Справа № 2-9/2008
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

13 лютого  2008 року                                   Садгірський
районний суд м. Чернівці

в
складі:                      головуючого
судді: Проскурняка І.Г.

при секретарі : Богонос Г.Й.

адвоката:
ОСОБА_2

представника відповідача: Мороза В.Г.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Чернівці справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою
відповідальністю будівельна фірма «Чернівціжитлобуд» про визнання угоди на
будівництво дійсною, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом
до відповідача про визнання угоди на будівництво дійсною.

В позові вказує на те, що вона
14.03.2002 року заключила контракт з відповідачем на будівництво трьохкімнатної
квартири по АДРЕСА_1 та стоянки для автомашини в даному будинку, та згідно
п.3.1. даного контракту позивачкою сплачено 7 278 грн. з розрахунку приблизної
вартості квартири в сумі 12 2760 грн. за станом рівня цін на 01.03.2002 року,
вартість проектно-кошторисної документації та документації на землю.

Замовник оплачує вартість фактично
виконаних  будівельно-монтажних робіт за
кожен місяць до 15 числа наступного місяця і при невиконанні вимог п.п. 3.1,
3.3. угода на будівництво вважається розірваною. Позивачкою отримано лист, від
відповідача 09.09.2002 року для сплати 5 025, 06 грн. в тому числі пеню 597,66
грн. нараховану станом на 1.09.2002 року, але позивачці не надходило від
відповідача жодних відомостей про необхідність сплати коштів, в тому числі про
наявність будь-якої заборгованості, що передбачається ст.15 п.8 Закону України
«Про захист прав споживачів, що виконавець зобов'язаний видати розрахунковий
документ, що засвідчує факт виконання роботи, та відсутність в контракті даного
положення, надало відповідачу можливість вважати себе звільненим від
зобов'язання будівництва квартири з гаражем та повернути кошти в розмірі 12 856
грн. за мінусом пені в розмірі 1 019 грн.

Разом з тим, позивачкою згідно п.3.3.
контракту до 15 жовтня 2002 року були внесені кошти в розмірі 5 447 грн. 8
жовтня 2002 року та 1 150 грн.  15 жовтня
2002 року по квитанціям №100/18100/20,7724 в банку «Аваль» м. Чернівці.

Таким чином позивачка вважає, що
відповідач, подавши їй листи №153 від 11.11.2002 року про повернення коштів по
контракту від 14.03.2002 року в зв'язку з його розірванням були порушені її
права споживача в односторонньому порядку, розірвавши угоду, без наявності
будь-яких порушень з сторони позивачки, та просить суд визнати контракт  від 14.03.2002 року на будівництво квартири з
гаражем в будинку АДРЕСА_1дійсним.

В судовому засіданні позивачка свої
позовні вимоги підтримала повністю та дала, пояснення аналогічні позовній
заяві.

Відповідач в судовому засіданні позов
не визнав та пояснив суду, що позивачка не виконувала зобов'язання
передбачені  контрактом і тому він був
розірваний.

Судом встановлено, що між сторонами 14
березня 2003 року укладено договір на будівництво трьохкімнатної квартири
АДРЕСА_1 та стоянки для автомашин  біля
цього будинку. Згідно п. 3.1 контракту замовник зобов'язується в 5-ти денний
строк з часу укладення контракту оплатити аванс в сумі 3 600 грн. розрахунки за
виконані  будівельно-монтажні роботи по
будівництву квартири здійснюються на далі в загальних обсягах виконаних
будівельних робіт в будинку. Замовник встановлює обсяг оплати за місяць у
генпідрядника згідно своєї долі.

Згідно з п.п. 3.3 Контракту замовник
оплачує вартість фактично виконаних будівельно-монтажних робіт за кожен місяць
до 15 числа наступного місяця.

Позивачка  ОСОБА_1 в березні 2002 року внесла авансовий
платіж за будівництво квартири та автостоянки відповідно до п. 3.1 контракту.

З початку  проведення будівництва у червні 2002 року до
жовтня 2002 року позивачка не оплачувала вартість фактично виконаних робіт,
вносячи платежі відповідно до п.п. 3. контракту
до 15 числа кожного місяця.

Відповідно до п.4 Контракту на
будівництво квартири при невиконанні п.п.3.1., 3.3. цього контракту замовником,
він вважається розірваним. В зв'язку з цим відповідач обґрунтовано розірвав
угоди з позивачем, про що повідомив їй.

Безпідставними є посилання ОСОБА_1  на неотримання нею листів від підрядчика про
необхідність внесення щомісячних платежів як на причину невнесення нею коштів,
оскільки згідно з умовами контрактів вона повинна сама  з'ясовувати обсяг оплати в місяць згідно
своєї долі у фактично виконаних роботах по зведенню будинку п. 3.1. контракту.

Відповідно до ст. 161 ЦК України не
допускається одностороння відмова від виконання зобов'язання. Однак суд
приходить до висновку, що таке відмова від виконання договору не є
односторонньою, оскільки її можливість передбачена угодою сторін.

Позивачка  істотно порушувала умови договору, що значною
мірою позбавило відповідача можливості виконувати свої обов'язки по ньому.

Також суд приходить до висновку, що законом не
передбачено такого способу захисту порушеного права, як визнання розірваного
договору дійсним.

На підставі викладеного суд приходить
до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст. 10,11, 209,
112,214-215  ЦПК України, ст. 161 ЦК
України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В
позові ОСОБА_1до товариства з обмеженою відповідальністю  будівельна фірма «Чернівціжитлобуд» про
визнання угоди на будівництво дійсною відмовити за безпідставністю.

Рішення
може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Чернівецької
області через Садгірський районний суд м. Чернівці шляхом подачі в 10-денний
строк з дня винесення рішення заяви про апеляційне оскарження і подання після
цього протягом 20 днів апеляційної скарги або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Суддя                                                                                                                  Проскурняк
І.Г.