Справа № 2-490/2008 р.
М Е Н Е М    У К Р А Ї Н И
22 серпня 2008 року   Гайсинський районний суд Вінницької області
в складі: головуючого-судді С.К.Медвецького
при секретарях А.А. Сегеді, О.О.Коноваленко
розглянувши у відкритому
судовому засіданні в місті Гайсині справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
дочірньої компанії “УКРТРАНСГАЗ” НАК “НАФТОГАЗ УКРАЇНИ”, треті особи без
самостійних вимог ОСОБА_3, ОСОБА_4 про відшкодування майнової та моральної
складність у викладені повного рішення суду, пов'язаного з потребою у
обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд
вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.
Керуючись ст.10, 11, 209, 212, 213, 214, 215 ЦПК України,
суд -
Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
13 867 грн. (тринадцять тисяч вісімсот шістдесят сім) грн.26 коп. майнової
шкоди, 600 грн. на відшкодування моральної шкоди, 6 000 грн. на оплату правової
допомоги, 500 грн. витрат за проведення експертизи, 155 грн.67 коп. витрат на
оплату державного мита та 30 грн. витрат на оплату інформаційно-технічного
забезпечення розгляду справи.
У задоволенні позову ОСОБА_1 в частині
вимог про відшкодування шкоди до дочірньої компанії “УКРТРАНСГАЗ” НАК “НАФТОГАЗ
УКРАЇНИ” відмовити через безпідставність вимог.
Рішення може бути
оскаржене до апеляційного суду Вінницької області через Гайсинський районний
суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про
апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної
скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч.4 ст.295
ЦПК України.

Суддя

Справа № 2-490/2008 р.

Р
І Ш Е Н Н Я

І
М Е Н Е М    У К Р А Ї Н И

22 серпня 2008 року   Гайсинський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого-судді С.К.Медвецького

при секретарях А.А. Сегеді, О.О.Коноваленко

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в місті Гайсині справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
дочірньої компанії “УКРТРАНСГАЗ” НАК “НАФТОГАЗ УКРАЇНИ”, треті особи без
самостійних вимог ОСОБА_3, ОСОБА_4 про відшкодування майнової та моральної
шкоди, -

встановив:

У вересні 2007 року
ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування  матеріальної
та  моральної  шкоди,
завданої йому внаслідок

дорожньо - транспортної
пригоди, мотивуючи це тим, що 08.06.2007 року о 17.00 год. в м. Гайсин з вини
водія ОСОБА_3., який  перебував у
трудових відносинах з відповідачем і керував належним ОСОБА_2. автомобілем
“ДАФ” НОМЕР_1,  сталась дорожньо -
транспортна пригода, за якої був технічно пошкоджений належний йому автомобіль
“ВАЗ-21213” НОМЕР_2.

Просив стягнути з
відповідача, власника джерела підвищеної небезпеки дією якого заподіяна шкода,
матеріальну шкоду у сумі  13 867 грн.26
коп., моральну

шкоду - 5 000 грн. та судові
витрати по справі в сумі 3 185,67 грн.

Справа слухалась
судами неодноразово.

Ухвалою суду від
24.04.2008 року, за клопотанням позивача, залучено до участі в справі в якості
співвідповідача дочірню компанію “УКРТРАНСГАЗ” НАК “НАФТОГАЗ УКРАЇНИ”.

В судовому засіданні
позивач збільшив позовні вимоги, просив стягнути з відповідачів завдану
внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, автомобілів “ДАФ”
НОМЕР_1 та “ТАТРА” № АВ 6186 АІ, шкоду та судові витрати в сумі 6 685,67 грн.,
пояснив, що 08.06.2007 року біля 17.00 год. в м. Гайсин на вул. І.Богуна
припаркував належний йому автомобіль на правому узбіччі дороги з тим, щоб
провести розмову по мобільному телефону. Автомобіль “ДАФ”, який  буксирував
напівпричіп з цистерною, рухаючись в попутному напрямку виїхав на смугу
руху зустрічного транспорту, де зачепив дзеркалом автомобіль “ТАТРА”, який
рухався по своїй смузі і буксирував причіп з трактором. Після чого автомобіль
“ДАФ” різко змінив напрямок руху і вдарив в ліву задню частину його автомобіль.
Оскільки водій ОСОБА_3 звільнений від адміністративної відповідальності, то шкода
від дорожньо - транспортної пригоди підлягає відшкодуванню відповідачами, так
як взаємодією належних їм  транспортних
засобів йому заподіяна майнова шкода, яка визначена автотоварознавчим
дослідженням.

Представник
відповідача ОСОБА_5. вимоги позову не визнав, пояснив, що адміністративна
справа відносно ОСОБА_3. по факту дорожньо-транспортної пригоди 08.06.2007 року
в м. Гайсині, за якої технічно пошкоджений автомобіль позивача закрита
постановою судді Кременчуцького районного суду від 14.09.2007 року за відсутністю
в діях водія складу правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП. Вважав, що
відповідальність за шкоду має нести власник автомобіля “ТАТРА”, який

-2-

буксирував напівпричіп з
трактором з порушенням вимог Правил
дорожнього руху України, зокрема при перевезенні негабаритного вантажу
виїхав на смугу руху автомобіля “ДАФ”, створив аварійну ситуацію, за якої водій
ОСОБА_3був вимушений змінити напрямок руху і допустив наїзд на автомобіль
позивача.

Представник
дочірньої компанії “УКРТРАНСГАЗ” НАК “НАФТОГАЗ УКРАЇНИ” Омельченко О.І. вимоги
позову не визнав зовсім, оскільки єдиним винуватцем у дорожньо-транспортній
пригоді, яка сталася 08.06.2007 року вважав водія автомобіля “ДАФ” ОСОБА_3.

ОСОБА_3 вважав, що
позов не підлягає задоволенню, оскільки аварійну ситуацію за якої він допустив
зіткнення з автомобілем позивача, створив водій автомобіля “ТАТРА”, який
рухався на зустріч і буксирував напівпричіп з бульдозером. Пояснив, що
08.06.2007 року, керуючи автомобілем “ДАФ” з причепом-цистерною, рухався в по
вул. І. Богуна в м. Гайсин. Коли він почав об'їжджати припаркований з правої
сторони, по ходу руху, автомобіль “Нива”, то автомобіль “ТАТРА” рухався на
зустріч і буксирував причіп з бульдозером, лопата якого виступала за габарити
причепа  на його смугу руху. Уникаючи
зіткнення з бульдозером він різко прийняв праворуч і розпочав гальмування,
однак не уник зіткнення і лівим дзеркалом заднього виду зіткнувся з
буксируваним бульдозером. Після чого допустив зіткнення з автомобілем “Нива”.

ОСОБА_4  вважав, що аварійну ситуацію створив водій
автомобіля “ДАФ”, який виїхав на зустрічну смугу руху, тому завдану шкоду
повинен відшкодовувати власник автомобіля “ДАФ”.

Заслухавши пояснення
сторін, дослідивши матеріали справи, надані сторонами докази, суд вважає, що
позов підлягає задоволенню частково з таких міркувань.

Достовірно доведено, що 08.06.2007 року біля 17.00 год. в м.
Гайсині на вул. І. Богуна сталась дорожньо - транспортна пригода, за якої водій
ОСОБА_3, керуючи автомобілем “ДАФ” НОМЕР_1
з напівпричепом - цистерною, що належить приватному підприємцю ОСОБА_2.,
здійснюючи перевезення пального, допустив зіткнення дзеркалом автомобіля з
автомобілем “ТАТРА” НОМЕР_3з причепом “СОМЕТА” під керуванням водія ОСОБА_4.,
що належить Гайсинському ЛВУМГ, який на підставі дозволу №7, виданого ДАІ
08.07.2007 року перевозив великогабаритний
вантаж - трактор і рухався по зустрічній смузі, після чого автомобіль
“ДАФ” зіткнувся з припаркованим на узбіччі, по ходу руху, автомобілем
“ВАЗ-21213” НОМЕР_2, що належить
ОСОБА_1. У результаті зіткнення транспортні засоби “ВАЗ-21213” і “ДАФ”
були технічно пошкоджені.

По факту дорожньо - транспортної пригоди
складений протокол про вчинення водієм ОСОБА_3 правопорушення за ст.124 КУпАП.
09.07.2007 року постановою судді Кременчуцького районного суду ОСОБА_3  був визнаний винним у вчиненні  правопорушення і підданий штрафу. Постановою
судді цього ж суду від 14.09.2007 року, за протестом прокурора, постанова про
накладення штрафу на ОСОБА_3. скасована, адміністративна справа закрита,
підстави закриття адміністративної справи не зазначені (а.с.28).

