Cправа №2-968/2008
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

18 грудня 2008 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого – судді

Лівандовської-Кочури Т.В.

при секретарі

Петрусю А.В.

з участю позивача

ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку цивільну справу за позовом
ОСОБА_1
до
ОСОБА_2
про відшкодування шкоди, заподіяної злочином,

В С Т А Н О В И В :

20.11.2007 року
ОСОБА_1
звернувся в суд з позовом до
ОСОБА_2
,
ОСОБА_3
про відшкодування шкоди, заподіяної злочином. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 22 на 23 січня 2005 року відповідач
ОСОБА_2
на грунті особистих неприязних стосунків, використовуючи кухонний ніж в квартирі за адресою: м.Луцьк,
АДРЕСА_1
наніс позивачу множинні різані рани обличчя, носа, вух, рук, лівого стегна, пошкодження згиначів першого пальця правої кисті. Відповідачу було пред’явлено звинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України. В ході досудового слідства, відносно відповідача була проведена судово-психіатрична експертиза, згідно висновків якої, він визнаний обмежено осудним. Постановою Луцького міськрайонного суду від 28.12.2005 року відносно
ОСОБА_2
застосовані примусові заходи медичного характеру у вигляді лікування в психіатричній лікарні з посиленим наглядом до видужання. Діями відповідача позивачу заподіяна матеріальна шкода, яка полягає у витратах на стаціонарне лікування в розмірі 939 грн. 27 коп., що в повній мірі стверджується довідкою Луцької міської клінічної лікарні та моральна, що полягає у фізичному болі та стражданнях. Розмір моральної шкоди оцінює в 5000 грн. Покликаючись на вищевикладене, просить стягнути з відповідача матеріальну шкоду в розмірі 939 грн. 27 коп., 5000 грн. моральної шкоди та покласти на відповідача витрати, пов’язані з наданням правової допомоги.

В судовому засіданні позивач
ОСОБА_1
позовні вимоги, з підстав зазначених в позовній заяві, підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити.

З висновку амбулаторної судово-психіатричної експертизи №
НОМЕР_1
вбачається, що відповідач
ОСОБА_2
, на даний час, виявляє ознаки недоумства у вигляді посттравматичної деменції. Його участь в судовому засіданні є недоцільною. З врахуванням відсутності відомостей про те, що
ОСОБА_2
є недієздатним, на думку суду, він може особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати обов’язки по даній справі, тобто бути належним відповідачем по даній справі.

Відповідач в судове засідання не з’явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи.

За погодженням позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України.

Заслухавши пояснення позивача та дослідивши представлені по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

З постанови про порушення кримінальної справи від 15.03.2005 року встановлено, що 23.01.2005 року близько 03 год. 00 хв. відповідач
ОСОБА_2
, знаходячись в квартирі по
АДРЕСА_1
в м.Луцьку в ході конфлікту зі своїм братом
ОСОБА_1
наніс останньому тілесні ушкодження у вигляді: пошкодження згиначів 1-го пальця право китиці, а також колото-різані рани обличчя, носа. Вуха, рук, лівого стегна, шиї, що спричинили короткочасний розлад здоров’я.

Відповідачу було пред’явлено звинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України. Постановою Луцького міськрайонного суду від 28.12.2005 року відносно
ОСОБА_2
застосовані примусові заходи медичного характеру у вигляді лікування в психіатричній лікарні з посиленим наглядом до видужання.

Таким чином встановлено, що шкоду позивачеві заподіяно злочинними діями відповідача.

Згідно з ч.1 ст.1166 ЦК України
(в ред.2004 року) майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Потерпілий
ОСОБА_1
, внаслідок отриманих травм з 23.01.2005 року по 02.02.2005 року перебував на стаціонарному лікуванні у відділенні пластичної хірургії Луцької міської клінічної лікарні. На його лікування витрачено 939, 27 грн., що стверджується довідкою, наданою головним лікарем Луцької міської клінічної лікарні (а.с.5).

З врахуванням наведеного, суд вважає цілком підставною вимогу позивача про відшкодування матеріальної шкоди.

Вирішуючи питання про розмір та підстави стягнення моральної шкоди, суд виходив з наступного.

Відповідно до ч.4 ст.23 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов’язана з розміром цього відшкодування.

Крім того, відповідно до ч.3 ст.23 цього кодексу, при визначенні розміру відшкодування враховується вимоги розумності та справедливості.

Суд, при визначенні розміру моральної шкоди, врахував фізичний біль та душевні страждання позивача, вимушені зміни у його життєвих стосунках, внаслідок протиправних дій відповідача
ОСОБА_2
, при цьому, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 5000 гривень завданої моральної шкоди.

Крім того, в судовому засіданні було встановлено, що позивачу надавалась правова допомога адвокатом Волинської обласної колегії адвокатів
ОСОБА_4
і згідно квитанції №
НОМЕР_2
від 16 листопада 2007 року було сплачено 550 грн.

Відповідно до ч.1 ст.84 ЦПК України витрати, пов’язані з оплатою правової допомоги адвоката, або іншого фахівця у галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві – пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві було відмовлено.

Таким чином, судові витрати слід покласти на відповідача.

Керуючись ст.ст.3, 10, 57, 60, 84, 88, 208, 209, 215, 218, 224-226 ЦПК України та на підставі ст.ст.23, 1166 ЦК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Стягнути з
ОСОБА_2
на користь
ОСОБА_1
939 (дев’ятсот тридцять дев’ять) гривень 27 (двадцять сім) копійок матеріальної шкоди, 5000 (п’ять тисяч) гривень завданої моральної шкоди, 550 (п’ятсот п’ятдесят) гривень витрат на оплату правової допомоги, 30 (тридцять) гривень витрат на інформаційне технічне забезпечення розгляду справи, а всього 6519 (шість тисяч п’ятсот дев’ятнадцять) гривень 27 (двадцять сім) копійок.

Стягнути з
ОСОБА_2
в дохід держави 59 (п’ятдесят дев’ять) гривень 39 (тридцять дев’ять) копійок судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте Луцьким міськрайонним судом за письмовою заявою
ОСОБА_2
, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області шляхом подання заяви про апеляційне оскарження рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не буде подано. Якщо буде подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не буде подана в строк, встановлений статтею 294 ЦПК України, рішення суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Т.В. Лівандовська-Кочура