Справа   № 2-н-208/08 р.
УХВАЛА

про відмову у прийнятті заяви про видачу судового наказу

01 вересня 2008 року

Суддя Чугуївського міського суду Харківської області Бондар С.Б.,

розглянувши заяву Закритого
акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про видачу судового
наказу за вимогою про стягнення
заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

28 серпня 2008 року Закрите акціонерне товариство комерційний банк
«ПриватБанк» звернулося до Чугуївського міського суду Харківської області  з заявою про видачу судового наказу про
стягнення з божника ОСОБА_1 грошових коштів-боргу за кредитним договором.

В обґрунтування зазначених вимог,
заявник посилається на те, що на підставі договору від 24 січня 2008 року,
укладеного між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1, останній отримав 10344,93 грн.
грошового кредиту, кінцевий термін повернення якого спливає 23 січня 2010 року.

За умовами вказаного договору позичальник зобов'язувався повернути отримані
в кредит гроші шляхом внесення на рахунок банку щомісячних платежів, а також
сплачувати банку відповідні відсотки за користування наданим кредитом. Однак,
не зважаючи на досягнуті між сторонами домовленості, ОСОБА_1 своїх договірних
зобов'язань не виконує.

Посилаючись на зазначені обставини, заявник просив суд на підставі ст. ст.
1050 ч. 2, 1054 ч. 2 ЦК України, які є невід'ємною частиною укладеного між
сторонами кредитного договору, видати судовий наказ про стягнення з боржника
кредитної заборгованості в сумі 12325,02 грн., а також судові витрати по
справі.

Розглянувши надані матеріали, прихожу до висновку про необхідність
відмовити у прийнятті заяви про видачу судового наказу.

Згідно ст. 95 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового
рішення про стягнення з боржника грошових коштів або витребування майна за
заявою особи, якій належить право такої вимоги.

Підставі для відмови у  прийнятті
заяви про видачу судового наказу передбачені ст. 100 Цивільного процесуального
кодексу України.

Відповідно до ч. 1 вказаної статті ЦПК України, суддя відмовляє  у прийнятті заяви про видачу судового наказу,
якщо заявлена вимога, за якою не може бути видано судовий наказ, чи з заяви і
поданих документів вбачається спір про право.

Як свідчать матеріали справи,
заявник ЗАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з вимогою про стягнення з
боржника ОСОБА_1 кредитної

- 2 -

заборгованості, тобто примусове
повернення останнім отриманих за кредитним договором грошових коштів. В
обґрунтування своєї вимоги заявник надав до суду й копію договору споживчого
кредиту, укладеного між сторонами  24
січня 2008 року. В даному випадку вимога заявника про стягнення з божника
грошових коштів, в тому числі й пені в порядку штрафних санкцій, хоча й
ґрунтується на правочині, вчиненому в письмовий формі, однак не є безспірною,
оскільки питання про стягнення кредитної заборгованості з божника не  є безспірним і не може вирішуватися виданням
судового наказу без встановлення обставин, що мають істотне значення, шляхом  дослідження необхідних доказів з урахуванням
відповідних пояснень сторін по справі на загальних підставах, тобто в позовному
провадження.

Таким чином, вимога, з якою ЗАТ КБ «ПриватБанк»  звернулося до суду  з заявою про видачу судового наказу,
вбачається наявний спір про право, що є підставою для відмови у прийнятті заяви
про видачу  судового наказу.

Керуючись ст. ст. 96, 100, 101 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Відмовити Закритому акціонерному товариству комерційний банк «ПриватБанк»у
прийнятті заяви про видачу судового наказу.

Роз'яснити заявникові його право на звернення з вимогами до суду у
позовному порядку.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду
через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-денний строк з дня винесення
ухвали заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 10 днів
апеляційної скарги.

Суддя: