РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

10 грудня 2008 р.                       Ленінський райсуд м.
Харкова

у складі:

головуючого - судді Лазарєва А.В.

при секретарі Клименко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Харкові
справу №2-2638/08 за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

6 травня
2008 р. до суду звернулася ОСОБА_1. з позовною заявою про розірвання шлюбу з
ОСОБА_2., мотивуючи тим, що у неї не склалися відносини з відповідачем, який
зловживає алкогольними напоями, вчиняє сварки.

Сторони у
судове засідання явилися.

Позивачка позовні вимоги підтримала і дала
пояснення аналогічні позовній заяві. Вона також пояснила, що наполягає на
розірванні шлюбу, бо не може вести з відповідачем, який її постійно принижує,
спільне життя.

Відповідач проти позову і викладених позивачкою фактів заперечував.  У негараздах він звинувачує позивачку, яка на
кілька місяців кожного року виїздить  за
кордон до дітей, залишаючи його та хворого сина.

Вислухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що
позов підлягає задоволенню повністю з наступних підстав.

У 1972
р. позивачка та відповідач зареєстрували шлюб.

На
теперішній час у них неповнолітніх дітей немає.

В
останні декілька років між позивачкою і відповідачем відносини погіршилися,
стали часто відбуватися сварки, внаслідок чого позивачка втратила почуття
поваги до відповідача, наполягає на розірванні шлюбу.

З метою
збереження шлюбу суд надав позивачці і відповідачу строк для примирення у 2
місяці, але примирення не настало.

Після
закінчення строку на примирення позивачка категорично наполягає на розірванні
шлюбу. Стверджує, що не бажає жити разом з відповідачем.

Відповідач проти
розірванні шлюбу заперечував, бо  вважає
поведінку позивачки у шлюбі неправильною, привів декілька прикладів  такої неправильної  поведінки, починаючи з 1992 р..

Згідно ст. 112 СК України, суд з”ясовує фактичні взаємини подружжя,
дійсні причини позову про розірвання шлюбу. Суд постановляє рішення про
розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.

Виходячи з викладеного, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, оскільки вона втратила до
відповідача почуття любові та поваги, не бажає
продовжувати спільне життя, а тому шлюб розриває.

Винним о розпаді сім”ї суд вважає як позивачку, так і відповідача.

Судові витрати при отриманні свідоцтва про розірвання шлюбу суд покладає
на сторони у справі  в рівних частках.

Суд
вважає недоведеними вказані позивачкою факти про те, що відповідач вчиняв  алкогольні сварки, якими неодноразово
займалася міліція, оскільки вона не надала про те суду відповідних доказів,
а  відповідно до ч.3 ст. 10 ЦПК України,
кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на
підставу своїх вимог або заперечень.

На
підставі викладеного, керуючись ст. ст. 212-215 ЦПК України, ст. 112 СК України
суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та
ОСОБА_2, зареєстрований 22 січня 1972 р. у Палаці одружень м. Харкова,
актовий запис №226.

При
видачі свідоцтва про розірвання шлюбу стягнути держмито на користь держави: з
ОСОБА_1. в сумі 12 гр. 50 коп., з ОСОБА_2. - 12 гр. 50 коп..

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Заява про апеляційне
оскарження може бути подана до апеляційного суду Харківської області протягом
10 днів з дня проголошення рішення, а апеляційна скарга - протягом 20 днів
після подачі заяви.

Суддя