У х в а л а

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

9 квітня 2008 року

м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних
справах

Верховного Суду України в складі:

головуючого

Патрюка М.В.,

суддів:

Берднік І.С., Лященко Н.П.,

Прокрпчука Ю.В.,  Пшонки М.П., -

розглянувши в судовому засіданні справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - Перша
Тернопільська державна нотаріальна контора, про визнання заповіту недійсним, за
касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення апеляційного суду Тернопільської
області від 6 лютого 2007 року,

в
с т а н о в и л а:

У квітні 2004 року ОСОБА_1 звернулась у суд із позовом до ОСОБА_2, третя особа - Перша Тернопільська державна
нотаріальна контора, про визнання заповіту недійсним.

Зазначала, що в 1999 році вона поїхала на
роботу до Іспанії, де  проживала до часу звернення
у суд.

У січні 2004 року вона дізналась, що 31
жовтня 2003 року помер її чоловік, ОСОБА_1, який 30 вересня 2002 року склав заповіт
на ім'я відповідачки, згідно з яким заповів їй &frac12; частину квартири АДРЕСА_1.

Посилаючись на те, що цей заповіт чоловік
не підписував, оскільки знаходився в іншому місці - у м. Городенка, та на те, що
при складанні та посвідченні заповіту нотаріусом були допущені порушення - не зазначено
по батькові заповідача, ОСОБА_1 просила її позовні вимоги задовольнити.

Рішенням Тернопільського міськрайонного
суду Тернопільської області від 28 листопада 2006 року позов задоволено.

Рішенням апеляційного суду Тернопільської
області від 6 лютого     2007 року рішення
Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28 листопада
2006 року скасовано й ухвалено нове рішення, яким  у позові ОСОБА_1 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на порушення
апеляційним судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення
апеляційного суду Тернопільської області від 6 лютого 2007 року скасувати, а
рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28
листопада 2006 року залишити в силі.

Касаційна скарга
підлягає відхиленню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє
касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального
і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення
з одних лише формальних міркувань.

Оскільки позивачка не надала безспірних доказів на
підтвердження своїх пояснень про те, що ОСОБА_1 не підписував і не складав
оспорюваний заповіт, апеляційний суд дійшов обгрунтованого висновку про те, що
у справі не доведена недостовірність розпорядження спадкодавця та відмовив у
задоволенні позову.

Доводи касаційної скарги про те, що 6 лютого 2007 року
суд апеляційної інстанції розглянув справу за відсутності позивачки, яка не
була належним чином повідомлена про місце і час розгляду справи, не
заслуговують на увагу.

Як убачається з протоколу судового засідання, 6 лютого
2007 року в засіданні суду апеляційної інстанції брав участь представник
ОСОБА_1 - ОСОБА_3, який був повідомлений про розгляд справи апеляційним судом.

Оскільки відповідно
до ч. 5 ст. 76 ЦПК України вручення судової повістки представникові особи, яка
бере участь у справі, вважається врученням повістки і цій особі, то апеляційний
суд не допустив порушень вимог ст. 169 ЦПК України, розглянувши 6 лютого 2007
року справу за відсутності ОСОБА_1

Рішення апеляційного суду Тернопільської області від 6
лютого

2007 року ухвалено з дотриманням норм матеріального й
процесуального права. Підстав для його скасування немає.

Керуючись ст. ст. 336, 337,
345 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного
Суду України

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення апеляційного суду Тернопільської
області від 6 лютого

2007 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий

М.В. Патрюк

Судді:

І.С. Берднік

Н.П. Лященко

Ю.В. Прокопчук

М.П. Пшонка