2008 року                                                                                  м. Київ
Суддя Судової палати у цивільних
справах Верховного Суду України
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення
Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 30 липня 2007
року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 28 січня 2008
року в справі за позовом ОСОБА_1 до закритого акціонерного товариства “Страхова
компанія “Бонус” про стягнення заборгованості по заробітній платі, вихідної
допомоги, середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні,
компенсації за невикористану відпустку та відшкодування моральної шкоди,
ОСОБА_1, звернувшись до суду з
указаним позовом, зазначала, що наказом № 05/05 від 24 січня 2005 року її було
призначено головним спеціалістом Дніпропетровської філії ЗАТ “Страхова компанія
“Бонус”, де вона працювала до 19 січня 2006 року. У зв'язку з невиплатою
заробітної плати               13 січня 2006
року вона подала заяву про звільнення з 19 січня 2006 року. Оскільки в день
звільнення з нею не було проведено повного розрахунку, просила стягнути з
відповідача заборгованість по заробітній платі за період з                 24 січня 2005 року по 19 січня
коп., середній заробіток за затримку розрахунку при звільненні, компенсацію за
невикористану відпустку в розмірі 1143 грн. 60 коп. та відшкодувати моральну
Рішенням Верхньодніпровського
районного суду Дніпропетровської області від 30 липня 2007 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 28 січня 2008 року, в задоволенні позову відмовлено.

У обґрунтування
касаційної скарги ОСОБА_1 посилається на невідповідність висновків суду
обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права і
порушення норм процесуального права та ставить питання про скасування судових
рішень й ухвалення нового рішення.

У відкритті касаційного
провадження у даній справі слід відмовити з таких підстав.

За змістом ч. 1 ст. 335 ЦПК
України  суд касаційної інстанції не  може
встановлювати або (та) вважати доведеними  обставини,
що  не  були
встановлені  в  рішенні
судів першої та апеляційної інстанції чи відкинуті   ними,
вирішувати   питання
про   достовірність  або недостовірність того чи іншого доказу та  про перевагу одних доказів над іншими.

Доводи касаційної скарги і зміст
оскаржуваних рішень не дають підстав для висновку про те, що судом допущено
неправильне застосування норм матеріального права чи порушено норми
процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, та
зазначені доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Відповідно до п.  5
ч. 3  ст. 328   ЦПК України, у разі якщо касаційна скарга є
необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки
матеріалів справи, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного
провадження у справі.

Керуючись ст. 328
ЦПК України,

у х в а л и в :

У відкритті касаційного провадження в справі за позовом
ОСОБА_1 до закритого акціонерного товариства “Страхова компанія
“Бонус” про стягнення заборгованості по заробітній платі, вихідної допомоги, середнього
заробітку за затримку розрахунку при звільненні, компенсації за невикористану відпустку
та відшкодування моральної шкоди за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 30 липня 2007
року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 28 січня 2008 року відмовити.

Копію ухвали разом з доданими до
касаційної скарги матеріалами направити особі, яка подавала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Верховного Суду
України
М.В. Патрюк