Справа№2-1513/08
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

13 листопада 2008 року                   Ясинуватський
міськрайонний суд Донецької  області у
складі головуючої судді                                                              Шигірт
Ф.С.,

при секретарі                                                                                   Махоті
О.В.,

за
участю позивачів                                                                         ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3,

представника позивачів                                                                 ОСОБА_4,

відповідача                                                                                       ОСОБА_5,

представника відповідача                                                              ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну
справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про встановлення факту
проживання однією сім'єю та визнання права власності на майно в порядку
спадкування, -

В С Т А Н О В И В:

15 листопада 2007 року позивачка
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідачки, в якому просила
встановити факт проживання однією сім'єю разом з померлою ОСОБА_7 з 1999 року
по день смерті останньої, та визнати за нею, як за спадкоємцем четвертої черги
за законом право на спадщину, яка відкрилося після смерті померлої, а саме на
квартиру АДРЕСА_1.

В суді
позивачка ОСОБА_1 разом з позивачами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулись з новим
позовом замість первинного, в якому просили встановити факт їх проживання
однією сім'єю разом з померлою ОСОБА_7 з 1999 року по день її смерті, та
визнати за позивачкою ОСОБА_1, як за спадкоємцем четвертої черги за законом,
право на спадщину - квартиру АДРЕСА_1.

З позовної заяви
вбачається, що з липня 1993 року позивачі проживають  в квартирі АДРЕСА_2. Поруч з їх квартирою
проживала з 1981 року ОСОБА_8 1916 року народження, та її двоюрідна онука ОСОБА_7
1954 року народження, яка була інвалідом 3 групи загального захворювання, мала
фізичну ваду - з дитинства страждала кіфосколітичною хворобою. З початку
проживання по сусідству у позивачів склалися дружні стосунки з сім'єю ОСОБА_7.
З часом ці стосунки переросли в сімейні, бо літня ОСОБА_8, яка у 1999 році
перенесла інфаркт, за станом здоров'я не могла виконувати роботу по дому, а
онука ОСОБА_7 внаслідок фізичної вади та гіпертонічної хвороби не могла
здійснювати за нею догляд. Вони стали проживати однією сім'єю, вести спільне
господарство, позивачі допомагали ОСОБА_7. Після смерті ОСОБА_8 усі клопоти по
організації похорон на себе взяли позивачі, як
члени сім'ї.

Після похорон ОСОБА_8 позивачі стали
проживати з ОСОБА_7 однією сім'єю. Це полягало в наявності єдиного сімейного
бюджету, в веденні спільного господарства, вирішенні побутових питань, таких як
приватизація квартир, встановлення лічильників на воду, газ. Разом вони
здійснювали покупки продуктів харчування та побутової техніки, оплачували комунальні
послуги, обробляли земельну ділянку у садівничому товаристві «Макбудівелець», а
у жовтні 2004 року купили  другу земельну
ділянку. Спільно споживали врожай з земельних ділянок. Їх квартири знаходились
поруч і позивачі враховуючи стан здоров'я ОСОБА_7 почергово залишались в її
квартирі на нічліг.

Коли у квітні
2007 року різко погіршився стан здоров'я ОСОБА_7, позивачі організували за нею
догляд у лікарні, оплачували  її
лікування, а після смерті несли витрати та витрачали власний час на організацію
її похорон.

Вважали, що
прожили однією сім'єю з ОСОБА_7 понад 5 років до моменту відкриття спадщини,
тому є спадкоємцями четвертої черги. З цих підстав позивач ОСОБА_1 подала заяву
до Ясинуватської нотаріальної контори про прийняття спадщини ОСОБА_7, фактично її
прийняла і володіє на цей час.

В судовому
засіданні позивачі і їх представник підтримали позовні вимоги. Суду вони дали
аналогічні пояснення. Вони пояснили, що з померлою ОСОБА_7 були разом не тільки
на всі сімейні, релегійні та державні свята, а й повсякденному житті. У них
були спільні друзі, яких вони разом приймали в себе. Відповідачка та її родина
про ОСОБА_7 не піклувалися і спілкувалися з ними вкрай рідко.

Відповідачка та
її представник позов не визнали. Відповідачка суду пояснила, що померла ОСОБА_7
є її двоюрідною племінницею, яка проживала самостійно в квартирі та до смерті
працювала на Ясинуватському машинобудівельному заводі, отримувала заробітну
платню. Крім того, мала пенсію по інвалідності, тому могла себе утримувати та
обслуговувати самостійно. У померлої були батьки, які померли, але з ними
остання не спілкувалася, бо вони її покинули. Вона спілкувалася з ОСОБА_7, коли
зустрічала на вулиці, приходила до неї в квітні 2007 року у лікарню. Визнала,
що похованням ОСОБА_7 займалися позивачі, ліків під час хвороби племінниці не
купувала, бо ОСОБА_7 отримала допомогу з заводу. Її родинні відносини з
померлою встановлені рішенням Ясинуватського міськрайонного суду від 19.10.07р.
Вона також подала заяву про прийняття спадщини, тому вважає, що позов не
підлягає задоволенню і право на спадщину має вона як тітка.

Заслухавши
сторони, допитавши свідків ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13,
ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, дослідивши інші
докази по справі, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав.

Судом
встановлено, що 2-х кімнатна квартира АДРЕСА_1 згідно свідоцтва про право
власності на житло від 13.12.02р., виданого комісією з приватизації державного
житлового фонду виконкому Ясинуватської міської ради, належить на праві
приватної власності ОСОБА_7, яка і була одна зареєстрована як мешканець цієї
квартири. Квартира НОМЕР_1, розташована поряд з квартирою НОМЕР_2, за даними
свідоцтва про право власності на житло від 20.12.02, виданого  комісією з приватизації державного житлового
фонду виконкому Ясинуватської міської ради,
належить на праві спільної сумісної власності позивачам, які
зареєстровані і проживають в цій квартирі. З представлених суду довідок комунальних
установ, управління Пенсійного Фонду України в м. Ясинувата, ВАТ «Ясинуватський
машзавод» вбачається, що прийняття  до
експлуатації приладів обліку гарячої, холодної води та газу відбувалось в обох
квартирах одночасно, виплати на поховання ОСОБА_8 та ОСОБА_7  отримувала позивач ОСОБА_1, заборгованість за
комунальні послуги по квартирі НОМЕР_2
відсутня.

Показаннями в
судовому засіданні свідки ОСОБА_16, ОСОБА_12, ОСОБА_14, ОСОБА_13, ОСОБА_18,
ОСОБА_17, які протягом багатьох років добре знали та спілкувалися з ОСОБА_7,
підтвердили, що  вона ще за життя своєї
бабусі ОСОБА_8 зріднилася з сім'єю позивачів і їх стосунки вийшли за межі
сусідських, тобто  з моменту, коли
погіршився її стан здоров'я у 1999 році. Позивачі, і ОСОБА_7 мали ключі від
квартир один одного, спільно користувалися майном, що знаходилося як в одній,
так і в іншій квартирі. Разом вони вирощували і споживали врожай з земельних
ділянок, робили консервацію та заготовку овочів та фруктів восени. Усі свята
вони святкували разом. ОСОБА_7 мала хронічне захворювання, і тому позивачі доглядали
її як в своїй квартирі так і в неї вдома. Під час загострення хвороби ОСОБА_7 у
квітні 2007 року, позивачі за спільні з останньою кошти придбали всі необхідні
ліки, чергували біля хворої в лікарні. Разом вони купували продукти харчування,
побутову техніку, оплачували комунальні платежі.

Суд критично
ставиться до показань свідків ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 щодо відсутності
проживання позивачів з ОСОБА_7 однією сім'єю, бо вони спростовуються іншими
доказами по справі. Крім того ці свідки є близькими родичами відповідачки по
справі.

Так з довідки
ВАТ «ЯМЗ» про надання допомоги на поховання ОСОБА_7, свідоцтва про її смерть та
товарних чеків на оплату витрат пов'язаних з організацією похорон вбачається,
що позивачами понесено значно більших витрат ніж допомога підприємства. Це ще
раз підтверджує наявність єдиного бюджету померлої з позивачами і їх ставлення
до померлої як до члена сім'ї.

Показання свідка
ОСОБА_15 не спростовують факту проживання позивачів з ОСОБА_7 однією сім'єю.

Таким чином, суд
вважає, що в судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт того, що
позивачі проживали з ОСОБА_7 однією сім'єю з 1999 року до ІНФОРМАЦІЯ_1, тобто
до смерті.

Статтями 1269,
1270  ЦК України визначено, що
спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не
проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори протягом
6-ти місяців з часу відкриття спадщини заяву про її прийняття. Заява подається
особисто.

За матеріалами
спадкової справи №352 Ясинуватської державної нотаріальної контори, с заявами
про прийняття спадщини померлої ОСОБА_7 звернулися 23.08.07 позивачка ОСОБА_1 і
03.08.07 відповідачка  ОСОБА_5

Відповідно до
ст.1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають
особи, які проживали зі спадкоємцем однією сім'єю не менш як п'ять років до
часу відкриття спадщини.

Таким чином,
позивачі є спадкоємцями четвертої черги.

З матеріалів
спадкової справи вбачається, що відповідачка, як двоюрідна тітка спадкодавця, є
спадкоємцем п'ятої черги за законом.

Відповідно до
ст.1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування
почергово.

Кожна наступна
черга спадкоємців одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців
попередньої черги, ..... .

Враховуючи що
позивачка ОСОБА_1 є спадкоємцем четвертої черги за законом, на підставі ч.3
ст.1268 ЦК України прийняла спадщину, протягом 6-ти місяців з часу відкриття
спадщини звернулась до Ясинуватської нотаріальної контори з заявою про
прийняття у спадщину квартири ОСОБА_7, спадкоємців попередньої черги не
встановлено, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню  і в частині визнання за нею права власності
на квартиру АДРЕСА_1в порядку спадкування за законом.

На підставі
ст.88 ЦПК України, судові витрати понесені позивачами і документально
підтверджені в суді, необхідно стягнути з відповідачки на їх користь.

Керуючись
ст.ст.88, 212-215 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1,
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про встановлення факту проживання однією сім'єю
та визнання права власності на майно в порядку спадкування задовольнити.

Встановити факт
проживання однією сім'єю ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з померлою ІНФОРМАЦІЯ_1
ОСОБА_7, з 1999 року до дня її смерті.

Визнати  за
ОСОБА_1 право власності на квартиру розташовану за адресою: АДРЕСА_1, в
порядку спадкування за законом.

Стягнути  з ОСОБА_5
на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 465 (чотириста
шістдесят п'ять) гривень.

Заяву
про апеляційне оскарження рішення може бути подано протягом десяти днів з дня
проголошення рішення, а апеляційну скаргу протягом двадцяти днів після подання
заяви про апеляційне оскарження до Апеляційного суду Донецької області через
Ясинуватський міськрайонний суд.

Суддя