Справа №2-2351/2008 року
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 грудня 2008 року місто Лозова

Лозівський міськрайонний суд Харківської області в складі: головуючого судовим засіданням - судді Жмуд Н.М., за участю секретаря судових засідань – Литвинової Г.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Лозівського міськрайонного суду Харківської області в місті Лозова Харківської області цивільну справу за позовною заявою
ОСОБА_1
до
ОСОБА_2
про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду 25 листопада 2008 року з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, зареєстрованого 07 вересня 2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану Лозівського міського управління юстиції Харківської області, актовий запис №281. Від зазначеного шлюбу подружжя має дитину, доньку -
ОСОБА_3
,
ІНФОРМАЦІЯ_1
народження. Позивач зазначає, що шлюбні відносини з відповідачем припинились з серпня 2008 року. Сімейне життя не склалося, так як вони не зійшлися характерами. Спору, щодо поділу спільного майна подружжя, немає.

У зв'язку з викладеним, позивач прохає суд розірвати шлюб між нею та
ОСОБА_2
, а витрати в органах РАСу, пов"язані з розірванням шлюбу, покласти на неї.

У судовому засіданні позивач підтримала свої позовні та прохала позов задовольнити. Крім того, у своїх усних поясненнях позивач вказала, що сімґю вже зберегти на майбутнє не можливо, оскільки шлюб фактично розпалася з серпня 2008 року, подружніх стосунків вони не підтримують; спільне господарство не ведуть і спору відносно розподілу сумісно нажитого майна та місця проживання дитини, вони не мають. Тому строк для примирення їм не потрібен, оскільки збереження шлюбу буде суперечити її – позивача – інтересам. Крім того, позивачем, подано письмову заяву, якою вона прохала суд не стягувати на її користь з відповідача, понесені нею судові витрати.

Відповідач у судовому засіданні подав до суду письмовий відзив, яким вказав, що на розлучення згоден, і строк для примирення не потрібен; спору про розподіл сумісно нажитого майна та місце проживання дитини, між ним та позивачем не має. Шлюб у нього перший. У своїй поясненнях, відповідач вказав, що сім»ю зберегти вже не можливо, оскільки вони з позивачем не проживають однією сім»єю, у зв»язку з тим, що позивач, фактично створила іншу сім»ю з іншим чоловіком. Відповідач вказав, що вони з позивачем, шлюбних стосунків не підтримують і спільного господарства не ведуть, а подальше збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам.

Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

В судовому засіданні встановленого, що сторони, з 07 вересня 2002 року перебувають у шлюбі, який був зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Лозівського міського управління юстиції Харківської області, актовий запис №281 (а.с.№4).

Судом було зґясовано, що даний шлюб у сторін переший. Дошлюбне прізвище позивача –
ІНФОРМАЦІЯ_2
, про що свідчить ксерокопія свідоцтва про її народження (а.с.№10). Від даного шлюбу вони мають доньку:
ОСОБА_3
,
ІНФОРМАЦІЯ_1
народження (а.с.№9).

Відповідно до пояснень, які надано позивачем та відповідачем у судовому засіданні, судом було достовірно встановлено, що сторони створити міцної сім’ї за час спільного проживання не змогли, внаслідок чого шлюб фактично розпався, подружні стосунки припинились, спільне господарство не ведеться і подальше життя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам одного з них.

Судом було зґясовано питання про те, що якщо буде ухвалено рішення про розірвання шлюбу між ними, то між ними відсутній спір про розподіл сумісно нажитого майна та місце проживання дитини.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється в наслідок його розірвання. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення.

Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки зберегти їх сім’ю на майбутнє неможливо, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам.

Витрати по оплаті державного мита при реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС суд вважає можливим покласти на позивача, а відповідача від вказаних витрат – звільнити.

Згідно до п. 6 ч.1 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати.

З огляду на матеріалами справи, судом встановлено, що позивачем при зверненні до суду було сплачено витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи на суму в 07 грн. 50 коп. та судовий збір (державне мито) на суму в 08 грн. 50 коп. Як вже вище судом було зазначено, у судовому засіданні, позивач подала до суду письмову заяву, якою прохає суд, дані витрати з відповідача не стягувати на її користь.

Положенням ч. 1 ст. 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними позовних вимог, і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Керуючись ст.ст.10, 11, 57, 60, 79, 88, 174, 213-215, 218, 223 ЦПК України, ст.ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву
ОСОБА_1
до
ОСОБА_2
про розірвання шлюбу – задовольнити.

Розірвати шлюб між
ІНФОРМАЦІЯ_3
(дошлюбне прізвище
ІНФОРМАЦІЯ_2
)
ІНФОРМАЦІЯ_3
,
ІНФОРМАЦІЯ_4
народження, уродженкою м. Барвінкове Харківської області і
ОСОБА_2
,
ІНФОРМАЦІЯ_5
народження, уродженця м. Лозова Харківської області, який зареєстровано 07 вересня 2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану Лозівського міського управління юстиції Харківської області, актовий запис №281.

При реєстрації розірвання шлюбу в органах реєстрації актів цивільного стану стягнути з
ОСОБА_1
на користь держави державне мито у розмірі 17 (сімнадцять) гривень 00 копійок, а
ОСОБА_2
від сплати державного мита - звільнити.

Не стягувати з
ОСОБА_2
на користь
ОСОБА_1
судові витрати – згідно заяви позивача.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до судової палати по цивільним справам Апеляційного суду Харківської області через Лозівський міськрайонний суд Харківської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений ст. 294 цього Кодексу, рішення суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий

у судовому засіданні

Суддя: Н.М. Жмуд