Справа №2-1487
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2008 року

м. Василівка

Василівський районний суд Запорізької області

у складі: головуючого судді

Носика М.А.

при секретареві:

Ущаповській А.О.

за участю: позивача та відповідача за зустрічним позовом

ОСОБА_1

відповідача

ОСОБА_2

відповідачки та позивачки за зустрічним позовом
ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Василівка цивільну справу за позовом
ОСОБА_1
до
ОСОБА_2
,
ОСОБА_3
про стягнення завдатку та відшкодування моральної шкоди та зустрічним позовом
ОСОБА_3
до
ОСОБА_1
про стягнення прибутку за користування будинком та моральної шкоди, суд,

ВСТАНОВИВ:

До Василівського районного суду звернувся
ОСОБА_1
з позовом до
ОСОБА_2
та
ОСОБА_3
У позовній заяві зазначено, що
19 квітня 2006 року, він та
ОСОБА_3
зі своїм сином
ОСОБА_2
уклали усно договір щодо купівлі-продажу житлового будинку, що розташований за адресою:
АДРЕСА_1
. Згідно розписки від 19 квітня 2006 року,
ОСОБА_2
взяв у нього завдаток в сумі 200 у.о., що еквівалентно 970 грн. Офіційний продаж будинку планувався після того, як
ОСОБА_3
та
ОСОБА_2
оформлять належним чином спадщину (саме спірний будинок), та зможуть оформити з ним договір купівлі-продажу будинку. Він зі своєю матір’ю в'їхав у вищевказаний будинок, зробив ремонт, прибудував тамбур, провів у двір воду. 23 жовтня 2006 року
ОСОБА_3
ще взяла у нього 300 у.о., що еквівалентно 1455,00 грн. за продаж будинку, про що також була складена розписка та повідомила, що документи по оформленню спадкового будинку ще не готові, тому необхідно зачекати. У квітні 2007 року
ОСОБА_3
повідомила, що не збирається продавати будинок та пообіцяла повернути завдаток, але не виконала обіцянки. У червні 2007 року
ОСОБА_3
впустила в будинок квартирантів, а його речі виставила на вулицю. Йому довелося шукати нове житло. Тому, п
озивач просить стягнути
з
ОСОБА_2
завдаток у сумі 970 грн. та додаткову суму у розмірі завдатку - 970 грн., стягнути з
ОСОБА_3
завдаток у сумі 1455 грн. та додаткову суму у розмірі завдатку - 1455,00 грн., стягнути з
ОСОБА_3
та
ОСОБА_2
солідарно завдану моральну шкоду в розмірі 1000 грн., витрати на послуги юриста в сумі 100 грн. та судові витрати по сплаті державного мита в сумі 51 грн. і збору на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 грн.

У зустрічній позовній заяві
ОСОБА_3
зазначено, що вона не знала, що не зможе продати будинок, для оформлення спадщини за законом необхідно було чекати до 2011 року. Вона не заперечує, що брала у
ОСОБА_1
500 у.о., що еквівалентно по курсу 2500 грн. У

квітні 2007 року вона повідомила
ОСОБА_1
, що будинок продати не може до 2011 року та запропонувала
ОСОБА_1
жити у цьому будинку та платити їй за квартиру або шукати інше житло. На її повідомлення та вимогу звільнити будинок
ОСОБА_1
не відреагував. 02 липня 2007 року вона змушена була взяти квартального і свідків та виставити речі в літню кухню. За час проживання в будинку
ОСОБА_1
використав електроенергію на 266 грн.49 коп. Платню за комунальні послуги не платив, податок на землю сплатила вона.
ОСОБА_1
садив город на площі 3 сотки. Крім того,
ОСОБА_1
розпоряджався врожаєм абрикосів, слив, малини, вишні за два роки та отримував з цього прибуток. Коли
ОСОБА_1
виїжджав з будинку, він ображав її брутальними словами. Тому,
ОСОБА_3
просить стягнути з
ОСОБА_1
суму всіх платежів та прибуток, який він отримав від продажу фруктів у сумі 2500 грн. та моральну шкоду в розмірі 1000 грн.

Під час судового розгляду від сторін надійшла мирова угода, за якої позивач
ОСОБА_1
відмовляється від своїх позовних вимог до
ОСОБА_2
та
ОСОБА_3
А відповідачі зобов’язуються виплатити позивачу суму боргу в розмірі 2100 грн. до 01 березня 2009 року. Крім того, позивачка за зустрічним позовом
ОСОБА_3
відмовляється від своїх позовних вимог до
ОСОБА_1
та зобов’язується виплатити
ОСОБА_1
суму боргу в розмірі 2100 грн. до 01 березня 2009 року.

Розглянувши мирову угоду, оцінивши її у сукупності з матеріалами справи, суд вважає, що дана мирова угода може бути визнана, так як сторони прийшли до взаємної та добровільної згоди по вирішенню даного спору, при цьому не порушуються права та інтереси сторін, правові наслідки визнання мирової угоди, передбачені ст.175 ЦПК України сторонам роз’яснені і подальше провадження у справі необхідно припинити.

Керуючись ст.175, п.4 ст.205 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Визнати мирову угоду між
ОСОБА_1
,
ОСОБА_2
та
ОСОБА_3
згідно якої:

Позивач
ОСОБА_1
відмовляється від своїх позовних вимог до
ОСОБА_2
,
ОСОБА_3
про стягнення завдатку та відшкодування моральної шкоди.

Позивачка за зустрічним позовом
ОСОБА_3
відмовляється від своїх позовних вимог до
ОСОБА_1
про стягнення прибутку за користування будинком та моральної шкоди.

Відповідачка
ОСОБА_3
зобов’язується до 01 березня 2009 року виплатити
ОСОБА_1
суму боргу в розмірі 2100 грн.

У випадку невиконання
ОСОБА_3
грошового зобов’язання, стягнути з неї на користь
ОСОБА_1
2100 (дві тисячі сто) грн.

Провадження у цивільній справі за позовом
ОСОБА_1
до
ОСОБА_2
,
ОСОБА_3
про стягнення завдатку та відшкодування моральної шкоди та зустрічним позовом
ОСОБА_3
до
ОСОБА_1
про стягнення прибутку за користування будинком та моральної шкоди, припинити.

Правові наслідки укладення мирової угоди сторонам роз’яснені.

Ухвала суду може бути оскаржена шляхом подання заяви про апеляційне оскарження протягом п’яти днів з дня проголошення ухвали та апеляційної скарги протягом десяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя М.А. Носик