Cправа №
РІШЕННЯ

Іменем УКРАЇНИ

08 лютого 2008 року

Красноперекопський міськрайонний суд Автономної
Республіки Крим в складі: головуючого судді - Романової Л.В.

при секретарі - Самойловій К.В.,

за
участю представників: позивача -ОСОБА_2.

відповідачів,
третьої особи - Коба Н.В., Бурдиленко В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду
в м. Красноперекопськ АРК цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до СТОВ
"Штурм Перекопу", третя особа профспілка
СТОВ "Штурм Перекопу", про стягнення частки не нарахованої
заробітної плати,-

в с т а н о в и в:

Позивачка звернулася до суду з вказаним
позовом до СТОВ "Штурм Перекопу" та просить стягнути не нараховану
частку заробітної плати за 2001-2006 р.р. у розмірі 13504-08 грн. Свої вимоги
позивачка мотивує тим, що розмір її заробітної плати за відпрацьований спірний
період повинен був відповідати Галузевій Угоді, укладеній між Міністерством
аграрної політики АРК та Кримським Рескомом профспілки працівників
агропромислового комплексу за весь спірний період. Всупереч встановлених
зобов'язань по Галузевій Угоді заробітна плата нараховувалась відповідно до
встановлених окладів штатним розписом на посаді інженера з охорони праці та
колективного договору між профспілкою СТОВ "Штурм Перекопу" та адміністрацією
СТОВ "Штурм Перекопу" на відповідний рік. Таким чином, відповідач
щомісячно за спірний період не донараховував заробітну плату позивачці, що у
загальній сумі складає 13504-08 грн., яку вона просить стягнути.

В якості співвідповідача у справі залучено
профспілку СТОВ "Штурм Перекопу".

В судовому засіданні позивачка збільшила розмір позовних
вимог до 15945-57 грн., надала розрахунок, що відповідає Галузевій Угоді та різницю між окладами вважає частиною
заробітної плати, що не була нарахована та виплачена позивачці за період
з 01.01.2001 р. по 31.12.2006 р. Позивачка вважає
обов'язковим застосування умов та гарантованого мінімуму, визначених Галузевими
Угодами при встановленні посадового окладу інженера з охорони праці, оскільки в
колективних договорах встановлений інший розмірі посадового окладу - менший,
ніж це передбачено Галузевими Угодами за 2001-2006 р.р., що порушувало її
трудові права за вказаний період.

Представники відповідача позов не визнали повністю,
вважають його заявленим безпідставно, оскільки до Галузевої
Угоди, що укладалась між Міністерством аграрної політики АРК, Кримською
республіканською Радою сільгосптоваровиробників і агропромислових формувань в
АРК та Кримською республіканською профспілковою організацією працівників
агропромислового комплексу СТОВ "Штурм Перекопу" не має відношення,
оскільки СТОВ не набувало членства у Кримській республіканській Раді
сільгосптоваровиробників і агропромислових формувань.

Представники третьої особи - профспілки СТОВ
"Штурм Перекопу" пояснили, що саме позивачка й очолювала у вказаний
період профспілку підприємства СТОВ "Штурм Перекопу", підписувала як
голова профспілки колективні договори, які на даний час вважає такими, що
порушують її трудові права, оскільки не відповідають галузевим угодам.

Суд, вислухавши сторони, спеціаліста-бухгалтера Рескому
профспілки ОСОБА_3., ОСОБА_4., дослідивши
письмові докази у справі, оглянувши матеріали підписаних Галузевих Угод за спірний період, вважає, що заявлені
позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Судом
встановлено такі фактичні дані та відповідні їм правовідносини.

Позивачка
знаходилась з 15.12.2000 р. у трудових відносинах із СТОВ
"Штурм Перекопу", прийнята на посаду заступника директора з
охорони праці. Згодом позивачка була переведена на посаду інженера з охорони
праці, пізніше на посаду інженера з охорони праці та безпеки руху. 01.02.2007
р. позивачка звільнена з посади інженера з охорони праці. 01.06.2007 р.
позивачка була звільнена за домовленістю сторін після розгляду справи про
поновлення на роботі за її позовом.

