Справа
№22Ц-4065/2007р.                                                   Головуючий у 1 інстанції
Доповідач у 2 інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

14 січня 2008 року колегія суддів
судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в
складі:

головуючого    Приходька К.П.,

суддів               Даценко Л.М., Хопта С.Ф.,

при секретарі   Колесник Н.І.,

розглянула у відкритому судовому
засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
рішення Обухівського районного суду Київської області від 01 листопада 2007
року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання особи такою,
що втратила право на користування житловим приміщенням,

встановила:

рішенням суду від 01 листопада 2007
року позовна заява задоволена, визнано відповідача таким, що втратив право
користування АДРЕСА_1.

Відповідачем по справі подана
апеляційна скарга на рішення суду в якій він просить рішення суду скасувати і
постановити нове рішення яким відмовити позивачу у задоволені позовних вимог
посилаючись на те, що рішення суду
постановленим на неповно з'ясованих обставинах, що мають значення для
справи, не відповідає нормам процесуального та матеріального права.

Колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що згідно
договорів дарування від 13 березня 1996 року та від 10 грудня 2004 року позивач
є власником житлового будинку
АДРЕСА_1.

Згідно з вимогами ст.319 ЦК України
власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

У відповідності зі ст.391 ЦК
України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права
користування та розпорядження майном хоч би ці порушення і не були поєднані з
позбавленням володіння.

Згідно з вимогами ч.1 ст.60 ЦК
України кожна сторона зобов'язано довести ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідачем по справі не подано
доказі того, що він є колишніми членом сім'ї його матері ОСОБА_3, бувшого
власника 23 частини будинку, а також доказів того, що між ними був
встановлений сервітут за законом.

В матеріалах справи відсутній договір
найму жилого приміщення укладений між позивачем, як власником будинку та
відповідачем, як наймачем жилого приміщення у будинку.

Суд першої інстанції, задовольняючи
позовні вимоги, обґрунтовано виходив з положень вимог закону, зібраним по
справі доказам дав належну правову оцінку.

Колегія суддів вважає, що висновок
суду першої інстанції про те, що відповідач не виписуючись в добровільному
порядку із спірного будинку, перешкоджає позивачу реалізувати своє право на
розпорядження будинком.

Посилання скаржника на те, що
рішення суду постановлене на неповно з'ясованих обставинах, що мають значення
для справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права не
приймаються судом до уваги оскільки не ґрунтуються на зібраних матеріалах
справи.

Колегія суддів вважає, що рішення
суду постановлено з дотриманням норм матеріального та процесуального права і
підстав для його скасування не має.

На підставі наведеного, керуючись:
ст.ст.307,308,313,314,315,317 ЦПК України колегія,

ухвалила:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 на
рішення Обухівського районного суду Київської області від 01 листопада 2007
року відхилити, рішення залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного
Суду України протягом двох місяців.

Головуючий -

Судді -