Справа
№ 2-1182/ 08
І М Е Н Е М     У К Р А Ї Н И
24 листопада 2008 року.
Володимир-Волинський міський суд Волинської області               в складі:
головуючого - судді Сарапіна Г.С.
при секретарі  Процюк Н.Р.
позивачки ОСОБА_1.,  законного
представника дітей - ОСОБА_2., представника виконкому Володимир-Волинської
міської ради як органу опіки та піклування - ОСОБА_3.
у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань міського суду                                    в м. Володимирі-Волинському
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що
втратили право користування жилим приміщенням та зустрічним позовом про
вселення в спірну квартиру,
ОСОБА_1. звернулася в суд з позовом
до ОСОБА_4. про визнання
її та двох неповнолітніх дітей:
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1,                          та ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_2,  такими,  що втратили право користування належною їй
квартирою АДРЕСА_1, покликаючись у позовній заяві на те, що вона є власником
жилого будинку АДРЕСА_1, що підтверджується реєстраційним посвідченням, виданим
Луцьким міжміським відділенням бюро технічної інвентаризації 15.09.1994р.,                             і в цьому будинку,
крім неї, зареєстровані її син ОСОБА_7, його дружина - відповідачка ОСОБА_4. та
їх двоє неповнолітніх дітей:  ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2.
На початку серпня 2007 року відповідачка разом з дітьми, забравши свої
речі, виїхала з її будинку і того часу ніхто з них не з'являється в її житло,
оскільки в них немає зацікавленості в подальшому спільному проживанні в її
будинку. До цього відповідачка не проживала ще один рік, а всього відсутня в її
квартирі - два роки та має намір розірвати шлюб з її сином ОСОБА_7.
Домовленості між нею та відповідачкою і її дітьми про те, що вона матиме
право на житло в її будинку, немає, а також немає інших законних  підстав на проживання відповідачки в цьому
будинку, а тому на підставі  ч. 2 ст. 405
ЦК України позивачка просить визнати відповідачку та її неповнолітніх дітей
такими, що втратили право користування належним їй будинком АДРЕСА_1, у зв'язку
з не проживанням у будинку понад рік,
зобов'язавши їх знятися з реєстрації, оскільки реєстрації їх перешкоджає
їй повністю здійснити своє право власника на володіння та розпорядження майном.
ОСОБА_4. подала до суду зустрічний позов про вселення в спірний
будинок   ( квартиру ), покликаючись у
зустрічній позовній заяві на те, що викладені                  ОСОБА_1.  в первісному позові обставини не відповідають
дійсності та фактично є такими. У листопаді 1990 року вона вийшла заміж за сина
ОСОБА_1. - ОСОБА_7, а в 1992 році як член сім'ї вселилася в спірну квартиру, що
належить ОСОБА_1. на праві приватної власності,
та разом з чоловіком                              і  дітьми: дочкою ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, і сином
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, постійно проживала в цій квартирі.
Після виходу її чоловіка на пенсію останній став зловживати спиртними
напоями та вчиняти сімейні скандали, через що з 2006 року їй приходилося
неодноразово звертатися в міський відділ внутрішніх справ із скаргами на
неправомірну поведінку ОСОБА_7. щодо неї та дітей, а також щодо його матері
ОСОБА_1., що підтверджується рапортом оперативного чергового міліції ОСОБА_8.
від 09.07.2007р. № 924 та висновком дільничного інспектора міліції про
проведену                               з
ОСОБА_7. профілактичну бесіду про недопустимість антигромадської поведінки в
До цього, у червні 2006 року,
ОСОБА_7. у п'яному стані з ножем в руках висловлював погрози позбавити
її життя, у зв'язку з чим вона понад два місяці проживала у своєї рідної сестри
ОСОБА_9. в с. Льотниче,  однак після
повернення її та дітей  ОСОБА_7. в кінці
травня 2007 року, перебуваючи в нетверезому стані, знову погрожував сокирою
їх  синові Олегу, якому на той час
виповнилося лише 8 років,
у зв'язку з чим спільне їх проживання
з ОСОБА_7. стало не тільки нестерпним, але й небезпечним для їх життя та
здоров'я. Тому, щоб зберегти спокій дітей та безпечні умови проживання, після
останнього інциденту, в кінці травня 2007 року вона змушена була разом  з дітьми піти зі спірної квартири та  спочатку переїхала до своєї сестри,                      а з середини серпня 2007
року почала орендувати житло.
Визнає той факт, що близько року разом з дітьми проживає в орендованому
будинку по АДРЕСА_2, однак зміна місця проживання зумовлена неможливістю
спільного проживання з чоловіком через його зловживання спиртними напоями та
вчинення сімейних скандалів, що створювали небезпеку для життя та здоров'я її і
ІНФОРМАЦІЯ_3 її чоловік ОСОБА_7., з яким вона продовжувала перебувати в
зареєстрованому шлюбі, помер.
Після смерті чоловіка відпала причина, через яку вона з дітьми не могла
проживати у спірній квартирі, а тому на даний час вона має намір повернутися з
дітьми у спірну квартиру за місцем їх реєстрації та постійного проживання,
оскільки житла на праві приватної власності вони не мають, а плата за
орендований будинок є високою.
Відповідачка ОСОБА_1., яка є рідною бабусею дітей: ОСОБА_5 та ОСОБА_6, не
дає дозволу та заперечує проти їх та її вселення в спірну квартиру, хоча всі
вони як члени сім'ї власника житла відповідно до ч. 1 ст. 405  ЦК України, ст. 156 Житлового кодексу
Української РСР  мають право
користуватися жилим приміщенням нарівні з власником будинку ( квартири ).
Крім того, відповідно до ст. 9 Житлового кодексу Української РСР  ніхто не може бути виселений із займаного
жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше
як з підстав і в порядку, передбачених законом.
ОСОБА_4. просить прийняти її зустрічний позов до спільного розгляду                       з первісним позовом та
вселити її та дітей у спірну квартиру АДРЕСА_1, відмовивши в задоволенні первісного
Ухвалою Володимир-Волинського міського суду від 04 вересня 2008 року
прийнято зустрічний позов до спільного розгляду з первісним позовом, а ухвалою
цього суду від 17 жовтня 2008 року провадження в справі за обома позовами щодо                        вимог, що стосуються безпосередньо
ОСОБА_4.,  закрито, на підставі ст. 205
ч.1 п. 6 ЦПК України, у зв'язку зі смертю останньої як однієї із сторін у
справі, а провадження                 в
справі щодо неповнолітньої дитини - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та малолітньої
дитини - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2,
У судовому засіданні позивачка за первісним позовом ОСОБА_1. первісний
позов підтримала та просить його задовольнити,
а в  задоволенні зустрічного
позову -  відмовити, покликаючись на
викладені в первісній позовній заяві обставини.
При цьому, ОСОБА_1. пояснила, що хоча діти: ОСОБА_5. та                 ОСОБА_6. є її внуками та на
цей час є сиротами, без власного житла, однак вона не бажає, щоб вони проживали
Законний представник дітей: ОСОБА_5. та ОСОБА_6.  -
ОСОБА_2 у первісному позові просить відмовити, а зустрічний позов -
задовольнити, пояснивши, що рішенням Володимир-Волинського міськвиконкому  її призначено відповідно піклувальником та
опікуном дітей-сиріт і вона буде ними опікуватися, однак через відсутність у
неї достатнього житла для проживання цих дітей та їх бажання проживати з бабою
ОСОБА_1.  вважає, що діти мають право
користуватися жилим приміщенням ОСОБА_1. за місцем їх реєстрації  та відповідно - на вселення в це приміщення.
Допитавши свідків, перевіривши та дослідивши письмові докази та матеріали
справи, вислухавши висновок представника органу опіки та піклування про
безпідставність первісного позову та обгрунтованість зустрічного позову, суд
доходить висновку, що первісний позов не підлягає задоволенню, а зустрічний
позов слід задовольнити, виходячи з такого.
Судом встановлено, що позивачка за первісним позовом ОСОБА_1. має на праві
приватної власності жилий будинок АДРЕСА_1, в якому зареєстровано пятеро осіб:  ОСОБА_1 як власник та члени її сім'ї:   син ОСОБА_7,
невістка ОСОБА_4, внуки: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2,  що підтверджується такими доказами:   реєстраційним посвідченням на спірний
будинок ( квартиру ), виданим Луцьким міжміським бюро технічної інвентаризації
15 вересня 1981 року за реєстровим № 1577 ;
довідкою Володимир-Волинської ЖЕК від 01.08.2008р. № 774 ;  оглянутою судом будинковою книгою на спірний
будинок ( квартиру );  свідоцтвом про
укладення шлюбу між ОСОБА_7. та ОСОБА_4., серії НОМЕР_1 ;  свідоцтвом про народження ОСОБА_5., серії
НОМЕР_2 ;  свідоцтвом про народження
ОСОБА_6., серії НОМЕР_3.
Судом також встановлено, що в серпні 2007 року ОСОБА_4. разом                              з неповнолітньою
ОСОБА_5. та малолітнім ОСОБА_6. вибула із спірного будинку ( квартири ) в
орендоване жиле приміщення по АДРЕСА_2, у зв'язку з протиправною поведінкою її
чоловіка - ОСОБА_7. щодо неї, сина - ОСОБА_6. та матері - ОСОБА_1., що
підтверджується викладеними позивачами за обома позовами в позовних заявах
обставинами,  рапортом оперативного
чергового міліції від 09.07.2007р. ;
висновком дільничного інспектора міліції від 12.07.2007р. №  924 та
поясненнями ОСОБА_1.