За
даними відповідача заборгованість по заробітній платі перед позивачкою
відсутня. Оплата праці позивачки за спірний період відповідає затвердженому
штатному розпису, та колективним договорам. Розрахунок позовних вимог, що
складає за 2001-2006 р.р суму у розмірі 15945-57 грн. спеціалістом складено на
підставі Галузевих Угод на відповідні роки
(т.1 а.с.205).

Галузеві Угоди на рівні регіону, що укладалась між Міністерством
аграрної політики АРК, Кримською республіканською Радою сільгосптоваровиробників
і агропромислових формувань в АРК та Кримською республіканською профспілковою
організацією працівників агропромислового комплексу на 2001-2002 р.р.
(підписано учасниками 27.04.2001 р., зареєстровано 22.05.2001р.), на 2003-2004
р.р. (підписано учасниками 06.02.2003 р., зареєстровано 20.02.2003 р.) та
2005-2006 р.р. (підписано учасниками 22.02.2005 р., зареєстровано 01.03.2005
р.) з подальшими змінами та доповненнями. Укладеними Угодами встановлені
гарантії оплати праці, регулювання рівня заробітної плати та їх захист.

За загальними положеннями дія Угоди розповсюджується на території
Автономної Республіки Крим. Умови Угоди є обов'язковими для підприємств АПК, що
знаходяться у сфері дії або впливу сторін, що його уклали.

Згідно з отриманих відомостей Головного управління юстиції України
в АРК щодо реєстрації 07.04.2000 р. Кримської республіканської Ради
сільгосптоваровиробників і агропромислових формувань в АРК, яка є громадською
організацією, юридична адреса м. Сімферополь вул. Київська, 81. Основна мета
діяльності організації - захист економічних, соціальних і інших інтересів
вітчизняних товаровиробників, членів Ради ( т.1 а.с.112-113).

Відомості про наявність набуття членства у Раді
сільгосптоваровиробників і агропромислових формувань в АРК
підприємства-відповідача у суду відсутні, та при використанні всіх заходів щодо
отримання вказаної інформації судом встановити це не представилось можливим. За
даними, що свідчать з відповіді начальника Київського відділу державної
виконавчої служби Сімферопольського ГУЮ в АРК Рада сільгосптоваровиробників
і агропромислових формувань в АРК не знаходиться Сімферополь вул. Київська, 81
більш 6-ти років (т.2 а.с. 13).

За даними Міністерства аграрної політики АРК відомості щодо місця
знаходження Ради сільгосптоваровиробників і агропромислових формувань в АРК, а
також набуття членства в ній СТОВ "Штурм Перекопу" не відомі ( т.1
а.с.194).

З відомостей, що надані Красноперекопською РДА свідчить, що
13.-1.1997 р. радгосп "Штурм Перекопу" був перереєстрований у КСП
"Штурм Перекопу". Відповідно до розпорядження Красноперекопської РДА
від 06.03.2000 р. зареєстроване приватне сільськогосподарське підприємство
"Штурм Перекопу", яке було правонаступником КСП в частині долі майна,
що перейшло до ПСП внаслідок реорганізації. За розпорядженням
Красноперекопської РДА від 13.09.2000 р. приватне сільськогосподарське
підприємство "Штурм Перекопу" перереєстроване у СТОВ "Штурм
Перекопу", яке є правонаступником ПСП по всім правам та обов'язкам, які
склалися у процесі його діяльності за передаточним балансом (т.1 а.с.223).

Устав СТОВ "Штурм Перекопу" (т.1 а.с.121-134)
передбачає, що виключною компетенцією Зборів учасників Товариства визначаються
умови оплати праці посадових осіб товариства. Також Устав містить розділ
"Трудові відносини", де врегульовано, що директор визначає систему і
розмір оплати праці на основі законодавства, та з метою узгодження інтересів
трудового колективу й власника укладається колективний договір (угода).

Відповідно до постанови райкома профспілки працівників агропрома
від 10 січня 2002 р. у зв'язку із реформуванням господарств вирішено, що
профспілку КСП "Штурм Перекопу" змінити на назву СТОВ "Штурм
Перекопу" та з цих підстав просити Красноперекопське районне управління
юстиції легалізувати вказану профспілку ( т.1 а.с. 226). Разом з тим, про
реорганізацію профспілки КСП "Штурм Перекопу" зміни внесені лише
16.11.2006 р. ( т.1 а.с. 213), що підтвердила начальник Красноперекопського
МРУЮ Лебєдєва Н.О.

За спірний період 2001-2006 р.р керівники СТОВ "Штурм Перекопу"
до адміністративної відповідальності за порушення законодавства про працю не
притягувались.

Оцінивши надані сторонами, здобуті та
перевірені докази у справі у їх сукупності, суд прийшов до переконання, що
позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Галузеві угоди на рівні регіону укладалась
між Міністерством аграрної політики АРК, Кримською республіканською Радою
сільгосптоваровиробників і агропромислових формувань в АРК та Кримською
республіканською профспілковою організацією працівників агропромислового
комплексу.

Здійснюючи
підрахунок суми частини заробітної плати, позивачка виходила з мінімальної
гарантії оплати праці, встановлені Галузевими угодами 2001-2006 р.р., що вважає
обов'язковими для дотримання при визначенні її посадового окладу як працівника,
що перебуває у трудових відносинах з юридичними особою, діяльність якої за
характером основного виробництва відноситься до галузі - агропромислового
комплексу АРК.

Проте
суд не може погодитися з тим, що відповідач зобов'язаний був виконувати
встановлені гарантії оплати праці за галузевою угодою, стороною якої відповідач
не виступав самостійно, не входив до добровільних галузевих формувань
(об'єднань), які входять до сторони роботодавців при укладенні Галузевої угоди.

Галузева
угода, укладена згідно з чинним законодавством, є правовим актом, яким
регулюються соціально-економічні і трудові відносини, встановлюються трудові та
соціально-економічні права і мінімальні гарантії для працівників аграрного
сектору економіки. Разом з тим, прийняті в Угоді норми, зобов'язання та
домовленості є обов'язковими для виконання лише Сторонами, що її уклали.

Оскільки
судом не здобуто безсумнівних доказів, що підприємство через профспілку було
представлено при укладанні Галузевої Угоди, а також оскільки не здобуто
доказів, що підприємство через громадську організацію Раду
сільгосптоваровиробників і агропромислових формувань в АРК було представлено
при укладанні Галузевої Угоди, норми Угоди на це підприємство не
розповсюджуються та не є обов'язковими. Таке підприємство самостійно вирішує
питання оплати праці.

Таким чином, в судовому розгляді справи не знайшли підтвердження
доводи позивачки про обов'язковість застосування умов та гарантованого мінімуму
при встановленні посадового окладу в колективному договорі та не може бути
меншим, ніж це встановлено Галузевими Угодами за 2001-2006 р.р.

За
таких обставин, суд прийшов до висновку, що вимоги позивачки задоволенню не
підлягають.

У
порядку ст.88 ч.4 ЦПК України судові витрати у справі повинні компенсуватися за
рахунок держави.

Керуючись
ст. ст. 10, 11, 60, 88 ч.4, 209, 212-215, 218 ЦПК України, на підставі ст. ст.
95, 97, 244 КЗпП України, ст.ст. 7, 15, 21 Закону України „Про оплату праці”,
ст.ст. 8, 13 Закону України “Про колективні договори і угоди", ст.ст.16,
21, 40 Закону України "Про професійні спілки, їх права та гарантії
діяльності", суд

В И Р І Ш И В :

У
задоволенні позову ОСОБА_1 до СТОВ "Штурм Перекопу", третя особа профспілка СТОВ "Штурм Перекопу", про
стягнення частки не нарахованої заробітної плати відмовити.

Рішення
може бути оскаржене до Апеляційного суду Автономної Республіки Крим через
Красноперекопській міськрайонний суд АРК шляхом подачі заяви про оскарження в
10-денний строк з дня проголошення рішення, і поданням після цього протягом
двадцяти днів апеляційної скарги, або в порядку ст.295 ч.4 ЦПК України.

Суддя: