Справа № 2-46-08
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М
У К Р А Ї Н И

07 лютого  2008
р.                                                                                                  м.Вінниця

Староміський районий суд м. Вінниці в складі:

головуючого судді:                                      Сілакова
С.М.,

при секретарі:                                               Крамар О.М.,

за участі представника позивача              ОСОБА_3,

представника відповідачки                         ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну
справу за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2 про
захист честі і гідності, відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1
звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про
захист честі і гідності, відшкодування моральної шкоди, мотивуючи його
тим, що він займає посаду першого заступника Голови Державної податкової
адміністрації у Вінницькій області. Відповідачка шляхом надіслання заяви на
адресу Голови ДПА України Брезвіна А.І. поширила відносно нього неправдиві
відомості, які принижають його честь та гідність як людини і громадянина,
державного службовця.

Неправдивими є
наступні вказані в заяві відомості:

- про
наявність «організованого злочинного угрупування на чолі з заступником голови
Державної податкової інспекції України у Вінницькій області ОСОБА_1
(організатор злочинних дій)...»;

- про  те, що він «постійно
користувався послугами кафе безкоштовно»;

- те, що
«ОСОБА_1 ... запропонував їй фінансову допомогу готівкою 1 000 000 грн.  в обмін на 50% долеучасті у АВК ТОВ
"Ювілейне";

- те, що "Після того, як вона
погодилась, ОСОБА_1 "дав" їй "свою людину" (ОСОБА_5, бувший
співробітник ДПІ);

- про те, що «реєстрацію підприємства (ПП
«Ювілей») займалась довірена особа ОСОБА_1. - ОСОБА_6.»;

- про те, що "Приблизно у першому
кварталі 2003 року ОСОБА_1 приніс, з твердження ОСОБА_5., у приміщення АППБ
"Аваль" 108000  грн. та
передавав зазначену суму ОСОБА_5. ... ";

-  про те, що "Але, після того як я
запитала у ОСОБА_1., коли він внесе недостатню частку коштів та введе мене у
склад засновників ПП "Ювілей" він заявив: "Ніхто нікуди тебе
вводити не буде. Ти передаєш майно цеху ПП "Ювілей", а тобі
залишається торговельний комплекс ТОВ "Ювілейне". А якщо не погодишся
- я тебе відправлю з сумою по світу. ";

- про те, що "На
моє запитання з приводу отриманих ТОВ "Ювілейне" для будівництва та
запуску цеху кредитів, ОСОБА_1 відповів, що ці борги - це мої особисті справи і
він відшкодовувати ці затрати не збирається";

- про те, що "...зазначені працівники
податкової міліції, що з'явились до мене в офіс (м. Вінниця, вул. Коцюбинського,
11), вимагали поставити мій підпис та печатку ТОВ "Ювілейне" на
чистих незаповнених векселях, задля подальшого використання цих векселів для
передачі підприємства по виробництву гофротари громадянину ОСОБА_5. (колишній
працівник податкової - власник ПП "Ювілей") та ОСОБА_1 (зам. Голови
Вінницької обласної податкової адміністрації), про що "візитери" мені
відверто й заявили";

- "Поставлені
ОСОБА_1. умови: переписати підприємство на нього, іншими словами на
"його" людину - ОСОБА_5.; поставити печатки на всіх підготовлених
документах (акти передачі, векселя, договорі купівлі-продажу) тоді дії
співробітників податкової інспекції будуть призупинені";

- про те, що "...проводився комплекс
оперативно-технічних заходів, у т.ч. приховані відео і аудіо записи моїх розмов
з ОСОБА_5. і ОСОБА_1., під час яких було зафіксовано примушення під загрозами
розправи наді мною та моїми близькими родичами щодо передачі цеха по
виробництву гофротари";

- про те, що "Згодом від
співробітників, які брали участь в оперзаходах, мені стало відомо, що ОСОБА_1
викупив всі матеріали ОТЗ у ОСОБА_9 за 25000 дол. США";

-слова:
"ОСОБА_1 невідступив від намірів заволодіти рентабельним бізнесом -
з'ясував,що ТОВ "Ювілейне" має кредиторів (Вінницький філіал банку
"Універсальний", фізичних осіб,у тому числі ОСОБА_7.) і вирішив діяти
через них";

- про те, що «18 вересня 2003 р. за
попередньою домовленістю з ОСОБА_1. (що підтверджується подальшою активною
участю його довіреної особи - ОСОБА_5.) ВАТ «Банк Універсальний» уступив ТОВ
«Торговий дім «Олійно-жирова компанія» (де ОСОБА_1 мав свій бізнес) право
вимоги боргу за кредитним договором № 24-03-03 від 11.02.2003 р., укладеним між
ТОВ «Ювілейне» та ВАТ «Банк Універсальний»;

- про те, що «… звільнити мене від тиску
зі сторони ОСОБА_1»;

- про те, що "03.10.2003 р. ОСОБА_7,
ввійшовши в змову з ОСОБА_1. по заволодінню ТОВ Ювілейне"... ";

- те, що "За
ініціативою ОСОБА_1., ОСОБА_7. подала мене до суду...";

- те, що
"ОСОБА_7 навіть не приховує те, що це зроблено за її замовленням та за
кошти ОСОБА_1.";

- те, що "...
безпідставно заведені справи завдяки зусиллям ОСОБА_1. були передані в суд...
";

- те, що "В
серпні 2006 р. ОСОБА_1 розрахувався з ОСОБА_7. за її участь в заволодінні
підприємством - віддав близько 200000 дол. США за "роботу"...";

- те, що "ОСОБА_1 влітку заявляв, що
підприємство він контролює особисто через своїх довірених осіб ОСОБА_6. та
ОСОБА_5. і залишилося розібратися з ОСОБА_2., а в грудні казав, що підприємство
він забрав собі, а по ОСОБА_2.питання вирішується. Коли ОСОБА_1 каже, що бере
собі, то він має

намір оформити
підприємство на ОСОБА_5.";

- про те, що "ОСОБА_1 вживе можливі
заходи аж до мого фізичного  знищення,
щоб не допустити повернення захопленого ним
через своїх довірених осіб майна ТОВ «Ювілейне»;

- про те, що «…довірені особи ОСОБА_1.
(ОСОБА_8) продовжують погрози»;

- про те, що «У грудні 2006 р. ОСОБА_1
встановив місце перебування в м. Києві. В цьому йому допоміг начальник слідчого
відділу управління УМВС України у Вінницькій області Хорзов, який підняв
матеріали мого затримання (воно відбувалося біля дому, де я проживала і
проживаю) та сповістив ОСОБА_1 місце, де мене затримували. ОСОБА_1 відправив в
Київ автомобіль з Вінниці НОМЕР_1, який супроводжував мене і передав біля
під'їзду киянам з кримінального осередку (автомобіль НОМЕР_2)";

- про те, що «ОСОБА_1 зроблена чергова
спроба залишити за собою незаконно
захоплене підприємство»;

- про те, що «Для чого відносно мене, за
словами ОСОБА_1., буде порушено кримінальну справу про розкрадання коштів в
особливо великих розмірах. Вона буде порушена на підставі підроблених
документів (в даний час вони підготовлені і зберігаються в сейфі у ОСОБА_1.)»;

- про те, що "... про обрання міри
запобіжного заходу у вигляді взяття під варту ОСОБА_1 вже домовився з
працівниками Староміського суду";

- про те, що "ОСОБА_1 заявив своєму
близькому бізнес-колу, що йому достатньо закрити мене на один день, щоб
вирішити питання назавжди, а взагалі, як він заявив - мене давно вже потрібно
було "вирішити";

- про, що "На мою думку в
сейфі ОСОБА_1. можуть бути в тому числі і підробні первинні документи…".

Вказані відомості є неправдивими з наступних підстав.

1.
Відносно нього ніколи не порушувалось кримінальних справ, його не притягали до
кримінальної відповідальності, відносно нього відсутні будь-які обвинувальні
вироки суду, в т.ч. і за організацію
злочинних угрупувань чи злочинних дій, виготовлення, зберігання чи використання
підроблених документів, погрози насильством чи вбивством, незаконне заволодіння
чужим майном, протидію законній господарській діяльності, фіктивне банкрутство,
зловживання владою або службовим становищем, давання хабара, втручання в
діяльність судових органів, працівників правоохоронних органів тощо.

2. Не
відповідають дійсності факти будь-яких вищезазначених розмов між ним і
відповідачкою.

3. Він
не є учасником чи засновником будь-яких юридичних осіб і не має і ніколи не мав
жодного відношення до ТОВ "Ювілейне", ПП "Ювілей", ТОВ «Торговий
дім «Олійно-жирова компанія».

4. Він
ніколи не вчиняв будь-яких дій по переслідуванню відповідачки, в тому числі
шляхом погроз розправи, тиску, таємного спостереження, використання підлеглих
йому працівників органів державної податкової служби, через правоохоронні та
судові органи.

5. Він
ніколи не вчиняв будь-яких дій по захопленню чи заволодінню будь-якими
юридичними особами, в т.ч. ТОВ
"Ювілейне", а також майном юридичних осіб.

6. Він
ніколи не вимагав від відповідачки особисто або через інших осіб переписати на
нього чи ввести його до складу учасників будь-якої юридичної особи, в т.ч. ТОВ
«Ювілейне».

7. Не
відповідають дійсності факти будь-яких вищезазначених грошових розрахунків чи
пропозицій грошових розрахунків за його участю з відповідачкою, громадянами
ОСОБА_5., ОСОБА_6., ОСОБА_7.

8. Не
відповідають дійсності факти будь-яких вищезазначених відносин між ним та
відповідачкою, громадянами ОСОБА_5., ОСОБА_6., ОСОБА_7., ОСОБА_9, ОСОБА_10 з
ВАТ «Банк Універсальний», ТОВ «Ювілейне», ПП «Ювілей», ТОВ «Торговий дім
«Олійно-жирова компанія», в тому числі наявності будь-якого зговору, змови і
ін.

9. У
нього відсутні довірені особи ОСОБА_5., ОСОБА_6., ОСОБА_7, ОСОБА_8, він ніколи
не видавав їм довіреностей на представництво його інтересів і не уповноважував
їх діяти від його імені, не укладав з ними договорів доручення чи будь-яких
інших цивільно-правових договорів.

10. У
нього відсутнє будь-яке "близьке бізнес-коло".

11. У
нього відсутні будь-які "підроблені документи", в тому числі й ті,
які стосуються ТОВ "Ювілейне".

12. Він
ніколи особисто або через інших осіб не вимагав в будь-кого,

включаючи
відповідачку, поставлення підписів чи печаток на незаповнених

бланках
документів чи на підготовлених ним документах (акти, договори,

векселі
та ін.).

13. Не
відповідають дійсності факти щодо існування записів його розмов з
відповідачкою, де він примушував її під загрозами розправи над нею та її
близькими родичами щодо передачі цеху гофротари та щодо викупу ним цих записів
у громадянина ОСОБА_9.

14. Він
ніколи не користувався послугами кафе безкоштовно в тому сенсі, як вказано
в заяві відповідачки.

Таким чином, відповідачка своїми неправомірними діями
шляхом розповсюдження неправдивої інформації, викладеної у цій заяві, принизила
його честь та гідність, звинуватила його у вчиненні та організації цілого ряду
злочинів, зокрема, погроза вбивством, привласнення майна шляхом зловживання
службовим становищем, протидія законній підприємницькій діяльності, фіктивне
банкрутство, створення злочинної організації, втручання в діяльність працівника
правоохоронного органу, підроблення документів та використання підроблених
документів, зловживання владою або службовим становищем, давання хабара,
завідомо незаконні затримання та арешт, притягнення завідомо невинного до
кримінальної відповідальності, постановлення суддею (суддями) завідомо
неправдивого вироку, рішення, ухвали або постанови, втручання в діяльність
судових органів, завідомо неправдиве повідомлення про злочин, чим порушила мої
права та завдала мені моральну шкоду.

Вважає, що для захисту і відновлення його порушених прав
необхідно визнати такою, що не відповідає дійсності перелічену вище інформацію,
яка міститься в заяві відповідачки, та стягнути з неї на його користь 16500 грн. грошового відшкодування
моральної шкоди. Даний розмір грошового відшкодування моральної шкоди він
визначив відповідно до вимог ч. З ст.23 ЦК України, а саме, враховуючи
тяжкість звинувачень з боку відповідачки на його адресу, явний умисел
відповідачки на завдання йому моральної шкоди, приниження його честі і
гідності, намагання скомпрометувати його перед співробітниками органів
державної податкової служби, враховуючи його статус як першого заступника
голови ДПА у Вінницькій області тощо. Сам факт вимушеності доводити свою
невинуватість у звинуваченнях з боку відповідачки та спростовувати поширену нею неправдиву інформацію принижує його
морально і завдає йому моральних страждань.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3 позов
підтримав в повному обсязі за викладеним в позовній заяві обставин. Додатково
пояснив, що відповідно до Закону України «Про інформацію» поширення інформації
- розповсюдження, обнародування, реалізація у встановленому законом порядку
документованої або публічно оголошуваної інформації. Заява подана до органу
державної влади, є документованою, а тому її подання є поширенням інформації.
Відповідачка, подаючи свою заяву на ім»я Голови ДПА України, знала, що
відомості, викладені в ній, стануть відомим певному колу осіб, по цій заяві
буде проведена перевірка, але умисно поширила неправдиві відомості. Вона також
навмисно поширила вказані відомості, знаючи, що вони принижують честь і
гідність позивача в громадській думці чи думці окремих громадян з точки зору
додержання законів, загальновизнаних правил співжиття та принципів людської моралі,
зокрема, абсолютно безпідставно звинуватила позивача у вчиненні цілого ряду
злочинів. Безпідставність та невідповідність дійсності відомостей, викладених у
заяві відповідачки доводять матеріали перевірки, проведеної ДПА України. У
доповідній записці управління по боротьбі з корупцією в органах ДПС ДПА України
вказано, що інформація про неправомірні дії з боку ОСОБА_1. свого підтвердження
не знайшла, іншими словами вона не відповідає дійсності.  Більш того, в даній доповідній записці
вказано, що відповідачка систематично поширює неправдиві відомості відносно
позивача, оскільки аналогічні заяви надходили до ДПА України 05.09.2003 р. та
16.09.2006 р., але свого підтвердження викладені в них відомості не знайшли. В
своїх поясненнях послався  на рішення Конституційного
суду України від 10.04.2003 року, де зазначено, що підставою цивільно-правової
відповідальності може бути поширення відомостей стосовно особистого життя
посадової чи службової особи правоохоронного органу як людини і громадянина.
Викладення в листах, заявах, скаргах до правоохоронного органу завідомо
неправдивих відомостей тягне за собою відповідальність, передбачену чинними
законодавством України. Заява ОСОБА_2 до Голови ДПА України не може вважатися
повідомленням про злочини, направленим  правоохоронному
органу, оскільки ДПА України не є правоохоронним органом, є спеціальним органом
виконавчої влади, головним завданням якого є контроль за правильним
нарахуванням та сплатою податків і зборів. Стаття 112 КПК України визначає коло
злочинів, по яких слідство проводиться слідчими податкової міліції. В даному
випадку і податкова міліція не є суб»єктом розгляду заяви ОСОБА_2 як заяви про
злочин. Вважає, що позивач довів факт поширення відомостей, їх неправдивий
характер, спричинення ними моральної шкоди позивачу. Просить позов задоволити.

Представник
відповідачки ОСОБА_4 позов не визнав, суду пояснив, що відповідачка своєю
заявою повідомила про скоєння злочинів, що мало б перевірятись в порядку КПК
України. А заява була розглянута в іншому порядку. Не винесено після перевірки
постанови про відмову в порушенні кримінальної справи. Заява відповідачки була
направлена особі, на яку вона скаржилась, що робити забороняється. В своїй
заяві відповідачка не просила поширювати інформацію про факти, які не підтверджені
компетентною перевіркою і сама не поширювала такої інформації.  Крім того пояснив, що належність ДПА України
до правоохоронних органів вважає обставиною, яка не потребує доведення за
ознакою загальновідомості. Порядок дій підрозділів ДПА України при надходженні
інформації про злочини, детально регламентований як на рівні законів, так і
відомчими документами ДПА. Послався на Наказ ДПА України від 24.06.1998 року №
304, яким затверджена Інструкція про порядок прийняття, реєстрації, обліку та
розгляду в підрозділах податкової міліції заяв, повідомлень та іншої інформації
про злочини. ОСОБА_2. не є юристом за фахом, подаючи заяву про злочин на ім»я
голови ДПА України вона сподівалась, що ця посадова особа, якій підпорядкований
підрозділ податкової міліції, доручить здійснити перевірку її заяви відповідним
фахівцям або направить її заяву для перевірки в порядку ст. 97 КПК України, але
цього не сталося. До цього часу ОСОБА_2. не отримала ніяких повідомлень про
результати розгляду її заяви, а тому вважає, що перевірка її заяви триває.
Просить в задоволенні позову відмовити.

Вислухавши
пояснення представників сторін, дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд
вважає, що позов задоволенню не підлягає.

Судом
встановлено, що відповідачка надіслала на адресу голови ДПА України заяву
(вхідний номер 369/Д  від 31.01.2007 р.),
зміст якої містить інформацію про злочини фізичних осіб, серед яких позивач. В
заяві просила перевірити викладені нею факти і прийняти заходів щодо зазначених
нею осіб по запобіганню їх протиправної діяльності. Про те, що заява ОСОБА_2
містила саме інформацію про злочини не заперечує в своїй позовній заяві і
позивач.

В своїй
заяві ОСОБА_2. звертається до податкової міліції, яка є структурним підрозділом
ДПА України. Податкова міліція в свою чергу є органом дізнання згідно ст.101
КПК України.

По заяві
відповідачки проводилась перевірка управлінням
по боротьбі з корупцією в органах ДПС ДПА України. З матеріалів
службової перевірки (доповідної записки від 01.03.2007 р.) вбачається, що
вважається за доцільне перевірку за зверненням ОСОБА_2 (відповідачки)
закінчити. Інформацію щодо неправомірних дій першого заступника голови ДПА у
Вінницькій області ОСОБА_1. (позивача) вважати такою, що свого підтвердження не
знайшла. Копію звернення та пояснення ОСОБА_2 направити в порядку інформування
до ДВБ ГУБОЗ МВС України. Що стосується наслідків розгляду заяви ОСОБА_2 в ДВБ
ГУБОЗ МВС України, вона була направлена в СВБ Відділу у Вінницькій області МВС
України, де по суті не розглядалась, оскільки вважалась повторним зверненням.
На  заяву аналогічного змісту їй була
дана відповідь 15.01.2007 року.

Аналізуючи викладене, суд вважає, що перевірка заяви ОСОБА_2 проводилась
в супереч ст.97 КПК України, що об»єктивно позбавило її можливості оскаржити
вказані рішення в порядку кримінально-процесуального законодавства
України.

Згідно
ст. 297 ч. 3 ЦК України фізична особа має право звернутися до суду з позовом
про захист її гідності і честі.

Порядок
спростування недостовірної інформації передбачений ст. 277 ЦК України.

Оскільки судом
встановлено, що відповідачка звернулась до ДПА України з повідомленням про
скоєння  злочинів, з метою захисту своїх
прав, таке звернення суд не вважає як поширення неправдивих відомостей.

Звернення до правоохоронного
чи державного органу із заявою або скаргою про неправомірні дії іншої особи,
може розцінюватись як поширення неправдивих відомостей у тому випадку, якщо
судом буде встановлено, що фактично метою цих звернень було приниження честі,
гідності та ділової репутації певної особи. Доказів того, що відповідачка
фактично мала за мету своїми діями принизити честь і гідність позивача, суду не
надано відповідно до ст. 60 ЦПК України.

Таким чином, в
задоволенні вимоги про захист честі і гідності слід відмовити.

Вимога позивача
про відшкодування моральної шкоди
випливає з вимоги про захист честі і гідності, тому вона також
задоволенню не підлягає.

Керуючись
ст.ст. 297, 277 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212-215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

В задоволенні
позову ОСОБА_1до ОСОБА_2 про захист честі і гідності, відшкодування моральної
шкоди - відмовити.

Заява
про апеляційне оскарження рішення суду може бути подана протягом 10 днів з дня
його проголошення, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 20 днів
після подання заяви про апеляційне оскарження через Староміський райсуд м.
Вінниці до апеляційного суду Вінницької області.

Суддя