У Х В А Л А  І М Е Н Е М     У К Р А Ї Н И

12 травня 2008
року
м. Київ

Колегія суддів Судової палати у
цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Охрімчук Л.І., Левченка Є.Ф.,
Лихути Л.М., -

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до
дочірнього підприємства «Санаторій Любінь Великий», третя особа - ОСОБА_2, про
поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,
за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Городоцького районного суду Львівської
області від 5 жовтня 2007 року та рішення апеляційного суду Львівської області
від 3 грудня 2007 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2007 року ОСОБА_1 звернувся
в суд із позовом до дочірнього підприємства
«Санаторій Любінь Великий» (далі - ДП «Санаторій
Любінь Великий») про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за
час вимушеного прогулу.

Зазначав, що наказом № 172-п від 29
грудня 2006 року його було звільнено з ДП «Санаторій Любінь Великий» на підставі п. 3 та п. 4 ст. 40
КЗпП України: за систематичне невиконання без поважних причин обов'язків,
передбачених Правилами внутрішнього розпорядку, та прогул.

Посилаючись на те, що його було
звільнено з роботи незаконно, просив поновити його на роботі та стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Рішенням Городоцького районного суду Львівської області від                      5 жовтня 2007 року в задоволенні позовних вимог
ОСОБА_1 відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Львівської області від 3 грудня 2007 року рішення Городоцького районного суду Львівської області від 5 жовтня 2007 року змінено: визнано ОСОБА_1 таким, що звільнений з роботи
на підставі п. 3 ст. 40 КЗпП України. У решті рішення суду першої інстанції
залишено без зміни.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить
скасувати судові рішення та ухвалити нове рішення про задоволення його позовних
вимог, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права
та порушення норм процесуального права.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК
України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу,
про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з
матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалені з додержанням норм
матеріального та процесуального права, а доводи скарги цих висновків не
спростовують.

Відсутні й передбачені ст. 338 ЦПК
України підстави для обов'язкового скасування судового рішення.

Ураховуючи наведене, колегія суддів
вважає за необхідне відмовити в задоволенні касаційної скарги.

Керуючись статтями 332, 336, 337
ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду
України

у
х  в  а
л  и  л  а :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Городоцького районного суду
Львівської області від 5 жовтня 2007 року та рішення апеляційного суду
Львівської області від 3 грудня 2007 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

Л.І. Охрімчук

Є.Ф. Левченко    Л.М. Лихута