Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М       У К Р А Ї Н И               Справа № 2-32/2008

04 лютого 2008
року                                                                                                                м. Хорол

Хорольський
районний суд Полтавської області  в
складі: головуючого - судді Карпушина Г.Л.; при секретарі - Пільщиковій І.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за
позовом відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації
„Полтавагаз” в особі Миргородського управління по експлуатації газового
господарства до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за спожитий природний газ,

В С Т А Н О В И
В:

Позивач ВАТ
“Полтавагаз” в особі Миргородського управління газового господарства  звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1. про
стягнення заборгованості за спожитий природний газ. В позовній заяві позивач
вказував, що відповідач проживає в приватному будинку в АДРЕСА_1. В будинку
відповідача встановлені газова плита,
опалювальний прилад та лічильник газу.

Відповідач
ОСОБА_1 користуються  послугами з
газопостачання, які йому надає ВАТ “Полтавагаз” в особі Миргородського
управління по експлуатації газового господарства - Хорольської дільниці,
відповідно до укладеного між сторонами договору про надання послуг з
газопостачання від 28.02.2006 року.

В порушення п.
п. 17, 19 “Правил надання населенню послуг з газопостачання” від 09.12.1999
року за спожитий природний газ відповідач розрахунки з ВАТ “Полтавагаз”  проводить не в повному обсязі та не
своєчасно, внаслідок чого виникла заборгованість станом на 01.12.2007 року в
сумі 607,11 грн. Неодноразові звернення позивача до відповідача про добровільне
погашення заборгованості залишені без задоволення.

В судове
засідання представник позивача Скворцов В.В. не з'явився, але подав заяву в
якій прохав справу слухати у його відсутність, позовні вимоги підтримував та
прохав стягнути з відповідача заборгованість за спожитий природний газ в сумі
607 грн. 11 коп. Одночасно прохав стягнути на їх користь з відповідача судові
витрати.

Відповідач
ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився будучи належно повідомленим про час і
місце судових засідань, про причини неявки не повідомив, заперечень щодо
позовних вимог та заяви про розгляд справи у його відсутність до суду не
подавав.

Зі згоди позивача суд ухвалює рішення
при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

Дослідивши
матеріали справи, врахувавши позицію сторін та належно оцінивши всі зібрані по
справі докази, суд вважає, що позов ВАТ “Полтавагаз” особі Миргородського
управління по експлуатації газового господарства підлягає до задоволення з
наступних підстав.

Статтею 509 ЦК
України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію
(передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або
утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання
його обов'язку. Зобов'язанні виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього
Кодексу. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності
та справедливості. Статтею 11 ЦК України як підставою виникнення зобов'язання є
договори та інші правочини.

Відповідно до
ст. 538 ЦК України виконання свого обов'язку однією із сторін, яке відповідно
до договору обумовлене виконанням другою стороною свого обов'язку, є зустрічним
виконанням зобов'язання. При зустрічному виконанні зобов'язання сторони повинні
виконувати свої обов'язки одночасно, якщо інше не встановлено договором, актами
цивільного законодавства, не випливає із суті зобов'язання або звичаїв ділового
обороту. Сторона, яка наперед знає, що вона не зможе виконати свого обов'язку,
повинна своєчасно повідомити про це другу сторону. Якщо зустрічне виконання
обов'язку здійснено однією із сторін, незважаючи на невиконання другою стороною
свого обов'язку, друга сторона повинна виконати свій обов'язок.

Судом
встановлено, що між сторонами мається зустрічне зобов'язання, яке полягає в
тому, що відповідач згідно договору про надання послуг з газопостачання, який
укладений між позивачем і відповідачем та „Правил надання населенню послуг з
газопостачання”,  зобов'язаний щомісячно
проводити оплату за надані йому послуги в повному обсязі, а позивач зобов'язаний
надавати відповідачу послуги по газопостачанню, позивач має також право
вимагати від відповідача виконання його обов'язку.

Перевіркою
законності договору між сторонами встановлено, що він укладений відповідно до
Закону України „Про житлово-комунальні послуги” і постанови Кабінету Міністрів
України „Про внесення змін до Правил надання населенню послуг з газопостачання”
№476 від 14.04.2004 року та з додержанням вимог цивільного законодавства, а
тому є законним та може бути підставою для виникнення зобов'язання між
сторонами.

Відповідно до
ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до
умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а
за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або
інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у
зобов'язані встановлений (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Згідно вказаних
нормативних актів та договору про надання послуг з газопостачання відповідач
повинен плату за спожитий газ вносити щомісячно не пізніше 10 числа наступного
місяця.

Відповідно до
ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з
порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Зважаючи на те,
що починаючи з 01 вересня 2006 року 1 грудня 2007 року відповідач за спожитий
газ своєчасно та в повному обсязі розрахунок не проводив, суд визнає, що ним
порушено зобов'язання.

Статтями 611 та
623 ЦК України передбачено, що в разі порушення зобов'язання особа, яка його
порушила повинна відшкодувати завдані нею збитки.

Беручи до уваги
наведені вище норми закону та надані докази, суд вважає, що відповідач повинен
відшкодувати завдані ним збитки позивачу, тобто погасити заборгованість за
спожитий газ в сумі 607 грн. 11 коп.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально
підтверджені судові витрати.

Зважаючи на викладене вище та вимоги Закону, суд вважає за необхідне
задовільнити вимоги позивача щодо стягнення з відповідача витрат на оплату
судового збору в сумі 51 грн. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи в сумі 30 грн..

Керуючись ст.
ст. 257, 509, 526, 530, 610, 611, 623 ЦК України, ст. ст. 10, 60, 88, 209,
212-215, 224-227 ЦПК України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги»,
постановою Кабінету Міністрів України „Про внесення змін до Правил надання
населенню послуг з газопостачання” №476 від 14.04.2004 року суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов
відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації
“Полтавагаз” в особі Миргородського управління
по експлуатації газового господарства
м. Миргород до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожитий
природний газ задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з
ОСОБА_1, мешканця АДРЕСА_1, на користь ВАТ “Полтавагаз”  заборгованість  за спожитий природний газ в сумі 607,11 грн.
на р/р 3 в АБ “Полтавабанк” МФО 331481,  КОД 05524725.

Стягнути з
ОСОБА_1. судовий збір в сумі 51 гривня та витрати на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи в сумі 30 грн. на користь ВАТ “Полтавагаз” на р/р
3 в АБ “Полтавабанк” МФО 331481,
КОД 05524725.

Рішення
може бути переглянуте Хорольським районним судом за письмовою заявою
відповідача, протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення
заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, рішення може бути
оскаржено шляхом подання заяви про апеляційне оскарження рішення в 10-денний
термін з моменту його оголошення до Хорольського районного суду Полтавської
області та подання апеляційної скарги в судову палату по цивільних справах
апеляційного суду Полтавської області через Хорольський районний суд протягом
двадцяти днів після подання заяви на апеляційне оскарження рішення, або в
порядку передбаченому ч.4 ст. 295 ЦПК України.

Г о л о в у ю ч и й: