Справа № 22ц - 2091                              Головуючий у 1
інст. - Гордійко Ю.Г.
Доповідач - Хромець Н.С.
03 грудня  2008 року апеляційний суд Чернігівської області у складі:
Головуючого - судді
Суддів - Горобець Т.В.,
При секретарі - Вареник
Розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Чернігові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Новозаводського районного суду м. Чернігова від 06 жовтня 2008 року у справі за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання таким, що втратив право користування
житловим приміщенням, і за  позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_1 і ОСОБА_2 Юрійовича про вселення,
Рішенням Новозаводського районного
суду м. Чернігова від 06 жовтня 2008 року відмовлено у позові ОСОБА_1 про
визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право на користування квартирою АДРЕСА_1.
Позов ОСОБА_2 про вселення у названу квартиру задоволено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1
просить скасувати рішення місцевого суду і ухвалити нове рішення, яким визнати
ОСОБА_2 таким, що втратив право користування квартироюАДРЕСА_1. Апелянт вважає
що, ухвалюючи рішення за її позовом, суд порушив норми матеріального права та
не повністю з'ясував обставини справи. Позивач наполягає на тому, що з 2004
року відповідач ОСОБА_1не мешкає у квартирі, наймачем якої є вона, покинув
помешкання добровільно і жодного разу не намагався повернутись до спірної
квартири. Крім того, апелянт посилається на несплату ОСОБА_2 за комунальні
послуги.

Вислухавши доповідь судді,
дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги,  суд вважає, що рішення суду першої інстанції
ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, а підстави
для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Відмовляючи у задоволенні позову
про визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право на користування житлом, суд
послався на недоведеність факту не проживання його у спірній квартирі  більше шести місяців без поважних причин.
Такі висновки суду відповідають встановленим по справі обставинам та
ґрунтуються на досліджених у справі доказах. Доводи апелянта про добровільне
залишення ОСОБА_2 спірної квартири у 2004 році не підтверджені належними
доказами. Навпаки, ці її твердження спростовуються даними про звернення ОСОБА_2
у липні 2007 р. до органів внутрішніх справ та прокуратури, в тому числі і з
скаргами на вчинення позивачкою перешкод у користуванні квартирою та відібрання
у нього ключів від квартири (а.с. 78-81). Не можуть бути підставою для
скасування рішення суду і посилання апелянта на несплату ОСОБА_2 за комунальні
послуги. Чинне житлове законодавство не передбачає можливості позбавлення особи
права на користування житлом через несплату за надані комунальні послуги. Крім
того, з наявних у справі копій квитанцій (а.с. 157-158) вбачається, що
ОСОБА_1частково оплачував квартплату і комунальні послуги у серпні 2006 р. та у
квітні 2008 р.

Доводи ОСОБА_1 про те, що її
колишній чоловік висловлював намір постійно проживати у с. Брусилів також не
можуть бути підставою для задоволення апеляційної скарги. З пояснень сторін у
судовому засіданні суду першої інстанції встановлено, що будинок у с. Брусилів
Чернігівського району належить по праву особистої власності ОСОБА_3

Таким чином, суд прийшов до
правильного висновку про недоведеність позовних вимог ОСОБА_1 і про
обґрунтованість позову ОСОБА_2 про вселення. Доводи апеляційної скарги
висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308,
313-315, 317, 319, 324 ЦПК України,
апеляційний суд,

У
х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
відхилити, а рішення Ново заводського районного суду м. Чернігова від 06 жовтня
2008 року залишити без змін.

Ухвала  набирає законної сили з
моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до
Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:                                          Судді: