№ 2-373/08
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

12 вересня 2008 року                          Кролевецький районний
суд Сумської області

у складі: судді   -
Школи М.Г.,

при секретарі     -
Яценко Л.С.,

та осіб, які приймають
участь у справі:

позивача             -
ОСОБА_1.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в місті Кролевець цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Кролевецької міської ради про встановлення факту належності на праві приватної
власності &frac12; житлового будинку з
надвірними господарськими будівлями померлій та визнання права власності на
вказану частину нерухомого майна в порядку спадкування за заповітом, -

в с т а н о в и в:

позивач звернувся до суду
з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що згідно облікових даних Кролевецького
РБТІ право власності на 1/3 житлового будинку з господарськими будівлями
(сарай, літня кухня, огорожа), що знаходиться в АДРЕСА_1 зареєстровано на ім”я
ОСОБА_1, тобто на нього, а 1/6 частина вказаної нерухомості - на ОСОБА_2. На
іншу 1/2 частину вказаного майна право власності не зареєстроване.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року його
батьки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 уклали шлюб. Від шлюбу у них народилися два сини:
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 року народження.

ІНФОРМАЦІЯ_5 року відповідно
до Договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для
будівництва індивідуального жилого будинку на праві особистої власності, його
батькам - ОСОБА_3. та ОСОБА_4. було передано під забудову земельну ділянку
площею 600 кв.м по АДРЕСА_1. Земельна ділянка була надана на підставі рішення
виконкому Кролевецької міської ради депутатів трудящих від ІНФОРМАЦІЯ_4.

На підставі даного
рішення батькам було надано дозвіл на проведення будівельних робіт і побудови
одноквартирного жилого будинку згідно проекту.

Його батьки в 1980 році
закінчили будівництво житлового будинку з господарськими будівлями по АДРЕСА_1.
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 постійно проживали разом в зазначеному будинку і являлися
домовласниками. Вони розпоряджалися будинком і господарськими будівлями, як
власники особистим майном, підтримували їх в належному технічному стані, за
необхідністю проводили ремонти.

Земельна ділянка площею
0,0617 га, що знаходиться по АДРЕСА_1 і на якій розміщений житловий будинок
знаходилась в користуванні ОСОБА_4. Право на приватизацію зазначеної земельної
ділянки не реалізоване.

ІНФОРМАЦІЯ_6 року його
батько ОСОБА_3 помер. Після його смерті відкрилась спадщина на &frac12; частину житлового будинку з господарськими будівлями по АДРЕСА_1.
В зв”язку з тим, що за життя батько не оформив право власності на зазначену
нерухомість, він та його брат ОСОБА_2 звертались до суду з позовною заявою про
встановлення факту належності на праві приватної власності &frac12; житлового будинку по АДРЕСА_1 померлому ОСОБА_3. та визнання за
ними права власності на зазначене майно в порядку спадкування. Їх позовні
вимоги були задоволенні судом. На підставі цього рішення за ними було
зареєстроване право власності на &frac12; частину зазначеного
будинку.

Його мати ОСОБА_4 померла
ІНФОРМАЦІЯ_7 року. Після її смерті відкрилась спадщина на іншу &frac12; частину житлового будинку з господарськими будівлями по АДРЕСА_1.
Після смерті матері єдиним спадкоємцем за заповітом є він, позивач у справі,
його брат ОСОБА_2 на спадщину після смерті матері не претендує і права на обов”язкову
частку у спадщині не має.

Оскільки ОСОБА_4 за життя
свідоцтва про право власності на &frac12; частину житлового будинку
з надвірними будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1 не отримала, він не має
можливості оформити свої права спадкоємця, так як реєстрація нерухомого майна
на померлого в БТІ неможлива. В зв”язку з цим він просить встановити факт
належності на праві приватної власності &frac12;
частини
житлового будинку з надвірними господарськими будівлями ОСОБА_4 за рішенням
суду та визнати за ним, ОСОБА_1, право власності на &frac12; частину житлового будинку з господарськими будівлями в порядку
спадкування за заповітом.

В судовому засіданні
позивач підтримав позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача
до суду не з”явився, із письмового пояснення Кролевецької міської ради
вбачається, що позовні вимоги ОСОБА_1. відповідач визнає повністю.

Вислухавши пояснення
позивача ОСОБА_1., дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що
позов підлягає задоволенню.

Судом встановлені такі
факти та відповідні їм правовідносини.

З довідки комунального
підприємства Кролевецьке районне бюро технічної інвентаризації №478 від 14
липня 2008 року вбачається, що згідно з реєстровими даними Кролевецького РБТІ,
право власності на житловий будинок з господарськими будівлями по АДРЕСА_1
зареєстровано на ім”я: ОСОБА_2 - 1/6 частина, ОСОБА_1 - 1/3 частина. На іншу &frac12; частину вказаного майна право власності не зареєстроване. Загальна
площа будинку становить 58,8 м2, житлова - 28,9 м2
(а.с.4).

ІНФОРМАЦІЯ_1 року батьки
позивача: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 уклали шлюб (а.с.7). Під час шлюбу у них
народились два сини: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження та ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_3 року народження (а.с.7).

ІНФОРМАЦІЯ_5 року згідно
з Договором про надання в безстрокове користування земельної ділянки для
будівництва індивідуального жилого будинку на праві особистої власності з
кількістю кімнат від однієї до п”яти включно, батькам позивача - ОСОБА_3. та
ОСОБА_4. було передано під забудову земельну ділянку площею 600 кв.м по
АДРЕСА_1. Земельна ділянка була надана на підставі рішення виконкому
Кролевецької міської Ради депутатів трудящих від ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.10, 11).

На підставі даного
рішення архітектурно-планувальною групою виконкому Кролевецької міської Ради
депутатів трудящих ОСОБА_3. та ОСОБА_4. було надано дозвіл на проведення
будівельних робіт і побудови одноквартирного жилого будинку згідно проекту
(а.с.12).

Як убачається з позовної
заяви, батьки позивача в 1980 році закінчили будівництво житлового будинку з
господарськими будівлями по АДРЕСА_1. ОСОБА_3 та ОСОБА_4 постійно проживали
разом в зазначеному будинку і являлися домовласниками. Вони розпоряджалися
будинком і господарськими будівлями, як власники особистим майном, підтримували
їх в належному технічному стані, за необхідністю проводили ремонти.

Відповідно
до ч.3 ст.368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою
спільною сумісною власністю і, враховуючи положення ч.2 ст. 372 ЦК України,
частки співвласників у праві спільної власності є рівними.

За
таких обставин житловий будинок з надвірними будівлями, збудований ОСОБА_3. та
ОСОБА_4. під час шлюбу, є спільною сумісною власністю ОСОБА_3. та його дружини
ОСОБА_4., і частки співвласників у праві спільної власності є рівними.

Після
смерті ОСОБА_3.., який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 року (а.с.8), відкрилася спадщина на &frac12; частину житлового
будинку з надвірними будівлями по АДРЕСА_1, на яку відповідно до рішення
Кролевецького районного суду від 30 травня 2008 року за ОСОБА_3. визнано право
власності на 1/3 частину житлового будинку та за ОСОБА_2. визнано право
власності на 1/6 частину житлового будинку (а.с.5, 6).

ОСОБА_4 померла
ІНФОРМАЦІЯ_7 року (а.с.9). Після її смерті відкрилась спадщина на іншу &frac12; частину житлового будинку з господарськими будівлями по АДРЕСА_1.
Після смерті матері ОСОБА_4., згідно зі складеним заповітом (а.с.35), її єдиним
спадкоємцем є ОСОБА_1, позивач у справі, який згідно з повідомленням
Кролевецької держнотконтори 15.01.2008 року подав заяву про прийняття спадщини
за №32, с/с №24/08 (а.с.22).

Як убачається з позовної
заяви, ще за свого життя мати ОСОБА_4. не оформила належну їй частину житлового
будинку АДРЕСА_1, а тому позивач ОСОБА_1. не має можливості оформити свої права
спадкоємця, так як реєстрація нерухомості в БТІ на ім”я померлого не
допускається.

Оскільки, при розгляді
справи в суді маються достатні докази, які свідчать про те, що ОСОБА_4 на
законних підставах володіла на праві приватної власності &frac12; житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходиться в
АДРЕСА_1, тому вказаний факт слід встановити за рішенням суду. Оскільки позивач
у встановленому законом порядку прийняв спадщину на &frac12; житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходиться в
АДРЕСА_1, інших спадкоємців, які б за законом мали право на обов”язкову частку
у спадщині немає, то право власності на вказану частину житлового будинку з
господарськими будівлями слід визнати за ОСОБА_1.

На
підставі викладеного, відповідно до ст.ст.328, 331, 392, ч.3 ст.368, ч.2 ст. 372, ст.ст.1216 - 1218, 1220 - 1223, 1226, 1233-1236,
1268, 1269, 1270 ЦК України, керуючись ст.ст.10, 11, 60, 209, 212, 214, 215,
ч.2 ст.256, ст.259 ЦПК України,-

в и р і ш и в:

позов задовольнити.

Встановити факт
належності на праві приватної власності &frac12;
житлового
будинку з господарськими будівлями - сарай, літня кухня, огорожа по АДРЕСА_1
ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_7 року.

Визнати
за ОСОБА_1 право власності на &frac12; житлового будинку з
господарськими будівлями - сарай, літня кухня, огорожа по АДРЕСА_1 - в порядку
спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_7
року.

Рішення може оскаржене в
апеляційому порядку до апеляційного суду Сумської області через Кролевецький
районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви
про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної
скарги або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Суддя: