У х в а л а

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

10 вересня 2008 року                                                    м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

головуючого

Гнатенка А.В.,

суддів:

Барсукової В.М.,                  Гуменюка В.І.,     Григор'євої
Л.І.,                   Косенка
В.Й.,-

розглянувши справу за позовом ОСОБА_1 до комунального
підприємства “Житловик”, третя особа: Оболонська районна у м. Києві державна адміністрація
про визнання права користування жилим приміщенням,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2006 року ОСОБА_1 звернулася із зазначеним позовом, посилаючись
на те, що згідно довідки БУ № 8 БТ “Київміськбуд” № 2 від 26 квітня 1984 року
її доньці ОСОБА_2 була надана квартира АДРЕСА_1.  Донька тяжко хворіла і позивачка постійно
знаходилась біля неї. 07 вересня 1992 року ОСОБА_2 була встановлена 2 група
інвалідності внаслідок загального захворювання. Донька мала право на безоплатну
приватизацію даної квартири, але не встигла цього зробити.    ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла. З часу
вселення у квартиру позивачка постійно проживає та користується квартирою, як
член сім'ї наймача, хоча і не прописана у квартирі. ОСОБА_1 зверталась до
відповідача з заявою про надання їй права проживання у спірній квартирі,
реєстрацію в ній, але відповідач відмовив у задоволенні її вимог. Враховуючи
викладене, ОСОБА_1 просила задовольнити її позовні вимоги та визнати за нею
право користування квартирою, зобов'язати відповідача укласти з нею договір
найму жилого приміщення.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 20 лютого 2007 року у
задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від 18 травня 2007 року рішення  Оболонського районного суду м. Києва від 20
лютого 2007 року скасовано. За  ОСОБА_1
визнано право користування квартирою АДРЕСА_1. Зобов'язано КП “Житловик”
укласти з ОСОБА_1 договір найму на вказану квартиру.

У касаційній скарзі КП “Житловик” просить скасувати рішення апеляційного
суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на
неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення судом норм
процесуального права.

Касаційна
скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи рішення про задоволення
позову ОСОБА_1 суд апеляційної інстанції виходив з того, що вона є матір'ю
покійної ОСОБА_2, тобто членом сім'ї останньої і вселилась до спірної квартири
зі згоди своєї доньки для здійснення належного догляду, а тому позивачка набула
права користування спірною квартирою.

Однак з
такими висновками суду погодитись не можливо.

Нормами статті 64 ЖК України передбачено, що члени сім'ї наймача, які
проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть
усі обов'язки, що випливають з договору найму житлового приміщення. До членів
сім'ї наймача належить дружина наймача, їх діти і батьки.

Особи, що вселились в жиле приміщення як члени сім'ї наймача, набувають
рівного з іншими членами сім'ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні
між цими особами, наймачем та членами сім'ї не було іншої угоди про порядок
користування жилим приміщенням (ст. 65 ЖК України).

Право на
користування житлом виникає у членів сім'ї власника житла, якщо проживають
разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі
обов'язки, що випливають з договору найму житлового приміщення.

Встановлено,
що ОСОБА_2, яка померла 18 квітня 1993 року, за життя не набула права власності
на спірну квартиру, із заявами про вселення членів сім'ї або будь-яких інших
осіб у квартиру до житлово-експлуатаційних організацій не зверталась.

Як за життя так і після смерті доньки, яка померла 18 квітня 1993 року, і
до 2006 року позивачка ОСОБА_1 була прописана за адресою: АДРЕСА_2. Пенсію
остання отримувала в Іршавському відділенні Закарпатського обласного управління
Пенсійного фонду України; у поліклініці № 3 Оболонського району м. Києва на
обліку не перебувала і там не обслуговувалась.

Суд апеляційної інстанції не врахував, що в цьому випадку відсутні передбачені
законом
підстави для визнання за ОСОБА_1 право користування жилим приміщенням у
квартирі АДРЕСА_1.

Таким чином,
суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що ОСОБА_1  не набула
права користування спірною квартирою.

Згідно
зі статтею 339 ЦПК України суд касаційної інстанції, установивши, що
апеляційним судом скасоване судове рішення, ухвалене згідно з законом, скасовує
судове рішення суду апеляційної інстанції і залишає в силі рішення суду першої
інстанції.

Керуючись статтями 336, 339, 345 ЦПК України, колегія суддів Судової палати
у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а :

Касаційну
скаргу Комунального підприємства “Житловик” задовольнити.

Рішення апеляційного суду м. Києва від 18 травня 2007 року скасувати,
залишивши в силі рішення Оболонського районного суду м. Києва від 20 лютого
2007 року.

Ухвала
оскарженню не підлягає.

Головуючий                                              А.В.
Гнатенко

Судді:                                                        В.М.
Барсукова

Л.І. Григор'єва

В.І. Гуменюк

В.Й. Косенко