Спірні
правовідносини регламентуються:

- ст.1167 ЦК України
за якою моральна шкода відшкодовується незалежно від вини фізичної особи, яка
її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я внаслідок
дії джерела підвищеної небезпеки;

- ст.1187 ЦК
України, відповідно до якої, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки,
відшкодовується особою, яка на праві власності володіє транспортним засобом,
використання якого створює підвищену небезпеку;

- ст.1172 ЦК України
за змістом якої юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім
працівником під час виконання ним своїх трудових обов'язків;

- п.1 ч.1 ст.1188 ЦК
України, відповідно до якої шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел
підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода,
завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою;

- ст.1192 ЦК України згідно якої, розмір збитків, що
підлягають відшкодуванню потерпілого, визначається відповідно до реальної
вартості втраченого майна на момент розгляду справи  або виконання робіт , необхідних для
відновлення пошкодженої речі;

-3-

- ч.2 ст. 23 ЦК
України, відповідно до якої розмір грошового відшкодування визначається залежно
від характеру правопорушення, глибин фізичних та душевних  страждань та інших обставин, які мають
істотне значення з врахуванням вимог розумності і справедливості; моральна
шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає
відшкодуванню  і непов'язана з розміром
цього відшкодування.

Факт дорожньо -
транспортної пригоди 08.06.2007 року в м. Гайсині  на вул. І. Богуна, за якої автомобіль “ДАФ”
НОМЕР_1 з напівпричепом цистерною під керуванням водія ОСОБА_3. зіткнувся з
припаркованим на узбіччі, по ходу руху,
автомобілем “ВАЗ-21213” НОМЕР_2 визнається сторонами і стверджується
дослідженим в судовому засіданні протоколом про правопорушення, план-схемою
огляду місця дорожньо - транспортної пригоди від 08.06.2007 року, відповідно до
якого: місцем ДТП є ділянка дороги по вул. І.Богуна в м. Гайсин, проїжджа
частина дороги розділена на дві смуги протилежних напрямків руху дорожньою
розміткою 1.1, ширина смуги руху в напрямку м. Умань, край якої визначений
дорожньою розміткою 1.2 складає 3,78 м, ширина узбіччя 1,7 м, а ширина смуги
руху в напрямку м. Вінниця, край якої визначений дорожньою розміткою 1.2
складає 3,87 м, узбіччя - 1,84 м,  дорога
пряма; автомобіль “ДАФ” НОМЕР_1 з напівпричепом цистерною рухався в напрямку м.
Умань; після зіткнення з автомобілем “ВАЗ-21213” НОМЕР_2   знаходився від лінії розмітки, що розділяє
протилежні напрямки на відстані 1,67 м від заднього колеса причепа та 1,04 м
від переднього колеса автомобіля; на асфальті, на відстані 1,5 м від лінії
дорожньої розмітки на смузі руху зустрічного транспорту знаходилось розбите
дзеркало від автомобіля “ДАФ”, на проїзній частині смуги руху автомобіля “ДАФ”
на відстані 0,5 м від лінії розмітки протилежних потоків знаходились частини
битого скла, місце осипу скла шириною 2,5 м і довжиною, по напряму руху
автомобіля, 6,1 м; автомобіль “ВАЗ-21213” НОМЕР_2 знаходився на узбіччі по
напрямку руху до м. Умань на відстані від лінії розмітки 1.2 м до заднього
колеса 0,33 м, до переднього колеса 0,46 м; сліди гальмування автомобілів на
проїзній частині не зафіксовані; автомобіль “ТАТРА” НОМЕР_3з причепом “СОМЕТА”
знаходився на смузі руху по напрямку м. Вінниця; відстань від осьової лінії
розмітки до переднього колеса автомобіля 2,41 м, до переднього колеса причепа
2,4 м, до заднього колеса причепа 2,67 м, відстань між автомобілями “ДАФ” і
“ТАТРА” 64,7 м; після зіткнення в автомобілі “ВАЗ-21213”  деформовано ліве заднє крило, розбито лівий
ліхтар габаритів, відірвано задній бампер, деформовано кришку багажника, ліву
задню частину даху, розбито задній лівий диск; в автомобілі “ДАФ” розбито ліве
дзеркало, скло дверей з лівої сторони, передній бампер, фара з правої сторони,
дві протитуманні фари з правої сторони, правий ліхтар поворотів, накладка на
дверях з правої сторони і права підніжка, підйомник кабіни на причепі, пошкоджено
правий бризговик, деформовано пенал, розбито правий ліхтар габариту (а.с.7,8).

Як вбачається з
висновку автотехнічної експертизи № 207а від 02.07.2008 року в ситуації яка
склалась дії водія автомобіля “ДАФ” НОМЕР_1 ОСОБА_3. з технічної точки зору
регламентувались вимогами п.п.12.3, 13.3 ПДР України; дії водія автомобіля
“ТАТРА” НОМЕР_3- п.п.13.4, 22.2, 22.5, 22.6 ПДР України; при умові, що в момент
виникнення небезпеки для руху, появи автомобіля “ТАТРА” в полі зору водія
автомобіля “ДАФ” відстань між транспортними засобами була достатня, для того,
щоб зупинити автомобіль “ДАФ” до місця зіткнення, то в ситуації, що склалася, в
діях водія автомобіля “ДАФ” ОСОБА_3. вбачається невідповідність дій вимогам
п.п.12.3, 13.3 ПДР України, які з технічної точки зору призвели до виникнення
даної дорожньо-транспортної пригоди (а.с.226-230).

З пояснень позивача,
ОСОБА_4., ОСОБА_3. вбачається, що відстань між транспортними засобами була
достатня для того, щоб водій автомобіля “ДАФ” зупинився і не допустив зіткнення
з автомобілем “ТАТРА” та автомобілем “ВАЗ-21213”.

Викладене свідчить,
що єдиним винуватцем дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 08.06.2007
року є водій автомобіля “ДАФ” ОСОБА_3

Належність
автомобіля “ВАЗ-21213” НОМЕР_2 ОСОБА_1
стверджується свідоцтвом про реєстрацію НОМЕР_4 від 23.02.2007 року,
виданим МВДАЇ м. Звенигородка (а.с.6), знаходження у правомірному володінні
ОСОБА_2  автомобіля “ДАФ” НОМЕР_1 з
причепом паливоцистерною НОМЕР_5, яким керував водій ОСОБА_3, який перебував у
трудових відносинах із суб'єктом

-4-

підприємницької діяльності
ОСОБА_2 у трудових відносинах доводиться визнанням цих обставин представником
відповідача та тимчасовим реєстраційним талоном НОМЕР_6від 20.01.2007 року
виданим Кременчуцьким МРЕВ на ім'я ОСОБА_2 і
трудовим договором між ОСОБА_3 і ОСОБА_2 (а.с.44,45).

Згідно висновку N
356 автотоварознавчого дослідження від 31.07.2007 року, яке проведено за заявою
ОСОБА_1., за згодою і участю ОСОБА_2, ОСОБА_3., вартість відновлювального
ремонту автомобіля “ВАЗ-21213” НОМЕР_2 складає 13 867 (тринадцять тисяч
вісімсот шістдесят сім) грн.26 коп. (а.с.67,77).

Оскільки в
результаті діяльності пов'язаної з експлуатацією  транспортного засобу, що знаходився  на правовій підставі у володінні ОСОБА_2
пошкоджено автомобіль ОСОБА_1., то завдана джерелом підвищеної небезпеки  майнова шкода підлягає відшкодуванню ОСОБА_2
в повному об'ємі.

Розмір майнової шкоди
складає вартість відновлювального
ремонту автомобіля  “ВАЗ-21213”,
яка визначена автотоварознавчою експертизою, заперечень щодо зазначених доказів
відповідач суду не надав.

Визначаючи розмір моральної шкоди заподіяної  ОСОБА_1., суд виходить з обсягу та характеру
переживань у зв'язку з порушенням
передбаченого ст.41 Конституції України його права володіти,
користуватися і розпоряджатися своєю власністю, оскільки було пошкоджено майно
(автомобіль) позивача, внаслідок чого він не мав можливості тривалий час
використати його для ведення звичного способу життя і був вимушений вживати
додаткових заходів для організації життя своєї сім'ї, тому з урахуванням
глибини і тривалості страждань, вимог розумності і справедливості суд оцінює
моральну шкоду на суму 600 грн. Моральна шкода підлягає відшкодуванню
відповідачем ОСОБА_2, так як шкода була заподіяна його працівником ОСОБА_3 при
виконанні своїх трудових обов'язків.

