№ 2-9/2008p.
РІШЕННЯ

Іменем  України

04 лютого 2008 року Красноградський районний суд
Харківської області у складі:

головуючого   судді Болотової Л.І.

при секретарі Кузнецовій
О.М.

за участю адвоката    ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Краснограді   цивільну справу     за

позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про

відшкодування матеріальної шкоди, завданої під час
дорожньо-транспортної пригоди, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про
відшкодування матеріальної шкоди, завданої під час дорожньо-транспортної
пригоди.

В позові він зазначив, що 14.10.2006 року він рухався на
автомобілі ВАЗ-21070 державний номер НОМЕР_1, який належить йому на праві
приватної власності. На перехресті ґрунтових доріг поблизу с Піщанка
Красноградського району водій автомобіля ВАЗ-21063 державний номер НОМЕР_2
ОСОБА_3 не уступив йому дорогу, внаслідок чого сталася дорожньо-транспортна
пригода і пошкоджено його автомобіль, тому позивач просив стягнути з
відповідача на його користь матеріальну шкоду, яка завдана йому неправомірними
діями відповідача, і становить згідно висновку автомобільної експертизи від
22.11.2006 року -4085, 96 гривень, крім того ним сплачено за експертні послуги
-415 гривень, за відправку відповідачу телеграми - 13, 62 гривень, держмито в
сумі 51 гривна та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи
в сумі 30 гривень, які також підлягають відшкодуванню, а разом 4595, 58
гривень, а також просив стягнути з відповідача завдану моральну шкоду в сумі
2000 гривень, яка полягає в тому, що позивач пережив нервовий шок, так як він
придбав автомобіль недавно в кредит, а відповідач не прийняв ніяких мір для
відшкодування завданої шкоди.

В судовому засіданні позивач уточнив, що автомобілем
керував не він, як зазначено помилково в позові, а його син ОСОБА_4, змінив
позовні вимоги і просив вирахувати із суми позову 1800 гривень, які йому
відшкодовані страховкою СК "Оранта", відмовився від стягнення суми
моральної шкоди і просив стягнути на його користь 2800 гривень на відшкодування
завданої матеріальної шкоди і судових вират.

Відповідач свою вину у вчиненні дорожньо-транспортної
пригоди визнав частково, тільки в тому, що він не зміг уникнути ДТП, і
зазначив, що автомобіль позивача рухався по лівій стороні дороги і ОСОБА_2,
порушивши Правила дорожнього руху, невірно здійснив поворот на перехресті, що
призвело до ДТП. Суму позову він визнав наполовину, вважаючи її недоказаною,
так як відсутні чеки щодо вартості ремонту автомобіля.

Третя особа ОСОБА_2 позов підтримав.

Свідок ОСОБА_5 пояснив, що він знаходився на полі і
бачив, як автомобіль позивача на великій швидкості рухався понад посадкою з
сторони траси Москва-Сімферополь в сторону дачних ділянок до перехрестя, він
їхав ближче до лівого узбіччя дороги і повертаючи ліворуч на перехресті,
побачивши автомобіль відповідача, різко повернув праворуч. Він бачив це з
відстані 25 метрів, до місця ДТП він не
підходив, так як не було жертв.

Свідок ОСОБА_6 пояснив, що у вищезазначений день і час
він їхав в салоні автомобіля відповідача, автомобіль позивача вони замітили
лише на перехресті, так як він їхав понад посадкою на великій швидкості.
Автомобіль рухався прямо в лоб їх автомобілю, водій, помітивши їх автомобіль,
різко повернув праворуч, але зіткнення уникнути не вдалося.

Свідок ОСОБА_7 - інспектор ДПС пояснив, що він на місці ДТП не був, а тільки складав постанову про відмову в порушенні
кримінальної справи на підставі наявних матеріалів, згідно якої винним у
вчиненні даного ДТП
був водій ОСОБА_3, який наближався праворуч і згідно
Правил дорожнього руху України повинен був пропустити автомобіль позивача.
Вказана постанова скасована не була.

Свідок ОСОБА_8 - інспектор ДПС пояснив, що він був на
місці ДТП, все, що там відбувалося відображено в протоколі, схемі ДТП, які
складалися в присутності водіїв і були підписані ними, та в їх поясненнях. На
його думку ДТП
сталося з вини ОСОБА_3, який на перехресті повинен був
пропустити автомобіль ОСОБА_2, який рухався по колії рівнозначної ґрунтової
дороги праворуч.

Вислухавши сторони, 3 особу, адвоката, свідків,
розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з
наступних підстав.

14.10.2006 року сталася дорожньо-транспортна пригода за
участю водіїв ОСОБА_2  -сина позивача та
ОСОБА_3, які рухалися по колії рівнозначних ґрунтових доріг. Дане ДТП сталося з вини ОСОБА_3, який порушив п.16.12 Правил дорожного руху України, згідно яких на перехресті рівнозначних
доріг водій нерельсового транспортного засобу зобов"язаний уступити дорогу
транспортним засобам, що наближаються праворуч, що підтверджується копією
постанови про відмову в порушенні кримінальної справи (а.с. 18), відмовним
матеріалом по факту ДТП.,
поясненнями свідків-інспекторів ДПС. При цьому суд
враховує, що на момент складання протоколу і схеми ДТП зауважень до них у сторін не було і постанова про відмову
в порушенні кримінальної справи не була скасована. Таким чином вина ОСОБА_3
вважається доведеною, тому підлягає повному відшкодуванню завдана ним
матеріальна шкода.

Згідно п.1 ст.1166 Цивільного кодексу України шкода, яка
завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі
особою, яка її завдала.

Згідно ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується
особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом,
використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Підлягає повному відшкодуванню на користь позивача сума
завданої йому відповідачем матеріальної шкоди, яка згідно висновку
автотоварознавчої експертизи становить 4085, 96 гривень (а.с.7-14) за
вирахуванням 1800 гривень сплачених позивачеві страховою компанією, від
відшкодування яких він відмовився, а також підтверджені документально судові
витрати у відповідності до ст.88 ЦПК України: сплачені ним при поданні позову
до суду державне мито та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду
справи в сумі 83 гривні (а.с. 1-3), витрати за проведення експертизи в сумі 415
гривень (а.с.6), витрати за подання телеграми відповідачу про проведення
експертизи в сумі 13, 62 гривень(а.с.5), а разом 2800 (дві тисячі вісімсот)
гривень.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1166, 1187, 1192, ЦК України, ст.
ст. 10, 60, 88, 212-215 ЦПК України, суд-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної
шкоди, завданої під час дорожньо-транспортної пригоди - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 на відшкодування
матеріальної шкоди, завданої під час дорожньо-транспортної пригоди- дві тисячі
вісімсот гривень.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду може бути
подано протягом 10 днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на
рішення суду подається протягом 20-ти днів після подання заяви про апеляційне
оскарження, в апеляційний суд Харківської області через Красноградський
районний суд.