У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

4 грудня 2008 року                                                             м.
Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Луспеника Д.Д., Балюка М.І., Барсукової В.М.,

розглянувши
в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3
треті особи - ОСОБА_4, приватний нотаріус Іванко Тетяна Семенівна, про визнання
недійсними свідоцтва про право на спадщину та договору дарування частини
квартири, визнання права власності на частину квартири в порядку спадкування,
відшкодування шкоди; за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання
права власності на частину квартири за договором дарування та усунення перешкод
у користуванні майном,

за касаційною скаргою ОСОБА_2, до якої приєдналась ОСОБА_3 на рішення Дніпровського
районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 7 травня 2007
року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 21 травня 2008
року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2006 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі вказаним
вище позовом, в якому зазначав про те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його дядько
ОСОБА_5 За життя він склав заповіт, яким все своє майно заповів йому. Проте
після смерті ОСОБА_5 позивач отримав свідоцтво про право на спадщину за
заповітом лише на &frac12; частину спадкового майна. Іншу частину майна успадкувала дружина ОСОБА_5 -
ОСОБА_3, яка на час смерті мала право на обов'язкову частку у спадщині.

Посилаючись на те, що рішенням Криничанського районного
суду Дніпропетровської області від 12 квітня 2006 року шлюб міжОСОБА_5та
ОСОБА_3 визнаний недійсним, просив з урахуванням уточнених позовних вимог:
визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину, видане на ім'я ОСОБА_3 на &frac12; частину квартири АДРЕСА_1 та &frac12; частину грошового вкладу;   визнати недійсним договір дарування &frac12; цієї квартири, укладений 31.05.2005
року ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2, визнати за ним право власності на цю частину
квартири та стягнути на його користь &frac12; частину грошового вкладу, що були отримані ОСОБА_3

19 лютого 2007 року ОСОБА_2 звернулась до суду з зустрічним
позовом, в якому просила визнати за нею право власності на &frac12; частину спірної квартири та
зобов'язати ОСОБА_1не чинити їй перешкод у користуванні квартирою.

Рішенням Дніпровського районного суду м.
Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 7 травня 2007 року, залишеним
без зміни  ухвалою апеляційного суду
Дніпропетровської області від 21 травня 2008 року, позов ОСОБА_1задоволено, а у
задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2, до якої приєдналась ОСОБА_3,
просить ухвалені судові рішення скасувати, посилаючись на порушення судами норм
матеріального і процесуального права.

Касаційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами
касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального
права чи порушення норм процесуального
права.

Згідно зі ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не
може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що
оскаржувані судові рішення ухвалені з дотриманням норм матеріального та процесуального
права, а доводи скарги цих висновків суду не спростовують.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову позивача та
відмову у задоволенні зустрічного позову відповідачки, суди попередніх
інстанцій встановили і вірно виходили з того, що на підставі рішення
Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 12 квітня 2006
року, яке є чинним, шлюб міжОСОБА_5та ОСОБА_3 визнаний недійсним, а тому права
на отримання спадщини після смерті ОСОБА_5 ОСОБА_3 не мала.

Відсутні й передбачені ст.338 ЦПК України підстави для
обов'язкового скасування судового рішення.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст.332, 336, 337 ЦПК
України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду
України

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_2, до якої приєдналась ОСОБА_3,
відхилити.

Рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська
Дніпропетровської області від 7 травня 2007 року та ухвалу апеляційного суду
Дніпропетровської області від 21 травня 2008 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:                                                                 Д.Д. Луспеник

М.І.
Балюк

В.М. Барсукова