Справа № 2-190/08
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня  2008
р.
Каланчацький районний  суд в
складі:

головуючого  судді
Прудкої Л.Г.

при секретарі Шаховій О.В.

розглянувши у попередньому судовому засіданні цивільну
справу за позовом  ОСОБА_1до
Роздольненської сільської ради  про  визнання правочину дійсним та визнання права
власності на житло,

в с т а н о в и в  :

Позивач
ОСОБА_1звернулася до суду з заявою, в якій просить визнати  договір купівлі-продажу будинку від 17 квітня
1998 р.за реєстраційним № КЧ-013/98, посвідчений Скадовською товарною біржею,
дійсним та визнати за нею право власності на жилий будинок з господарськими
спорудами та забудовами, розташованими в АДРЕСА_1

Мотивуючи свої вимоги, позивач вказує, що на підставі  договору, який укладений між нею та ОСОБА_2і
ОСОБА_3 17 квітня 1998 р.,  вона купила
спірний будинок.   Договір  в нотаріальному порядку  не посвідчували, як того вимагає закон, а
оформили в Скадовській товарній біржі за реєстраційним № КЧ 013/98, після чого
17.04.1998 р. зареєстрували в Херсонському міжміському БТІ за реєстровим № 76.
Позивач повністю сплатила продавцям обумовлену суму, які    після отримання від позивача грошей
передали їй будинок, в якому позивачка на даний час проживає. В теперішній час
місце проживання продавців будинку невідоме, вони виїхали за межі області.

З
моменту укладення договору сторони по договору виконали всі його умови,
позивач  сьогодні володіє та користується
цим майном. Однак позивач не взмозі розпорядитись своїм нерухомим майном,
оскільки сторонами при укладенні договору не була дотримана нотаріальна форма
посвідчення.

Відповідач позов визнає. Представник відповідача Холодир А.В. пояснила,
що на підставі договору купівлі-продажу здійснена реєстрація права власності за
позивачкою в погосподарській книзі відповідача - органу місцевого
самоврядування, який за своїми повноваженнями здійснює облік житла та контролює
його експлуатацію. Крім того, позивачка здійснила приватизацію присадибної земельної
ділянки. ОСОБА_2. та ОСОБА_3.,   які  продали позивачці будинок, виїхали за межі
області і їх місце проживання нікому невідоме.

Виходячи
з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при
проведенні попереднього судового засідання.

Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється
судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4
ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд при наявності для
того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Судом
встановлено, що  дійсно між позивачем та
ОСОБА_2. І ОСОБА_3. відбулася угода купівлі-продажу, згідно якої останні
передали позивачці належний їм будинок, а позивачка сплатила їм обумовлену суму
грошей. Угода купівлі-продажу не посвідчувалась нотаріально, а посвідчена в
Скадовській товарній біржі.

Позивач
як власник будинку має намір розпорядитись ним, однак зробити цього не має
можливості з тих причин, що державна нотаріальна контора не визнає за ним права
приватної власності на це майно.

Відповідно до ст.224 ЦК України /в редакції 1960 р./ за договором
купівлі-продажу продавець передає або зобов”язується передати майно у власність
покупцю, а покупець приймає або зобов”язується прийняти майно та сплатити за
нього обумовлену грошову суму.

Згідно
ст.47 ЦК України /в редакції 1960 р./, якщо сторони домовились щодо усіх
істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося
повне або часткове виконання договору,але одна із сторін ухилилась від його
нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі
наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Суд
вважає, що в даному випадку відбулася
угода купівлі-продажу, житло
передано  позивачеві, який
повністю розрахувався за нього.
Претензій матеріального характеру у продавців  до позивача за  будинок
немає.

Крім
того, суд вважає, що при укладенні договору купівлі-продажу дійсно було
допущено порушення цивільного законодавства, однак незаконність  набуття позивачем в такий спосіб цього
нерухомого майна ніким не оспрювалось і не встановлена у судовому порядку, що у
відповідності до ч.2 ст.328 ЦК України є підставою для набуття ним права
власності на будинок.

Таким
чином, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 655, 220  ЦК
України,  ст.130, 174 ЦПК України, суд

В и р і ш и
в   :

Позов
ОСОБА_1задовольнити.

Визнати
договір купівлі-продажу будинку від 17 квітня 1998 р. за реєстраційним №
КЧ-013/98 дійсним та визнати за ОСОБА_1право
власності на жилий будинок з господарськими спорудами та забудовами   по АДРЕСА_1на підставі договору купівлі-продажу.

Рішення
може бути оскаржене в апеляційному порядку до 29 березня 2008 р. через суд
першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення
заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної
скарги,  або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК
України.

Суддя :