Справа № 2-О-26
31 січня 2008р. Печерський районний суд
в складі : головуючого - судді Рейнарт
у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_2,
заінтересовані особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4
встановлення факту належності правовстановлюючого документу -
звернулася до суду із заявою про встановлення факту, що заповіт, складений 10
червня 2005р. ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2, 1963р. народження, належить їй,
посилаючись на те, що у заповіті, який посвідчений державним нотаріусом Другої
київської нотаріальної контори, була допущена помилка у написанні її прізвища.
У судовому засіданні заявниця
Заінтересована особа ОСОБА_3 у судовому
засіданні проти заяви не заперечувала, пояснивши, що вона згодна, що ОСОБА_5
склав заповіт на користь заявниці.
Заінтересована особа ОСОБА_6 проти
заяви заперечив, пояснивши, що він не вважає, що батько склав заповіт на
користь заявниці, стверджує, що заявниця не має права на спадкування, оскільки
не надавала батьку в останні місяці його життя ніякої допомоги, а крім того,
він претендує на отримання спадщини після батька, у тому числі і на частину
квартири, яка зазначена у заповіті.
У судовому засіданні поставлено питання
про залишення заяви без розгляду, оскільки виник спір про право.
Вислухавши заявницю та адвоката, які
заперечували проти залишення заяви без розгляду, заінтересованих осіб, суд
вважає, що заява не може бути розглянута в рамках окремого провадження,
оскільки між спадкоємцями, учасниками процесу, існує спір про право на
Відповідно до ст. 235 ч. 6 ЦПК України,
якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про
право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без
розгляду і роз'яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов
на загальних підставах.
При розгляді заяви ОСОБА_2 судом було
встановлено, що між спадкоємцями ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, існує спір
про право на спадкування.
У судовому засіданні заінтересована
особа ОСОБА_4 пояснив, що він заперечує, що його батько склав заповіт на
користь ОСОБА_2, і вона має законні підстави для спадкування за заповітом.
Враховуючи викладене, суд вважає, що
заяву, яку подано в порядку окремого провадження, необхідно залишити без
розгляду, роз'яснивши заінтересованим особам їх право на звернення до суду в
порядку позовного провадження.
Посилання адвоката на те, що спір про
право між сторонами не існує, оскільки не було пред'явлено до суду позовної
заяви, а заінтересована особа ОСОБА_4 у судовому засіданні пояснив, що він не
буде оспорювати заповіт, суд вважає безпідставним, оскільки діючим
процесуальним законодавством не передбачено, що заява, яка розглядається в
порядку окремого провадження, залишається без розгляду тільки у тому випадку,
коли до суду подана позовна заява. При цьому той факт, що спадкоємцем не
оспорюється у судовому порядку заповіт, належність якого він піддає сумніву, не
може свідчити про те, що він не оспорює право на спадщину тієї особи, яка
стверджує, що заповіт складено на її користь, оскільки існують інші законні
підстави для спадкування.
На підставі викладеного, керуючись ст.
235 ЦПК України, суд
ОСОБА_2, заінтересовані особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4 про встановлення факту
належності правовстановлюючого документу залишити без розгляду, роз'яснивши
ОСОБА_2 її право звернутися до суду з позовом на загальних підставах.
Ухвала може бути оскаржена до
Апеляційного суду м. Києва через районний суд шляхом подачі протягом п'яти днів
заяви про апеляційне оскарження та апеляційної скарги протягом десяти днів
після подання заяви про апеляційне оскарження.

СУДДЯ