матері ОСОБА_3,  а в разі її відсутності - ОСОБА_5. чи
ОСОБА_6. по попередній домовленості з ОСОБА_3,
поклавши на ОСОБА_1. обов'язок забирати та привозити дитину до її місця
проживання.

Встановити
дні зустрічі баби ОСОБА_2. з онукою ОСОБА_4 у вихідні дні (субота,  неділя) з 09 години по 18 годину на території
Оляницької сільської ради Тростянецького району та у вихідні дні з 09 години по
18 годину на території України у присутності матері ОСОБА_3,  а в разі її відсутності - ОСОБА_5. чи
ОСОБА_6. по попередній домовленості з ОСОБА_3,
поклавши на ОСОБА_2. обов"язок забирати та привозити дитину до її
місця проживання.

2

У
апеляційній скарзі ОСОБА_1. та ОСОБА_2. просять скасувати рішення суду та
ухвалити нове,  яким задовольнити їх
позовні вимоги,  посилаючись на
невідповідність висновків суду обставинам справи,  порушення норм матеріального і процесуального
права.

У
доводах апеляційної скарги посилаються на порушення судовим рішенням прав
батька,  гарантованими ст.157 СК
України,  а також прав баби,  передбачених ст. 257 СК України. Посилаються
також на те,  що таке рішенням суперечить
інтересам самої дитини.

Зазначають,  що визначені судом умови спілкування з
дитиною є неприйнятним,  оскільки
зустрічі з дитиною у присутності відповідачки та її батьків унеможливлять
звичайне спілкування,  дитина не зможе
почуватися вільно в присутності сторін з неприязними відносинами. Надана судом
перевага у спілкуванні та вихованні дитини відповідачці та її батькам є
необгрунтованою. Суд не дав оцінки тому,
що дитина з народження до жовтня 2006 року проживала біля бабусі
ОСОБА_2. та що батько та бабуся позитивно характеризуються,  мають житло та можливість приймати участь у
вихованні.

Вказують,  що таке рішення є принизливим для
батька,  оскільки спосіб спілкування з
дитиною лише в присутності відповідачки чи її батьків є прийнятним лише для
людей з негативною репутацією,
злочинців.

У
доводах посилається також на те,  що суд
безпідставно не прийняв до уваги висновок відділу опіки і піклування
Тростянецької райдержадміністрації,
згідно якого їм дозволялось зустрічатись з дитиною у їх місці проживання
в с.Кібліч за попередньою домовленістю з матір'ю дитини.

Відповідачка
та представники органу опіки та піклування,
посилаючись на законність судового рішення та безпідставність доводів
апеляційної скарги просили апеляційну скаргу відхилити,  а судове рішення залишити без змін.

Вислухавши
пояснення,  перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог,  заявлених у суді першої
інстанції,  колегія суддів дійшла
висновку про часткове задоволення апеляційної скарги,  зміни судового рішення в частині визначення
способу участі позивачів у вихованні дитини виходячи із наступного.

Відповідно
ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.
Обґрунтованим є рішення,  ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих обставин,
на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень,  підтверджених тими доказами,  які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду
першої інстанції частково не можна визнати обґрунтованим.

Задовольняючи позови частково та визначаючи способи
участі батька дитини у вихованні та спілкуванні баби цієї ж дитини з нею суд
першої інстанції виходив із того,  що
дитині на час розгляду справи 4 роки та 9 місяців,  а тому постійні переїзди з її місця
проживання до місця проживання батька та баби можуть негативно вплинути на її
стан здоров'я. Висновок суду ґрунтується на тому,  що позивачі не мають особистого транспортного
засобу,  а поїздки на транспортних засобах
загального користування з пересадками можуть призвести до переохолодження
дитини та її захворювання,  а також
оскільки дитина відвідує дитячий садочок,
то у зв'язку із цим постійні переїзди до місця проживання батька та баби
будуть тягнути за собою постійну зміну психоемоційного стану дитини та зможе
негативно вплинути на психіку дитини,
яка ,  враховуючи її вік є
недостатньо стійкою. Також суд виходив із інтересів дитини та її психічного та
фізичного здоров'я.

