СПРАВА  №2-27 за 2008 рік
ІМЕНЕМ                  УКРАЇНИ
30  січня 2008 року  Липовецький районний
суд  Вінницької області
складі :  головуючого  судді МОЧУЛЬСЬКОЇ  Л.Т.
При секретарі           Белінській С.І
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті  Липовці
справу за позовом  прокурора Липовецького району  в інтересах  ОСОБА_1  до   ОСОБА_2  про витребування майна з
чужого незаконного володіння,
являється власником квартири №1, розташованої в АДРЕСА_1 на  підставі договору дарування від 02 квітня
1992 року, посвідченого секретарем виконкому Турбівської селищної ради
Липовецького району, за реєстром №125. 27 березня 2003 року   договір дарування зареєстрований Вінницьким
обласним об"єднаним бюро технічної інвентаризації.
В червні-липні 2007 року, відповідачка, що
проживає в сусідній квартирі №2 зазначеного будинку самовільно  захопила кладовку (комору), яка згідно
правовстановлюючих документів належала позивачці, замурувавши вхід до кладовки
зі сторони квартири ОСОБА_1, та
незаконно привласнила дане приміщення, площею 1,6 кв.м.
Посилаючись на зазначені
обставини,  прокурор Липовецького району в інтересах
ОСОБА_1 просили  суд зобов'язати  відповідачку повернути  позивачці самовільно зайняте приміщення
кладової (комори), площею 1,6 кв.м за адресою АДРЕСА_1.
В судовому засіданні
позивачі уточнили  свої позовні вимоги.
Посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, просили  суд   усунути перешкоди в користуванні
кладовкою (коморою), шляхом повернення у користування ОСОБА_1  даного самовільно захопленого відповідачкою
приміщення. А також просили зобов"язати ОСОБА_1 за рахунок відповідачки
привести  приміщення кладовки у стан,
який вона мала до самовільного захоплення відповідачкою, тобто  розмурувати
замурований відповідачкою вхід до комори та відновити стіну між їхніми
квартирами. Суду пояснили, що квартира№1, розташована  в АДРЕСА_1
( в тому числі і спірне приміщення комори, яке позначено в технічній
документації за № 1-3),   належить позивачці
ЩЕ З 1992 РОКУ. В  цій кладовочці була
грубка, яка опалювала всю квартиру, і використовувалась ця кладовочка, як
кухня. Останній час в квартирі проживали квартиранти. Приблизно в  2004 році відповідачка придбала собі сусідню
квартиру №2.  На початку липня 2007 року
квартиранка поїхала  до своєї бабушки,
яка захворіла і яку  потрібно було
доглянути. Скориставшись цим, відповідачка розвалила стіну, яка розділяла
кладовку з її квартирою, повиносила всі речі з кладовки і замурувала  вхід до неї з квартири позивачки, розширивши
таким чином свою квартиру.
Відповідачка   повторно
в судове   засідання   не з'явилась,   хоча належним чином була  повідомлена  про час та місце слухання справи.. Тому,
відповідно до ст. 224 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення на підставі
наявних у справі доказів.
Позивачі  не заперечують
проти заочного розгляду справи.
ОСОБА_3, дільничний інспектор міліції, суду
пояснив, що в серпні 2007 року до них звернулась ОСОБА_1, яка являється
інвалідом 2 групи, з заявою про самовільне
захоплення частини її квартири, а саме - кладовки  - ОСОБА_2. Для відібрання  пояснення, він прибув  у квартиру ОСОБА_2 і  дійсно, побачив, що двері з кладової до
квартири  ОСОБА_1 - замуровані, а стіна
між кладовою та квартирою ОСОБА_2- розібрана. Відповідачка не заперечувала, що
це зробила вона. Пояснила це тим, що вважає дану кладовку своєю, оскільки вона
розміщена над її підвалом. Будь-яких документів, що підтверджують її право
власності на кладовку - не надала.
ОСОБА_4 суду пояснила , що з 2004 року в квартирі ОСОБА_1 проживала її дочка. У
кладовці змурували грубу та плиту, які опалювали всю квартиру. Там тримали
кухонні речі і використовували у холодну
пору року, як кухню. Навесні
дочка поїхала в село доглядати баб ушку, але в квартиру навідувались. А
в липні виявили, що сусідка ОСОБА_2 відібрала кладовку. Повикидала  їхні речі в кухню, замурувала вхід, а свою
квартиру розширила за  рахунок  цієї
ОСОБА_5 суду пояснила, що  дружила з
дочкою позивачки і ще з 1986 року часто бувала у їхній квартирі. Добре знає, що
кладовка завжди була  їхньою. Вона
використовувалась, як кухня. Там був столик,
електрична плитка, а також
змурована груба з плитою, яка опалювала всю квартиру. В липні 2007 року
її позвала позивачка і показала, що двері в ладову замуровані. Пояснила, що це
зробила ОСОБА_2, щоб розширити свою квартиру.
Заслухавши   пояснення
позивачів,  показання свідків,
дослідивши інші докази та давши їм оцінку в сукупності, суд  прийшов до висновку, що  позов підлягає задоволенню з наступних
до  ст. 387 ЦК України, власник має право
витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової
підстави заволоділа ним.
Судом
встановлено, що ОСОБА_1 являється власником квартири №1, розташованої в
АДРЕСА_1 на  підставі договору дарування
від 02 квітня 1992 року, посвідченого секретарем виконкому Турбівської селищної
ради Липовецького району, за реєстром №125. Вказану квартиру позивачка отримала
в дар від своєї матері - ОСОБА_6.
березня 2003 року   договір дарування
зареєстрований Вінницьким обласним об"єднаним бюро технічної інвентаризації.
з договором купівлі- продажу, за яким ОСОБА_6 - придбала  квартиру
( а.с.5), на підставі  договору
дарування ( а.с.6)  та відповідно до
технічної документації ( а.с.7-9), позивачці належать наступні приміщення в
житловому будинку : сіни-1, кухня -2, комора -3, кімната -4 та веранда -І.
Таким  чином, судом достовірно встановлено, що  власником комори, яка  на
інвентарному  плані ( а.с.8)
позначена цифрами  1-3, являється
Судом
також на підставі  пояснень
позивачки,  показань свідків ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5,  письмових доказів :
акта обстеження квартири ОСОБА_1 ( а.с.10), протокола огляду квартири (
а.с.11), письмових  пояснень ОСОБА_7 та
ОСОБА_2 ( а.с. -13,14)   - достовірно
встановлено, що  в липні 2007 року  відповідачка розвалила стіну, яка розділяла
комору 1-3  з її квартирою, повиносила
всі речі з кладової  і замурувала  вхід до неї з квартири позивачки. Таким чином,  своїми діями
відповідачка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа
коморою 1-3, площею 1,6 кв.м., яка належала ОСОБА_1
силу ст..400 ЦК України,  недобросовісний
володілець зобов"язаний негайно повернути майно особі, яка має на нього
право власності. У разі невиконання недобросовісним  володільцем цього обов"язку,
заінтересована особа  має право  пред"явити позов про витребування цього
зв"язку з викладеним, позовні вимоги позивачки - являютьсяя законними,
а  тому підлягають задоволенню.
ст.ст.386,387, 400  ЦК
України,  керуючись ст.ст.209, 213-215
суд
самовільно захоплену  ОСОБА_2   комору, площею 1,6 кв.м., яка на  інвентарному
плані  позначена цифрами  1-3, розташовану в  АДРЕСА_1, квартира  №1.
ОСОБА_1  , за рахунок ОСОБА_2 ,  привести
приміщення комори  у стан, який
вона мала до самовільного захоплення відповідачкою, тобто  розмурувати
замурований відповідачкою вхід до комори та відновити стіну між їхніми
Суддя