Доводи представника відповідача про те, що шкода ОСОБА_1.
заподіяна внаслідок дорожньо-транспортної пригоди має відшкодовуватись
власником автомобіля  “ТАТРА”, який
буксирував причіп і перевозив бульдозер з порушенням вимог Правил дорожнього
руху України про перевезення негабаритних вантажів і водій якого допустив таке
порушення - виїзд на смугу руху автомобіля “ДАФ”, не заслуговують на увагу.
Доказів, які б стверджували про порушення правил перевезення негабаритних вантажів
та створення аварійної обстановки автомобілем, який буксирував негабаритний
вантаж, для  автомобіля “ДАФ” під
керуванням водія ОСОБА_3. не встановлено. Такий висновок суду ґрунтується на
показаннях позивача ОСОБА_1. про те, що автомобіль “ТАТРА” рухався по своїй
смузі руху і не створював перешкод для руху транспорту по зустрічній смузі,
показаннями ОСОБА_4., свідкаОСОБА_6, про те, що на час зіткнення з автомобілем
“ДАФ”, автомобіль “ТАТРА” рухався по своїй смузі руху.

Відповідно до дозволу №7 виданого Гайсинським ДАІ УМВС
України 08.06.2007 року негабаритний вантаж автомобілем “ТАТРА” перевозився з
дотриманням вимог Правил дорожнього руху України. Постанова судді
Кременчуцького районного суду від 14.09.2007 року про закриття  адміністративної справи за ст.124 КУпАП  відносно ОСОБА_3. не  містить підстав для звільнення водія від
адміністративної  відповідальності та
висновку з питань щодо дій водія автомобіля “ТАТРА”, тому не звільняє від
обов'язку відповідача доводити, що шкода заподіяна позивачу не з вини водія
ОСОБА_3, а внаслідок непереборної сили чи вини потерпілого. Дані план-схеми до
протоколу огляду місця події свідчать, що
місцем зіткнення автомобіля “ДАФ” і автомобіля “ВАЗ” є частина проїжджої
частини на відстані 0,5 м від  лінії, що
розділяє зустрічні потоки, тобто в місці осипу скла, на час зіткнення
контактували  ліва задня частина
автомобіля “ВАЗ” та права  бокова
частина  кабіни автомобіля “ДАФ”, що  з врахуванням габаритів автомобіля “ДАФ” 2,49
м з винесеними ще на 20 см в кожну сторону дзеркалами та додатково площею
дзеркал, з урахуванням показань водія ОСОБА_3 про те, що після зіткнення
дзеркалом із зустрічним автомобілем він різко прийняв вправо, виключають рух
причепа автомобіля “ТАТРА” по зустрічній смузі і не пошкодження при цьому кабіни
автомобіля “ДАФ” з лівої сторони.

Оскільки судом встановлено, що дорожньо-транспортна
пригода сталася з вини водія автомобіля “ДАФ” ОСОБА_3., то в задоволенні позову
ОСОБА_1. в частині

-5-

вимог про
відшкодування шкоди до дочірньої компанії “УКРТРАНСГАЗ” НАК “НАФТОГАЗ УКРАЇНИ”
необхідно відмовити через безпідставність вимог

Вирішуючи
питання про судові витрати суд вважає, що з ОСОБА_2 на користь позивач
необхідно стягнути 6 000 грн. витрат на оплату правової допомоги, 500 грн. - на
проведення експертизи, 155 грн.67 коп. - на оплату державного мита та 30 грн. -
на оплату інформаційно - технічного забезпечення розгляду справи.

Керуючись ст.10, 11,
209, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд -

вирішив:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
13 867 грн. (тринадцять тисяч вісімсот шістдесят сім) грн.26 коп. майнової
шкоди, 600 грн. на відшкодування моральної шкоди, 6 000 грн. на оплату правової
допомоги, 500 грн. витрат за проведення експертизи, 155 грн.67 коп. витрат на
оплату державного мита та 30 грн. витрат на оплату інформаційно-технічного
забезпечення розгляду справи.

У задоволенні позову ОСОБА_1 в частині
вимог про відшкодування шкоди до дочірньої компанії “УКРТРАНСГАЗ” НАК “НАФТОГАЗ
УКРАЇНИ” відмовити через безпідставність вимог.

Рішення може бути
оскаржене до апеляційного суду Вінницької області через Гайсинський районний
суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про
апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної
скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч.4 ст.295
ЦПК України.

Суддя-підпис.    Рішення законної сили не набуло.

Оригінал рішення знаходиться в
цивільній справі Гайсинського районного суду

№ 2-490/08 р.

Копія вірна.

В. о. голови Гайсинського

районного суду
В.І.Кравець