22 жовтня 2008 року                                           м. Київ
Колегія суддів Судової палати у
цивільних справах Верховного Суду України у складі :
Левченка Є.Ф., Охрімчук Л.І., Сеніна Ю.Л.,
в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 про визнання
недійсними договорів купівлі-продажу квартири, визнання права користування
жилим приміщенням та вселення,
ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулися до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що
вони проживали у АДРЕСА_1, в травні 1999 року ОСОБА_1 позичила в ОСОБА_3 3000
доларів США й на вимогу останнього видала йому довіреність на право
розпорядження зазначеною квартирою, згодом ОСОБА_3. став вимагати повернення
коштів, узятих у борг, ОСОБА_1 ж такої можливості не мала й ОСОБА_3. незаконно
заволодів квартирою, продав її 25 грудня 1999 року на біржі ОСОБА_4, яка в свою
чергу продала квартиру 20 серпня 2002 року також на біржі ОСОБА_5, а останній 2
грудня 2003 року продав квартиру ОСОБА_6
зазначали, що АДРЕСА_1 не була ними приватизована й станом на 1999 рік
перебувала в комунальній власності, зазначені угоди укладені з порушенням вимог
закону та прав неповнолітньої на той час ОСОБА_2, а біржові контракти
купівлі-продажу не посвідчені нотаріально, й просили поновити їм строк на
звернення до суду з позовом як пропущений з поважних причин, визнати недійсними
договори купівлі-продажу квартири, визнати за ними право користування кАДРЕСА_1
та вселити їх у квартиру.
Справа судами
розглядалася неодноразово.
Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя від              4 грудня 2007 року позов
Рішенням
Апеляційного суду Донецької області від 20 березня 2008 року рішення суду
першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення про відмову в задоволенні
позову.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 просять скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення
суду першої інстанції, посилаючись на порушення апеляційним судом норм
матеріального та процесуального права.

Касаційна скарга задоволенню не
підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до
ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне
застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального
права.

Доводи скарги та матеріали
витребуваної справи не дають підстав для висновку, що апеляційним судом при
розгляді справи допущені порушення норм матеріального чи процесуального права,
які передбачені ст. ст. 338 - 341 ЦПК України як підстави для скасування
рішень.

Згідно з ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє
в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може
встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в
рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність чи
недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, а тому
доводи касаційної скарги в цій частині не можуть бути визнані як підстава для призначення справи до судового розгляду.

Оскаржуване судове рішення ухвалене
з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст.
332, 336 ЦПК України, колегія суддів Cудової палати у цивільних
справах Верховного Суду України

у  х
в  а  л
и  л  а :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 відхилити, рішення Апеляційного суду Донецької області від                    20 березня 2008 року
залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Верховного Суду України:
Є.Ф.Левченко

Л.І.Охрімчук

Ю.Л.Сенін