УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2008 року                                                                                 м.  Івано-Франківськ

Колегія суддів
судової палати в цивільних справах по розгляду касаційних скарг Апеляційного
суду Івано-Франківської області в складі суддів:

Бідочко
Н.П.,  Вакарук В.М. ,  Меленко О.Є

розглянувши
у попередньому судовому засіданні в м. Івано-Франківську цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,  третьої
особи ОСОБА_3,  ДВС у м.  Мукачево про визнання права власності на
автомобіль та за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 і ОСОБА_1 про визнання довіреності
на право керування та розпорядження автомобілем недійсною за касаційною скаргою
ОСОБА_3 на рішення Мукачевського міськрайонного від 29 червня 2006 року та ухвалу
Апеляційного суду Закарпатської області від 17 серпня 2006
року, -

встановила:

ОСОБА_1  звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2,  третьої особи ОСОБА_3 ДВС у м.  Мукачево. про визнання права власності на
автомобіль. ОСОБА_3 пред"явив позов до ОСОБА_2. про визнання довіреності
на право керування та розпорядження автомобілем недійсною.

Справа № 33-ц-309кс/08р.                             Головуючий у 1 інстанції Монич
В.О.

Категорія
19                                                     Доповідач
Бідочко Н.П.

2

Рішенням
Мукачівського міськрайонного суду від 29
червня 2006 року,  залишеним без зміни ухвалою Апеляційного суду
Закарпатської області від 17
серпня 2006 року,  позов ОСОБА_1
задоволено. Визнано за ОСОБА_1
право власності на автомобіль марки ВАЗ 21113 p.
НОМЕР_1. В позові третьої особи з самостійними вимогами ОСОБА_3.
відмовлено.

Посилаючись
на порушення судами норм матеріального і процесуального права,  ОСОБА_3 просить скасувати судові
рішення,  а справу направити на новий
судовий розгляд до суду першої інстанції.

Колегія
суддів вважає,  що підстави для перегляду
оскаржуваних судових рішень відсутні.

Визнаючи
за ОСОБА_1  право власності на спірний
автомобіль,  як суд першої
інстанції,  так і колегія суддів
Апеляційного суду прийшли до правильного висновку пр те,  що позивач купив у ОСОБА_2 .3а 31 тис.  грн. автомобіль марки ВАЗ 21113,  що підтверджується поясненням сторін та письмовою
розпискою ОСОБА_2.. Обгрунтованими є висновки суду і в частині відмови ОСОБА_3
в позові про визнання недійсною нотаріально посвідченої довіреності від 03.10. 2005 p.,
виданої ОСОБА_1
ОСОБА_2 на керування та розпорядження автомобілем,  оскільки сторонами за договором доручення було
додержано вимог  ст.  203 ЦК України,  необхідних для чинності правочину і підстав
для визнання її недійсним не встановлено.

Відповідно
до ч.2  ст. 324 ЦПК України підставами
касаційного оскарження є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення
норм процесуального права.

Згідно  ст.  335 ЦПК України
касаційної інстанції не може встановлювати або вважати доведеними
обставини,  що не були встановлені в
рішенні суду,  чи відкинуті ним,  вирішувати питання про достовірність того чи
іншого доказу,  про перевагу одних
доказів над іншими.

Встановлено
і це вбачається із матеріалів справи,  що
судові рішення ухвалені з додержанням судами норм матеріального та
процесуального права,  а також відсутні
передбачені ч.1  ст. 338 ЦПК України
підстави для обов"язкового їх скасування.

Отже,  колегія суддів вважає,  що доводи касаційної скарги висновків судів
не спростовують.

Керуючись  ст.
ст. 332,  336 ЦПК
України,  колегія суддів судової палати в
цивільних справах по розгляду касаційних скарг Апеляційного суду
Івано-Франківської області, -

3

ухвалила:

Касаційну скаргу
ОСОБА_3 відхилити.

Рішення
Мукачівського міськрайонного суду від 29
червня 2006 року,  залишене без зміни ухвалою Апеляційного суду
Закарпатської області від 17
серпня 2006 року,  залишити без зміни.

Ухвала
оскарженню не підлягає.