Справа № 33ц-1/08
Головуючий у І інстанції -Демкович Ю.І.
Доповідач - Стрільчук В.А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25  січня
2008 року колегія суддів з розгляду цивільних справ у касаційному
порядку Апеляційного суду Волинської області в складі:

Русинчука М.М., Расевича С.І., Стрільчука
В.А.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні в місті
Луцьку справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до Тернопільської міської ради, БТІ м. Тернополя, третьої особи Товариства з обмеженою
відповідальністю (далі - ТОВ) «Аніко ЛТД» про визнання права на приватизацію квартири і визнання рішення
виконкому Тернопільської міської ради незаконним та за зустрічним позовом
Тернопільської міської ради до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, третіх осіб комунального підприємства «Новий світ», ТОВ «Аніко ЛТД» про визнання
недійсною реєстрації місця проживання ОСОБА_4, ОСОБА_5 та виселення сім'ї ОСОБА_1 з квартири в порядку відселення за касаційною
скаргою ОСОБА_1 на рішення Тернопільського міськрайонного суду від 24 листопада
2004 року та ухвалу Апеляційного суду Тернопільської області від 3 березня 2005
року,

в с т а н о в и л а :

В березні 2002
року ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 звернулися до суду із
зазначеним позовом, посилаючись на те, що вони проживають в квартирі АДРЕСА_1 і
мають законні підстави на приватизацію даного житла, однак відповідачі
безпідставно відмовляють їм у приватизації. Вважають незаконним рішення
виконкому Тернопільської міської ради від 14 жовтня 2004 року № 985 про
виведення їх квартири з житлового фонду, оскільки це рішення прийнято без
належного обстеження квартири.

Тернопільська міська рада пред'явила
зустрічний позов про визнання недійсною реєстрації місця проживання ОСОБА_4, ОСОБА_5 у
спірній квартирі, так як ця реєстрація проведена з порушенням встановленого
порядку, та виселення сім'ї ОСОБА_1 із вказаної квартири в порядку відселення у
квартиру АДРЕСА_2.

Рішенням
Тернопільського міськрайонного суду від 24 листопада 2004 року у позові ОСОБА_1
до Тернопільської міської ради, БТІ м. Тернополя, третьої особи ТОВ «Аніко ЛТД» про визнання
права на приватизацію квартири та визнання рішення виконкому Тернопільської
міської ради незаконним відмовлено.

Зустрічний
позов Тернопільської міської ради задоволено частково. Постановлено виселити
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5  з квартири АДРЕСА_1 в надану
їм для постійного користування квартиру АДРЕСА_2.

У задоволенні
решти позовних вимог відмовлено.

Ухвалою
Апеляційного суду Тернопільської області від 3 березня 2005 року апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилено, а рішення
місцевого суду залишено без змін.

У касаційній
скарзі ОСОБА_1 просить скасувати вказані судові рішення, та прийняти нове
рішення, яким позов про приватизацію квартири АДРЕСА_1 задовольнити, а в позові
про виселення його сім'ї з вказаної квартири відмовити, посилаючись на
порушення судами норм матеріального
права і невідповідність їх висновків обставинам справи.

Тернопільська
міська рада касаційну скаргу заперечила, зазначивши про законність і
обґрунтованість оскаржуваних судових рішень, просила залишити їх без змін.

Колегія суддів дійшла висновку, що
підстави для перегляду судових рішень відсутні, виходячи з наступного.

При розгляді справи судами встановлено,
що позивачі проживають за адресою: АДРЕСА_1 в будинку, який відповідно до
рішення виконавчого комітету Тернопільської міської Ради народних депутатів від
25 грудня 1991 року № 669 виведений із житлового фонду. У зв'язку з цим  сім'ї ОСОБА_1 на підставі рішення
Тернопільської міської Ради від 14 жовтня 2004 р. № 985 видано ордер на
вселення у квартиру  АДРЕСА_2, а
квартира, яку вони займали, виведена із житлового фонду.

Відмовляючи в
первісному позові та задовольняючи частково зустрічний позов, Тернопільський
міськрайонний суд на підставі досліджених доказів обгрунтовано виходив з
того,  що оскільки  будинок АДРЕСА_1 виведений з житлового фонду,
квартира, яку займали позивачі, не підлягає приватизації у відповідності до
Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», тому  сім'ю ОСОБА_5
слід виселити з даної квартири у квартиру АДРЕСА_2, яка відповідає
встановленим санітарним та технічним вимогам.

Апеляційний
суд погодився з висновком суду першої інстанції та залишив його рішення без
змін.

Відповідно до
ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне
застосування судом  норм матеріального
права чи порушення норм процесуального права.

Згідно зі ст.
335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими.

Встановлено і
це вбачається з матеріалів справи, що судові рішення ухвалені з додержанням
судами норм матеріального та процесуального права, а також відсутні
передбачені  ч. 1 ст. 338 ЦПК України
підстави для обов'язкового скасування судового рішення.

Наведені у
касаційній скарзі доводи висновок судів не спростовують.

Керуючись ст.
ст. 332, 336 ЦПК України, колегія суддів з розгляду цивільних справ у
касаційному порядку апеляційного суду
Волинської області

ухвалила:

Касаційну скаргу
ОСОБА_1  відхилити.

Рішення
Тернопільського міськрайонного суду від 24 листопада 2004 року та ухвалу
Апеляційного суду Тернопільської області від 3 березня 2005 року залишити без
змін.

Ухвала оскарженню
не підлягає.

Судді  Апеляційного
суду

Волинської області

________________________________М.М. Русинчук

_______________________________ С.І.Расевич

________________________________В.А.
Стрільчук