Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

21 жовтня 2008 року                                      м.
Малин
справа № 2-500/2008

Малинський районний суд Житомирської області у складі:
головуючого - судді Тарасенка М.П., з секретарем Хитрич Н.Я., за участю
позивачки ОСОБА_1., представників: позивачки - ОСОБА_3., відповідача -
ОСОБА_4., співвідповідачів -ОСОБА_5., ОСОБА_6,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Малині  справу за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2, співвідповідачі Малинська
районна державна адміністрація, відділ Державного комітету земельних ресурсів в
Малинському районі, третя особа Малинська державна нотаріальна контора  про
визнання права власності на спадкове майно,-

Встановив

Позивачка звернулася до суду, просить визнати частково не
дійсними:

Свідоцтво про право на спадщину за законом видане
Малинською державною конторою 3 жовтня 2000 року відповідачу ОСОБА_2. після
смерті матері ОСОБА_7 в розмірі Ѕ частини земельної ділянки.

Державний акт виданий Малинським відділом земельних
ресурсів 22 жовтня 2003 року про право власності на землю в розмірі 3.3552 га,
виданий ОСОБА_2. в частині 2.035 ум. кадастрових гектари, що належить їй.

Скасувати розпорядження Малинської державної
адміністрації № 514 від 4 вересня 2003 року про видачу відповідачу державного
акту про право власності на земельну ділянку в розмірі 3.3552 га. та
зобов”язати Державну нотаріальну контору видати свідоцтво про право власності
за Законом на земельний пай згідно державного акту на землю на неї та
відповідача по 2.035 умовних кадастрових гектари.

Зобов”язати Малинський районний відділ земельних ресурсів
видати державний акт на право власності на земельний пай в рівних долях з
відповідачем по 2,035 умовних кадастрових гектари.

На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що після
смерті її матері ОСОБА_7., яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Йосипівка Малинського
району Житомирської області її брат ОСОБА_2. успадкував земельний пай у розмірі
4.07 умовних кадастрових гектари на себе, вона з братом є спадкоємцями першої
черги і про те, що їх мати мала земельний пай вона дізналася тільки 4 квітня
2008 року, вважає що вона в шести місячний строк прийняла спадщину, оскільки
прийняла домоткану полову доріжку та два рушники та допомагала матері
продуктами харчування, одягом.

В судовому засіданні позивачка та її представник позов
підтримали, позивачка пояснила, що вона проживала в с. Тетерів Бородянського
району, а після смерті матері проживала в с. Йосипівка, з приводу спадщини
зверталася в сільську раду,  до нотаріуса
у шестимісячний строк із заявою про прийняття спадщини не зверталася,
сертифікат на земельну /частку /пай/ зберігався у відповідача.

Відповідач в судове засідання не з”явився, надав через
свого представника письмову заяву, просить справу розглядати без його участі за
участю його представника, який позов не визнав та пояснив, що позивачка в
шестимісячний строк заяву про прийняття спадщини в нотаріальну контору не
подала, до дня смерті ОСОБА_7. проживала у відповідача.

Представник Малинської районної державної адміністрації
позов визнає частково. Вважає, якщо свідоцтво про право на спадщину за законом
буде визнано судом не дійсним, що є підставою для скасування розпорядження
райдержадміністрації.

Представник відділу Державного комітету земельних
ресурсів у Малинському районі позов не визнав та пояснив, що проектно-технічна
документація виготовлялася на підставі акту обстеження земельних угідь, який
погоджений зборами власників земельних часток /паїв/ реформованого ВАТ "Йосипівське"
від 4 липня 2002 року та рішення сільської ради від 19 липня 2002 року та на
підставі свідоцтва про право на спадщину
за законом.

Представник третьої особи в судове засідання не
з"явився, надав письмову заяву, просить справу розглянути у його відсутність.

Розглянувши справу в межах заявлених вимог та на підставі
наданих доказів суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав:

Згідно ст.549 ЦК України /в ред.1963 року/ визнається, що
спадкоємець прийняв спадщину, якщо фактично вступив в управління або володіння
спадковим майном, або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем
відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Встановлено, що позивачка з 1991 року проживає в с.
Писківка Бородянського району Київської області, дізналася про спадкове майно
померлої в 2008 році, що підтвердив свідок ОСОБА_8.

ОСОБА_7, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується
свідоцтвом про смерть /а.с.27/ проживала
в будинку відповідача, про що свідчить довідка № 334 від 7.07.2008
року  /а.с.30/.Після її смерті в будинку
проживали та були зареєстровані відповідач ОСОБА_2.,ОСОБА_9.,ОСОБА_10, що
підтверджується довідкою  сільської ради
№ 335 від 7.07.2008 року /а.с.28/ та свідкамиОСОБА_9., ОСОБА_10. та ОСОБА_11.

3 жовтня 2000 року відповідачу нотаріусом видано
свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну частку /пай/ розміром
4,07 умовних кадастрових га без зазначення меж цієї частки в натурі на
місцевості /а.с. 10/.

Оскільки позивачка проживала в іншому місці, вона повинна
була звернутися в з письмовою заявою в нотаріальну контору про прийняття
спадщини, але цього не зробила, а тому суд прийшов до висновку, що нотаріусом
свідоцтво про право на спадщину видано правомірно і підстав для його визнання
частково не дійсним не вбачається.

Посилання позивачки на те, що вона дізналася про спадкове
майно у виді земельної ділянки у квітні 2008 році суд до уваги не приймає,
оскільки питання про продовження строку для подачі заяви про прийняття спадщини
нею не ставиться.

Суд не приймає до уваги посилання позивачки на те, що
вона отримала у спадок килим на підлогу та два рушники, що підтверджується
свідками ОСОБА_12 та ОСОБА_8. як доказ прийняття спадщини шляхом вступу в
управління майном, оскільки ця обставина не свідчить, що вона вступила в
управління і іншим майном померлої, зокрема, земельною часткою /паєм/ за умови
коли сертифікат на земельну частку /пай/ утримувався відповідачем.

Суд відмовляє позивачці у визнанні частково недійсним
Державного акту виданого Малинським відділом земельних ресурсів 22 жовтня 2003
року про право власності на землю в розмірі 3.3552 га,  ОСОБА_2. в частині 2.035 ум. кадастрових
гектари, що належить їй та скасувати розпорядження Малинської державної
адміністрації № 514 від 4 вересня 2003 року про видачу відповідачу державного
акту про право власності на земельну ділянку в розмірі 3.3552 га. та

зобов”язати Державну нотаріальну контору видати свідоцтво
про право власності за Законом на земельний пай згідно державного акту на землю
на неї та відповідача по 2.035 умовних кадастрових гектари, а також зобов”язати
Малинський районний відділ земельних ресурсів видати державний акт на право
власності на земельний пай в рівних долях з відповідачем по 2,035 умовних
кадастрових гектари, оскільки вони видані на підставі свідоцтва про право на
спадщину за законом визнаного судом виданим нотаріусом на законних підставах.

Суд не визнає пояснення позивачки про те, що відповідач
шляхом обману заволодів спадковим майном з посилання її ст. 57 ЦК України / в
ред.1963 року/, оскільки позивачка не довела якими саме протиправними діями
відповідач вчинив обман. Посилання позивачки на те, що відповідач не повідомив
нотаріуса про інших спадкоємців не є протиправною дією, оскільки такий
обов"язок законом не передбачений.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 179, 213, 215, 218 ЦПК
України,  ст.549 ЦК України /в ред.1963
року/,-

Вирішив

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, співвідповідачі
Малинська районна державна адміністрація, відділ Державного комітету земельних
ресурсів в Малинському районі, третя особа Малинська державна нотаріальна
контора  про  визнання права власності на спадкове майно
відмовити за безпідставністю.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду
Житомирської області через Малинський районний суд  шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження
протягом 10 днів з для його проголошення. Апеляційна скарга подається протягом
20 днів після подачі заяви про апеляційне оскарження.

Головуючий