У х в а л а

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

23 січня
2008 року

м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України у
складі:

головуючого

Сеніна Ю.Л.,

суддів:

Левченка Є.Ф.,

Охрімчук Л.І.,

Лихути Л.М.,

Романюка Я.М.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом Тернопільської об'єднаної державної податкової інспекції до
ОСОБА_1, ОСОБА_2, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет
спору - ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,  про
визнання договору купівлі-продажу удаваним та стягнення в дохід держави коштів
і транспортного засобу, отриманих за договором, за касаційною скаргою ОСОБА_4
на ухвалу апеляційного суду Тернопільської області від 22 травня 2007 року,

в с т а н о в и л а :

В січні 2007 року Тернопільська об'єднана державна податкова інспекція
звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1.,ОСОБА_2. про визнання договору
купівлі-продажу удаваним та стягнення в дохід держави коштів і транспортного
засобу, отриманих за договором. Позивач посилався на те, що укладений 8 вересня
2005 року на Західно-Український товарній біржі (між членом біржі - брокерською
конторою “Дім” в особі брокера ОСОБА_3., яка діяла в інтересах ОСОБА_5. на
підставі договору доручення, який у свою чергу діяв від імені ОСОБА_1. на
підставі нотаріально посвідченої довіреності, та членом біржі - приватним
підприємцем ОСОБА_4, яка діяла в інтересахОСОБА_2. на підставі договору
доручення) договору купівлі-продажу транспортного засобу марки “Фольскваген
Пассат” вартістю 300 гривень був укладений з метою приховування реального
правочину - договору купівлі-продажу, за яким ціна автомобіля була значно
вищою, та з метою ухилення від сплати податків.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду від 4 квітня 2007 року
провадження у справі закрито.

Ухвалою апеляційного суду Тернопільської області від 22 травня 2007 року
зазначене судове рішення суду першої інстанції скасовано, а справу передано на
новий розгляд до того ж суду.

У касаційній скарзі ОСОБА_4. просить скасувати ухвалу суду апеляційної
інстанції, посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального
права, та залишити в силі ухвалу  суду
першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді Верховного Суду України, дослідивши матеріали
справи та перевіривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла до
висновку, що касаційна скарга підлягає до задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного
судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних,
трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд
таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Пунктом 4 ч. 1 ст. 17 КАС України встановлено, що на спори за зверненням суб'єкта
владних повноважень у випадках, встановлених законом, поширюється компетенція
адміністративних судів.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач звернувся до суду як орган
державної влади з метою реалізації повноважень, наданих йому п.п. 1 та 11 ст.
10 Закону України “Про державну податкову службу в Україні”, якими до функцій
державних податкових інспекцій віднесено: здійснення контролю за своєчасністю,
достовірністю, повнотою нарахування та сплати податків та зборів (п.1) та
подання до судів позовів до підприємств, установ, організацій та громадян про
визнання угод недійсними і стягнення в доход держави коштів, одержаних ними за
такими угодами, а в інших випадках - коштів, одержаних без установлених законом
підстав (п. 10).

Таким чином, у справі виник спір за зверненням суб'єкта владних повноважень
з приводу реалізації наданих йому законом функцій та у випадку, який
встановлено законом, а тому суд першої інстанції дійшов правильного висновку
про необхідність закриття провадження у справі, оскільки така позовна заява
повинна розглядатися судом в порядку, встановленому КАС України.

Суд апеляційної інстанції на зазначене уваги не звернув та помилково
скасував ухвалу суду першої інстанції, постановлену згідно із законом, що є
підставою для скасування ухвали суду апеляційної інстанції із залишенням в силі
ухвали суду першої інстанції.

Керуючись п. 4 ч. 2 ст. 336, ст. 339,
п. 4 ч. 1 ст. 344 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних
справах Верховного Суду України,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Ухвалу апеляційного суду Тернопільської області від 22 травня 2007 року
скасувати і залишити в силі ухвалу Тернопільського міськрайонного суду від 4
квітня 2007 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
Ю.Л. Сенін

Судді:
Є.Ф. Левченко

Л.М. Лихута

Л.І. Охрімчук

Я.М. Романюк