Справа № 2-233/ 2008 року
(старий номер №2-2535/2007 року)
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 лютого 2008 року місто Лозова
Лозівський міськрайонний суд Харківської області в складі: головуючого судовим засіданням - судді Жмуд Н.М., при секретарі Соколик І.В.., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Лозівського міськрайонного суду Харківської області місті Лозова Харківської області цивільну справу за позовом Акціонерної компанії „Харківобленерго в особі начальника Лозівського районного відділення енергозбуту АК «Харківобленерго» - Куліша Володимира Івановича до ОСОБА_1про стягнення оплати за договором купівлі-продажу отриманої товарної продукції та судових витрат, -
В С Т А Н О В И В:
14 грудня 2007 року позивачем в особі Начальника Лозівського районного відділення енергозбуту АК «Харківобленерго» - Куліша В.І. подано позовну заяву до відповідача про стягнення оплати за договором купівлі-продажу отриманої товарної продукції та судових витрат, посилаючись на те, що згідно відкритого особистого рахунку побутового абонента № 490028 на ім'я побутового абонента ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 де він використовував електроенергію для власних побутових потреб.
Рішенням від 13 вересня 2006 року Лозівського міськрайонного суду Харківської області були задоволені вимоги АК Харківобленерго про стягнення з відповідача заборгованість на суму 1129 грн. 96 коп. За період часу з 23.05.2006 року по 23 жовтня 2007 року споживачем було використано електроенергію без сплати на суму 896 грн. 36 коп. тому загальна сума заборгованості по сплаті за використану електроенергію складає 2026 грн. 32 коп. станом на 22 листопада 2007 року, що підтверджується довідкою про розрахунки за спожиту електроенергію та абонентською довідкою за особовим рахунком.

В зв'язку з викладеним представник позивача звернувся до суду і просить стягнути з відповідача заборгованість за використану електричну енергію в сумі 896 грн. 36 коп., а також судові витрати в розмірі 51 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 гривень.

Інтереси позивача у судовому засіданні, представляв - Бобрицький Сергій Павлович, що діє на підставі довіреності від 12 липня 2007 року № 01-62юр/3823, що не суперечить положенням діючого цивільно-процесуального законодавства України. Оскільки, відповідно до ч.1 ст.38 ЦПК України - сторона, третя особа, особа, яка відповідно до закону захищає права, свободи чи інтереси інших осіб, а також заявники та інші заінтересовані особи в справах окремого провадження крім справ про усиновлення можуть брати участь у цивільній справі особисто або через свого представника. Частиною 3 даної статті встановлено, що юридичних осіб представляють їх органи, що діють у межах повноважень, наданих їм законом, статутом чи положенням, або їх представники.

Згідно до ч.1 ст. 44 ЦПК України представник, який має повноваження на ведення справи в суді, може вчиняти від імені особи, яку він представляє, усі процесуальні дії, що їх має право вчиняти ця особа.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, просив задовольнити їх в повному обсязі.

Відповідач - ОСОБА_1, у судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, про час та місце слухання справи, повідомлений своєчасно та належним чином, про що свідчить наявна в матеріалах справи розписка (а.с.№29) від 23.01.2008 року, вручена йому через представника відповідно до ст..74 ЦПК України. Заперечень на позовну заявучито заяв про розгляд справи за його відсутності, відповідачем до суду не подано.

Згідно до положення ч.2 ст.77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин.

Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідачів, повідомленого належним чином, або причину буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів.

Виходячи з викладеного, зі згоди представника позивача, діючого на підставі довіреності, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

Судом встановлені такі факти та відповідні правовідносини.

Матеріалами справи встановлено, що 28 серпня 2006 року, між позивачем та ОСОБА_1, було укладено Договір № 490028 про користування електричною енергією (а.с.№ 6-7).

Згідно ст. 1 Договору № 490028 про користування електричною енергією (а.с. № 6-7), укладеного між АК Харківобленерго та відповідачем, Енергопостачальник (позивач по справі) бере на себе зобов'язання надійно постачати Споживачеві (відповідачу по справі) електричну енергію у необхідних його обсягах, а споживач бере на себе зобов'язання оплачувати одержану електричну енергію за обумовленими тарифами у термін, передбачений цим договором.

Згідно зі ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Уклавши даний договір сторони взяли на себе певні зобов»язання.

Згідно ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього ж Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Пунктом 11 даного Договору (а.с.№6-7) встановлено, що споживач електричної енергії зобов»язується оплачувати спожиту електричну енергію відповідно до умов договору; вносити плату за спожиту електричну енергію відповідно до умов договору.

У статті 16 Договору вказано, що розрахунки за спожиту електричну енергію здійснюються за діючими тарифами для населення на підставі фактичних показань приладів обліку. По факту отримання платіжного документа, виписаного Енергопостачальником, оплата здійснюється у термін, обумовлений у платіжному документі. У разі не отримання платіжного документа, плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію, вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця.

Крім того, пунктом 20 даного Договору (а.с.№6-7) встановлено: що споживач несе відповідальність за прострочення внесення платежів за електричну енергію.

Згідно до ст.67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, електрична, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Відповідно до ст.68 ЖК України наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартплату та плату за комунальні послуги.

ОСОБА_1, взяте на себе зобов'язання за Договором було порушено, внаслідок чого, відповідно до довідки (а.с.№8) встановлено, що останній має перед позивачем заборгованість за використану електричну енергію на суму 896 грн. 36 коп.

Відповідно до вимог ст. 11 даного Договору (а.с.6-7), Споживач електричної енергії зобов'язується: дотримуватися вимог нормативно-технічних документів та договору про користування електричною енергією, забезпечувати належний технічний стан та безпечну експлуатацію своїх внутрішніх електромереж, електроустановок та побутових електроприладів, забезпечувати збереження приладів обліку і пломб на них у разі розміщення приладу обліку у квартирі або в іншому об'єкті Споживача, вносити плату за спожиту електричну енергію відповідно до умов договору.

Згідно до п. 20 даного Договору, встановлено, що - Споживач несе відповідальність за порушення правил користування електричною енергією, розкрадання електричної енергії у разі самовільного підключення до електромереж і споживання електричної енергії без приладів обліку.

З огляду на довідку абонента (а.с.№9-10) вбачається, що відповідачем здійснювалося самовільне підключення приладів обліку до системи енергопостачання, в зв»язку з чим, останній використовував електричну енергію за приладом обліку.

Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов»язковим для виконання сторонами.

Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього ж Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Виходячи з викладеного, суд знаходить позовні вимоги позивача в частині стягнення з відповідача заборгованості за використану електричну енергію такими, що підлягають задоволенню.

Згідно до п.6 ч.1 ст.214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати.

Статтею 79 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат пов'язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Частиною 5 Розділу 11 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного Процесуального Кодексу України встановлено, що до набрання чинності законом, який регулює порядок сплати і розміри судового збору, судовий збір при зверненні до суду сплачується у порядку і розмірах, встановлених законодавством для державного мита.

Позивачем у позовній заяві заявлено про стягнення на його користь з відповідача судових витрат понесених ним при зверненні до суду з даною позовною заявою.

З огляду на матеріали справи судом встановлено, що позивачем сплачено судовий збір (державне мито) у розмірі 51 грн. 00 коп., про що свідчить наявна квитанція №497 від 10 грудня 2007 року (а.с.№1) та сплачено витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи на суму в 30 грн. 00 коп. про що свідчить квитанція №510 від 10 грудня 2007 року (а.с.№51).

Виходячи з вище викладеного, враховуючи заяву відповідача (а.с.№51), суд знаходить позовні вимоги позивача , в цій частині такими що підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 44, 57,60, 77, 81, 88, 169, 213-215, 218, 224-226 ЦПК України, ст. ст. 509, 526, 629, ЦК України, ст. 64, 67, 68 ЖК України, ст. 27 Закону України Про електроенергетику, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву Акціонерної компанії „Харківобленерго в особі начальника Лозівського районного відділення енергозбуту АК «Харківобленерго» - Куліша Володимира Івановича до ОСОБА_1про стягнення оплати за договором купівлі-продажу отриманої товарної продукції та судових витрат - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1, на користь Акціонерної компанії Харківобленерго заборгованість за спожиту електроенергію в сумі 896 грн. 36 коп. (вісімсот дев'яносто шість гривень 36 коп.) та перерахувати на розрахунковий рахунок №07 в філії ХОУ ВАТ ДОБУ, МФО 351823, .

Стягнути з ОСОБА_1на користь Акціонерної компанії Харківобленерго витрати по сплаті на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 30 грн., а також витрати по сплаті судового збору в сумі 51 грн. та перерахувати на розрахунковий рахунок № 260056047 в ХОД Райффазен Банк Аваль м. Харків, МФО 350589, .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Лозівський міськрайонний суд Харківської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений ст. 294 цього Кодексу, рішення суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Заочне рішення набирає законної сили відповідно до загального порядку, встановленому цим Кодексом.

Головуючий

у судовому засіданні

Суддя:

Н.М. Жмуд