Справа
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

24  листопада  2008 року Московський районний суд м. Харкова
в складі:

головуючого   -     Сиротникова Р.Є.

при секретарі -      Хмельковій О.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1до Харківської
міської ради про визнання права власності на нежитлові приміщення, -

встановив:

Позивач звернулася до суду з позовом
про визнання за нею права власності на нежитлові приміщення,  що знаходяться в  житловому будинку АДРЕСА_1(колишню квартиру
№4), що  розташовані  на першому
поверсі,   а саме: приміщення
№5,8,9,10,11,12,13  загальною площею 66,3
кв.м.

В судовому засіданні  представник
позивача ОСОБА_2.  позовні вимоги
підтримав та зазначив, що             позивач
є власником приміщення квартири АДРЕСА_1на підставі договору
купівлі-продажу.  Реалізуючи своє право
власності на приміщення, позивачем за власний рахунок та з власних матеріалів
було виконано роботи по його реконструкції, в результаті якої було створено
нове нежитлове приміщення, що згідно з технічним паспортом, виготовленим КП
«Харківське міське БТІ» 23.08.2008 року, складається з приміщень загальною
площею 66,3 м.кв. на 1-му поверсі, № 5, 8, 9, 10, 11, 12, 13.

Однак, прийняти приміщення в
експлуатацію виявилося не можливим, оскільки реконструкцію було здійснено без
затвердженого у встановленому порядку проекту.

Факт правильності та повноти
виконання архітектурних, будівельних, санітарних, протипожежних норм і правил
підтверджується технічним висновком, виготовленим ПП «Модулор-Сервіс» у жовтні
2008 року. Згідно до технічного висновку про можливість збереження здійсненої
реконструкції, технічний стан конструкцій забезпечує надійну експлуатацію
приміщень та жилого будинку, експлуатацію та безпеку для життя і здоров'я
персоналу та відвідувачів, а також жителів житлового будинку. Будівельні
конструкції не мають дефектів та пошкоджень, що вказують на їх несучі
властивості, тому приміщення відповідають вимогам ДБН України та можуть
експлуатуватися у якості нежитлових.

Комунальним підприємством «Харківське
міське бюро технічної інвентаризації» 23.08.2008р. виконано технічний паспорт
на нежитлове приміщення загальною площею 66,3 м.кв. у літері «А-9» за адресою: АДРЕСА_1
на 1-му поверсі, приміщення № 5, 8, 9, 10, 11, 12, 13. Під час виготовлення
технічного паспорту, КП «Харківське міське БТІ» було обстежено основні
конструктивні елементи приміщень: фундаменти, стіни, перегородки, надпідвальні,
міжповерхові перекриття, підлога, вікна, двері; внутрішнє і зовнішнє
опорядження; опалення, вентиляція, водопровідно-каналізаційне обладнання тощо.
Під час обстеження - будь-яких відхилень, помилок, невідповідностей не
виявлено, що також свідчить про дотримання архітектурних норм і правил та про
можливість експлуатації приміщення за призначенням. У  зв'язку
з чим просив позов  задовольнити.

Представник відповідача у судовому
засіданні позов не визнав, посилаючись на недодержання позивачем існуючого
порядку реконструкції квартири.

Суд, вислухавши пояснення сторін,
розглянувши матеріали справи та дослідивши докази  встановив наступні факти та  відповідні
їм правовідносини.

Судом встановлено, що на підставі
договору купівлі-продажу від 27.06.2008 року, посвідченого приватним нотаріусом
ХМНО Карафетовою К.В. зареєстрованого в реєстрі за №5839, зареєстрованого у КП
«Харківське міське бюро технічної інвентаризації» 02.07.2008 року  за реєстраційним  №18884779, ОСОБА_1 належить квартира
АДРЕСА_1загальною площею 63,7 кв.м.

Після проведення реконструкції та
переобладнання зазначеної квартири під нежитлові приміщення загальна площа
квартири  збільшилася та складає 66,3
кв.м., що  підтверджується технічним  паспортом, виготовленим 23.08.2008  року
КП «Харківське міське бюро
технічної  інвентаризації».

