overthelex/edrsr-tspk huggingface dataset:
Справа
№8-23/08/04
УХВАЛА

Іменем України

11
липня 2008 року Київський районний суд
м. Харкова в складі:

головуючого
- судді                  Донець О.В.

при
секретарі                            Муленко
К.І.

розглянувши
заяву представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2про перегляд рішення Київського
районного суду м. Харкова від 24.03.2008 р. за
позовом ОСОБА_3 до Харківської
міської ради про визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Київського районного суду
м. Харкова від 24.03.2008 г. за ОСОБА_3 визнано право
власності на житловий будинок з надвірними будівлями по АДРЕСА_1 в м. Харкові в
порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_4, померлої
ІНФОРМАЦІЯ_1

28.05.2008 року до суду надійшла заява представника
ОСОБА_1. про
скасування рішення в зв'язку з нововиявленими обставинами. При
цьому заявник посилається на те, що позивач ввів суд в оману, зазначивши, що
він є єдиним спадкоємцем. Він, ОСОБА_1., є сином померлої ОСОБА_4, а тому також
є спадкоємцем першої черги за законом після її смерті і прийняв спадщину.
Однак, він не був залучений до участі у розгляді справи.

Заявник
заяву підтримала в повному обсязі.

ОСОБА_3.
заяву не визнав, заперечуючи проти скасування рішення на тих підставах, що хоча
ОСОБА_1. є його кровним братом, він не вважає його таким, оскільки той не піклувався
про матір.

Представник
Харківської міської ради в судове засідання не з'явився, будучи належним чином
оповіщеним про день та час розгляду справи.

Суд, вислухавши заявника,
ОСОБА_3., дослідивши матеріали
справи, задовольняє заяву.

Відповідно до ст. 361 ЦПК України рішення суду,
що набрало законної сили, може бути переглянуто у зв'язку з нововиявленими
обставинами. Підставами для перегляду рішення у зв'язку з нововиявленими
обставинами є істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі
особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова
від 24.03.2008 г. за ОСОБА_3 визнано право
власності на житловий будинок з надвірними будівлями по АДРЕСА_1 в м. Харкові в
порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_4, померлої
ІНФОРМАЦІЯ_1

При
розгляді судом справи суду не було відомо про наявність іншого спадкоємця, який
не був залучений до розгляду справи, і права якого при розгляді справи було
порушено.

Враховуючи
викладене, суд задовольняє заяву і скасовує рішення Київського районного суду
м. Харкова від 24.03.2008 р.

Виходячи з наведеного, керуючись ст.ст. 153,361,363,365,366 ЦПК України,
суд -

УХВАЛИВ:

Заяву представника ОСОБА_1 -
ОСОБА_2задовольнити.

Скасувати за нововиявленими обставинами рішення
Київського районного суду м. Харкова від 24.03.2008 г. за
позовом ОСОБА_3 до Харківської
міської ради про визнання права власності в зв'язку з нововиявленими обставинами.

Ухвала
може бути оскаржена в апеляційному порядку
до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції
шляхом подачі в 5-денний строк з дня проголошення ухвали заяви про апеляційне
оскарження і поданням після цього протягом 10 днів апеляційної скарги, або в
порядку ч.4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя
У Х В А Л А І М Е Н Е М   У К Р
А Ї Н И

8 жовтня 2008 року
м. Київ

Суддя Судової палати у цивільних справах Верховного Суду
України

Патрюк М.В.

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення
Центрального районного суду м. Миколаєва від 20 жовтня 2006 року та ухвалу
апеляційного суду Миколаївської області від 24 січня 2007 року в справі за
позовом прокурора Центрального району м. Миколєва в інтересах ОСОБА_1 до
Миколаївської міської ради про визнання рішень неправомірними,

в  с
т  а  н
о  в  и  в :

У грудні 2005 року прокурор Центрального району м.
Миколаєва в інтересах ОСОБА_1 звернувся в суд із вищезазначеним позовом, посилаючись
на те, що рішеннями Тернівської селищної ради №91 та №92 від 28 вересня 1990
року ОСОБА_2 було передано в тимчасове користування             до виникнення потреби дві земельні
ділянки, площею по 26 кв.м. кожна. Вважав, що оскаржувані рішення ухвалені з
порушенням законодавства,
а саме не було з'ясовано чи порушені права інших осіб, у тому числі
ОСОБА_1, яка проживає по вул. Ульянових, 37. Просив суд визнати вищезазначені
рішення Тернівської селищної ради незаконними.

Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 20
жовтня 2006 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Миколаївської
області від 24 січня 2007 року, в задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати судові
рішення з підстав неправильного застосування судами норм матеріального права та
порушення норм процесуального права із ухваленням нового рішення.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з
таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної
інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не
були встановлені в рішенні суду, чи відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими.

Із оскаржуваних судових рішень, доданих до них
матеріалів  вбачається, що скарга є  необґрунтованою і наведені в ній доводи не
дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначених
судових рішень.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 328 ЦПК України, у разі якщо
касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають
необхідності перевірки матеріалів справи, суддя-доповідач відмовляє у відкритті
касаційного провадження у справі.

Керуючись пунктом 5 частиною 3 статті 328 ЦПК України

у  х  в  а
л  и  в :

У відкритті касаційного провадження у справі за позовом
прокурора Центрального району м. Миколєва в інтересах ОСОБА_1 до Миколаївської
міської ради про визнання рішень неправомірними відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити
особі, яка подавала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Верховного Суду
України                                                         М.В. Патрюк
У Х В А Л А І М Е Н Е М   У К Р
А Ї Н И

10 жовтня 2008 року
м. Київ

Суддя Судової палати у цивільних справах Верховного Суду
України

Патрюк М.В.

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення
Новокаховського міського суду Херсонської області від 16 травня 2008 року та
ухвалу апеляційного суду Херсонської області від 30 липня 2008 року в справі за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа - Новокаховська міська державна
нотаріальна контора, про визнання заповіту недійсним,

в  с
т  а  н
о  в  и  в :

У жовтні 2007 року ОСОБА_2 звернувся в суд із
вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 його дід ОСОБА_3
склав заповіт на нього щодо квартири АДРЕСА_1, 8 травня 2007 року дід помер.
При оформленні спадщини йому стало відомо, що за життя дід склав інший заповіт
від 18 серпня 2006 року, яким заповідав належне йому майно своєму синові -
ОСОБА_1                   Вважав, що його
дід, внаслідок тривалого захворювання, старості в період підпису від його імені
останнього заповіту та посвідчення його державним нотаріусом, не міг розуміти
значення своїх дій та керувати ними. Просив суд визнати недійсним оскаржуваний
заповіт на підставі ст.ст. 215, 203,                      ч. 1 ст. 225 ЦК України.

Рішенням Новокаховського міського суду Херсонської
області від            16 травня  2008 року, залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Херсонської області від 30 липня 2008 року, позов ОСОБА_2
задоволено. Визнано недійсним заповіт, що складений ОСОБА_3 та посвідчений
Новокаховською міською державною нотаріальною конторою        18 серпня 2006 року за №2-1464.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати судові
рішення з підстав неправильного застосування судами норм матеріального права та
порушення норм процесуального права із ухваленням нового рішення, яким в
задоволенні позову відмовити.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з
таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної
інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не
були встановлені в рішенні суду, чи відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими.

Із оскаржуваних судових рішень, доданих до них
матеріалів  вбачається, що скарга є  необґрунтованою і наведені в ній доводи не
дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначених
судових рішень.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 328 ЦПК України, у разі якщо
касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають
необхідності перевірки матеріалів справи, суддя-доповідач відмовляє у відкритті
касаційного провадження у справі.

