Справа 2-165/2008рік
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 квітня 2008 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючої: судді Кочкової Н.О.

при секретарі Спиридоновій О.О.

за участю позивачів: ОСОБА_1.,ОСОБА_2та їх представника ОСОБА_5.

представника відповідача: Касян В.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2до ОРГАНУ ОПІКИ ТА ПІКЛУВАННЯ КРАСНОГВАРДІЙСЬКОЇ РАЙОННОЇ У МІСТІ ДНІПРОПЕТРОВСЬКУ РАДИ в інтересах малолітнього ОСОБА_3, третя особа: відділ РАГС Красногвардійського району Дніпропетровського міського управління юстиції про скасування усиновлення та за зустрічним позовом про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В :

26 березня 2007 року позивачі звернулися до суду із позовом, в якому просили скасувати усиновлення дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1року народження та зобов'язати органи РАЦС внести зміни в актовий запис № 21 від 24 листопада 1997 року про народження ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1року народження, зазначивши його прізвище як „ІНФОРМАЦІЯ_2, по - батькові „ІНФОРМАЦІЯ_3, дату народження „ІНФОРМАЦІЯ_1року, місце народження „м. Нікополь Дніпропетровської області, в графі відомості про батька „ вказати ОСОБА_4, передати ОСОБА_3органам опіки та піклування Красногвардійської у місті Дніпропетровську ради для вирішення питання про влаштування у дитячий заклад.

В обґрунтування позову посилаються на те, що з 16 квітня 1988 року вони перебувають у шлюбі, своїх дітей не мають і тому вирішили усиновити дитину. У 1995 року звернулися до органу опіки та піклування Софіївського району Дніпропетровської області за їхнім місцем проживанням та той час. У жовтні 1997 року їм було запропоновано усиновити дитину трирічного - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1року народження. Його мати, ОСОБА_6, рішенням Нікопольського міського суду від 18 лютого 1997 року була позбавлена батьківських прав відносно трьох дітей. Рішенням Нікопольського міського суду від 04 листопада 1997 року ними був усиновлений ОСОБА_3, в подальшому зі зміною його анкетних даних, як ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1року народження. Після усиновлення дитини вони стали разом проживати в с. Любимівка Софіївського району Дніпропетровської області, а у 2000 році переїхали до м. Дніпропетровська, де придбали частину будинку по АДРЕСА_1, який складається із трьох житлових кімнат і господарчих приміщень. З лютого 2000 року ОСОБА_3відвідував дитячий садочок до 2001 року до школи.

Дитину вони любили, як рідного, створювали йому всі необхідні умови для нормального розвитку, він мав окрему кімнату, індивідуальне місце для сну і відпочинку, був одягнутий і забезпечений шкільними приладами, ні в чому не відчував потреб, проте з першого класу дитина перебуває на шкільному обліку і спостерігається шкільним психологом у зв'язку з тим, що почав самовільно покидати домівку, жебракувати, став виносити з дому речі, займався крадіжками. Особливо нестерпним стала поведінка ОСОБА_3у 2005-2006 роках. Він став постійно йти з дому і не з'являтися тривалий час, бродяжничати, жебракувати, займатися крадіжками, в усьому їх обманювати. В зв'язку з цим він неодноразово розшукувався співробітниками Красногвардійської кримінальної міліції у справах неповнолітніх, доставлявся до притулків „Барвінок, Росток і „Надія. Після того як його затримають його неможливо привести додому з притулку, оскільки він по дорозі тікає. Після його обстеження та неодноразового лікування у нього було виявлено затримку психічного розвитку, тому він спостерігався районним психіатром. Враховуючи стан здоров'я дитини, його поведінку та психічний і фізичний розвиток міська медико - педагогічна комісія у 2006 році прийняла рішення про навчання дитини на дому, однак певного результату це не дало.

Між ними склалися такі стосунки, які в подальшому роблять неможливим сумісне проживання і виконання батьківських обов'язків, з лютого 2007 року ОСОБА_3пішов з дому і не бажає повертатись, вони не в змозі впоратися з вихованням дитини і тому просять позов задовольнити.

10 травня 2007 року орган опіки і піклування Красногвардійської районної у місті Дніпропетровську ради в інтересах малолітнього ОСОБА_3 звернувся з зустрічним позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів в якому зазначив, що відповідачі злісно ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків. Дитина з восьмирічного віку почала покидати домівку, жебракувати, проживати у чужих людей. Батьки не можуть, а, можливо, і не бажають найти підхід до сина, не визнають всю міру батьківської відповідальності за його життя та здоров'я. ОСОБА_3неодноразово затримувався працівниками правоохоронних органів за жебракування та бродяжництво, його доставляли до притулків міста, з 2005 року дитина знаходиться на обліку в службі у справах неповнолітніх за систематичне залишення місця постійного проживання. Відповідачі спочатку розшукували дитину, а потім, посилаючись на те, що він все рівно втече з дому, не займалися його розшуком. У 2006-2007 навчальному році дитина до занять не приступила. За бездіяльність і байдужість до свого сина, службою у справах неповнолітніх 07.09.2006р. та 01.11.2006р. до кримінальної міліції у справах неповнолітніх Красногвардійського РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області було направлено матеріали на притягнення батьків до адміністративної відповідальності за ст. 184 АК України. Батьки байдужі до дитини, не піклуються про стан його здоров'я навчання та розвитку, вживають заходів щодо медичного обстеження дитини у Дніпропетровській обласній психіатричній лікарні лише за наполяганням служби по справах неповнолітніх та адміністрації школи. Після закінчення терміну лікування 19.02.2007 року ОСОБА_3не схотів повертатися до дому і по дорозі втік від матері. Батьки навіть не вжили заходів до розшуку сина. 27 березня 2007 року ОСОБА_3був доставлений працівниками міліції до притулку „Росток, мати його навідала лише один раз, коли принесла медичні документи на дитину з метою відмови від неї, проте і з притулку він втік. З 06 березня 2008 року ОСОБА_3 перебуває у притулку для неповнолітніх „Надія .

У судовому засіданні позивачі та представник ОСОБА_5. позов про скасування усиновлення підтримали і просили задовольнити, зустрічний позов не визнали і пояснили, що ніколи не ухилялись від виховання дитини і вживали всіх необхідних заходів, але порозуміння із сином не досягли.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_3 пояснив, що жити з батьками не хоче і не буде, бо йому краще на вулиці чи в дитячому будинку.

Представник органу опіки та піклування Красногвардійського району м. Дніпропетровська - Касян В. А. просила зустрічний позов задовольнити, у позові про скасування усиновлення - відмовити.

Представник відділу РАГС Красногвардійського району Дніпропетровського міського управління юстиції про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, у своїй заяві просили розглянути справу у їх відсутності.

Вислухавши сторони, свідків, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1. та ОСОБА_2підлягають задоволенню, а зустрічні позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.238 СК України, усиновлення може бути скасоване за рішенням суду, якщо між усиновлювачем і дитиною склалися, незалежно від волі усиновлювача, стосунки, які роблять неможливим їхнє спільне проживання і виконання усиновлювачем своїх батьківських обов'язків.

У судовому засіданні встановлено, що рішенням Нікопольського міського суду від 04 листопада 1997 року позивачами був усиновлений ОСОБА_3 (а.с.11), в подальшому після зміни анкетних даних - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1року народження (а.с.15). ОСОБА_1та ОСОБА_2 характеризуються позитивно, створили дитині належні умови проживання, матеріальний рівень сім'ї достатній, дитина має окрему кімнату, індивідуальне місце для сну, постійну білизну, забезпечений необхідним одягом, шкільними приладами (а.с. 17). Батьки з любов'ю та повагою відносились до дитини і належним чином виконували свої батьківські обов'язки, тому підстав для задоволення позову про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів не вбачається.

В той же час, ОСОБА_3з першого класу перебуває на шкільному обліку і спостерігається шкільним психологом у зв'язку з тим, що почав самовільно покидати домівку, жебракувати, став виносити з дому речі, займався крадіжками, у зв'язку з чим з 27 липня 2004 року по 20 вересня 20004 року перебував на стаціонарному лікуванні в Дніпропетровській обласній психіатричній лікарні з діагнозом: «Соціалізований розлад поведінки» з інтелектуальною недостатністю, було рекомендовано нагляд у районного психіатра (а.с. 21). В період 2005-2006 років ОСОБА_3постійно тікав з дому, не навчався у школі, неодноразово доставлявся до притулків „Барвінок, Росток і „Надія (т. 2, а.с. 8-13), і в судовому засіданні підтвердив, що вдома жити не бажає і не буде. За таких обставин суд приходить до висновку, що незалежно від волі усиновлювачів між ними та дитиною склалися такі стосунки, які роблять неможливими їхнє спільне проживання і виконання усиновлювачами своїх батьківських обов'язків. Тому позовні вимоги про скасування усиновлення підлягають задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись п.3 ч.1 ст. 238 СК України, ст. 10, 11, 60, 213 - 215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1., ОСОБА_2задовольнити.

Скасувати усиновлення ОСОБА_1та ОСОБА_2дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1року народження.

Зобов'язати органи РАГС внести зміни в актовий запис № 21 від 24 листопада 1997 року про народження ОСОБА_3, зазначивши його прізвище як „ІНФОРМАЦІЯ_2, по-батькові „ІНФОРМАЦІЯ_3, місце народження „м. Нікополь Дніпропетровської області, в графі відомості про батька вказати „ОСОБА_4, дату народження залишити „ІНФОРМАЦІЯ_1року.

Передати неповнолітнього ОСОБА_3органу опіки та піклування Красногвардійської районної у місті ради для вирішення питання влаштування його у державний дитячий заклад.

У позові ОРГАНУ ОПІКИ ТА ПІКЛУВАННЯ КРАСНОГВАРДІЙСЬКОЇ РАЙОННОЇ У МІСТІ ДНІПРОПЕТРОВСЬКУ РАДИ до ОСОБА_1, ОСОБА_2про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів - ВІДМОВИТИ.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду через районний суд шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом 10 днів з дня проголошення, та подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня подачі заяви, або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя Н. О. Кочкова