Після здійсненої реконструкції
приміщень ТОВ “Модулор-Сервіс” (державна ліцензія серії АВ № 358726) обстежило
реконструйовані приміщення та надало технічний висновок  про можливість збереження та подальшого
використання реконструйованих приміщень за призначенням, тобто у якості
нежитлових приміщень, оскільки реконструйовані приміщення відповідають всім
технічним, будівельним, санітарним та протипожежним нормам і правилам, не
порушують прав третіх осіб і не мають перешкод для подальшої експлуатації за
призначенням.

Порядок реєстрації прав власності на
нерухоме майно в Україні визначений Законом України „Про державну реєстрацію
речових прав та їх обмежень” та Тимчасовим положенням про порядок реєстрації
прав власності, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від
07.02.2002 р. N 7/5 і зареєстрованим у Мін'юсті 18.02.2002 р. за N 157/6445.

У відповідності до ст. 4 Закону
речові права на нерухоме майно, зокрема, право власності фізичних та юридичних
осіб на нерухоме майно, що знаходиться на території України підлягають
обов'язковій державній реєстрації. Відповідно до Тимчасового положення,
реєстрація прав власності на нерухоме майно здійснюється БТІ, на території яких
розташований об'єкт нерухомості. Згідно із Тимчасовим положенням міські
бюро технічної інвентаризації, як державні реєстратори, реєструють речові права
на нерухоме майно на підставі, зокрема, свідоцтва про право власності, яке
повинно видаватися відповідною міською радою, тобто відповідачем.

Проте, відповідач не видає свідоцтва
про право власності позивача на нежитлові приміщення, чим перешкоджає
реалізації прав власника або фактично оспорює право власності позивача на
нежитлові приміщення, які з'явилися після реконструкції квартири.

У відповідності до ч. 2 ст. 383 ЦК України
власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі,
наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не
призведуть до порушень прав власників інших квартир у багатоквартирному
житловому будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил
експлуатації будинку”. У відповідності до ст. ст. 317, 319 ЦК України власник
може на свій розсуд користуватися та розпоряджатися своєю власністю за умови
додержання прав інших осіб. Держава не має права втручатися у здійснення
власником своїх прав.

У відповідності до ст. 332 ЦК України
власник речі, переробивши річ не втрачає право власності на перероблену річ, а
навпаки є власником речі, яка створена у результаті переробки.

Відсутність порушення прав будь-яких
осіб підтверджується технічним висновком щодо можливості безперешкодного
використання реконструйованих приміщень.

У відповідності до ст. 41 Конституції
України та ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути
протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Таким чином позивач, який на
підставах, визначених законом, є власником квартири, у зв'язку із
реконструкцією квартири шляхом її переробки (реконструкції) та зміною статусу
приміщень квартири на нежитлові приміщення не втрачає права власності на
перетворені ним нежитлові приміщення, а навпаки, має право вимагати у
відповідності до закону визнання та державної реєстрації його права власності
на нежитлові приміщення, які з'явилися після реконструкції ним квартири.

Також під час розгляду справи судом
не встановлено фактів порушення прав третіх осіб реконструкцією (переробкою)
позивачем своєї квартири. Натомість відповідач не надав суду жодного доказу,
яким би спростовувалося право власності позивача на перетворені ним нежитлові
приміщення колишньої квартири.

Виходячи з вищевикладеного, на
підставі ст. 41 Конституції України, ст. ст. 4, 19 Закону України „Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень” ст. ст. 15, 16, 182,
320, 321, 328, 331, 332, 383 Цивільного кодексу України, керуючись ст. ст. 6,
15, 82, 109, 118, 119, 120,212-215 ЦПК України

вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1право власності
на  нежитлові приміщення,  що знаходяться в  житловому будинку АДРЕСА_1(колишня квартира
№4), що  розташовані  на першому
поверсі,   а саме: приміщення
№5,8,9,10,11,12,13  загальною площею 66,3
кв.м.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої
інстанції шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня проголошення рішення заяви
про апеляційне оскарження і подання після цього протягом 20 днів апеляційної
скарги,  або в порядку ч.4 ст. 295 ЦПК
України.

Суддя                                                                                   Сиротников Р.Є.