Керуючись пунктом 5 частиною 3 статті 328 ЦПК України

у  х
в  а  л
и  в :

У відкритті касаційного провадження у справі за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа - Новокаховська міська державна нотаріальна
контора, про визнання заповіту недійсним відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити
особі, яка подавала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Верховного Суду
України                                                         М.В. Патрюк
УХВАЛА

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

15 жовтня 2008  року

м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

головуючого

Патрюка М.В.,

суддів:

Жайворонок Т.Є.,

Лященко  Н.П.,

Перепічая В.С.,

Пшонки М.П.,-

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Чорноморсько-Азовського
виробничо-експлуатаційного управління морських шляхів “Чоразморшлях” про
стягнення середньомісячної заробітної плати за касаційною скаргою ОСОБА_1
на ухвалу апеляційного суду Одеської області від 19 березня 2008 року,

в с т а н о в и л а :

У жовтні 2007 року ОСОБА_1 пред'явив у суді позов до
Чорноморсько-Азовського виробничо-експлуатаційного управління морських шляхів
“Чоразморшлях” про стягнення середньомісячної заробітної плати.

Ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від
16 січня            2008 року провадження
у справі закрито на підставі ч. 2 ст. 205 ЦПК України.

На зазначену ухвалу суду позивач подав до суду апеляційну
скаргу.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 19 березня
2008 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без розгляду.

У касаційній скарзі
позивач просить скасувати ухвалу апеляційного суду, посилаючись на
порушення судом норм процесуального права.

Касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Залишаючи
апеляційну скаргу ОСОБА_1
без розгляду,
апеляційний суд виходив із того, що позивачем скарга подана з пропуском строку на
оскарження.

Проте
з такими висновками суду погодитися не можна, оскільки вони не ґрунтуються ні на
вимогах закону, ні на матеріалах справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 ЦПК України заяву про апеляційне оскарження
ухвали суду першої інстанції може бути подано протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. Апеляційна скарга на
ухвалу суду подається протягом десяти днів після подання заяви про апеляційне
оскарження.

Як убачається з
матеріалів справи, 18 січня 2008 року ОСОБА_1 відповідно до вищезазначених вимог закону подав до суду заяву про намір апеляційного оскарження ухвали Іллічівського міського суду Одеської області від 18 січня 2008 року
(а.с. 38), а 22 січня 2008 року ним у межах
установленого законом строку подана апеляційна скарга (а.с. 39).

Таким чином,
позивачем дотримано порядок і строки апеляційного оскарження ухвали суду.

У зв'язку з наведеним у суду не було підстав залишати
апеляційну скаргу ОСОБА_1 без розгляду, а тому оскаржувана ухвала апеляційного
суду підлягає скасуванню як така, що постановлена з порушенням норм
процесуального права.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів
Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу апеляційного суду Одеської області від 19 березня 2008 року скасувати.

Справу передати до суду апеляційної інстанції для
вирішення питання про прийняття апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу
Іллічівського міського суду Одеської області від 16 січня 2008 року відповідно
до вимог закону.

Ухвала
оскарженню не підлягає.

Головуючий

М.В. Патрюк

Судді:

Т.Є. Жайворонок

Н.П. Лященко

В.С. Препічай

М.П. Пшонка
10 жовтня 2008 року                                           м. Київ
Колегія суддів Судової палати у
цивільних справах Верховного Суду України у складі :
Лихути Л.М., Охрімчук Л.І., Сеніна Ю.Л.,
в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визнання недійсним договору дарування,
ОСОБА_1 звернулася до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що 19 липня
2006 року вона подарувала відповідачу квартиру АДРЕСА_1, однак договір
дарування є недійсним, оскільки укладений нею під впливом помилки, вона не
бажала безоплатно передавати
ОСОБА_2 квартиру у власність, є інвалідом 1 групи та мала на меті
одержувати постійну допомогу, яку відповідач обіцяв надавати, проте згодом
припинив виконувати свій обов'язок.
визнати недійсним договір дарування квартири АДРЕСА_1, укладений між нею та
відповідачем 19 липня 2006 року.
Рішенням
Ленінського районного суду м. Вінниці від 23 жовтня 2007 року, залишеним без
змін ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 27 березня 2008 року,
позов задоволено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2
просить скасувати ухвалені в справі судові рішення та передати справу на новий
розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судами норм
матеріального та процесуального права.

Касаційна скарга задоволенню не
підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до
ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне
застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального
права.

Доводи скарги та матеріали
витребуваної справи не дають підстав для висновку, що судами при розгляді
справи допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які
передбачені ст. ст. 338 - 341 ЦПК України як підстави для скасування рішень.

Згідно з ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд
перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може
встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в
рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність чи недостовірність
того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, а тому
доводи касаційної скарги в цій частині не можуть бути визнані як підстава для призначення справи до судового розгляду.

Оскаржувані судові рішення ухвалені
з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст.
332, 336 ЦПК України, колегія суддів Cудової палати у цивільних
справах Верховного Суду України

у  х
в  а  л
и  л  а :

Касаційну скаргу ОСОБА_2
відхилити, рішення Ленінського районного суду м. Вінниці від 23 жовтня 2007
року та ухвалу Апеляційного суду Вінницької області від 27 березня 2008 року
залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Верховного Суду України:                                                Л.М.Лихута

Л.І.Охрімчук

Ю.Л.Сенін
15 жовтня 2008 року                                           м. Київ
Колегія суддів Судової палати у
цивільних справах Верховного Суду України у складі :
Левченка Є.Ф., Охрімчук Л.І., Сеніна Ю.Л.,
в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до закритого
акціонерного товариства транснаціональної фінансово-промислової нафтової
компанії «Укртатнафта» (далі - ЗАТ «Укртатнафта»), товариства з обмеженою
відповідальністю Будівельної фірми «Центр ЛТД» (далі - ТОВ БФ «Центр ЛТД») про
визнання незаконними дій та відшкодування моральної шкоди,
ОСОБА_1 звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що він
працює електромонтером бітумного виробництва ТОВ БФ «Центр ЛТД», однак з січня
2008 року не може належним чином виконувати свої трудові обов'язки, так як
працівники ЗАТ «Укртатнафта» не допускають його до робочого місця, чим порушено
його права, неправомірними діями ЗАТ «Укртатнафта» йому також заподіяна
визнати незаконними дії ЗАТ «Укртатнафта» щодо вчинення йому перешкод у доступі
до робочого місця та стягнути 1699 грн. на відшкодування моральної шкоди.
Ухвалою судді
Автозаводського районного суду м. Кременчука від 7 лютого 2008 року, залишеною
без змін ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від               24 квітня 2008 року, відмовлено
у відкритті провадження в справі за зазначеним позовом ОСОБА_1
У касаційній скарзі ОСОБА_1
просить скасувати постановлені ухвали, прийняти позовну заяву та передати
справу на розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судами
норм матеріального та процесуального права.
Касаційна скарга задоволенню не
підлягає, виходячи з наступного.
ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне
застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального
Доводи скарги та матеріали
витребуваної справи не дають підстав для висновку, що судами при вирішенні
питання про відкриття провадження в справі допущені порушення норм
матеріального чи процесуального права, які передбачені            ст. ст. 338 - 342 ЦПК України як
підстави для скасування рішень.
Оскаржувані судові рішення ухвалені
з додержанням норм матеріального і процесуального права.
332, 336 ЦПК України, колегія суддів Cудової палати у цивільних
справах Верховного Суду України
Касаційну скаргу ОСОБА_1
відхилити, ухвалу судді Автозаводського районного суду м. Кременчука від 7
лютого 2008 року та ухвалу Апеляційного суду Полтавської області від 24 квітня
2008 року залишити без змін.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Верховного Суду України:
Є.Ф.Левченко

Л.І.Охрімчук

Ю.Л.Сенін
16 жовтня 2008 року                                           м. Київ
Колегія суддів Судової палати у
цивільних справах Верховного Суду України у складі :
Левченка Є.Ф., Охрімчук Л.І., Сеніна Ю.Л.,
в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
року ОСОБА_1 звернулася до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що 19
квітня 2004 року відповідач подарував їй квартиру АДРЕСА_1, в зв'язку з такими
обставинами вона оплатила заборгованість ОСОБА_2 по оплаті комунальних послуг у
сумі 5600 грн., в подальшому рішенням Апеляційного суду Харківської області
від               17 лютого 2006 року
договір дарування було визнано недійсним, квартира повернута у власність
відповідача, тому ОСОБА_2 зобов'язаний повернути їй кошти, набуті без
достатньої підстави.
стягнути 5600 грн. та відшкодувати судові витрати.
Рішенням
Московського районного суду м. Харкова від 21 червня 2007 року, залишеним без
змін ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 24 березня 2008 року,
позов задоволено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2
просить скасувати ухвалу апеляційного суду та передати справу на новий розгляд,
посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права.

Касаційна скарга задоволенню не
підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до
ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування
судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Доводи скарги та матеріали
витребуваної справи не дають підстав для висновку, що апеляційним судом при
розгляді справи допущені порушення норм матеріального чи процесуального права,
які передбачені ст. ст. 338 - 341 ЦПК України як підстави для скасування
рішень.

Згідно з ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд
перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може
встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в
рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність чи
недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, а тому
доводи касаційної скарги в цій частині не можуть бути визнані як підстава для призначення справи до судового розгляду.

Оскаржуване судове рішення ухвалене
з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст.
332, 336 ЦПК України, колегія суддів Cудової палати у цивільних
справах Верховного Суду України

у  х
в  а  л
и  л  а :

Касаційну скаргу ОСОБА_2
відхилити, ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 24 березня 2008
року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Верховного Суду України:
Є.Ф.Левченко

Л.І.Охрімчук

Ю.Л.Сенін
Справа №2-1317/2008
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2008 року Каховський міськрайонний суд Херсонської області

у складі: судді Захарової В.В.

при секретарі Малиш Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1
до
ОСОБА_2
про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в:

У квітні 2008 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що з 1985 перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою. Вважає, що шлюб носить формальний характер. Просив шлюб розірвати.

Позивач до суду не з’явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності, на позивних вимогах наполягає.

Відповідачка до суду не з’явилась, надавши заяву про розгляд справи за її відсутності, з позовом згодна.

Дослідивши письмові докази, суд вважає необхідним позов задовольнити за наступних підстав.

Між сторонами склалися правовідносини, урегульовані ст.ст.110,112 СК України.

Відповідно до вимог ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Згідно ст.112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, наявність малолітньої дитини і постановляє рішення, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей.

Судом встановлено, що сторони дійсно перебувають у зареєстрованому шлюбі з 1985 року. Подружжю не вдалося створити дружну та стійку сім'ю, внаслідок непорозуміння один одного, примирення між сторонами неможливе, спільне господарство не ведеться. За вказаних обставин збереження шлюбу є недоцільним і його слід розірвати.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 64, 179, 212, ЦПК України, ст.ст.110-112, 114 СК України,

В И Р І Ш И В:

Шлюб поміж
ОСОБА_1
,
ОСОБА_2
, зареєстрований 01 червня 1985 року Каменською сільською радою Каховського району Херсонської області за
НОМЕР_1
, розірвати.

При видачі свідоцтва про розірвання шлюбу стягнути з
ОСОБА_1
держмито у розмірі 17 грн.,
ОСОБА_2
від сплати держмита звільнити.

Згідно зі ст.294 ЦПК України заяву про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом 10 днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження до апеляційного суду Херсонської області через Каховський міськрайонний суд.

Відповідно до ч.4 ст.295 ЦПК України апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений ст.294 цього Кодексу, рішення суду набирає законної сили після закінчення цього строку.

Суддя: В.В.Захарова