Справа
№ 2-2679/08
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

18 вересня 2008 року Приморський районний суд м. Одеси, в складі:

головуючого - судді Шенцевої О.П.,

при секретарі Ющенко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Одесі
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, третя особа:ОСОБА_3 про стягнення майнової та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення майнової шкоди, у розмірі 17 873,47 грн. та
моральної шкоди, у розмірі 15 000 грн.

Позивач обґрунтовує свої позовні вимоги тим,
що він мешкає у приватизованій квартирі, яка входить до складу квартири НОМЕР_1
та розташована на другому поверсі чотирьох поверхового будинку АДРЕСА_1. На
четвертому поверсі знаходиться квартира
НОМЕР_2, власником якої був відповідач.

Наприкінці травня 2004 року, позивач помітив
на підлозі й стелях сажу та будівельний пил, поява яких викликана
реконструкцією квартири Відповідача, як вказується у акті обстеження від
31.05.2004 р. В серпні 2005 року, веранду позивача було залито, що сталося
також в результаті реконструкції квартири відповідача, як вказано у акті від
13.08.2005 р.

Розрахунок матеріальної шкоди, позивачем
зроблений на підставі висновку № 116759 Од, виготовленого  ПП «Аргумент», замовленого у 2007 році та
акту технічного стану газового обладнання № 23 від 17.05.2007 р.

В процесі розгляду справи, позивач доповнив
позовні вимоги та додатково просив зобов'язати відповідача заказати,
забезпечити та оплатити «Експертний висновок про можливість безпечної
експлуатації реконструйованих димарів та вентканалів його квартири»
ліцензованою організацією.

Вищевикладене, як вважає позивач, підтверджує спричинення
відповідачем йому матеріальної шкоди,  у
розмірі 17 873,47 грн. та моральної шкоди, у розмірі 15 000 грн.

В судовому засіданні позивач підтримав позов по
викладеним в ньому підставам та просив його задовольнити.

Представник ОСОБА_2
у судовому засіданні заперечував
проти задоволення позову, вказуючи на те, що реконструкція колишньої квартири
відповідача здійснена відповідно до вимог діючого законодавства України та
будівельних норм, а відтак й не могла спричинити матеріальну, а також моральну
шкоду позивачеві.

Третя особа у судове
засідання не з'явилась, причини не явки суду не повідомила.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши доводи сторін, суд
вважає, що позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають задоволенню з
наступних підстав.

Так, у судовому засіданні було встановлено,
що відповідно до свідоцтва про право власності від 03.11.2006 р., позивач є власником частини квартири
НОМЕР_1 та розташована на другому поверсі чотирьох поверхового будинку
АДРЕСА_1.

У відповідності з доданим позивачем до
позовної заяви актом від 31.05.2004 р., вентиляційний канал та приміщення
квартири НОМЕР_1 будинку АДРЕСА_1, забруднені сажею з причин демонтажу
вентканалів та димарів квартири НОМЕР_2, яка реконструюється без відповідних
дозвільних документів. Згідно з доданим позивачем до позовної заяви актом від
13.08.2005 р., замочені стіни, вікна та веранда у квартирі НОМЕР_1 будинку
АДРЕСА_1, з причин реконструкції квартири НОМЕР_2.

Вказані акти не можуть судом розглядатися, як
докази, оскільки вони не відповідають вимогам діючого на той момент
законодавства, щодо складення висновків відносно пошкоджень житлових приміщень.

Також, судом встановлено, що розрахунок
матеріальної шкоди, позивачем зроблений на підставі висновку № 116759 Од,
виготовленого  ПП «Аргумент», замовленого
у 2007 році та акту технічного стану газового обладнання № 23 від 17.05.2007 р.

Суд вважає, що зазначені висновок № 116759 Од
та акт № 23 від 17.05.2007 р. не відображають вартість можливо спричиненої
відповідачем шкоди, майну позивача, оскільки вони виготовлені майже через три
роки й можуть лише відображати реальний стан не відремонтованого майна
позивача.

Крім того, позивач доповнив позовні вимоги,
щодо зобов'язання відповідача заказати, забезпечити та оплатити «Експертний
висновок про можливість безпечної експлуатації реконструйованих димарів та
вентканалів його квартири» ліцензованою організацією - безпідставно, оскільки відповідачем
надано до суду Технічний висновок «Про можливість експлуатації димових та
вентиляційних каналів у квартирах НОМЕР_1 та НОМЕР_2, житлового будинку
АДРЕСА_1», виготовлений ТОВ «ЕКСПРЕСПРОЕКТБУД» (держліцензія АБ № 116398),
згідно якого димарі та вентканали у квартирах НОМЕР_1 та НОМЕР_2 знаходяться у
задовільному стані та придатні до використання.

Також, факти, викладені у вказаному
Технічному висновку, підтверджуються Актом від 08.07.2005 р., виготовленому ТОВ
«Трубочист» на підставі Заказу-договору від 08.07.2005 р., актом № 157 від
21.07.2006 р., виготовленим ТОВ «ЮГ-Буд» (держліцензія АА № 004112), актом від
08.11.2006 р., виготовленим СПД фізична особа ОСОБА_4 та актом обстеження,
комісії, яка складається з першого заступника начальника управління
житлово-комунального господарства та паливно-енергетичного комплексу Одеської
міської ради,  першого заступника голови
Приморської районної адміністрації Одеської міської ради, Директора КП «ДЕЗ
«Жовтневе», начальника дільниці № 2 КП «ДЕЗ «Жовтневе» та інженера ТОВ
«ЕКСПРЕСПРОЕКТБУД».

Крім того, судом встановлено, що відповідно
до акту обстеження від 30.07.2004 р., виготовленого співробітниками дільниці №
2 КП «ДЕЗ «Жовтневе», у квартирі НОМЕР_2 будинку АДРЕСА_1, технічно  можливе проведення реконструкції для
поліпшення житлових умов.

Також, відповідачем було отримано: дозвіл
Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради № 1828/0 від
20.09.2004 р. на розроблення проекту реконструкції квартири НОМЕР_2, Планове
завдання Управління з питань охорони об'єктів культурної спадщини Одеської
міської ради № 55 від 04.10.2004 р., щодо вимог до вказаного проекту.
Відповідачем був замовлений проект реконструкції квартири НОМЕР_2 будинку
АДРЕСА_1, який виготовлено ХІЦ «ЕКСПРЕС-ПРОЕКТ» (держліцензія АА № 237069) та
погоджено Управлінням  з питань охорони
об'єктів культурної спадщини Одеської міської ради (висновок № 8-В-221/1 від
02.02.2005 р.), Санітарно-епідеміологічною станцією м. Одеси (висновок № 3/3390
від 03.02.2005 р.), Управлінням архітектури та містобудування Одеської міської
ради (висновок № 373/0 від 18.02.2005 р.),
Головним управлінням МНС України в Одеській області (висновок
НОМЕР_16-153 від 22.02.2005 р.). Після чого, зазначений проект реконструкції
квартири НОМЕР_2 будинку АДРЕСА_1, був затверджений Розпорядженням Приморської
районної адміністрації Одеської міської ради № 613 від 02.03.2005 р. Також,
відповідачем був отриманий Дозвіл Інспекції ДАБК Управління архітектури та
містобудування Одеської міської ради  №
275/05 від 12.05.2005 р.

Реконструкція квартири відповідача
проводилась безпосередньо під наглядом головного архітектора проекту, про що
свідчить зобов'язання від 29.03.2005 р. Після закінчення робіт з реконструкції
квартири НОМЕР_2, відповідачем був отриманий Технічний висновок «Про можливість
збереження реконструйованої квартири НОМЕР_2 АДРЕСА_1», виготовлений ТОВ
«ЕКСПРЕСПРОЕКТБУД» (держліцензія АБ № 116398).

Згідно Розпорядження Приморської районної
адміністрації Одеської міської ради № 1829 від 28.07.2006 р. було призначено державну
приймальну комісію про прийняття в експлуатацію реконструйованої квартири
НОМЕР_2 АДРЕСА_1, акт якої від 13.12.2006 р., затверджений  Розпорядженням Приморської районної
адміністрації Одеської міської ради № 3247 від 21.12.2006 р., на підставі чого
відповідач отримав свідоцтво про право власності ЯЯЯ 536701 від 10.02.2007 р.

Вищезазначене, на думку суду, спростовує
ствердження позивача, щодо неправомірних дій відповідача з реконструкції
квартири НОМЕР_2 АДРЕСА_1, яка призвела до спричинення позивачу матеріальної
шкоди.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана
неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам
фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або
юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе,
що шкоди завдано не з її вини.

Отже, суд приходить до висновку, що вимоги
позивача, щодо стягнення матеріальної шкоди не підлягають задоволенню.

Також, позивач просить суд стягнути з
відповідача моральну шкоду, у розмірі 15 000 грн., однак в порушення вимог
Постанови Пленуму Верховного Суду України НОМЕР_1 від 31.03.1995 р. «Про судову
практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», позивач не
надав суду доказів, щодо неправомірності дій відповідача, причинного зв'язку
дій відповідача з настанням моральної шкоди та не надав відомості про
розрахунок розміру моральної шкоди, а також з чого він виходив вказуючи цей розмір.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода,
завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини,
крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Отже, суд приходить до висновку, що вимоги
позивача, щодо стягнення матеріальної шкоди не підлягають задоволенню.

Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка
вказують на відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог позивача
у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 209,  212,
214-215 ЦПК України, ст.ст. 1166, 1167 ЦК України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову
ОСОБА_1- відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду
Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з
дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 20 днів апеляційної скарги, або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя