Справа № 22ц-735/2008
Головуючий у першій інстанції
Доповідач - Коренькова З.Д.
У Х В А Л А

Іменем
України

06 травня 2008 року

м. Чернігів

Апеляційний суд Чернігівської
області у складі:

головуючого:

Коренькової З.Д.

суддів:

Острянського В.І.,

Заболотного В.М.

при секретарі:

Куксі М.В.

з
участю: позивача ОСОБА_1., відповідача ОСОБА_2.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_2на заочне рішення Прилуцького міськрайонного суду від 26 грудня 2007
року по справі за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2, ОСОБА_3про знесення самовільно збудованої
прибудови, про захист порушеного права користування земельною ділянкою,-

в с т а н о в и в:

В серпні 2007 року ОСОБА_1.
звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2. про знесення самовільно збудованої
прибудови, про захист порушеного права користування земельною ділянкою,
обгрунтовуючи свої вимоги тим, що йому на підставі договору купівлі - продажу
від 16.05.1991 року належить на праві спільної часткової власності 7/12 частин
житлового будинку з надвірними будівлями, який розташований в АДРЕСА_1. Інші
5/12 частин будинку належать відповідачці на підставі договору дарування від
16.07.2007 року. Після отримання ОСОБА_2. розпочала самовільне будівництво
прибудови до своєї частини будинку розміром близько 8х4 м, що на плані будинку
прилягає до стіни кімнати „а”. Позивач звертався до відповідачки та просив її
знести прибудову, посилаючись на те, що прибудова є незаконною, оскільки він не
давав згоди на її будівництво. На його звернення ОСОБА_2. повідомила, що у неї
є дозвіл на будівництво, але він був наданий не їй, а колишній співвласниці
ОСОБА_3., якою відповідачці була подарована 5/12 частина будинку. Договір
дарування не був зареєстрований в БТІ на нового власника, а тому дозвіл  був виданий на ім'я ОСОБА_3.. Також,
посилався на те, що згідно ст.5 Закону України „Про основи містобудування” при
здійсненні містобудівної діяльності повинні бути забезпечені та враховані
законні інтереси та вимоги власників або користувачів земельних ділянок та
будівель, що оточують місце будівництва. Однак, відповідачкою в порушення цих
вимог не були враховані його інтереси та права. Спорудження цієї прибудови
створює перешкоди для вільного доступу до належної позивачу земельної ділянки
та сараю. Відповідно до ст. 152 ч.2 Земельного кодексу України він має право
вимагати усунення будь - яких порушень його прав на землю. Просив суд
зобов'язати ОСОБА_2. знести самовільно збудовану прибудову, яка прилягає до
стіни кімнати „а” буд.АДРЕСА_1 та зобов'язати відповідачку не проводити
подальше самовільне будівництво прибудови до будинку.

Ухвалою Прилуцького міськрайонного
суду від 04.09.2007 року була залучена до участі у справі в якості
співвідповідача ОСОБА_3..

Заочним рішенням Прилуцького
міськрайонного суду від 26 грудня 2007 року позовні вимоги Кислякова ФМ.
задоволені, зобов'язано ОСОБА_2. і ОСОБА_3. знести самовільно збудовану
прибудову, яка прилягає до стіни кімнати „а” в будинкуАДРЕСА_1.  Суд вийшов з того, що ОСОБА_3. спочатку було
дозволено будівництво прибудови, але потім рішенням виконкому рішення про
надання дозвілу було визнано не чинним в зв'язку з тим, що такий дозвіл був
наданий без згоди співвласника та відповідачка будувала прибудову з відхиленням
від схеми забудови, погодженої дозвільними службами. Суд застосував ст. 376 ЦК
України, згідно якої власник земельної ділянки може заперечувати проти визнання
права власності на нерухоме майно за особою, що здійснила самовільне
будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, в
цьому випадку майно підлягає знесенню. А, оскільки на даний час будівництво
продовжує здійснювати ОСОБА_2., яка не являється власником частини будинку, суд
прийшов до висновку, що поряд із власником ОСОБА_3. також і ОСОБА_2. має вжити
заходів для знесення самовільної прибудови.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2.
просить скасувати заочне рішення, а справу направити на новий судовий розгляд.
Посиляється на те, що не можна її вважати належним відповідачем, оскільки
згідно положень ст. 210 ЦК України, право власності щодо нерухомого майна виникає
у особи після державної реєстрації такого в органах БТІ та включення
відповідних даних в державний реєстр. В даному випадку позовні вимоги, заявлені
до неї задоволенню не підлягають, адже суд не врахував зазначені положення
закону, належним відповідачем по даній справі є ОСОБА_3., яка подарувала їй
частину будинку. Крім того, вважає, що не ОСОБА_1. повинен був звертатися з
позовом, а орган місцевого самоврядування - виконком Прилуцької міської ради,
що передбачено ч.7 ст. 376 ЦК України. Також апелянт зазначає, що ця прибудова
не чинить будь-яких перешкод позивачу у користуванні його частиною будинку та
земельною ділянкою і розташована на земельній ділянці, яка знаходиться у
спільному користуванні сторін.

Заслухавши доповідача, доводи
апеляційної скарги, пояснення учасників судового розгляду, перевіривши
матеріали справи апеляційний суд не знаходить підстав для задоволення
апеляційної скарги та скасування судового рішення виходячи з наступного.

Судом встановлено, що відповідачка
отримала у дар частину домоволодіння від ОСОБА_3. і розпочала будівництво
прибудови на земельній ділянці загального користування сторін без згоди
позивача. Дозвіл на прибудову Прилуцький міськвиконком скасував, так як
будівництво було розпочато з відхиленням від схеми забудови, погодженої
дозвільними службами міста, в частині її зовнішніх розмірів. Сама відповідачка
за дозвілом на прибудову не зверталась і це питання з співвласником
домоволодіння не узгоджувала. Будівництво, яке вона розпочала є самовільним і
чинить позивачу  перешкоди у користуванні
належними йому земельною ділянкою та сараєм.
Як вбачається з матеріалів справи, а саме технічного паспорту на
домоволодіння, схематичного плану та фотокарток відповідачка вивела тільки
цоколь прибудови, яка межує з земельною ділянкою позивача, майже повністю
позбавляє його можливості проходу до його сараю та земельної ділянки.
Будівництво розпочала саме відповідачка, а не попередній власник ОСОБА_3., а
тому суд обґрунтовано зазначив у рішенні, що роботи по знесенню розпочатої
будівництвом прибудови повинна виконати не тільки ОСОБА_3. але і вона. Та
обставина, що договір дарування  частини
будинку не  зареєстрований в БТІ і
юридично ОСОБА_2 не набула права власності на
це майно не звільняє її від обов'язку щодо усунення перешкод, яких вона
заподіяла своїми діями позивачу. Також апеляційний суд не може прийняти до
уваги доводи ОСОБА_2. про те, що з позовом до суду мав звернутися не ОСОБА_1.,
а відповідний орган місцевого самоврядування. Земельна ділянка, на якій
розпочате будівництво знаходиться у спільному користуванні сторін, а  тому зачіпає їх інтереси, які підлягають
захисту у встановленому законом порядку.

Доводи відповідачки, що вона не
приймала участі в судовому засіданні і відповідно до цієї обставини, заочне
рішення є незаконним не можуть бути прийняті до уваги так як відповідачка не
надала жодного доказу у спростування висновків суду, які б давали підстави для
задоволення її  апеляційної скарги  та скасування рішення по справі.

Керуючись ст.ст.
303, 307, 308,  313-315, 317, 319 ЦПК
України, апеляційний суд,

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2відхилити.

Заочне рішення Прилуцького
міськрайонного суду від 29 грудня 2007 року залишити без зміни.

Ухвала набирає чинності негайно
після її ухвалення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного
Суду України на протязі двох місяців після набрання законної сили ухвалою
апеляційного суду.

Головуючий :

Судді: