overthelex/edrsr-tspk huggingface dataset:
Справа № 2-4383/2008
ДЕСНЯНСЬКИЙ  РАЙОННИЙ СУД  МІСТА ЧЕРНІГОВА
районний суд міста Чернігова у складі:
головуючого - судді Коверзнева
при секретарі - Бабич В.Д.,
з участю: сторін, представника
позивача - адвоката ОСОБА_1,
у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3
про зобов"язання виконати умови договору та стягнення боргу,
року позивач звернувся до суду з позовом про зобов"язання відповідача
виконати умови договору купівлі-продажу пиломатеріалів, стягнення
заборгованості за цим договором в розмірі 9000 грн та судових витрат в розмірі
судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримав і наполягав на
визнав позов у повному обсязі.
до частини 4 статті 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за
наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову,
якщо його визнання не суперечить закону та не порушує права, свободи чи
інтереси інших осіб.
вимог позивача підтверджується розпискою відповідача від 05.05.2006 року про
отримання від позивача пиломатеріалу у кількості 23.5 куб. м. вартістю 9000
грн, які він зобов'язався сплатити до 15.05.2006 року.
підстав для зобов"язання відповідача виконати умови договору
купівлі-продажу та стягнення з нього заборгованості і судових витрат
передбачена статтями 530, 536 ЦК України та статтями 79, 81, 88 ЦПК України.
порушення визнанням позову прав, свобод чи інтересів інших осіб судом не
встановлена, що в сукупності є підставою для задоволення позову.
слід зазначити, що вимога про зобов"язання відповідача виконати умови
договору купівлі-продажу пиломатеріалу полягає у сплаті його вартості. Дана
вимога охоплюється вимогою про стягнення заборгованості за цим договором,
оскільки задоволенням другої вимоги порушені права позивача поновлюються у
повному обсязі, що виключає необхідність додатково зобов'язувати відповідача
виконати умови договору.
статтями 79, 81, 88, 174, 208, 209, 212 - 215, 294 ЦПК України, суд
задовольнити. Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 заборгованість за договором
купівлі-продажу в розмірі 9000 грн та 30 грн у відшкодування судових витрат, а
з ОСОБА_3 судовий збір на користь держави в розмірі 90 грн, який зарахувати до
місцевого бюджету міста Чернігова.
Рішення
суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Чернігівської області. Заява про
апеляційне оскарження рішення подається протягом 10 днів з дня його
проголошення, а апеляційна скарга - протягом 20 днів після подання заяви.
Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про
апеляційне оскарження рішення, якщо вона подається в строк, встановлений для
подання заяви.

Головуючий:
Справа № 2-2703/08
01 серпня 2008 року                           Деснянський районний
суд м. Чернігова
в складі судді
за  участю  представника
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.
Чернігові справу за позовом ВАТ “Чернігівгаз” до  ОСОБА_1, ОСОБА_2  про стягнення заборгованості за спожитий газ,
Позивач  звернувся до суду  з позовом про стягнення з відповідачів
солідарно заборгованості за спожитий газ, в розмірі 253-04 грн. за  період
з 01.121.2005 року  по  01.02.2008 р.,  а також  судових витрат.
позивача  в  судовому
засіданні  позов  підтримала.
Відповідачі в судове  засідання не
з'явились, причин неявки не повідомили, про розгляд справи повідомлялись належно.
Суд  вважає
можливим розглянути  справу  у
відсутність  відповідачів,
з'явилися з  постановленням,  за згодою
представника  позивача,  заочного рішення.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що
позов підлягає задоволенню.
Судом
встановлено, що відповідачі у
вказаний  період проживали в
АДРЕСА_1,  користувалися  послугами газопостачання та зобов'язані
своєчасно  оплачувати зазначені
комунальні послуги, але не виконали в означений період в повному обсязі свої
обов'язки, що призвело до виникнення заборгованості в розмірі 253-04 грн., яку
необхідно стягнути з відповідачів на користь позивача солідарно,
задовольнивши  позов.
відповідачів належить стягнути судові
ст. 60, 88, 212, 213, 224 ЦПК України, ст. ст. 64, 66 - 68,  151, 156 ЖК України, суд -
солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь ВАТ “Чернігівгаз” 253-04 грн. заборгованості за спожитий газ.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ВАТ “Чернігівгаз”  15-00 грн.
у  відшкодування  витрат
на   оплату  інформаційно-технічного  забезпечення.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ВАТ “Чернігівгаз”  15-00 грн.
у  відшкодування  витрат
на   оплату  інформаційно-технічного  забезпечення.
25-50 грн. судового  збору на користь
Стягнути  з  ОСОБА_2 25-50 грн. судового  збору на користь держави.
Заочне рішення суду
може  бути переглянуте судом,  що
письмовою  заявою  відповідача.
заочного рішення може  бути  подано протягом  десяти
днів з дня  отримання  його копії.
Позивачем рішення  може
апеляційного  суду Чернігівської  області.
апеляційне  оскарження рішення  суду може
бути  подана протягом десяти  днів з дня
Апеляційна скарга на рішення суду  може бути
подана протягом двадцяти днів після
подання  заяви про  апеляційне
Суддя
Справа № 2-340/08
З А О Ч Н Е   Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И
серпня 2008 року  Барвінківський районний
суд Харківської області в складі:
головуючого - судді
розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2про розірвання
уклали о шлюб 24 квітня 2004 року, від шлюбу неповнолітню дитину.
Позивач поставила питання про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що спільне
життя не склалося через несхожість характерів, шлюбні відносини фактично
припинені з 15 травня 2005 року, спільне господарство не ведеться.
Балаклійський районний        скд
Харківської області, якому в порядку ст. 132 ЦПК України було доручено допитати
відповідача і вручити йому копію позовної заяви, надіслав журнал судового
засідання, з якого вбачається що відповідач до суду повторно не
з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду
судового доручення, про причини неявки суд не сповістив, клопотання про
відкладення розгляду справи від нього не надходило.
згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що
відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Заслухавши пояснення позивача,
вивчивши матеріали справи, суд знаходить необхідним позов задовольнити зі
Між сторонами склалися відносини, що перешкоджають подальшому спільному
З-за різних поглядів на сімейне життя та обов'язки подружжя сторони
перестали розуміти і поважати одне одного, з-за цього в сім'ї виникали сварки,
що призвело до фактичного розпаду сім'ї. Нездорова обстановка в сім'ї негативно
впливала на виховання дитини. Шлюбні відносини між сторонами припинені з 15
травня 2005 року, спільне господарство не ведеться.
За таких обставин суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання
сторін і збереження сім'ї неможливі, шлюб між сторонами існує формально і
зберігати його на майбутнє недоцільно, оскільки подальше спільне життя подружжя
і збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам їх дитини.
Приймаючи до уваги матеріальне становище сторін, прохання позивача, суд
вважає, що витрати по оформленню розірвання шлюбу слід покласти на відповідача.
Визначаючи розмір цих витрат,суд приймає до уваги,що сторони перебувають у
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 10,60,174,212,214,215,224-226 ЦПК
України, ст.ст.56, 110, 112 СК України, суд
Розірвати шлюб між ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований 24 квітня 2004
року Петрівською сільською радою Балаклійського району Харківської області,
актовий запис № 11.
При видачі свідоцтва про розірвання шлюбу стягнути з відповідача в доход
держави 17 (сімнадцять) грн. державного мита, відповідача від витрат звільнити.
Рішення
може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду
через Барвінківський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня
проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної
інстанції або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Заочне
рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою
відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя
О.М.Андросов
У х в а л а

іменем
україни

20 серпня 2008  року

м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Пшонки
М.П.,                  Данчука В.Г.,            Косенка В.Й., -

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу, за
касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Суворовського районного суду м. Херсона
від 16 листопада 2007 року та ухвалу апеляційного суду Херсонської області від
4 березня 2008 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2007 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом,
обґрунтовуючи свої вимоги тим, що передав
відповідачці у позику 340 тис. доларів США, про що остання написала
розписку та зобов'язалася повернути борг до 1 вересня 2006 року, але  цього не зробила. Посилаючись на зазначені
обставина, позивач просив задовольнити позов.

Рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 16 листопада 2007  року, залишеним без змін ухвалою апеляційного
суду Херсонської області від 4 березня 2008 року, позов задоволено. Стягнуто з
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму боргу за договором позики в розмірі 1 717 000
грн., всього 1 718 730 грн.

У
касаційній скарзі ОСОБА_2 порушує питання про скасування  судових рішень та направлення справи на новий
розгляд до суду першої інстанції, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм
матеріального та процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія
суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в
касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність
застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи
процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини,
що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що судові рішення  ухвалено з додержанням норм матеріального та
процесуального права, відсутні передбачені статтею 338 ЦПК України підстави для
обов'язкового скасування судового рішення.

Наведені в касаційній скарзі доводи висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 332, 337 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у
цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

Касаційну
скаргу ОСОБА_2 відхилити, а рішення Суворовського районного суду м. Херсона від
16 листопада 2007 року та ухвалу апеляційного суду Херсонської області від 4
березня 2008 року залишити без змін.

Ухвала
оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

Пшонка М.П.                               Данчук В.Г.                            Косенко В.Й.
У х в а л а

іменем
україни

22 серпня 2008  року

м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Пшонки
М.П.,                  Гуменюка
В.І.,            Косенка В.Й., -

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Державної податкової адміністрації у м.
Києві, ОСОБА_2, Головного управління Державного казначейства України у м. Києві
про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної незаконними діями
органу дізнання, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шевченківського
районного суду м. Києва від 19 грудня 2007 року та ухвалу апеляційного суду м.
Києва від 28 березня 2008 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2002 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом,
обґрунтовуючи свої вимоги тим, що працівниками податкової адміністрації на чолі
з ОСОБА_2 було незаконно вилучено з його особистого сейфу 40 тис. доларів США.
Вважаючи, що внаслідок неправомірних дій працівників податкової міліції йому заподіяна
шкода, позивач просив її відшкодувати.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 19 грудня 2007 року,
залишеним без зміни ухвалою апеляційного суду м. Києва від     28 березня 2008 року, у задоволенні позову
відмовлено.

У
касаційній скарзі ОСОБА_1 порушує питання про скасування  судових рішень та ухвалення нового рішення
про задоволення його позовних вимог, мотивуючи свою вимогу порушенням судами
норм матеріального та процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія
суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в
касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність
застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи
процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини,
що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що судові рішення ухвалені
з додержанням норм матеріального та процесуального права, відсутні передбачені
статтею 338 ЦПК України підстави для обов'язкового скасування судового рішення.

Наведені в касаційній скарзі доводи висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 332, 337 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у
цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

Касаційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити, а рішення
Шевченківського районного суду м. Києва від 19 грудня 2007 року та
ухвалу апеляційного суду м. Києва від 28 березня 2008 року залишити без
змін.

Ухвала
оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

Пшонка М.П.                               Гуменюк В.І.                           Косенко В.Й.
У х в а л а

іменем
україни

20 серпня 2008  року

м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Пшонки
М.П.,                  Данчука В.Г.,            Косенка В.Й., -

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ЗАТ “Догмат Україна” про поновлення на
роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування
моральної шкоди, за касаційною скаргою ЗАТ “Догмат Україна” на рішення
Дарницького районного суду м. Києва від
16 січня 2008 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 3
квітня         2008 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2007 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом,
обґрунтовуючи свої вимоги тим, що перебував з відповідачем у трудових
відносинах. Наказом від 16 травня 2007 року № 2917к звільнений з роботи за п. 1
ст. 41 КЗпП України. Посилаючись на незаконність свого звільнення, просив
задовольнити позов.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 16 січня             2008  року, залишеним без змін ухвалою апеляційного
суду м. Києва від         3 квітня  2008 року, позов ОСОБА_1 задоволено частково.
Позивача поновлено на роботі, стягнуто з відповідача на його користь 26 149
грн.        20 коп. середнього заробітку
за час вимушеного прогулу, 2 тис. грн. моральної шкоди, всього 29 493 грн. 93
коп.

У
касаційній скарзі ЗАТ “Догмат Україна” порушує питання про скасування  судових рішень, мотивуючи свою вимогу
порушенням судами норм матеріального та процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія
суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в
касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність
застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи
процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини,
що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що судові рішення  ухвалено з додержанням норм матеріального та
процесуального права, відсутні передбачені статтею 338 ЦПК України підстави для
обов'язкового скасування судового рішення.

Наведені в касаційній скарзі доводи висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 332, 337 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у
цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

Касаційну
скаргу ЗАТ “Догмат Україна” відхилити, а рішення Дарницького районного суду м.
Києва від 16 січня 2008 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 3 квітня
2008 року залишити без змін.

Ухвала
оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

Пшонка М.П.                               Данчук В.Г.                            Косенко В.Й.
У х в а л а

іменем
україни

22 серпня 2008  року

м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Пшонки
М.П.,                  Гуменюка
В.І.,            Косенка В.Й., -

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ВАТ «Щекіноазот» про визнання договору
купівлі-продажу дійсним, визнання права власності на майно, за касаційною
скаргою ОСОБА_2 на рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду від 28
квітня 2005 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 26 вересня
2007 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2005 року ОСОБА_1звернувся до суду із позовом ВАТ «Щекіноазот» про
визнання договору купівлі-продажу дійсним, визнання права власності на майно.

Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду від 28 квітня 2005
року позов задоволено. Визнано дійсним договір-купівлі продажу майна від 19
квітня 2005 року, визнано за ОСОБА_1 право власності на майно.

ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про поновлення строку на апеляційне
оскарження рішення суду, посилаючись на те, що цим рішенням порушені його
права, а строк пропущено з поважних причин.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 26 вересня 2007 року у
задоволенні заяви ОСОБА_2 про поновлення строку на подачу апеляційної скарги на
рішення суду відмовлено.

У
касаційній скарзі ОСОБА_2 порушує питання про скасування  судових рішень та ухвалення нового рішення
про задоволення його позовних вимог, мотивуючи свою вимогу порушенням судами
норм матеріального та процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія
суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в
касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність
застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи
процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини,
що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що судові рішення ухвалені
з додержанням норм матеріального та процесуального права, відсутні передбачені
статтею 338 ЦПК України підстави для обов'язкового скасування судового рішення.

Наведені в касаційній скарзі доводи висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 332, 337 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у
цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

Касаційну
скаргу ОСОБА_3 відхилити, а рішення Тернопільського міськрайонного суду від 24
жовтня 2007 року та ухвалу апеляційного суду Тернопільської області від 29
січня 2008 року залишити без змін.

Ухвала
оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

Пшонка М.П.                               Гуменюк В.І.                           Косенко В.Й.
№ 2-1200/2008р.
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем     України

11
серпня 2008 року
Бершадський районний суд

Вінницької   області

В
складі головуючого                                Куйбіді А.І.

при секретарі
Ситник В.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Бершадь цивільну справу за
позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2,  про стягнення аліментів, суд -

в с т а н о в и в :

7 лютого 2005 року сторони
зареєстрували шлюб. Мають неповнолітнього
сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає з позивачкою  ОСОБА_1 і знаходиться на її утриманні.

ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом
до ОСОБА_2, про стягнення аліментів на її користь на утримання неповнолітнього
сина. В заяві та судовому засіданні стверджує, що відповідач ОСОБА_2 в
добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання  дитини,
в зв'язку з чим вона  звернулась в
суд з даним позовом і просить постановити рішення суду, яким стягувати з
відповідача ОСОБА_2 аліменти на її користь на утримання  неповнолітнього сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 в
розмірі  1/4  частини його заробітку (доходу),  але не менше 30% прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття.

Відповідач ОСОБА_2 позов визнав і не
заперечує проти його задоволення.

Вислухавши  пояснення сторін та дослідивши матеріали
справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки, згідно ст. 180
СК України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття,
а  відповідач ОСОБА_2 в добровільному
порядку не надає позивачці  ОСОБА_1
матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини, тому з нього слід
стягувати аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання  неповнолітнього   сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі  1/4
частини його заробітку (доходу),
але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до
досягнення нею повноліття.

Керуючись ст.ст.180, 182, 183, 191
Сімейного Кодексу України,  ст.ст. 10,
60, 88,  213, 215, 223  ЦПК України, суд,

в и р і ш и в :

Позов задоволити. Стягувати з ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця та жителя АДРЕСА_1 аліменти на користь ОСОБА_1  на утримання
неповнолітнього сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1   в розмірі 1/4 частини його заробітку
(доходу), але не  менше 30% прожиткового
мінімуму для  дитини відповідного віку,
починаючи з 28 липня   2008 року і до
досягнення ним повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 51 грн. державного мита
в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_2 30 грн. на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи,  на користь держбюджету Бершадського району
банк одержувач - ГУДКУ у Вінницькій області м. Вінниця МФО 802015, , р/р 0041.

Рішення в частині стягнення аліментів
підлягає негайному виконанню.

Рішення
набирає законної сили, якщо протягом 10 днів з дня його проголошення не
подана заява про апеляційне оскарження та якщо протягом 20 днів після подання
заяви, не подана апеляційна скарга.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Вінницької області шляхом подачі на протязі 10 днів з дня
його проголошення заяви про апеляційне оскарження та на протязі 20 днів з дня
подачі заяви шляхом подачі апеляційної скарги

С у д д я :