У Х В А Л А ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

23 квітня 2008  року

м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах
Верховного

Суду України в складі:

головуючого

Сеніна Ю.Л.,

суддів:

Левченка Є.Ф.,

Лихути  Л.М.,

Охрімчук Л.І.,

Романюка Я.М.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Відкритого
акціонерного товариства «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат» та
виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних   випадків
на   виробництві   та
професійних  захворювань  України
у м. Кривому Розі про перерахування розміру щомісячних виплат,
одноразової допомоги та відшкодування моральної шкоди, за касаційною скаргою
Відкритого акціонерного товариства «Інгулецький гірничо-збагачувальний
комбінат» на ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 18 січня
2007 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2005 року ОСОБА_1 звернулася в суд із названим позовом.

Рішенням Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу
Дніпропетровської області від 27 лютого 2006 року в позові відмовлено.

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 18 січня 2007 року
рішення місцевого скасовано, а справу передано на новий розгляд до суду першої
інстанції.

В обґрунтування касаційної скарги відповідач посилається на порушення судом
апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, в зв'язку з
чим ставить питання про скасування ухвали апеляційного суду та залишення в силі
рішення місцевого суду.

Колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

Скасовуючи рішення місцевого суду та передаючи справу на новий розгляд,
апеляційний суд виходив з того, що судом першої інстанції неповно досліджені
обставини справи, висновки суду зроблені з порушенням норм матеріального й
процесуального права та без вирішення усіх позовних вимог.

Проте погодитись з таким висновком апеляційного суду не можна, виходячи з
наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК
України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до п. 1) ч. 1 ст. 309 ЦПК України неповне з'ясування судом
обставин, що мають значення для справи є підставою для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення.

Підстави для скасування апеляційним судом рішення місцевого суду з
передачею справи на новий розгляд встановлені
ст. 311 ЦПК України.

Посилаючись на те, що місцевим судом при розгляді справи фактично не було
вирішено позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, апеляційний суд, у
порушення вимог ст. 213 ЦПК України, свого висновку належним чином не
обґрунтував, хоча в мотивувальній та резолютивній частині рішення місцевого
суду містяться відповідні висновки й рішення і щодо цих вимог.

Таким чином, апеляційний суд не мав правових підстав для скасування рішення
місцевого суду  та направлення справи на
новий розгляд.

Оскільки визначені ст. 311 ЦПК України підстави для скасування рішення суду
в апеляційному порядку і передачі справи на новий розгляд відсутні, колегія
суддів вважає, що апеляційний суд не виконав своїх обов'язків, визначених
законом, у зв'язку з чим його ухвала підлягає скасуванню з направленням справи
на новий апеляційний розгляд.

Керуючись ст.ст. 336, 338 ЩІК України, колегія суддів Судової палати у
цивільних правах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Відкритого акціонерного товариства «Інгулецький
гірничо-збагачувальний комбінат» задовольнити частково.

Ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 18 січня 2007 року
скасувати, а справу передати на новий апеляційний розгляд до того ж суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий

Ю.Л. Сенін

Судді:

Є.Ф. Левченко

Л.М. Лихута

Л.І. Охрімчук

Я.М. Романюк