3

З такими
висновками суду не можна повністю погодитись оскільки такі висновки частково не
відповідають обставинам справи. Такі висновки не ґрунтуються на відповідних
належних та допустимих доказах у справі. Також частково ці висновки ґрунтуються
на припущеннях суду. Судом також не застосовано закон,  який підлягав застосуванню при вирішенні
справи.

Виходячи
із змісту ч.6 ст. 7 СК України та правил ст.141 СК України права та обов'язки
щодо дитини у її батьків є рівними.

Виходячи
із цього,  обмеження у реалізації
вказаних рівних прав одного із батьків не може бути визнано законним.

Суд не
застосував зазначені загальні норми матеріального права до встановлених
правовідносин,  а тому ухвалюючи судове
рішення необгрунтовано та безпідставно обмежив ОСОБА_1.,  як батька дитини,  у його правах щодо виховання дитини.
Необгрунтованим також є висновок суду щодо вимог баби дитини ОСОБА_2.,  враховуючи ті обставини на які вона
посилається та які не спростовані відповідачкою у справі.

Також
висновки суду ґрунтуються на припущеннях,
зокрема про те,  що поїздки на
транспортних засобах загального користування з пересадками можуть призвести до
переохолодження дитини та її захворювання,
а також що постійні переїзди до місця проживання батька та баби будуть
тягнути за собою постійну зміну психоемоційного стану дитини та зможе негативно
вплинути на психіку дитини.

Такі
висновки суду не підтверджуються належними та допустимими доказами у
справі,  а тому їх не можна визнати
обґрунтованими.

Оскільки
рішення ухвалено за невідповідних висновків суду обставинам справи,  порушення судом норм матеріального
права,  а підстав для повного скасування
цього рішення немає,  то воно підлягає
зміні в частині визначення сторонам у справі способів участі у вихованні
дитини.

Судом
першої інстанції встановлено,  що
батьками малолітньої ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_1 народження є ОСОБА_3. та ОСОБА_1.

ОСОБА_2.
є матір'ю позивача ОСОБА_1. та бабою дитини -ОСОБА_4.

Позивачі
проживають разом в с.Кіблич,
Гайсинського району Вінницької області.

Із
матеріалів справи вбачається,  що
тривалий час дитина сторін у справі проживала та виховувалась в сім'ї ОСОБА_2.
в с.Кіблич,  а саме з червня 2005 року по
27 жовтня 2006 року (а.с.7-11).

3 жовтня
2006 року малолітня ОСОБА_7 проживає з матір'ю в с.Оляниця,  Тростянецького району Вінницької області.

Згідно висновку
органу опіки і піклування при Тростянецькій районній державній адміністрації
від 5 жовтня 2007 року рекомендовано:

·
встановити дні зустрічі батька ОСОБА_1. та бабусі
ОСОБА_2. з дитиною ОСОБА_7 у вихідні дні (субота,  неділя) з 09 години до 12 години на території
Оляницької сільської ради в присутності матері ОСОБА_3,  а в разі її відсутності - бабусі ОСОБА_5. чи
дідуся ОСОБА_6.

·
встановити один раз на місяць на вихідні (з 9 годин
суботи до 17 години неділі) на території Кіблицької сільської ради по
попередній домовленості з матір'ю та поклавши на батька або бабусю обов'язок
забирати та привозити доньку до її місця проживання.

·
гр. ОСОБА_3. не перешкоджати батькові спілкуватись з
дитиною та брати участь у її вихованні (а.с.53).

Вказаний висновок органу опіки і піклування не містить
обґрунтування того,  чому саме зустрічі
батька та дитини,  а також баби та цієї ж
дитини мають відбуватися в

4

присутності
матері та її батьків. Також цей висновок не містить достатнього обґрунтування
чому зустрічі батька з дитиною у вихідні дні,
з можливістю відвідати його місце проживання,  визначені саме один раз на місяць.

Такий
висновок суперечить вимогам закону щодо рівності прав батьків щодо дитини.
Обмеження права батька дитини у її вихованні нічим не обгрунтовані.

Разом з
тим,  в матеріалах справи відсутні будь
які докази,  що дають підстави обмежити
батька дитини чи її бабу ОСОБА_2. в спілкуванні з дитиною.

Наявні у
справі докази не дають підстав вважати,
що зустрічі позивачів з дитиною мають відбуватися саме в присутності її
матері чи її батьків.

Виходячи
із зазначеного,  колегія суддів
вважає,  що при вирішенні питання про
визначення способів участі батька дитини у її вихованні та вирішенні питання
про можливість спілкування з цією дитиною її баби - позивачки у справі,  слід виходити із засад розумності,  справедливості та положень ч.6 ст. 7 СК
України та положень ст. 141 СК України про рівність прав та обов'язків батьків
щодо дитини.

Колегія
суддів прийшла до висновку,  що рішення
суду першої інстанції слід змінити саме в цій частині та визначити дні зустрічі
для спілкування батька ОСОБА_1 з дочкою ОСОБА_7 у вихідні дні (субота,  неділя) з дев'ятої години до дванадцятої
години на території Оляницької сільської ради,
а також два рази на місяць у вихідні дні (з дев'ятої години суботи до
вісімнадцятої години неділі) за межами вказаної території,  зокрема з можливістю відвідування дитиною
місця проживання батька в с.Кіблич Гайсинського району,  за попередньою домовленістю з матір'ю
дитини,  поклавши на батька обов'язок
забирати та повернути доньку до її з матір'ю місця проживання.

ОСОБА_2
визначити такий самий спосіб спілкування з дитиною,  оскільки батько дитини є її сином та
проживають вони разом однією сім'єю,  що
підтверджується їх поясненнями,  показами
свідків та довідкою з місця проживання ( а.с.11). Виходячи із цього немає
підстав для встановлення їй іншого часу та способу спілкування з онукою.

На
підставі викладеного,  керуючись ч.6 ст.
7,  ст.141,  157,
159,  257 СК України,  ст.ст.303,
307 ч.1 п.3,  309 ч.1. п.п.3,  4,
313,  314 ч.2,  316 ЦПК України,  колегія суддів,

вирішила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення
Тростянецького районного суду Вінницької області від 11 жовтня 2007 року
змінити.

Другий
абзац резолютивної частини рішення замінити текстом наступного змісту:

«Встановити
дні зустрічі для спілкування батька ОСОБА_1 з дочкою ОСОБА_7 у вихідні дні
(субота,  неділя) з дев'ятої години до
дванадцятої години на території Оляницької сільської ради,  а також два рази на місяць у вихідні дні (з
дев'ятої години суботи до вісімнадцятої години неділі) за межами вказаної
території,  зокрема з можливістю
відвідування дитиною місця проживання батька в с.Кіблич Гайсинського району,  за попередньою домовленістю з матір'ю дитини,  поклавши на батька обов'язок забирати та
повернути доньку до її з матір'ю місця проживання».

Четвертий
абзац резолютивної частини рішення замінити текстом наступного змісту:

«Встановити дні зустрічі для спілкування баби ОСОБА_2 з
внучкою   ОСОБА_7 у вихідні дні   (субота,
неділя) з   дев'ятої

5

години
до дванадцятої години на території Оляницької сільської ради,  а також два рази на місяць у вихідні дні (з
дев'ятої години суботи до вісімнадцятої години неділі) за межами вказаної
території,  зокрема з можливістю
відвідування дитиною місця проживання баби в с.Кіблич Гайсинського району,  за попередньою домовленістю з матір'ю
дитини,  поклавши на ОСОБА_2. обов'язок
забирати та повернути внучку до її з матір'ю місця проживання».

В решті
рішення Тростянецького районного суду Вінницької області від 11 жовтня 2007
року у цій справі залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення
та протягом двох місяців може бути оскаржене у касаційному порядку до
Верховного Суду України.