Справа №
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ      УКРАЇНИ

31 жовтня 2008
року місцевий Ленінський районний суд м. Севастополя в складі:

головуючого -
судді Гаркуші О.М.

при секретарі -
Грудіній А.В.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Севастополі цивільну справу за
позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа: управління земельних
ресурсів м. Севастополя про розділ домоволодіння в натурі та визнання права
власності на земельну ділянку, суд

ВСТАНОВИВ:

Позивач
звернулася до суду з позовом, в якому просить зробити реальний розділ
домоволодіння АДРЕСА_1, відповідно до належних сторонам часток з наданням
окремої адреси, визнавши за нею право власності на частку домоволодіння яка
знаходиться в її користуванні і визнати за нею право власності на земельну
ділянку, яка необхідна для обслуговування домоволодіння.

Добровільно
розділити домоволодіння сторони не можуть.

Судом ухвалою
від 21.10.2008р. до участі в справі, на підставі поданої позивачкою заяви, у
якості третьої особи було притягнуто Управління земельних ресурсів м.
Севастополя.

У судовому
засіданні позивач і її представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі.

Представник
відповідача у судовому засіданні надав договір дарування, відповідно до якого
ОСОБА_3. подарувала ОСОБА_2. свою 1/3 частину спірного домоволодіння. Таким
чином, варто визнати, що ОСОБА_3. на момент розгляду даної справи судом, не
може виступати як сторона, оскільки не є власником якої-небудь частки спірного
домоволодіння.

Представник
відповідач позов визнав повністю, не заперечує проти розділу домоволодіння
АДРЕСА_1 відповідно
до приналежним їм часткам з наданням окремих адрес і визнання за позивачкою
права власності на земельну ділянку площею 0,0454 га, із цільовим призначенням
для будівництва й обслуговування житлового будинку й господарських будівель,
розташованих у АДРЕСА_1.

Представник
третьої особи Управління земельних ресурсів м. Севастополя позовні вимоги
визнав повністю.

Суд, вислухавши
пояснення сторін іх представників, дослідивши матеріали справи,  на підставі наданих суду доказів і в межах
заявлених вимог, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню в повному
обсязі з наступних підстав:

Згідно ч. 3 ст.
358 ЦК України кожен зі співвласників має право на надання йому у володіння та
користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці
у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право
вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном,
відповідної матеріальної компенсації.

Згідно ст. 367
ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в
натурі між співвласниками за домовленістю між ними.

Судом
встановлено, що 28 травня 2005 р. позивач одержала  в подарунок від свого батька ОСОБА_4   1/2 частку житлового будинку з надвірними
прибудовами, розташованими в АДРЕСА_1, що підтверджується договором дарування
посвідченим приватним нотаріусом Севастопольського міського нотаріального
округу ОСОБА_5. та зареєстрованим в реєстрі № 3034.

01.06.2005 р.
право власності зареєстровано за позивачем ДКП Бюро технічної інвентаризації та
державної реєстрації об'єктів нерухомого майна м.Севастополя.

У цей час
домоволодіння є спільною частковою власністю й належить позивачці та відповідачу
ОСОБА_2. по 1/2 частини домоволодіння кожної.

Дослідивши
наявні докази у їхній сукупності, суд вважає можливим розділити домоволодіння в
натурі в наступному порядку.

Відповідно до
технічного паспорта Севастопольського БТІ на житловий будинок (домоволодіння)
за адресою АДРЕСА_1 та висновку експерта № В-212 від 24.10.08 р. домоволодіння
розташоване на земельній ділянці загальною площею 912,0 кв.м., яка розділена
огородженням із сітки «рабіца» на дві частини площами 459 кв.м. і 453 кв.м.
Домоволодіння являє собою одноповерховий житловий будинок з надвірними
будівлями. Житловий будинок складається із двох ізольованих частин (квартир),
кожна частина якого розташована в окремій частині земельної ділянки. Кожна із
двох частин домоволодіння має окремий вхід.

З матеріалів
справи вбачається, що в користуванні позивача знаходяться житлові приміщення
будинку, пойменовані в техпаспорті БТІ як квартира № 1, а саме: коридор 1-1,
площею 4,9 кв.м.; коридор 1-2, площею 5,6 кв.м.; житлова кімната 1-3, площею  15,3 кв.м.; житлова кімната 1-4, площею 8,2
кв.м.; кухня 1-5, площею 7,6 кв.м.; усього загальною площею 41,6 кв.м.; а також
надвірні спорудження й службові будівлі: тамбур літ. «1а», ванна літ. «Г»,
гараж літ. «Д», сарай літ. «В», сарай літ. «Е», льох літ. «М», мощення цементне
- 23,2 м х 0,6 = 13,9 кв.м.; огородження ділянки - бутова огорожа із хвірткою
по вул. Харківської, довжиною 21,2м.; по вул. Революції 1905 р., довжиною 21,4
м.; уздовж удома № 42 по вул. Революції 1905р., довжиною 21,2 м. і сітчаста
огорожа, що розсікає ділянку на Харківської, 12 навпіл.

Відповідно до
висновку експерта № В-212 домоволодіння складається з (по розділених частинах):
перша частина домоволодіння - з боку вул. Революції 1905р.: частина житлового
будинку літер «А» із прибудовою «а1», загальною площею 41,6 кв.м.; гараж літер
«Д», ванна-убиральня літер «Г», сарай літер «В», сарай літ. «Е», льох літер
«М»; друга частина домоволодіння - з боку вул. Київської: частина житлового
будинку літер «А» із прибудовою «а2», загальною площею 41,7 кв.м., сарай літер
«Б», сарай літер «Ж», убиральня літер «Н». Вищевказані частини домоволодіння
рівноцінні й можуть розглядатися як варіанти для виділу.

За висновком
експерта реальний виділ однієї із частин домоволодіння, зазначених у п. 7
висновку експерта № В-212, відповідно до 1/2 часток у праві власності із
присвоєнням їй окремої юридичної адреси можливий.

Зважаючи на те,
що вимоги позивача ОСОБА_1. засновані на розділі домоволодіння відповідно до
часток співвласників, а також той факт, що відповідач ОСОБА_2. не заперечує
проти такого порядку розділу, суд, розв'язуючи питання про реальний розділ
спірного домоволодіння, вважає можливим скористатися варіантом розподілу,
запропонованим експертом, який відповідає фактичному порядку користування
домоволодінням.

Розв'язуючи питання про визнання права
власності за позивачем на земельну ділянку, яка необхідна для обслуговування
домоволодіння судом встановлено, що 31.03.1997 р. розпорядженням Ленінської
районної державної адміністрації м. Севастополя № 339 батькові позивача
ОСОБА_4. і громадянці ОСОБА_6. у спільну часткову власність була передана
земельна ділянка площею 0,0912 га, розташована за адресою АДРЕСА_1, для
будівництва і обслуговування житлового будинку й господарських будівель.

При даруванні
позивачці її батьком ОСОБА_4. частини спірного домоволодіння дана земельна
ділянка оформлена на неї не була.

Згідно зі ст. 377 Цивільного
кодексу України, до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю
або споруду,  переходить право
власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені,  без зміни її цільового призначення,  у  розмірах, встановлених договором.
Якщо
договором про відчуження житлового будинку,  будівлі або споруди  розмір  земельної  ділянки  не  визначений,
до  набувача переходить  право  власності
на ту частину земельної ділянки,  яка
зайнята житловим будинком,  будівлею або спорудою,  та на  частину земельної ділянки, яка є необхідною для їх обслуговування.

Для
обслуговування  частини домоволодіння
позивач необхідна земельна ділянка площею 0,0454 га, що відповідає частці її
покійного батька в спільній частковій власності.

Крім того,
ІНФОРМАЦІЯ_1. батько позивачки ОСОБА_4. помер, що підтверджується свідоцтвом
про смерть серії НОМЕР_1 від 12.10.07 р. Позивачка є єдиною його спадкоємицею,
що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину.

Згідно ст. 1218
ЦК України до складу спадщини входять усі права й обов'язки, що належали
спадкодавцеві на момент відкриття спадщини й не припинилися внаслідок його
смерті.

Відповідно до
ст.1225 Цивільного кодексу України, право власності на земельну ділянку
переходить до спадкоємців на загальних підставах, з збереженням її цільового
призначення. Таким чином, незважаючи на розмір земельної ділянки, фактично
необхідний для обслуговування частки домоволодіння, що належить позивачці, до
неї перейшло право власності на всю частку
земельної ділянки надану у власність ОСОБА_4.

Аналізуючи й
досліджуючи в судовому засіданні зібрані докази в їхній сукупності й, з огляду
на той факт, що представник відповідача та представник Управління земельних
ресурсів м. Севастополя не заперечують проти визнання за позивачкою права
власності на земельну ділянку площею 0,0454 га, розташовану у м. Севастополі по
АДРЕСА_1, суд вважає, що позивач набула на наведених вище підставах право
власності на земельну ділянку площею 0,0454 га, розташовану у м. Севастополі по
АДРЕСА_1.

На підставі
ст.ст. 356, 358, 367, 377, 1216, 1218, ч..3
ст. 1296 ЦК України, ст. 131 Земельного кодексу України, керуючись ст.ст. 4,
10, 11, 15, 60, 88, 209, 212, 213, 214, 215 ЦПК Україна, суд

ВИРІШИВ:

Позов
задовольнити повністю.

Провести
реальний розділ домоволодіння в натурі ОСОБА_2 в місті Севастополі з наданням
окремої адреси, виділивши ОСОБА_1 житлові приміщення будинку, пойменовані в
техпаспорті БТІ як квартира № 1, а саме: коридор 1-1, площею 4,9 кв.м.; коридор
1-2, площею 5,6 кв.м.; житлова кімната 1-3, площею 15,3 кв.м.; житлова кімната
1-4, площею 8,2 кв.м.; кухня 1-5, площею 7,6 кв.м.; усього загальною площею
41,6 кв.м.; а також надвірні спорудження й службові будівлі: тамбур літ. «а1»,
ванна літ. «Г», гараж літ. «Д», сарай літ. «В», сарай літ. «Е», льох літ. «М»,
мощення цементне - 23,2 м х 0,6 м = 13,9 кв.м.; огородження ділянки - бутова
огорожа із хвірткою по вул. Харківської, довжиною 21,2 м.; по вул. Революції
1905 р., довжиною 21,4 м.; уздовж удома № 42 по вул. Революції 1905 р.,
довжиною 21,2 м. та сітчаста огорожа, що розсікає ділянку на Харківської, 12
навпіл.

Виділити ОСОБА_2
житлові приміщення будинку, пойменовані в техпаспорті БТІ як квартира № 2, а
саме: частину житлового дома літ «А» з прибудовою «а2», загальною площею 41, 7
кв.м;  а також надвірні спорудження й
службові будівлі: сарай літ. «Б», сарай літ. «Ж», убиральня літ. «Н».

Визнати за
ОСОБА_1 право
власності на земельну ділянку, площею 0,0454 га, розташовану по АДРЕСА_1 у м.
Севастополі, із цільовим призначенням для будівництва й обслуговування
житлового будинку й господарських будівель.

Рішення може
бути оскаржено в апеляційний суд м. Севастополя шляхом подачі в Ленінський
районний суд м. Севастополя заяви про апеляційне оскарження протягом 10 днів з
дня оголошення рішення і шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів
після подачі заяви про апеляційне оскарження в Ленінський суд, або в порядку
ч.4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя -
підпис

Рішення  набрало законної сили 11 листопада 2008р..

Копія вірна:
суддя                                                                                       О.М.
Гаркуша