Справа 2-301
2008 р.
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 липня 2008 р. Гощанський районний суд Рівненської області
в складі:
Головуючої судді Чорноус Л.І.
при секретарі Суконнік С.Ю.
за участю представників:
позивачки Федоркова В.І.
відповідачів: ОСОБА_1
ОСОБА_2.
ОСОБА_3.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Гощі справу за позовом
ОСОБА_4 та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_5, ОСОБА_6
Рівненського обласного виробничо-комунального підприємства водопровідно-каналізаційного господарства «Рівнеоблводоканал», ОСОБА_7, Гощанського районного відділення Рівненської обласної дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві
відшкодування моральної шкоди в зв'язку із смертю потерпілого
Позивачі звернулися до суду з позовом про відшкодування моральної шкоди в зв'язку із смертю потерпілого в розмірі 100000 грн. до відповідачів посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 внаслідок нещасного випадку на виробництві під час роботи загинув чоловік та батько позивачів - ОСОБА_8, який працював у Рівненському обласному виробничо-комунальному підприємстві водопровідно-каналізаційного господарства (далі РОВКП ВКГ) «Рівнеоблводоканал» робітником. Факт нещасного випадку підтверджується актом форми Н-1 від 13.02.2006 року. Винним у загибелі чоловіка та батька на підставі вироку Гощанського районного суду від 25.09.2006 року визнано відповідача по справі ОСОБА_7.
Крім матеріальної шкоди позивачам було спричинено і моральну шкоду, яка полягає в тому, що вони втратили близьку людину. Перебуваючи на його утриманні, вимушені пристосовуватися до життя без матеріального забезпечення, яке здійснював чоловік та батько. В даний час позивачка ОСОБА_4. змушена просити інших людей, щоб допомогли їй у веденні господарства, за що змушена платити.
Відповідач ОСОБА_7. обіцяв допомагати у всьому, але після вироку суду - 25.09.2006 року ніразу не запропонував своєї допомоги, а на її прохання допомогти посилав декілька разів сина, який є неповнолітнім. Більше ніякої допомоги від відповідача не було.
Оскільки Фонд ССНВ відшкодував лише матеріальну шкоду, то вони вважають, що він повинен відшкодувати ще і моральну шкоду, як дружині та дітям потерпілого.
Тому вони просять стягнути моральну шкоду з відповідачів солідарно у відповідності до цивільного законодавства України.
В судовому засіданні позивачі позов підтримали повністю з підстав, викладених у позовній заяві.
Представник відповідача РОВКП ВКГ «Рівнеоблводоканал» ОСОБА_1 в судовому засіданні позову не визнала і пояснила, що у відповідності до ст. 9 Законом України «Про охорону праці» відшкодування шкоди, заподіяної працівникові внаслідок ушкодження здоров'я або смерті працівника, здійснюється Фондом ССНВ згідно із Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасних випадків на виробництві і професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» від 23.09.1999 року. Саме тому із КЗпП України виключено ст. 173-1, яка передбачала обов'язак власника або уповноваженого ним органу відшкодувати моральну шкоду, внаслідок трудового каліцтва.
Підприємство є добросовісним платником страхових внесків до Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві, а тому не повинно нести відповідальність за настання страхового випадку, як того вимагає Цивільний кодекс України. Просить відмовити в задоволенні позову до них.
Відповідач ОСОБА_7. спочатку в судовому засіданні позов визнав частково на суму 3000 грн., а в подальшому позову не визнав посилаючись на те, що його вини у спричиненні смерті потерпілому ОСОБА_8. не має, а винен він сам так як саме ОСОБА_8. запропонував заштовхати екскаватор в бокс автокраном під його керівництвом і для цього саме потерпілий узяв дерев'яний брус, який упер в передню частину рами екскаватора, а другий в задню поперечну частину рами автокрана і, притримуючи його руками, перебуваючи між екскаватором та автокраном, голосом подавав команду йому на рух автокрана заднім ходом. Також потерпілий ОСОБА_8. був у стані середнього ступеня алкогольного сп'яніння і ці всі обставини підтверджуються актом форми Н-1 від 14 лютого 2006 року, який ніким не оскаржено і не скасовано. Просить відмовити в задоволенні позову повністю.
Представник Гощанського районного відділення Рівненської обласної дирекції Фонду ССНВ ОСОБА_3. в судовому засіданні позову не визнав і пояснив, що у відповідності Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасних випадків на виробництві і професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» відшкодування моральної шкоди членам сім'ї потерпілого не передбачено, а тому вимоги позивачів в частині до Фонду ССНВ є безпідставними, а тому просить відмовити в задоволенні позову.
Заслухавши пояснення позивачів, представників відповідачів, дослідивши інші обставини справи і перевіривши їх доказами, суд вважає, що позов підлягає до задоволення частково.
Згідно з правилами ст. 9 Закону України «Про охорону праці» відповідальність за шкоду, заподіяну працівникові, перекладено з роботодавця на страховика.
В судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 стався нещасний випадок з ОСОБА_8., в наслідок якого потерпілий загинув. Даний нещасний випадок пов'язаний з виробництвом, про що свідчить акт форми Н-1 від 14.02.2006 року і даний акт є дійсним та стався він на території комплексу водозабірних та очисних споруд Горбаківсько-Гориньградського водозабору Рівненського обласного виробничо-комунального підприємства водопровідно-каналізаційного господарства «Рівнеоблводоканал».
Так як підприємство Рівненське ОВКП ВКГ «Рівнеоблводоканал» є платником страхових внесків, то сплативши певну суму страхових внесків, надалі не несе матеріальних затрат у разі нещасного випадку з працівником ні перед ким, тому що ці відносини регулюються нормами соціального забезпечення, зокрема, главою 67 ЦК України, Законом України «Про страхування» та Законом України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасних випадків на виробництві і професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності».
Тому, відповідач - Рівненське ОВКП ВКГ «Рівнеоблводоканал», як роботодавець не несе відповідальності перед членами сім'ї працівника за моральну шкоду на підставах, передбачених главою 82 ЦК України.
За таких обставин у задоволенні позову до Рівненського ОВКП ВКГ «Рівнеоблводоканал» позивачам слід відмовити.
Згідно ч. 2 ст. 43 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасних випадків на виробництві і професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» у разі смерті потерпілого члени його сім'ї мають право на одержання від Фонду соціального страхування від нещасних випадків страхових виплат (одноразової допомоги, пенсії у зв'язку із втратою годувальника) та послуг, пов'язаних з похованням померлого.
Абзацом «е» п.1 ч.1 ст. 21 даного Закону передбачено у разі настання страхового випадку обов'язок Фонду соціального страхування від нещасних випадків відшкодування грошової суми за моральну шкоду за наявності факту заподіяння цієї шкоди потерпілому і дана норма продубльована у ч. 2 ст. 28 цього Закону.
Таким чином, відшкодування шкоди членам сім'ї потерпілого чинним законодавством Фондом ССНВ не передбачено.
Отже в задоволенні позову до Гощанського районного відділення Рівненської обласної дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві позивачам слід відмовити.
У відповідності до ст. 1167 ЦК України моральна шкода завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини і згідно ч. 2 ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім'єю.
Згідно вироку Гощанського районного суду від 25 вересня 2006 року відповідача по справі ОСОБА_7. визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 272 КК України і встановлено порушення ОСОБА_7. п.п.2.5, 3.1.2, 3.1.4 Інструкції з охорони праці № 35 для водія вантажного автомобіля. Також цим вироком встановлено середню ступінь сп'яніння потерпілого ОСОБА_8. і встановлено, що основною причиною нещасного випадку з технічної точки зору є використання дерев'яного бруса замість спеціального жорсткого буксира при буксируванні екскаватора автокраном, а тому посилання відповідача ОСОБА_7. на те, що сам потерпілий ОСОБА_8 проявив умисел для настання нещасного випадку не заслуговують на увагу.
Суд вважає, що ОСОБА_8. проявив грубу необережність, яка сприяла виникненню шкоди, так як ОСОБА_8. під час виконання трудових обов'язків перебував у стані алкогольного сп'яніння та використав в якості жорсткої щіпки дерев'яний брус, що не відповідає вимогам нормативних документів, а вина ОСОБА_7. є супутньою причиною нещасного випадку, так як він не виконав вимоги відповідних інструкцій.
У відповідності до ч.2 ст.1193 ЦК України якщо груба необережність потерпілого сприяла виникненню або збільшенню шкоди, то залежно від ступеня вини потерпілого (а в разі вини особи, яка завдала шкоди, - також залежно від ступеня її вини) розмір відшкодування зменшується, якщо інше не встановлено законом.
За таких обставин та виходячи із характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, ступеня вини особи - ОСОБА_7., який завдав моральної шкоди, а також з урахуванням вини потерпілого - ОСОБА_8. і виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості суд, визначає розмір моральної шкоди в сумі 20 000 грн, оскільки моральна шкода в розмірі 100000 грн. відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України не підтверджена в судовому засіданні належними доказами. Тому позовні вимоги в цій частині підлягають до задоволення частково
Керуючись ст.ст. 10, 60, 212, 213 ЦПК України, в силу ст. ст. 23,1167,1168, 1193 ЦК України, постанови Пленуму Верховного Суду України „Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди, ст. 9 Закону України «Про охорону праці», ст.ст. 21, 28, 34, 43 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасних випадків на виробництві і професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», суд
В И Р І Ш И В:
Позов ОСОБА_4 та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_5, ОСОБА_6 задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_7 судовий збір у розмірі 8 (вісім) грн. 50 коп. на користь держави та 7 (сім) грн. 50 коп. за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.
В позовних вимогах ОСОБА_8 та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_5, ОСОБА_6 до Рівненського обласного виробничо-комунального підприємства водопровідно-каналізаційного господарства «Рівнеоблводоканал», Гощанського районного відділення Рівненської обласної дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві відмовити за безпідставністю.
Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Рівненської області через Гощанський районний суд з поданням в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження, з наступним поданням в 20-денний строк після подачі цієї заяви апеляційної скарги.
Рішення може бути оскаржено без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження у випадку подання апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.
Рішенням набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано.
Суддя: