У Х В А Л А

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

15 січня
2008 року

м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

суддів:                                Григор'євої Л.І.,

Данчука
В.Г.,        Косенка В.Й.,-

розглянувши в попередньому судовому
засіданні цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до
товариства з обмеженою відповідальністю «Союздрук» про поновлення на роботі,
стягнення оплати за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди, за касаційною скаргоюОСОБА_1 на рішення Слов'янського
міськрайонного суду Донецької області від 30 травня 2007 року та ухвалу
апеляційного суду Донецької області від 16 серпня 2007 року,

встановила:

У
червні 2006 року позивач звернулась в суд із зазначеним позовом,
мотивуючи його тим, що працювала у відповідача на посаді директора Слов'янської
агенції “Союздрук “ Донецької області з 2 березня 1984 року. З 2002 року вона
знаходиться  на диспансерному обліку в зв'язку з
гіпертонічною хворобою.

Зазначала, що у ввечері 4 травня 2006
року в неї підвищився артеріальний тиск, та вранці, не заходячи на роботу, вона
поїхала у лікувальний заклад, в якому була оглянута лікарем та їй видали лист
непрацездатності. Оскільки на роботі нікого не попередила, що захворіла, після
відвідування лікаря, зайшла на роботу та через деякий час дізналась, що
підготовлено два накази про розірвання з нею трудового договору, один за згодою
сторін та другий з ініціативи адміністрації.

Вказувала, що 5 травня 2006 року згідно з наказом №
ДО/К-28 її звільнено з посади директора Слов'янської агенції “Союз друк” на
підставі ч. 3 ст. 40 КЗпП України.

Оскільки позивач вважає її звільнення незаконним, а
викладені підстави в наказі про звільнення такими, що не відповідають дійсності
та у результаті   чого вона пережила
моральні страждання, які порушили її нормальний ритм життя, загострення
хвороби, просила суд, поновити її на посаді директора Слов'янської агенції
“Союздрук”, стягнути з відповідача на її користь середній заробіток за час
вимушеного прогулу з 5 травня 2006 року та відшкодувати їй моральну шкоду в
сумі 2000 грн.

Рішенням Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від       30 травня 2007 року в задоволенні
позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду  Донецької
області від 16 серпня 2007 року рішення Слов'янського міськрайонного суду
Донецької області від 30 травня 2007 року
залишено без змін.

У поданій до Верховного Суду України
касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення Слов'янського
міськрайонного суду Донецької області від 30 травня 2007 року та ухвалу
апеляційного суду Донецької області від 16 серпня 2007 року, посилаючись на
неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм
процесуального права.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження судового рішення є неправильне застосування
судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної
інстанції перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом
першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і
не    може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу,
про перевагу одних доказів над іншими.

З наявних матеріалів
справи вбачається, що оскаржувані судові рішення постановлено з додержанням
норм матеріального і процесуального права та передбачені ст. 338 ЦПК України
підстави для їх обов'язкового скасування відсутні.

Керуючись ст. ст.
331, 332, 337 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах
Верховного Суду України

ухвалила:

Касаційну скаргу  ОСОБА_1
відхилити.

Рішення Слов'янського
міськрайонного суду Донецької області від         30 травня 2007 року та ухвалу
апеляційного суду Донецької області від             16 серпня 2007 року залишити без
змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
Л.І. Григор'єва

В.Г. Данчук

В.Й. Косенко