НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2008 року           справа
№ 2-1007-08           м. Нововолинськ

Нововолинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого                                   судді
Галушки О.Г.,

при секретарі                                             Навроцькій М.Р.,

з участю позивачів                                      ОСОБА_1

ОСОБА_2

представника позивачів                                ОСОБА_3.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Нововолинську справу за
позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про виселення без
надання іншого житлового приміщення,

встановив:

19 травня 2008 року позивачі ОСОБА_1,
ОСОБА_2 звернулись в суд з позовом до
ОСОБА_4 про виселення без надання іншого житлового приміщення.

Позивачі свої вимоги мотивують тим, що
відповідно до спадкового договору від 27 жовтня 2006 року, після смерті
ОСОБА_5, отримали у власність будинок з надвірними спорудами, що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1 За вище вказаною адресою проживає без реєстрації та
користується ним ОСОБА_4, який немає ніяких законних підстав на цей будинок.
Вони як власники, не можуть володіти та користуватись своїм майном на власний
розсуд. Неодноразово зверталися до відповідача про добровільне звільнення
будинку, так як ОСОБА_4 самоправно зайняв житлове приміщення, але останній не
бажає добровільно виселятись з будинку.ОСОБА_1, ОСОБА_1 просять задоволити
позов.

В судовому засіданні позивачі та їх
представникОСОБА_3. позовні вимоги підтримали.

ОСОБА_1 та ОСОБА_1 пояснили, що
відповідно до спадкового договору від 27 жовтня 2008 року, після смерті
ОСОБА_5, отримали у власність АДРЕСА_1 Зареєстрували право власності на
нерухоме майно в комунальному підприємстві « Волинське обласне бюро технічної
інвентаризації ». Будинок належить їм на праві приватної спільної часткової
власності в рівних частках по &frac12; будинку. Відповідач ОСОБА_4 є їх двоюрідним братом, який
зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2, але той проживає  самоправно зайнявши  АДРЕСА_1.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи
повідомлений належним чином через засоби масової інформації в редакції газети
«Нова Волинь».Причину неявки в судове засідання не повідомив.

Зі згоди позивачів суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що
відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

Свідки ОСОБА_6,ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснили, що власниками
АДРЕСА_1 є ОСОБА_1 та ОСОБА_1, а
відповідач не має жодних законних прав на спірний будинок.

Як вбачається зі спадкового договору від 27 жовтня 2006 року (а.с.9), після
смерті ОСОБА_5, позивачі ОСОБА_1 і ОСОБА_1 отримали у власністьАДРЕСА_1

З витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно слідує, що
спірний будинок належить позивачам на праві спільної часткової власності
(а.с.11).

Згідно  адресної довідки виданої на ім'я ОСОБА_4
останній зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.24).

Заслухавши пояснення позивачів, показання свідків, дослідивши письмові
докази суд прийшов до висновку, що позов є підставним і підлягає до
задоволення.

В судовому засіданні встановлено, що відповідач ОСОБА_4 самоправно зайняв
АДРЕСА_1власниками якого є ОСОБА_1 та ОСОБА_1 Відповідач зареєстрований за
адресою: АДРЕСА_2.

Відповідно до вимог статті 116 ЖК України осіб, які самоправно зайняли
житлове приміщення, виселяють без надання їм іншого жилого приміщення.

Згідно статті 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності
будинок користуються ним для особистого проживання  і проживавання членів їх сімей і мають право
розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати,
здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом
угоди.

Відповідно до ст.387 ЦК України власник має право витребувати своє майно
від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

В суді здобутими доказами встановлено, що відповідач ОСОБА_4 самоправно без
відповідної правової підстави зайняв АДРЕСА_1, а тому підлягає виселенню без
надання іншого житлового приміщення.

Керуючись ст.10, ст.11, ст.60, ст.88,
ст. 212, ст.213, ст.214, ст.215, ст. 226, ст.227, ст.228, 229 ЦПК України, на
підставі ст.319, ст.321, ст.328, ст.334, ст.356, ст.358, ст.361, ст.380,
ст.383,ст.386, ст.387 ЦК України  ст.
116, ст.150 ЖК України, суд

вирішив:

Позов задоволити.

Виселети ОСОБА_4 з незаконно
займаного ним житлового будинку, що за адресою: АДРЕСА_1, без надання іншого
житлового приміщення.

Стягнути
з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1, ОСОБА_2   600 ( шістсот ) грн. витрат понесених на
правову допомогу адвоката, 8,50 грн. витрат по оплаті судового збору та 7,50
грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справ, всього 616 (
шістсот шістнадцять) грн.

Заочне
рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою
відповідача.
Заяву про перегляд
заочного рішення можна подати протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляції до апеляційного суду у
Волинській області протягом 20 днів після подачі заяви про оскарження рішення
суду, яка подається протягом 10 днів після його проголошення.

Рішення суду набуває законної сили після закінчення
строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне
оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження,
але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений статтею 294 ЦПК
України, рішення суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У
разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає
законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий підпис

Згідно з оригіналом

Суддя                                                                                 О.Г.Галушка