У Х В А Л А

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

27 листопада 2008 року                                                                  м. Київ

Колегія суддів Судової палати у
цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

суддів:

Барсукової В.М.,  Балюка М.І.,   Гуменюка В.І., -

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про визначення порядку користування квартирою та за зустрічним позовом
ОСОБА_2  до ОСОБА_1 про визначення
порядку користування квартирою,

в
с т а н о в и л а:

У листопаді 2003 року
ОСОБА_1, звернувшись до суду з указаним позовом, зазначав, що з 1990 року до
2003 року сторони перебували у шлюбі. За період шлюбу ними була придбана
квартира АДРЕСА_1. Рішенням Ленінського районного суду м. Севастополя від             15 листопада 2004 року
поділено майно подружжя, ухвалою апеляційного суду     м. Севастополя від 5
травня 2005 року зазначене рішення змінено та за ним визнано право власності на
1/3 частину спірної квартири, а за ОСОБА_2. - на        2/3 частини.

Посилаючись на
викладене, просив визначити порядок користування квартирою та виділити йому
кімнату площею 23,7 кв. м та підсобне приміщення площею 5,9 кв. м, залишивши в
користування відповідачки кімнати площею       19,1 кв. м та 10,4 кв.
м.

ОСОБА_2 подала до суду
зустрічну позовну заяву, в якій просила надати їй в користування кімнати площею
23,7 кв. м та 10,4 кв. м, а також підсобне приміщення площею 5,9 кв. м, яке при
перебудові може стати продовженням кімнати площею 10,4 кв. м, що становить
належні їй 2/3 частки в квартирі.

Рішенням Ленінського
районного суду м. Севастополя від 4 лютого 2008 року позов ОСОБА_2 задоволено.
Визнано за нею право користування кімнатами площею 23,7 кв. м та 10,4 кв. м, а
також коморою площею 5,9 кв. м в квартирі АДРЕСА_1, що складає             2/3 частки квартири. Залишено в
користуванні ОСОБА_1 кімнату площею 19,1 кв. м, що складає 1/3 частку квартири.
Підсобне приміщення площею 6,7 кв. м, кухню площею 6,2 кв. м, ванну кімнату
площею 2,9 кв. м, туалет площею 1,4 кв. м та коридор площею 8,6 кв. м залишено
в спільному користуванні. Зобов'язано ОСОБА_2 закласти дверний отвір між
приміщеннями № 10 та № 11, переобладнати дверний отвір з віконного між
приміщеннями № 11 та № 2 та зробити вхід до підвального приміщення.

Рішенням апеляційного
суду м. Севастополя від 17 липня 2008 року зазначене судове рішення в частині
виділення ОСОБА_2 комори площею 5,9 кв. м та зобов'язання зробити
переобладнання змінено. Комору площею
5,9 кв. м залишено в спільному користуванні сторін.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення апеляційного суду скасувати, посилаючись
на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК
України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК
України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу,
про перевагу одних доказів над іншими.

Оскільки з матеріалів справи та
змісту касаційної скарги не вбачається порушення судами норм матеріального та
процесуального права, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу
відхилити.

Керуючись ст. 332 ЦПК України,
колегія суддів Судової палати у цивільних справах
Верховного Суду України

у
х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Ленінського
районного суду м. Севастополя від 4 лютого 2008 року та рішення апеляційного
суду м. Севастополя від 17 липня 2008 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

В.М. Барсукова

М.І. Балюк

В.І. Гуменюк