Справа №2-675/08
02 квітня 2008 року Печерський районний суд м. Києва у складі:
Головуючого - судді Супрун Г.Б.
при секретарі- Демченко Т.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7,ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18 до Державного казначейства України, Київської обласної державної адміністрації, Державної судової адміністрації України, третя особа на стороні позивачів: Апеляційний суд Київської області, про стягнення грошових коштів для забезпечення суддів житлом,-
ВСТАНОВИВ:
У січні 2008 року позивачі по справі ОСОБА_1,ОСОБА_2, ОСОБА_3 ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18 звернулися до Печерського районного суду із позовними вимогами до Державного казначейства України, Державної судової адміністрації України, Київської обласної державної адміністрації та просили постановити рішення , яким стягнути з відповідачів по справі на користь Апеляційного суду Київської області кошти для придбання їх житла.
Свої вимоги позивачі мотивували тим, що вони працюють суддями Апеляційного суду Київської області на протязі тривалого часу ( від 1 до 7 років), а тому відповідно до вимог ст. 44 Закону України «Про статус суддів» повинні бути забезпеченні на протязі 6 місяців з моменту призначення на посаду благоустроєним житловим приміщенням по місця знаходження суду. Однак відповідачі по справі свої обов'язки по забезпеченню позивачів благоустроєним житлом не виконують на протязі тривалого часу чим порушують їх права на належні житлові умови проживання, в зв'язку з чим вони, будучи мешканцями інших міст Київської області вимушені витрачати значний час на приїзд до роботи та нести додаткові витрати на оренду житлових приміщень в м. Києві.
Під час судового розгляду позивачі уточнили позовні вимоги в частині суми позовних вимог та просили суд стягнути грошові кошти відповідно до висновку №1995 спеціаліста з будівельно-технічних досліджень Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України від 19 березня 2008 року, зокрема для забезпечення позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_14, ОСОБА_17, ОСОБА_16, та ОСОБА_17 2-х кімнатними квартирами повинно бути стягнуто 1282346 грн. 50 коп., позивачів ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_10, ОСОБА_8 3-х кімнатними квартири 1711313 грн. 70 коп., позивачів ОСОБА_3, ОСОБА_7, ОСОБА_9, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_18 4-х кімнатними квартирами 2053905 грн. 70 коп.
В судовому засіданні позивачі по справі ОСОБА_1,ОСОБА_2, ОСОБА_15, ОСОБА_11, ОСОБА_14, ОСОБА_8, ОСОБА_18 та ОСОБА_12 позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити в повному обсягу.
Позивачі по справі ОСОБА_3 ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_13, ОСОБА_16, та ОСОБА_17, подали заяву в якій уточнені позовні вимоги підтримали в повному обсягу та просили закінчити розгляд даної справи у їх відсутність.
Представник відповідача - Державної судової адміністрації України Міщенко Н.А. заперечила проти задоволення позовних вимог позивачів, посилалася при цьому на те, що позивачі по справі дійсно працюють на посадах суддів Апеляційного суду Київської області та відповідно до вимог ст. 44 ч.7 Закону України «Про статус суддів» мають право на отримання вказаного житла на протязі 6 місяців з моменту призначення на посаду. Оскільки територіально Апеляційний суд Київської області знаходиться в Шевченківському районі м. Києва, тому, на їх думку, саме Шевченківська районна в м. Києві державна адміністрація повинна була забезпечувати позивачів по справі відповідним житловими приміщенням. Не погоджується вона як представник ДСА України із тим, що саме із їх відомства повинні бути стягнуті грошові кошти на придбання позивачам житла, оскільки ДСА України є лише розпорядником грошових коштів, виділених в державному бюджеті на вказані потреби. Оскільки Державним бюджетом на дані цілі виділено лише 30 млн. грн.. для забезпечення всіх суддів України житлом тому позовні вимоги позивачів за вказані кошти фактично не можуть бути та не будуть задоволені в цьому році, що призведе до неможливості виконання рішення суду.
Представники відповідача Київської обласної державної адміністрації України Саєнко Т.Г., Байрак М.С. заперечуючи проти задоволення позовних вимог в судовому засіданні пояснили, що Київська обласна державна адміністрація України не є належним відповідачем по даній справі, оскільки відповідно до вимог ст. 44 ч.7 Закону України «Про статус суддів», яким обґрунтовується даний позов, передбачено, що не пізніше ніж через 6 місяців після обрання суддя апеляційного суду, який потребує поліпшення житлових умов, забезпечується благоустроєним житлом у вигляді окремої квартири чи будинку за місцем знаходження суду. Оскільки місцем знаходження апеляційного суду Київської області є Шевченківський район м. Києва, то, на їх думку, саме відповідна районна адміністрація м. Києва і повинна була забезпечувати позивачів житловими приміщеннями. Крім того, їх установа проводить виплату грошових коштів відповідно затверджених бюджетних асигнувань, а так як державним бюджетом на попередні роки та на даний рік не було передбачено відповідні асигнування на придбання позивачам житла за рахунок Київської обласної державної адміністрації, тому вони заперечують щодо стягнення коштів за їх рахунок.
Представник третьої особи Апеляційного суду Київської області, повідомлений належно про місце, день та час розгляду справи, в судове засідання не з'явився, направив письмові пояснення щодо позову та просив постановити рішення у відповідності до вимог чинного законодавства. Згідно наданих пояснень апеляційний суд Київської області не заперечує щодо вирішення вказаного спору між позивачами та відповідачами в судовому порядку, оскільки в добровільному порядку свої функції відповідачі по справі не виконували на протязі тривалого часу, що призвело до порушення прав позивачів на належне забезпечення житлом, що передбачено ст. 44 ч.7 Закону України «Про статус суддів». Забезпечити позивачів житлом Апеляційний суд Київської області не в змозі оскільки на вказані цілі грошових коштів відповідачі по справі не перераховували.
Суд, вислухавши сторони по справі, перевіривши надані сторонами та перевірені судом докази приходить до висновку про обґрунтованість та законність позовних вимог.
Так, відповідно до ст. 44 ч.7 Закону України «Про статус суддів» не пізніш як через шість місяців після обрання суддя Конституційного Суду, Верховного Суду, вищого спеціалізованого суду, апеляційного та місцевого суду, який потребує поліпшення житлових умов, забезпечується благоустроєним житлом у вигляді окремої квартири чи будинку або службовим житлом за місцем знаходження суду. Судді військових судів забезпечуються таким же житлом і в ті ж строки за рахунок Міністерства оборони України.
У разі незабезпечення судді благоустроєним житлом у зазначені строки суд за рахунок державного бюджету може придбати квартиру або будинок за ринковими цінами і передати їх у користування судді. Порядок фінансування судів для цієї мети, а також порядок розрахунків з державним бюджетом органу державної виконавчої влади, який своєчасно не надав судді житло, визначається Кабінетом Міністрів України.
Як встановлено в судовому засіданні, позивачі по справі обрані безстроково на посаду суддів Апеляційного суду Київської області :ОСОБА_1 - 7.02.2002 р. - Постанова Верховної Ради України -№ 3060-III;ОСОБА_2 - 11.03.2002р. Указ Президента України № 225/02, ОСОБА_3 - 03.04.2003р. Постанова Верховної Ради України - № 721-ІV; ОСОБА_4 18.03.2004 р. постанова Верховної Ради України - №1633-IV; ОСОБА_5 17.06.2004 р., постанова Верховної Ради України -№1812 - IV; ОСОБА_6 20.05.2004р. постанова Верховної Ради України -№1732 -ІV; ОСОБА_7 03.03.2005 р. постанова Верховної Ради України -№ 2463-IV; ОСОБА_8 08.07.2005р. постанова Верховної Ради України -№ 2788 -IV; ОСОБА_9 08.07.2005р. постанова Верховної Ради України -№ 2788 -IV; ОСОБА_10 08.07.2005р. постанова Верховної Ради України -№ 2788 -IV; ОСОБА_11 20.10.2005 р. постанова Верховної Ради України -№ 3017 -IV; ОСОБА_12 12.01.2006р. постанова Верховної Ради України - №3329 -IV; ОСОБА_13 16.03.2006р. Постанова Верховної Ради України -№ 3564 -IV; ОСОБА_14 16.03.2006р. постанова Верховної Ради України -№ 3564 -IV; ОСОБА_16 02.11.2006р. постанова Верховної Ради України -№ 309 -V; ОСОБА_17 14.12.2006 р. постанова Верховної Ради України -№ 471 -V; ОСОБА_15 24.06.2004 р. постанова Верховної Ради України -№1856 -IV; ОСОБА_18 17.05.2007р. постанова Верховної Ради України -№ 1035 -V. Даний факт підтверджується наданими позивачами копіями постанов Верховної Ради України та Указу Президента України, та не заперечується сторонами по справі.(а.с.13-45)
Відповідно до списку житлової комісії Апеляційного суду Київської області позивачі по справі перебувають на обліку в Апеляційному суді як такі, що потребують забезпечення житлом в м. Києва, оскільки є мешканцями інших населених пунктів, що підтверджується наданими позивачами та досліджених судом формами №3 з місця проживання.( а.с. 48,49, 51- 55, 109-120)
Як вбачається з наданих позивачами по справі доказів третя особа - Апеляційний суд Київської області з метою постановки позивачів на квартирний облік звертався до Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації із листом про постановку суддів апеляційного суду Київської області, які потребують забезпечення житлом (позивачів по справі), що підтверджується відповідним листом заступника голови Апеляційного суду Київської області від 19 березня 2007 року.
З відповіді заступника голови Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації від 28 квітня 2007 року №09/33-2761 вбачається, що вказане прохання третьої особи було відхилено із тих підстав, що позивачі по справі не є жителями м. Києва ( за виключенням позивачки ОСОБА_17, яка перебуває на квартирному обліку в Подільській районній в м. Києві державній адміністрації), а тому не можуть бути поставлені на квартирний облік по місцю знаходження суду. (а.с.67).
Одночасно, з пояснень представника відповідача по справі ДСА України та відповідного листа даного державного органу вбачається також, що позивачі по справі - судді Апеляційного суду Київської області, які потребують забезпечення житлом не внесенні до Єдиного реєстру суддів України, які потребують поліпшення житлових умов, із тих підстав, що вони не перебувають на квартирному обліку по місцю знаходження суду.
Таким чином, суд приходить до висновку, що право позивачів по справі на забезпечення житлом в порядку визначеному ст. 44 ч.7 Закону України «Про статус суддів» є порушеним та може бути захищене лише в судовому порядку.
Зокрема статтею 126 Конституції України передбачено, що незалежність і недоторканність суддів гарантуються Конституцією і законами України.
Даючи тлумачення вказаній Конституційній нормі, Конституційний Суд України у справі за конституційним поданням Верховного Суду України про офіційне тлумачення положень частин першої, другої статті 126 Конституції України та частини другої статті 13 Закону України "Про статус суддів" (справа про незалежність суддів як складову їхнього статусу) № 19-рп/2004, 01.12.2004, зазначив, що незалежність суддів є невід'ємною складовою їхнього статусу. Вона є конституційним принципом організації та функціонування судів, а також професійної діяльності суддів, які при здійсненні правосуддя підкоряються лише закону. Незалежність суддів забезпечується насамперед особливим порядком їх обрання або призначення на посаду та звільнення з посади; забороною будь-якого впливу на суддів; захистом їх професійних інтересів; особливим порядком притягнення суддів до дисциплінарної відповідальності; забезпеченням державою особистої безпеки суддів та їхніх сімей; гарантуванням фінансування та належних умов для функціонування судів і діяльності суддів, їх правового і соціального захисту; забороною суддям належати до політичних партій та профспілок, брати участь у будь-якій політичній діяльності, мати представницький мандат, займатися за сумісництвом певними видами діяльності; притягненням до юридичної відповідальності винних осіб за неповагу до суддів і суду; суддівським самоврядуванням.
Крім того Конституційний Суд України у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень статті 36, пунктів 20, 33, 49, 50 статті 71, статей 97, 98, 104, 105 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік" (справа про гарантії незалежності суддів) в справі № 4-рп/2007 від 18.06.2007 року зазначив що відповідно до пункту 6 статті 2 Бюджетного кодексу України бюджетною установою є орган, установа чи організація, визначена Конституцією України , а також установа чи організація, створена у встановленому порядку органами державної влади, органами влади Автономної Республіки Крим чи органами місцевого самоврядування, яка повністю утримується за рахунок відповідно державного бюджету чи місцевих бюджетів.
За частиною першою статті 130 Конституції України фінансування судів та діяльності суддів здійснюється за рахунок Державного бюджету України. Таким чином, суди є бюджетними установами, і стаття 36 Закону поширюється на суддів як працівників бюджетних установ.
У частині першій статті 126 Основного Закону України закріплено положення, згідно з яким незалежність і недоторканність суддів гарантується Конституцією і законами України. Складовою цих гарантій є обов'язок держави забезпечувати фінансування та належні умови для функціонування судів і діяльності суддів через визначення у Державному бюджеті України окремо видатків на утримання судів (частина перша статті 130 Конституції України ) , що і передбачено в Законі .
Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України "Про статус суддів" гарантії незалежності суддів, включаючи заходи їх правового захисту, матеріального і соціального забезпечення, поширюються на всіх суддів України і не можуть бути скасовані чи знижені іншими нормативними актами України. Це положення узгоджується з частиною третьою статті 22 Конституції України .
Суд вважає, обґрунтованими вимоги позивачів щодо стягнення коштів для придбання житла саме за рахунок Державного бюджету, оскільки з вищевказаних роз'яснень Конституційного суду України випливає, що позивачі по справі як судді Апеляційного суду повинні бути забезпечені житлом саме за рахунок державного бюджету, що прямо зазначено в ч.7 ст. 44 Закону України «Про статус суддів».
Оскільки Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік» № 107-VI для забезпечення суддів житлом було передбачено лише 30 млн. грн. і вказані кошти фактично уже розподілені між відповідними суддями, що погоджено також з Радою суддів України 29 лютого 2008 року ( рішення Ради суддів України №34), тому суд вважає, що стягнення коштів з ДСА України призведе до не виконання рішення суду по вказаній справі, а тому приходить до висновку, що вказані кошти повинні бути стягнуті з Державного казначейства України. Приходячи до вказаного висновку суд керується тим, що відповідно до ст. 22 Бюджетного кодексу України, та п.4 ст. 4 «Положення Державного казначейства України» затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 1232 від 21.12.2005 р. Державне казначейство України провадить безспірне списання коштів з рахунків, на яких обліковуються кошти державного та місцевих бюджетів і бюджетних установ, за рішенням, яке було прийняте державним органом, що відповідно до закону має право на його застосування.
Вирішуючи позовні вимоги позивачів в частині розміру забезпечення кожного з них житлом та вартості вказаного житла суд виходить з наступного.
Відповідно до ч.2 ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.
Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.
Частиною 2 статті 64 Житлового кодексу Української РСР передбачено, що до членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.
Відповідно до п. 51 «Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР» затверджених Постановою Ради Міністрів УРСР № 470 від 11.12.1984 р. ( яка є чинною на даний час) передбачено, що жиле приміщення, що надається громадянам для проживання, має бути благоустроєним стосовно до умов даного населеного пункту, відповідати встановленим санітарним і технічним вимогам.
Пунктом 53 вказаних вище «Правил обліку громадян ….» визначено, що жиле приміщення надається громадянам у межах 13,65 квадратного метра жилої площі на одну особу, але не менше рівня середньої забезпеченості громадян жилою площею в даному населеному пункті. При цьому враховується жила площа у жилому будинку (квартирі), що перебуває у приватній власності громадян, якщо ними не використані житлові чеки.
З наданих позивачами доказів вбачається, що сім'ї позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17 складаються з двох осіб тому житлова площа квартири на сім'ї вказаних позивачів не може бути меншою за 27.3 кв.м.. Сім'ї позивачівОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_10, ОСОБА_8 складаються з трьох осіб, тому житлова площа квартири на сім'ї вказаних позивачів не може бути меншою за 40.95 кв.м.. Оскільки сім'ї позивачів ОСОБА_3, ОСОБА_7, ОСОБА_9, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_18 складаються з чотирьох осіб тому житлова площа квартири на сім'ї вказаних позивачів не може бути меншою за 54.6 кв.м..
