УХВАЛА

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

20 лютого 2008  року

м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

головуючого

Патрюка М.В.,

суддів:

Костенка А.В.,

Лященко  Н.П.,

Прокопчука Ю.В.,

Пшонки М.П.,-

розглянувши
в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання
договору дарування недійсним,

в с т а н о в и л а :

У вересні 2003 року ОСОБА_1 пред'явив у суді позов до
ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання недійсним договору дарування належного
на праві власності відповідачу ОСОБА_4 житлового будинку АДРЕСА_1, укладеного
27 травня 2002 року між ним та його дітьми: відповідачами ОСОБА_2, ОСОБА_3 - і
посвідченого приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу
ОСОБА_5.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що 14 лютого 2002 року
звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_4 про відшкодування
матеріальної шкоди, завданої йому
внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. З метою забезпечення позову
просив суд накласти арешт на житловий будинок, що належав відповідачу.

Бажаючи уникнути відшкодування та не допустити
примусового стягнення з нього відповідної суми, у тому числі шляхом накладення
арешту на належне йому на праві власності майно, вилучення цього майна і його
примусову реалізацію, відповідач у процесі розгляду справи про відшкодування
шкоди уклав договір дарування належного йому на праві власності житлового
будинку зі своїми дітьми - відповідачами ОСОБА_2 і ОСОБА_3

Зазначена угода є мнимою угодою, укладеною лише про
людське око, без наміру створити юридичні наслідки, а тому з підстав ст. 58 ч.1
ЦК УРСР позивач просив визнати її недійсною.

Справа судами розглядалася неодноразово.

Останнім рішенням Деснянського районного суду м.
Чернігова від                   21 лютого 2007 року в задоволенні
позову ОСОБА_1 відмовлено.

На рішення суду позивач вчасно подав апеляційну скаргу.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 23
березня 2007 року апеляційну скаргу позивача залишено без руху та надано строк
до 2 квітня 2007 року для усунення зазначених недоліків скарги.

Ухвалою цього ж суду від 12 квітня 2007 року апеляційну
скаргу ОСОБА_1 визнано неподаною та йому повернуто.

20 квітня 2007 року ОСОБА_1 звернувся до апеляційного
суду з заявою про поновлення строку на апеляційне оскарження зазначеного
рішення суду та апеляційною скаргою.

Ухвалою апеляційного суду Чернігівської області від 21
травня 2007 року ОСОБА_1 відмовлено в задоволенні заяви про поновлення строку
на апеляційне оскарження рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від
21 лютого 2007 року, а апеляційну скаргу залишено без розгляду.

У поданій до Верховного Суду України касаційній скарзі ОСОБА_1 просить
ухвалу апеляційного суду скасувати, посилаючись на порушення судом норм
процесуального права.

Касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 294 ЦПК України заяву про апеляційне оскарження
рішення суду першої інстанції може бути подано протягом десяти днів з дня
проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Установлено, що на рішення суду ОСОБА_1 подав апеляційну
скаргу.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 23
березня 2007 року апеляційну скаргу позивача залишено без руху, оскільки
витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи сплачено на
неправильний рахунок, та надано строк до 2 квітня 2007 року для усунення
недоліків скарги.

Ухвалою цього ж суду від 12 квітня 2007 року апеляційну скаргу
ОСОБА_1 визнано неподаною та йому повернуто.

20 квітня 2007 року ОСОБА_1 звернувся до апеляційного
суду із заявою про поновлення строку на апеляційне оскарження зазначеного
рішення суду та апеляційною скаргою.

У заяві про поновлення строку на апеляційне оскарження
зазначав, що пропустив його з поважної причини, оскільки суд ухвалою від 12
квітня 2007 року безпідставно повернув його апеляційну скаргу,  хоча він у
встановлений ухвалою суду від 23 березня 2007 року строк усунув недоліки
скарги, подавши до суду квитанцію про сплату витрат на Інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи на правильний рахунок, що підтверджується доданою
до касаційної скарги квитанцією від 28 березня 2007 року №37/68.

Постановляючи ухвалу про відмову в поновленні ОСОБА_1
строку на апеляційне оскарження судового рішення, суд апеляційної інстанцій
виходив із того, що причина пропуску не є поважною, тому підстави для його
поновлення відсутні.

Однак із таким висновком погодитися не можна, оскільки
суд дійшов його без з'ясування  обставин
пропуску строку на апеляційне оскарження, належної оцінки доводів позивача щодо
поважності причин пропуску.

У зв'язку з наведеним оскаржувана ухвала апеляційного
суду підлягає скасуванню як така, що постановлена з порушенням норм процесуального
права.

Керуючись ст. 336 ЦПК України, колегія суддів Судової
палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу апеляційного суду
Чернігівської області від 21 травня 2007 року скасувати.

Cправу направити до апеляційного суду для вирішення питання про прийняття
апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 21 лютого
2007 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий

М.В. Патрюк

Судді:

А.В. Костенко

Н.П. Лященко

Ю.В. Прокопчук

М.П. Пшонка