№2- 161/08
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

21 січня 2008     року   Печерський
районний суд м. Києва в складі :

головуючого   -
судді Кафідової О.В.,

при
секретарі  -                    Глібко Н.В.,

розглянувши  у
відкритому судовому засіданні в м.Києві
цивільну справу за позовом  ОСОБА_1до Фонду  приватизації
комунального майна  Печерського
району  м. Києва , Товариства з обмеженою
відповідальністю „Екоінвестбуд” , 3-ті
особи Печерська  районна в м.
Києві  рада , Головне  управління
комунальної  власності  Київської
міської державної
адміністрації  , Київське  міське
бюро технічної інве6нтаризації
та  реєстрації  права власності   на
об”єкти нерухомого майна    про
визнання  договору  купівлі - продажу  нежитлового приміщення   недійсним ,

В С Т А Н О В И В  :

Позивач
звернувся  до суду  із позовними вимогами, просив  суд
постановити  рішення , яким    захистити його порушене  конституційне
право на  володіння ,
користування  і розпорядження  допоміжним приміщенням №60 ( підвалом)
загальною  площею 265,4 кв.м. у
жилому  АДРЕСА_1,  визнати недійсним  договір
купівлі - продажу  цього
приміщення , укладеного 06.05.2004 року між
відповідачами Фондом  приватизації
комунального майна Печерського району у м. Києві  та ТОВ „Екоінвестбуд” , посилаючись на  порушене
конституційне право позивача  .

Вимоги
позову  представник позивача   в
судовому  засіданні обгрунтовував  тим , що
позивач  є  власником квартири  багатоквартирного  АДРЕСА_1та
відповідно до Закону  України
“Про  приватизацію  державного житлового фонду”  є
власником допоміжних  приміщень  цього
будинку , які  передаються  безоплатно
і  окремої  приватизації
не  потребують .

На  підставі
вищезазначеного ,  відповідно
до  ст. 48  Закону
України “Про власність”  позивач
вважає  себе  одним
з  власників вказаного  будинку
та  його  допоміжних
приміщень , однак  незважаючи  на
його  право власності ,  відповідач
Фонд  приватизації  комунального майна  Печерського
району  м. Києва    та
відповідач  ТОВ “Екоінвестбуд”
06.05.2004  року  уклали договір  купівлі - продажу   спірного підвального приміщення  площею 265,4 кв. м. , що є на думку
позивача  підставою  для
визнання  його  недійсним .

Представник  відповідача Фонду  приватизації  комунального майна  Печерського району  м. Києва    , в судовому засіданні заперечуючи проти
заявлених вимог, посилалась на те, що доводи
позивача  не обгрунтовані ,
безпідставні  ,  не
доведені  ,  спірний
договір купівлі  - продажу  нежитлових
приміщень ,   укладений  відповідно до вимог  закону
, підписаний  належними особами ,
в межах  наданих    кожному з них повноважень.

Відповідач
ТОВ „Екоінвестбув” належним чином повдомлений про час  та
місце слухання  справи ,
неодноразово свого представника  до
суду  не
направив , причини неявки
суду  не повідомив , суд  визнав
причини неявки  представника  відповідача
з  неповажних  причин та
можливим  заслухати справу  у відсутність представника  сторони в
судовому  засіданні  на підставі
наявних  доказів  в матеріалах
справи . Крім  того ,  відповідач
повідомлявся про ас та  місце  слухання
справи  через  оголошення в ЗМІ.

3-тя  особа
Печерська  районна  в м. Києві
рада   письмово  суду
повідомила  , що  проти позову заперечує  , вважає
його  безпідставним та  необгрунтованим ,  просили
справу  слухати у  відсутність їх  представника , суд  визнав
можливим  розглянути  справу у відсутність  їх
представника.

3-тя  особа
Київське  міське  бюро технічної  інвентаризації та  реєстрації
права власності  на  об”єкти нерухомого майна письмово
просили  справу  слухати у
відсутність їх  представника ,
суд  визнав  можливим
розглянути  справу у
відсутність  їх  представника.

Представник
3-ї особи Головного  управління  комунальної
власності  Київської  міської
державної  адміністрації в  судовому
засіданні  проти позову  заперечувала
, посилаючись на  його
безпідставність  та  необгрунтованість  .

Вислухавши пояснення сторін, вивчивши
надані ними письмові докази, суд приходить до наступних висновків .

В  судовому
засіданні  встановлено  , що позивач є одним з співвласниківАДРЕСА_1

Відповідно до
рішення  Київської  міської
ради від 27.12.2001  року  за №208/1642 АДРЕСА_1був переданий до
комінальної  власності  Печерського району  м. Києва
загальною  площею  5363,70 кв. м. , в  тому
числі  і  нежилі
приміщення  цього будинку .

Відповідно
до наказу  Головного управління  з питань майна   „Про формування  права власності  на
Об”єкти нерухомого майна” за №95-В від 31.01.2004  року
територіальній  громаді
Печерського району  м. Києва  було видане
свідоцтво  від 04.02.2004
року  про право комунальної  власності
на  нежиле  АДРЕСА_2в м. Києві , яке було зареєстроване
10.02.2004 року  КП „Київське бюро
технічної  інвентаризації  та
реєстрації  права власності  на
об”єкти нерухомого майна” .

Зазначені  фактичні
обставини  не  заперечувались сторонами в судовому  засіданні .

В
судовому  засіданні встанволено , що
10.12.2003  року   між КП „Печерськжитло”  та ТОВ „Екоінветбуд” було укладено
договір  оренди нежитлового приміщення ,
згідно якого  ТОВ „Екоінвестбуд” прийняло
в користування нежитлове  приміщення
для  розміщення  офісу
по АДРЕСА_1 загальною площею 265,4 кв. м.

Рішенням
Печерської  районної у м. Києві  ради
від 25.12.2003  року  за №48 „Про приватизацію  майна , що належить до комунальної  власності
територіальної  громади
Печерського району  м. Києва” було знято  заборону
та  затверджено  приватизацію шляхом  викупу орендарями вбудованих нежилих  приміщень
за  додатком №2  до цього рішення .

Відповідно
до вимог Закону  України „Про
приватизацію  невеликих  державних
підприємств ( малу приватизацію)” між
відповідачами Фондом  приватизації
комунального майна  Печерського району м.
Києва  та
ТОВ „Екоінвестбуд” було укладено
договір купівлі продажу  спірного
нежитлового приміщення №634 від 21.06.2001
року  , як  реалізацію
права  на  приватизацію нежитлового приміщення .

Таким  чином , в
судовому засіданні встановлено , що спірне  нежитлове приміщення   мало
статус  нежитлового , було  комунальною
власністю  району і оплатно  передано у
власність  відповідно до ст. 8
Закону України “Про приватизацію
державного житлового фонду”.

Крім  того ,
позивачем  не  надано доказів  в
підтвердження  того , що  спірне
приміщення було   допоміжним
в  будь якій  період
часу та мало призначення
забезпечення  експлуатації будинку
та  побутового обслуговування мешканців  будинку або було технічним приміщенням  .

Відповідно до  п.2 ст. 10 Закону України “Про
приватизацію  державного житлового  фонду” власники багатоквартирних  будинків є співвласниками  допоміжних приміщень  будинку, технічного обладнання, елементів
зовнішнього  благоустрою і зобов”язані
брати участь  у загальних витратах,
пов”язаних  з утриманням будинку і
прибудинкової  території відповідно  до своєї частки  у майні будинку.

Позивачем
не  надано доказів , що  він
особисто або інші  власники
квартир  в АДРЕСА_1 брали участь в
утриманні  спірного  нежитлового приміщення.

Відповідно до ст.  ст. 32 , 35
Закону  України “Про власність”,
який  діяв  на
час  виникнення  спірних
правовідносин ,  суб”єктом     права комунальної власності  є адміністративно - територіальні  одиниці в
особі  районних Рад народних  депутатів , а об”єктом такого права є   державний житловий фонд .

Зазначене
передбачене і ст. 60 Закону України “Про
місцеве самоврядування в Україні”, де крім іншого  визначені права  органів
місцевого самоврядування  щодо
володіння, користування та розпорядження
об”єктами права комунальної власності.

Відповідно до п.41 Положення про порядок
передачі квартир (будинків) у власність громадян , власником  допоміжних приміщень  жилих будинків після приватизації  квартир будинку є товариство  власників квартир.  Вільні приміщення будинку за згодою власників
квартир передаються  їм у власність
безкоштовно у встановленому порядку.

Право спільної  власності
у позивача , як власника  квартири
в будинку ,   на час  передачі спірного нежитлового  приміщення
не виникло, оскільки  він  не виявив волевиявлення отримати  не
тільки  спірне    приміщення
, а й будь -які  допоміжні
приміщення у власність з  визначеним
розміром .

Посилання представника позивача  в обгрунтування своїх вимог на свідоцтва  про право власності на  житло,
суд до уваги не бере, оскільки в даному
правовстановлюючому документі зазначено лише    право
власності позивача на займане ним житлове приміщення  у
визначених  розмірах  .

Тобто
,  позивач ,  який
приватизував  житло    використав
своє  право  ,
гарантоване  Конституцією  України
та  Законом України “Про  приватизацію
житлового фонду” .

Із зазначеного випливає, що при передачі   спірного нежитлового приміщення
відповідачу  ТОВ “Екоінвестбуд” у
власність ,  відповідачі не повинні  були
отримати згоди власників
приватизованих квартир, оскільки розпорядження  комунальною власністю  віднесене до компетенції територіальної
громади району, яка і використала своє право щодо розпорядження цим
майном,   а отже порушень вимог
закону   в даному випадку не має.

Така ж  згода
територіальної  громади  району не
потрібна при використанні
позивачами права  на  розпорядження
своїм правом  власності на житлові
приміщення - квартири .

Таким  чином
, оспорюваний  договір  купівлі -
продажу     на спірне нежитлове
приміщення , не порушує права позивача як співвласника допоміжних
приміщень  будинку , крім того   позивачем
не  доведено, що  спірне
нежитлове  приміщення мало  статус
допоміжного   ,  оскільки
зареєстроване  спірне  приміщення
в  установленому  порядку
в БТІ як  нежитлове   .

На підставі
викладеного, керуючись  Конституцією
України,  ст. ст. 15,16 ЦК України,
Законами  України :  “Про
приватизацію  державного житлового
фонду”;   “Про місцеве
самоврядування”,  ст. ст. 10, 11, 60‚
212, 213,  214, 215 ЦПК України, суд ,   -

ВИРІШИВ:

Позовну  заяву ОСОБА_1до Фонду  приватизації
комунального майна  Печерського
району  м. Києва , Товариства з обмеженою
відповідальністю „Екоінвестбуд” , 3-ті
особи Печерська  районна в м.
Києві  рада , Головне  управління
комунальної  власності  Київської
міської державної  адміністрації  , Київське
міське  бюро технічної
інве6нтаризації  та  реєстрації
права власності   на  об”єкти нерухомого майна    про визнання  договору
купівлі - продажу   нежитлового
приміщення   №634  від 06.05.2004  року
недійсним  - залишити без  задоволення
.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного  суду  м. Києва
через Печерський  районний   суд м. Києва .

Заяву про  апеляційне  оскарження рішення  суду
може  бути подано  протягом 10
днів  з  дня
проголошення  рішення  .

Апеляційна  скарга  на
рішення  суду  подається
протягом  20 днів після  подання заяви про апеляційне оскарження .

СУДДЯ: