Справа
№2-604/2008 рік
ТАТАРБУНАРСЬКИЙ  РАЙОННИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2008
року Татарбунарський районний суд Одеської області у складі:

головуючого -
судді                        Тимошенко
С.В.

при
секретарі                              Коренчук О.Е.

за участю
прокурора

адвоката
(ів)                           ОСОБА_2

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Татарбунари справу за позовом ОСОБА_1 до Лиманської сільської Ради Татарбунарського
району Одеської області про визнання права власності на капітальні будівлі,

В С Т А Н О В И
В:

ОСОБА_1
звернувся до суду з позовом до Лиманської сільської Ради Татарбунарського
району, у якому просить визнати за ним право власності на самочинно побудовані
капітальні будівлі, посилаючись на слідуючі обставини.

Відповідно до
договору купівлі-продажу державного майна об'єкта соціальної сфери шляхом
продажу на аукціоні від 21 травня 2002 року, позивач став власником бази
відпочинку «Лиман», розташованої в с.Лиман Татарбунарського району Одеської
області, курорт «Катранка», яку придбав з метою надання людям послуг по
відпочинку. Ця база відпочинку на день продажу на аукціоні складалася з 11шт.
будинків відпочинку загальною площею 726 метрів квадратних, павільйону ПК -2У
площею 66 м кв. та іншого рухомого майна. Вартість бази на час купівлі
дорівнювала 42600 гривні, які позивач сплатив державі.

Але в такому
стані, якому позивач придбав базу відпочинку, її неможливо було використовувати
по призначенню, а саме для відпочинку, в зв'язку з тим,
що необхідно було збудувати місце для споживання їжі, житлові приміщення,
туалети, стоянку для машин.

Згідно
договору оренди від 01 червня 2006 року, Лиманська сільська Рада
Татарбунарського району Одеської області передала позивачу у строкове платне
користування земельну ділянку несільськогосподарського призначення на курорті
«Катранка» в межах с.Лиман Лиманської сільської Ради Татарбунарського району
Одеської області загальною площею 0,734 га терміном на 25 років для
будівництва, експлуатації та обслуговування майнового комплексу бази відпочинку
«Лиман».

Для нормального
функціонування бази відпочинку, позивач побудував необхідні для бази відпочинку
будівлі: кафетерію, яка значиться під №1, житловий будинок з складом під №2,
площадку для стоянки машин під №8, туалети з душем під №11 та житловий будинок
з кухнею під №12. Вартість збудованих об'єктів складає 44009 грн.

У зв'язку з
тим, що позивач одержав земельну ділянку від Лиманської сільської Ради
Татарбунарського району у відповідності до норм діючого законодавства,
збудовані ним капітальні споруди не порушують прав та інтересів інших осіб, він
звернувся на адресу виконкому Лиманської сільської Ради з проханням видати йому
свідоцтво про право власності на капітальні споруди, які він збудував, але йому
в цьому відмовили, оскільки збудовані позивачем споруди є самочинним
будівництвом.

Позивач вважає,
що оскільки він придбав базу відпочинку правомірно, земельна ділянка йому
виділена у відповідності до Закону «Про місцеве самоврядування», за ним може
бути визнано у судовому порядку право власності на побудовані ним капітальні
споруди згідно ст.376 ЦК України.

Позивач  та його
представник у судовому засіданні позовні вимоги
підтримали.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, але направив до суду заяву, в якій просив
заслухати справу у його відсутності, позов визнав, як обґрунтований та
законний.

Вислухавши
пояснення та доводи позивача та його представника, дослідивши матеріали справи,
суд вбачає підстави для задоволення позовних вимог.

З копії договору
купівлі-продажу державного майна об'єкта соціальної сфери шляхом продажу на
аукціоні від 21.05.2002 року (а.с.7-8) видно, що продавець - регіональне
відділення Фонду державного майна України по Одеській області зобов'язався
передати у власність покупцю ОСОБА_1 майно об'єкта соціальної сфери державної
власності - базу відпочинку «Лиман», що знаходиться за адресою: Одеська
область, Татарбунарський район, село Лиман за 42600 гривень.

Із копії рішення виконкому Лиманської сільської Ради №18 від 07.03.2008
року (а.с.9) вбачається, що ОСОБА_1 відмовлено у оформленні свідоцтва про право
власності на капітальні будівлі бази відпочинку «Лиман», що розміщені в
курортній зоні «Катранка» с.Лиман.

Відповідно до висновку про незалежну оцінку ринкової вартості бази
відпочинку «Лиман» на території курортної зони «Катранка» Лиманської сільської
Ради Татарбунарського району від 01.02.2008 року, наданої ТОВ НТЦ «Зеніт»
(а.с.10-40), що має сертифікат суб'єкту оціночної діяльності №3886/05 від
08.07.05 року (а.с.44), загальна вартість об'єкту оцінки складає 75600 грн.

Із копії
договору оренди землі від 01 червня 2006 року (а.с.41-42) та копії акту
прийому-передачі об'єкту оренди (а.с.43) вбачається, що Лиманська сільська Рада
Татарбунарського району Одеської області передала позивачу у строкове платне
користування земельну ділянку несільськогосподарського призначення на курорті
«Катранка» в межах с.Лиман Лиманської сільської Ради Татарбунарського району
Одеської області загальною площею 0,734 га терміном на 25 років для
будівництва, експлуатації та обслуговування майнового комплексу бази відпочинку
«Лиман».

Згідно ч.1 ст.376 ЦК України житловий
будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним
будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була
відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого
проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Відповідно до ч.5 ст.376 ЦК України на вимогу
власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право
власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує
права інших осіб.

Згідно ч.3 ст.376 ЦК України право власності
на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за
особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй
відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому
порядку особі під уже збудоване нерухоме майно.

У судовому засіданні з достовірністю встановлено, що
будівлі кафетерія під №1, адміністративно-житлового будинку з складом,
реконструйованого в 2004 році під №2 площею 66 кв.м, площадки для стоянки
автомашин під №8, туалету з душем під №11, житлового будинку з кухнею під №12,
житлового будинку під літ.»У» площею 20 м.кв. бази відпочинку «Лиман» в
курортно-рекреаційній зоні «Катранка» села Лиман Татарбунарського району
Одеської області є самочинним будівництвом. Однак, дана будівля не порушує
права інших осіб, та позивачу надано земельну ділянку у встановленому законом
порядку під уже збудовану будівлю в довгострокову оренду.

За таких обставин, суд вважає, що за ОСОБА_1 має бути визнано право
власності на будівлі: кафетерія під №1, адміністративно-житлового будинку з
складом, реконструйованого в 2004 році під №2 площею 66 кв.м, площадки для
стоянки автомашин під №8, туалету з душем під №11, житлового будинку з кухнею
під №12, житлового будинку під літ.»У» площею 20 м.кв. бази відпочинку «Лиман»
в курортно-рекреаційній зоні «Катранка» села Лиман Татарбунарського району
Одеської області.

Керуючись
ст.ст.58-60, 213, 215 ЦПК України, ст.316,317,376
ЦК
України суд,

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Лиманської сільської Ради Татарбунарського району Одеської
області про визнання права власності на капітальні будівлі - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на будівлі: кафетерія під №1,
адміністративно-житлового будинку з складом, реконструйованого в 2004 році під
№2 площею 66 кв.м, площадки для стоянки автомашин під №8, туалету з душем під
№11, житлового будинку з кухнею під №12, житлового будинку під літ.»У» площею
20 м.кв. бази відпочинку «Лиман» в курортно-рекреаційній зоні «Катранка» села
Лиман Татарбунарського району Одеської області.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до  апеляційного суду Одеської області через
Татарбунарський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення
рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів
апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку
ч.4 ст.295 ЦПК України.

Суддя                        Тимошенко