Справа
№ 2-1137/08
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2008 року                  Приморський
районний суд м. Одеси

у
складі:

головуючого
судді Загороднюка В.І.

при секретарі Сребняк І.А.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в місті Одесі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

19.01.2006 року позивачка
звернулася до суду з позовом до відповідача та просить стягнути з нього
матеріальну шкоду заподіяну в результаті дорожно транспортної пригоди в розмірі
4972 гривні та моральну шкоду в розмірі 10000 гривень, а також судові витрати
та витрати на юридичну допомогу в розмір 1500 гривень, посилаючись на те, що
03.11.2005 року о 20 годині 30 хвилин на розі вулиць Пушкінська та Жуковського
в м. Одесі з вини відповідача сталася дорожньо-транспортна пригода. Вона
керувала автомобілем ВАЗ-2108, а позивач рухався на автомобілі ВАЗ-21013 та
в'їхав на перехрестя вилиць на червоний сигнал світлофора, в результаті чого
відбулося зіткнення автомобілів. її автомобіль перевернувся на дах і отримав
механічні пошкодження.

Діями відповідача їй
заподіяно матеріальну шкоду в розмірі 4972 гривень, моральна шкода заподіяна їй
складає 10000 гривень.

В судовому засіданні
позивачка та її представник підтримали позовні вимоги.

Відповідач
і його представник позов не визнали, та посилались на те, що ДТП 03.1 1.2005 року трапилося з вини ОСОБА_1., оскільки
остання в'їхала на перехрестя головної дороги, тобто вул.. Пушкінської з
другорядної - вул.. Жуковського і повинна була пропустити його автомобіль.

В момент ДТП
світлофор, що регулював проїзд з вул. Жуковського не
працював.

Вислухавши пояснення
сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що
03.11.2005 року о 20 годині 30 хвилин на розі вулиць Пушкінська та Жуковського
в м. Одесі трапилась ДТП
за участю автомобіля ВАЗ-2108, власником якого є ОСОБА_1. та автомобіля ВАЗ-21013, під керуванням водія ОСОБА_2..

Однією з обставин, що
підлягає доведенню по справах за позовами про стягнення шкоди, є вина особи до
якої пред'явлено позов. Позивачка доказів, які б однозначно свідчили про
наявність вини відповідача в скоєному ДТП суду не надала.

Навпаки відповідач надав
докази, що спростовують доводи позивачки.

Так до справи долучено
постанову про відмову в порушенні кримінальної справи від 15.11.2005 року, з
якої вбачається, що причиною ДТП являється порушення вимог п. 8.7.3 Правіил
Дорожнього Руху з боку водія ОСОБА_2., яке виразилося в тому, що він керуючи транспортним
засобом здійснив виїзд на перехрестя вул.. Пушкінська та вул. Жуковського на
заборонене - червоне світло світлофора.

Разом з тим, постановою
Київського районного суду м. Одеси від 20.12.2006 року з цієї постанови
виключено вказівку про виновність ОСОБА_2., тобто цим документом суду
спростовано висновки щодо вини викладені в постанові слідчого.

(а.с. 18,41)

Свідок ОСОБА_3., допитаний з ініціативи позивачки, пояснив, що відповідач
в'їхав на перехрестя вулиць де трапилось ДТП, на червоне світло світлофора, але інший свідок ОСОБА_4., спростував його свідчення та пояснив, що безпосередньо
перед ДТП
світлофор перед перехрестям вул. Пушкінської з вул.
Жуковського не працював і правила дорожнього руху порушила водій автомобілю
ВАЗ-2108, яка в'їхала на головну дорогу з другорядної. Такі ж свідчення давала
свідок ОСОБА_5.

Згідно довідки, що
знаходиться в матеріалах слідчої перевірки, наданої автоматизованою системою
керування дорожнім рухом від 09.11.2005 року, вбачається, що світлофорний
об'єкт на розі вул. Пушкінській та вул. Жуковського 03.11.2005 року працював з
20 години 00 хвилин до 20 години 30 хвилин в паспортному режимі згідно доданого
графіка.

О 20
годині 30 хвилин диспетчерський пульт зафіксував несправність, яка трапилась
виникла в результаті ДТП,
коли був збитий контролер. Разом з тим дані цієї довідки
спростовані свідченнями свідків ОСОБА_4. та ОСОБА_5.

Таким чином і аналізу
доказів, досліджених судом не можливо дійти однозначного висновку стосовно вини
відповідача в скоєнні ДТП
03.11.2005 року, тому суд вважає, позовні вимоги не
доведеними та такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 1166, 1187, 1188 ЦК України, ст.
ст. 213-215 Цивільного Процесуального Кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

В
задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та
моральної шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою відмовити.

Рішення може бути
оскаржено, про що протягом десяти днів з дня проголошення подається заява про
апеляційне оскарження рішення суду. Апеляційна скарга на рішення суду першої
інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне
оскарження, або в термін десяти днів з дня проголошення, без подання
попередньої заяви про оскарження.