Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 листопада 2008 року Дніпровський районний суд м. Києва в складі :

головуючого

судді: БАРТАЩУК Л.П.

при секретарях:
Ярмоленко Л.О., Афанасьєвій М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом
ОСОБА_1
до
ОСОБА_2
про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В :

Позивач
ОСОБА_1
звернулась до Дніпровського районного суду

м. Києва з позовом до відповідача
ОСОБА_2
про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що спільне життя з відповідачем не склалося через різне віросповідання, постійного її приниження чоловіком. Тривалий час між подружжям відсутні шлюбні стосунки, спільне господарство не ведеться і примирення між ними не можливо.

В попередньому та судовому засіданнях позивач позов підтримала повністю та просила його задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з’явився, направив на адресу суду заяву про визнання позову в повному обсязі, просить слухати справу без його участі.

Згідно зі ст. 174 ЦПК України, відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову

Вислухавши пояснення позивача, надані в судовому засіданні, оголосивши заяву відповідача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову повністю, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 06.03.2003 року, зареєстрованому в органі реєстрації актів цивільного стану центрального управління м. Мугла, Мармарис, № реєстрації шлюбу
НОМЕР_1
.

Від цього шлюбу у сторін є дитина –
ОСОБА_3
,
ОСОБА_3
року народження. Спору з приводу місця проживання дитини немає – дитина проживає з матір»ю –
ОСОБА_1

Спільне життя між сторонами не склалося в силу різних віросповідань, відношення чоловіка до дружини з долею приниженого ставлення, з жовтня 2005 року між подружжям відсутні шлюбні стосунки, спільне господарство не ведеться і примирення між ними не можливе.

За таких обставин суд дійшов висновку про те, що сім’я сторін розпалась остаточно та поновлена бути не може, оскільки подальше спільне життя та збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам, інтересам їхньої малолітньої дитини.

Відповідно до ст. 60 Закону України «Про міжнародне приватне право», - правові наслідки шлюбу визначаються спільним особистим законом подружжя, а за його відсутності – правом держави, у якій подружжя мало останнє спільне місце проживання.

Як вбачається з матеріалів справи, останнім місцем проживання подружжя є Україна.

Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10, 60, 79, 213–215 ЦПК України, ст. ст. 58, 60 Закону України «Про міжнародне приватне право», ст.ст. 110, 112

СК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов
ОСОБА_1
до
ОСОБА_2
про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб зареєстрований 06 березня 2003 року в органі реєстрації актів цивільного стану центрального управління м. Мугла, Мармарис, № реєстрації шлюбу
НОМЕР_1
між
ОСОБА_1
та
ОСОБА_2
- розірвати.

При видачі свідоцтва про розірвання шлюбу стягнути з
ОСОБА_1
на користь держави мито в сумі 17, 00 гривень,
ОСОБА_2
від сплати державного мита в доход держави звільнити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва шляхом подання заяви про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження, або протягом десяти днів з моменту проголошення рішення.

СУДДЯ :