Крім того, відповідно до вимог п. 8 ст. 44 Закону України «Про статус суддів» суддя має право на додаткову жилу площу відповідно до вимог статті 49 Житлового кодексу України у вигляді кімнати або в розмірі десяти квадратних метрів.
Тому суд вважає, що позивачі, звертаючись до суду із вказаним позовом надали відповідні довідки форми №3, де зазначено склад сім'ї кожного із позивачів та відповідне обґрунтування щодо норм забезпеченості житлом.
Враховуючи викладені обставини, суд приходить до висновку, що позивачам по справі ОСОБА_1, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17 Апеляційним судом Київської області за рахунок коштів Державного бюджету повинно бути придбано 2 кімнатні квартири, позивачамОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_10, ОСОБА_8. 3 кімнатні квартири, позивачам ОСОБА_3, ОСОБА_7, ОСОБА_9, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_18 4 кімнатні квартири.
Визначаючи вартість вказаного житла суд, виходячи з вимог ст.ст. 10, 60, 212 ЦПК України приходить до висновку, що позивачі по справі обґрунтовуючи свої доводи надали суду достатні та допустимі докази вартості житлових приміщень.
Так, відповідно до наданого до висновку №1995 спеціаліста з будівельно-технічних досліджень Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України від 19 березня 2008 року ринкова вартість середньостатистичної квартири в Шевченківському районі м. Києва ( за місцем розташування Апеляційного суду Київської області ) для 2-ох кімнатної квартири становить 253930 у.о., для 3-х кімнатної 338874 у.о. для 4-х кімнатної 406714 у.о., що відповідно до затвердженого на час розгляду справи курсу НБУ України ( 100 доларів США = 505 грн.) вартість 2-х кімнатної квартири повинна становити 1282346 грн. 50 коп. (253930 у.о. х 5.05), вартість 3-х кімнатної квартири 1711313 грн. 70 коп. (338874 у.о. х 5.05), вартість 4-х кімнатної квартири 2053905 грн. 70 коп. (406714 у.о. х 5.05).
Зазначені кошти для придбання позивачам, як суддям апеляційного суду Київської області відповідно до вимог ст. 44 ч. 7 абз. 2 Закону України «Про статус суддів» повинні бути перераховані на рахунок Апеляційного суду для подальшого придбання ним житла суддям - позивачам по справі.
Даючи оцінку запереченням відповідачів ДСА України та Державного казначейства щодо того, що вони не є належними відповідачами по справі то суд, керуючись вимогами ст. 22 Бюджетного кодексу України, та п.4 ст. 4 «Положення Державного казначейства України» затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 1232 від 21.12.2005 р., та пунктом 15 Положення «Про Державну судову адміністрацію», затвердженого Указом Президента України №182/2003 від 03 березня 2003 року вважає, що саме дані державні органи є розпорядниками грошових коштів Державного бюджету, за рахунок якого і повинні бути забезпеченні позивачі житлом.
А враховуючи рішення Ради суддів України від 29.02.2008р. про те, що кошти для придбання житла для суддів на 2008рік вже розподілені( а.с.212), суд вважає за доцільне стягнути кошти з Державного казначейства. Тому в задоволенні даних вимоги щодо ДСА України та Київської обласної державної адміністрації відмовити.
Крім того, вимоги щодо Київської обласної державної адміністрації не можуть бути задоволнеі, оскільки на момент звернення суддів до суду із вказаним позовом Закон України «Про статус суддів» в частині 7 ст. 44 був змінений і з 1 січня 2008 року органи місцевої виконавчої влади не мають зобов'язань по забезпеченню суддів житлом.
Також не підлягають задоволенню вимоги поивачів ( в уточненій позовній заяві) про стягнення з відповідача 1% вартості зазначеного житла відносно кожного позивача, необхідних до сплати державного мита при оформленні договору купівлі-продажу житла, оскільки дані вимоги не грунтуються на законі.
Вирішуючи питання щодо поверненням сторонам по справі судових витрат, то суд виходить з наданих сторонами по справі доказів, та вважає, що позовні вимоги позивача ОСОБА_12 про стягнення з відповідачів по справі на його користь 3049 грн. витрат, пов'язаних з проведенням експертного дослідження №1995 КНДІСЕ від 19 березня 2008 року є обґрунтованим та підлягає задоволенню, оскільки підтверджується відповідною квитанцією про витрати.
Крім того відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідачів по справі підлягає стягненню також і судовий збір, що становить 1700 грн. на користь держави .
На підставі наведеного та керуючись ст. 6, 22, 36, 124, 126, 130 Конституції України, ст. 10, 60, 212-15, 216 ЦПК України, ст. 44 ч.7 Закону України «Про статус суддів», ст. 22 Бюджетного кодексу України, та п.4 ст. 4 «Положення Державного казначейства України» затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 1232 від 21.12.2005 р., та пунктом 15 Положення «Про Державну судову адміністрацію», затвердженого Указом Президента України №182/2003 від 03 березня 2003 року, ч.2 ст. 3 СК України, ч.2 ст. 64 Житлового кодексу Української РСР, суд, -
ВИРІШИВ:
Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7,ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18 частково задовольнити.
Стягнути з Державного казначейства України в місячний термін з дня набрання рішення законної сили за рахунок коштів державного бюджету на користь Апеляційного суду Київської області грошові кошти в розмірі:
1282346 грн. 50 коп. для придбання квартири і передачі її в користування судді Апеляційного суду Київської області ОСОБА_1,
1711313 грн. 70 коп. для придбання квартири і передачі її в користування судді Апеляційного суду Київської області ОСОБА_2,
2053905 грн. 70 коп. для придбання квартири і передачі її в користування судді Апеляційного суду Київської області ОСОБА_3,
1711313 грн. 70 коп. для придбання квартири і передачі її в користування судді Апеляційного суду Київської області ОСОБА_4 в користування,
1711313 грн. 70 коп. для придбання квартири і передачі її в користування судді Апеляційного суду Київської області ОСОБА_5,
1711313 грн. 70 коп. для придбання квартири і передачі її в користування судді Апеляційного суду Київської області ОСОБА_6,
2053905 грн. 70 коп. для придбання квартири і передачі її в користування судді Апеляційного суду Київської областіОСОБА_7,
1711313 грн. 70 коп. для придбання квартири і передачі її в користування судді Апеляційного суду Київської області ОСОБА_8,
2053905 грн. 70 коп. для придбання квартири і передачі її в користування судді Апеляційного суду Київської області ОСОБА_9,
1711313 грн. 70 коп. для придбання квартири і передачі її в користування судді Апеляційного суду Київської області ОСОБА_10,
2053905 грн. 70 коп. для придбання квартири і передачі її в користування судді Апеляційного суду Київської областіОСОБА_11,
2053905 грн. 70 коп. для придбання квартири і передачі її в користування судді Апеляційного суду Київської області ОСОБА_12 ,
2053905 грн. 70 коп. для придбання квартири і передачі її в користування судді Апеляційного суду Київської області ОСОБА_13,
1282346 грн. 50 коп. для придбання квартири і передачі її в користування судді Апеляційного суду Київської області ОСОБА_14,
1282346 грн. 50 коп. для придбання квартири і передачі її в користування судді Апеляційного суду Київської області ОСОБА_15 ,
1282346 грн. 50 коп. для придбання квартири і передачі її в користування судді Апеляційного суду Київської області ОСОБА_16,
1282346 грн. 50 коп. для придбання квартири і передачі її в користування судді Апеляційного суду Київської області ОСОБА_17,
2053905 грн. 70 коп. для придбання квартири і передачі її в користування судді Апеляційного суду Київської області ОСОБА_18,
А всього- 31 056 954 грн. 60 коп.
Стягнути з Державного казначейства України на користь позивача ОСОБА_12 судові витрати по справі 3049 грн. 80 коп. за проведення експертного дослідження №1995 від 19.03.2008р.
Стягнути з Державного казначейства України в дохід держави 1700 грн. судового збору .
В задоволенні вимог щодо Київської обласної адміністрації та ДСА України відмовити.
Апеляційна скарга може бути подана до Апеляційного суду м.Києва через Печерський районний суд м.Києва протягом 20 днів після подачі в 10-денний строк заяви про апеляційне оскарження з дня проголошення рішення суду.
Суддя :