Аналізуючи зібрані в справі докази, в тому числі показання свідків,  суд доходить висновку, що вибуття ОСОБА_4.
разом з дітьми зі спірного будинку ( квартири )
було вимушеним, у звязку з систематичною протиправною поведінкою її
чоловіка ОСОБА_7., тобто вона та діти були відсутні у спірному будинку (
квартирі ) понад рік з поважних причин, а отже відповідно до ст. 405 ч.2 ЦК
України ці особи не втратили право користування спірним жилим приміщенням.
При цьому, беручи до уваги, що при вибутті зі спірного будинку ( квартири
) по АДРЕСА_1  ОСОБА_4. забрала із собою
неповнолітню дочку ОСОБА_5. та малолітнього сина ОСОБА_6., тому незалежно від
причин її вибуття з цього жилого приміщення
діти не можуть бути позбавлені права користуватися жилим приміщенням за
місцем їх реєстрації, оскільки їх вибуття з цього жилого приміщення сталося поза
Свідоцтвом про смерть, серії НОМЕР_4, виданим відділом РАЦС по місту
Володимир-Волинський 18.08.2008р. підтверджено, що ОСОБА_7. помер ІНФОРМАЦІЯ_3.
Свідоцтвом про смерть, серії НОМЕР_5, виданим відділом РАЦС по місту
Володимир-Волинський 06.10.2008р. підтверджено, що ОСОБА_4. померла                          ІНФОРМАЦІЯ_4.
Відповідно до ч.2  ст. 18 Закону
України «Про охорону дитинства»  діти -
члени сім'ї власника жилого приміщення мають право користуватися займаним
приміщенням нарівні з власником, а відповідно до ч.1 ст. 25 цього Закону  діти, які внаслідок смерті батьків,
залишилися без батьківського піклування, мають право на особливий захист та
допомогу з боку держави.
З рішення виконавчого комітету Володимир-Волинської міської ради від 23.10.2008р.
№ 409 вбачається, що за дітьми - сиротами:
ОСОБА_5., ІНФОРМАЦІЯ_1,  та
ОСОБА_6., ІНФОРМАЦІЯ_2,  відповідно до
ст. 18 Закону України «Про охорону дитинства»
закріплено житло за місцем їх реєстрації - квартира   № 3 по АДРЕСА_1.
Відповідно до ч. 3  ст. 9  Житлового кодексу Української РСР  ніхто не може бути обмежений у праві
користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбаченому
З рішення виконавчого комітету Володимир-Волинської міської ради від
23.10.2008р. № 411 вбачається, що ОСОБА_2призначена опікуном над малолітнім
ОСОБА_6. та піклувальником - над неповнолітньою ОСОБА_5.               із зобов'язанням здійснювати
опіку та піклування згідно з Правилами про опіку                             та піклування.
З пояснень законного представника дітей-сиріт - ОСОБА_2. вбачається, що
діти:   ОСОБА_5. та ОСОБА_6. бажають
проживати у спірному будинку                          ( квартирі )  разом з бабою ОСОБА_1., однак остання не
бажає  добровільно вселити їх у свій
будинок, що й було підтверджено позивачкою за первісним позовом                 в судовому засіданні.
За таких обставин діти-сироти:
ОСОБА_5. та ОСОБА_6. підлягають примусовому вселенню в жиле приміщення
за місцем їх реєстрації - будинок ( квартиру № 3 )  по АДРЕСА_1, право на користування яким вони
не втратили і яке закріплене за ними рішенням виконавчого комітету
Володимир-Волинської міської ради від 23.10.2008р. № 409.
На підставі  ст. 9 ч.3 Житлового
кодексу Української РСР,  ст. 405 ч.2 ЦК
України, ст.ст. 18 ч.2, 25 ч.1  Закону
України «Про охорону дитинства»,
керуючись ст.ст. 10, 60,  212-215,
223   ЦПК України,    суд
У позові ОСОБА_1про визнання
неповнолітньої                  дитини -
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та малолітньої дитини - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, такими, що
втратили право користування жилим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1,  відмовити.
Зустрічний позов  задовольнити частково.
Вселити неповнолітню дитину -
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та малолітню дитину - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2,  в квартиру
На рішення може бути подана заява про апеляційне оскарження до
апеляційного суду Волинської області через Володимир-Волинський міський суд
протягом десяти днів                  з
дня його проголошення та апеляційна скарга - протягом двадцяти днів після
подання заяви про апеляційне оскарження.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про
апеляційне оскарження, якщо її не було подано, а якщо таку заяву було подано,
але апеляційна скарга не була подана у встановлений законом строк, рішення
набирає законної сили після закінчення цього строку,  інакше у разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи
апеляційним судом.

Суддя: