Справа № 2-222/2008
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

4 лютого 2008 року  Орджонікідзевський районний  суд м.Харкова в складі: головуючого - судді
Бабенко Ю.П., при секретарі - Курінному Д.О., за участю ОСОБА_9, ОСОБА_13,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Харкові справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору довічного утримання,  -

УСТАНОВИВ
:

Позивачка та її представник просять суд розірвати договір довічного
утримання, укладений 15.06.2007 року між ОСОБА_1 як відчужувачем та ОСОБА_2 як
набувачем, посвідчений нотаріусом Одинадцятої Харківської державної
нотаріальної контори Трофименко Є.В. за реєстровим № 6-896. При цьому посилаються
на те, що відповідачка несумлінно виконує свої зобов'язання за договором, не
доглядає позивачку і позивачка їй не довіряє.

Відповідачка і її представник проти
позову заперечували, посилаючись на те, що ОСОБА_2 належним чином виконувала
свої обов'язки за договором, а позивачка
ОСОБА_1безпідставно в силу свого віку відмовляється від укладеного
договору.

Судом встановлено, що 15.06.2007 року між ОСОБА_1 як відчужувачем та
ОСОБА_2 як набувачем було укладено договір довічного утримання, який було
посвідчено нотаріусом Одинадцятої Харківської державної нотаріальної контори
Трофименко Є.В. за реєстровим №6-896. Відповідно до вказаного договору
позивачка передала у власність відповідачки квартиру АДРЕСА_1, а відповідачка
зобов'язалася повністю довічно утримувати позивачку, надаючи їй необхідний
догляд (опікування), допомогу. Вартість матеріального забезпечення було
визначено сторонами  в сумі 400 грн.
щомісячно (а.с.2).

Відповідно до ст.749 Цивільного Кодексу
України  у договорі довічного утримання
(догляду) можуть бути визначені всі види матеріального забезпечення, а також
усі види догляду (опікування), якими набувач має забезпечувати відчужувача.
Якщо обов'язки набувача не були конкретно визначені або у разі виникнення
потреби забезпечити відчужувача іншими видами матеріального забезпечення та
догляду спір має вирішуватися відповідно до засад справедливості та розумності.

У вказаному договорі не були визначені
конкретно види догляду (опікування), а тому сторони повинні були виходити із
загальних засад такого опікування з урахуванням конкретних інтересів
відчужувача.

Із наданих сторонами доказів видно, що
відразу після укладення вказаного договору довічного утримання і до звернення
позивачки до суду, ОСОБА_2 матеріально утримувала ОСОБА_1і надавала їй
необхідний догляд (опікування), допомогу.
Так, ОСОБА_2 за свої кошти придбавала ОСОБА_1 продукти харчування, одяг
(халат, плаття, носки, білизну), медичні препарати, сплачувала квартплату і комунальні
платежі, здійснювала плату за послуги телефонного зв'язку. ОСОБА_2 кожен день
навідувала ОСОБА_1, готувала їй їжу із своїх продуктів. Перед приготуванням їжі
ОСОБА_2  з'ясовувала у ОСОБА_1 те, яку
їжу їй треба приготувати. ОСОБА_2 вбирала в квартирі, в якій проживає ОСОБА_1,
мила в ній вікна, прала білизну і особисті речі ОСОБА_1, а також здійснювала
інший  догляд (допомогу) на прохання
ОСОБА_1 Викладене підтверджується письмовими доказами по справі, поясненнями
свідків  ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5,ОСОБА_6 ОСОБА_7. В судовому засіданні представник позивачки ОСОБА_8 не
заперечував проти того, що ОСОБА_2 у вказаний період здійснювала необхідний
догляд за ОСОБА_1 Він вказував на те, що підставою для звернення до суду стало
те, що ОСОБА_1 втратила довіру до ОСОБА_2 і не бажала, щоб остання здійснювала
за нею догляд. Таким чином, представник відповідачки фактично не
заперечував  проти того, що догляд був
належним, і не надав належних доказів  в
оспорювання цього факту, а посилався на втрату довіри позивачки, тобто на її
суб'єктивне ставлення до ОСОБА_2
Представник відповідачки надала до суду розрахунок того матеріального
забезпечення і догляду (опікування), який здійснювала ОСОБА_2 До цього
розрахунку надано відповідні довідки, які його підтверджують.  Із цього розрахунку видно, що вартість матеріального
забезпечення і необхідного догляду значно перевищує суму 400 грн. на місяць,
визначену у договорі. Представник позивачки ОСОБА_9 не надав суду доказів, які
б спростовували вказаний розрахунок. Його посилання на показання свідків
ОСОБА_10, ОСОБА_11,  не заслуговують на
увагу, бо дані свідки є зацікавленими  в
розгляді справи, бо вони як і сам ОСОБА_9 є членами організації ветеранів, яка
ініціювала звернення позивачки до суду. Свідок позивачки ОСОБА_12 пояснила, що
вона не знає, чим ОСОБА_2 не догодила ОСОБА_1, що треба враховувати вік
останньої.

Таким чином, суд вважає встановленим факт
того, що ОСОБА_2 належним чином виконувала свої обов'язки по вказаному договору
довічного утримання.

Вже після подання позовної заяви до суду
ОСОБА_1 перестала надавати ОСОБА_2 можливість виконувати свої обов'язки по
договору, не пускає її до своєї квартири. Викладене підтверджується актами і
поясненнями представників сторін.

Відповідно до ст.755 Цивільного кодексу
України договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням
суду:   1) на вимогу відчужувача у разів
невиконання або неналежного виконання
набувачем своїх обов'язків, незалежно від його вини;  2) на вимогу набувача.

Із вказаної норми закону видно, що не може
бути підставою для розірвання договору довічного утримання втрата довіри
відчужувача до набувача, на що, як на головну підставу для задоволення позову
посилається позивачка і її представник. При цьому слід також враховувати вік
позивачки, яка має значні особливості свого характеру і відношення до оточуючих
її людей.

Таким чином, посилання представника
позивачки на втрату довіри, не є підставою для розірвання договору довічного
утримання.

Посилання представника позивачки на те,
що при укладанні договору не були виконані всі вимоги закону, що договір не був
зачитаний позивачці і т.д., не заслуговують на увагу, бо в договорі передбачені
всі суттєві його особливості, він  був
посвідчений нотаріально і в судовому порядку не оскаржений. Тобто не має
рішення суду про визнання його недійсним. А за таких обставин не має підстав
вважати його недійсним.

З урахуванням викладеного, відсутні
передбачені законом підстави для розірвання вказаного договору довічного
утримання, а тому в задоволенні позову суд відмовляє.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 61,
215  ЦПК України, ст.744-758 ЦК України,
суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про розірвання договору довічного утримання, укладеного 15.06.2007 року
між ОСОБА_1 як відчужувачем та ОСОБА_2 як набувачем, посвідченого нотаріусом
Одинадцятої Харківської державної нотаріальної контори Трофименко Є.В. за
реєстровим № 6-896, - ВІДМОВИТИ.

Заява про апеляційне оскарження  рішення суду може бути подана в апеляційний
суд Харківської області через Орджонікідзевський районний суд м.Харкова
протягом 10 днів з дня проголошення
рішення. Апеляційна скарга на рішення
суду може бути подана в апеляційний суд Харківської області через
Орджонікідзевський районний суд м.Харкова протягом 20 днів  після подання заяви про апеляційне
оскарження.

СУДДЯ: