Справа № 22ц-1141/2008 Головуючий у першій інстанції -Овсієнко Ю.К.
Категорія - цивільна Доповідач - Шемець Н.В.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 червня 2008 року місто Чернігів

Апеляційний суд Чернігівської області у складі:

головуючого - судді Квача М.О.,

суддів - Шемець Н.В., Лакізи Г.П.,

при секретарі - Вареник О.М.,

за участю - ОСОБА_1.,представника КП „Чернігівводоканал- Тимошенка А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 13 травня 2008 року по справі за позовом ОСОБА_1 до комунального підприємства „Чернігівводоканал про зобовязання проведення перерахунку та стягнення моральної шкоди, -

в с т а н о в и в :

13 лютого 2008 року ОСОБА_1. звернувся до суду з позовом до КП „Чернігівводоканал про зобовязання проведення перерахунку та стягнення моральної шкоди, обгрунтовуючи свої вимоги тим, що він є пенсіонером Збройних Сил України, інвалідом Вітчизняної війни 2 групи, в звязку з чим він та члени його сімї- дружина та донька дружини мають право на пільги, передбачені Законом України „Про статус ветеранів війни та гарантії їх соціального захисту, в тому числі на 100-процентну знижку плати за користування комунальними послугами. Проте відповідач, всупереч Закону, нараховує оплату за спожиті послуги на одну особу, мотивуючи тим, що його падчерка ОСОБА_2., яка зареєстрована з ним та дружиною, не є членом його сімї, а тому на неї не розповсюджується відповідна пільга. Крім того, в січні 2008 року відповідач на дверях підїзду його будинку вивісив попередження про ніби-то наявну у нього заборгованість та про можливе відключення від водопостачання. Зазначеними діями відповідача йому спричинені моральні страждання, у нього погіршився стан здоровя, він змушений лікуватися, погіршились відносини з сусідами, в звязку з чим позивач просив стягнути з відповідача на свою користь 15 000 грн. завданої моральної шкоди.

Рішенням Новозаводського районного суду м.Чернігова від 13 травня 2008 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1. відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1. просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про задоволення його вимог, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та невірне застосування норм матеріального права. Апелянт вказує, що суд невірно виклав зміст ст.70 Закону України „Про Державний бюджет на 2007 рік, якою визначено, що до членів сімї пільговика належать дружина (чоловік), їхні неповнолітні діти (до 18 років) і помилково трактував зміст цієї статті щодо неповнолітніх дітей як таких, що знаходяться під опікою чи піклуванням громадянина, що має право на пільги та проживають з ним. Апелянт вважає, що чинне законодавство відносить доньку його дружини до членів його сімї і це чітко виписано в рішенні Конституційного Суду України від 03.06.1999 р. (справа про офіційне тлумачення поняття член сімї). Крім того, позивач вважає, що відповідач дійсно спричинив йому моральну шкоду, оскільки він змушений переживати за те, що КП надсилає квитанції про сплату боргу за водопостачання та незаконно вважає його боржником.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що відповідач надає, а позивач, який зареєстрований та проживає в квартирі АДРЕСА_1, отримує послуги з забезпечення питною водою та водовідведення, що сторонами не заперечується.

Позивач ОСОБА_1. є інвалідом війни 2 групи та має право на пільги, передбачені законодавством для інвалідів Вітчизняної війни (а.с.10). З ним за вказаною вище адресою проживають дружина - ОСОБА_3 та її дочка - ОСОБА_2., ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.44-46).

За період з 1 грудня 2006 року по 1 лютого 2008 року відповідач нараховує оплату за надані послуги на неповнолітню дочку дружини позивача ОСОБА_2. (а.с.15-16).

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що відповідач правомірно нараховував позивачу оплату за надані послуги з водопостачання, враховуючи, що дочка дружини позивача- неповнолітня ОСОБА_2. не є усиновленою позивачем, не перебуває під його опікою та піклуванням, а тому зобовязань щодо утримання цієї дитини позивач не має і на таку дитину не може поширюватися право на користування пільгою в оплаті за спожиті житлово-комунальні послуги. Як зазначив суд в своєму рішенні, позивач не надав доказів наявності у нього дружини і падчерки та проживання разом з ним цих осіб, а тому вимоги позивача в цій частині вважав необгрунтованими. Також суд вважав недоведеним факт заподіяння моральної шкоди та вини відповідача в цьому, тому відмовив в задоволенні вимог позивача про стягнення моральної шкоди.

Апеляційний суд не може погодитись з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно ст.13 Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту інвалідам війни та прирівняним до них особам надається 100- процентна знижка плати за користування комунальними послугами. Пільги щодо плати за комунальні послуги надаються інвалідам війни та членам їх сімей, які проживають разом з ними, незалежно від виду житла чи форми власності на нього.

Норми статей 76, 70, 66 Законів України „Про Державний бюджет України на ... відповідно, 2006, 2007 і 2008 роки визначають перелік осіб, які належать до членів сімї пільговика при наданні пільг - це дружина (чоловік), їхні неповнолітні діти (до 18 років); неодружені повнолітні діти, які визнані інвалідами з дитинства першої та другої групи або інвалідами першої групи; особа, яка проживає разом з інвалідом війни першої групи та доглядає за ним за умови, що інвалід війни не перебуває у шлюбі; непрацездатні батьки; особа, яка знаходиться під опікою або піклуванням громадянина, що має право на пільги, та проживає разом з ним.

Крім того, рішенням Конституційного Суду України № 5-рп/99 від 03 червня 1999 року(справа про офіційне тлумачення терміна „член сімї) визначено, що діти є членами сімї незалежно від того, чи є це діти будь-кого з подружжя, спільні або усиновлені, народжені у шлюбі або позашлюбні.

Як встановлено апеляційним судом, неповнолітня ОСОБА_2. є дочкою дружини позивача, зареєстрована і проживає разом з ними (хоча згідно пояснень позивача навчається не за місцем проживання), позивач піклується про неї як про рідну доньку, займається її вихованням і утриманням. Тобто, вона є членом сімї пільговика і на неї поширюється пільга з оплати за послуги, що надаються відповідачем.

Враховуючи вищенаведене, позовні вимоги ОСОБА_1. про перерахунок оплати за комунальні послуги підлягають задоволенню, оскільки дії відповідача по нарахуванню оплати за спожиті послуги з забезпечення питною водою та водовідведення на члена сімї пільговика ОСОБА_2 по особовому рахунку позивача за період з 01 грудня 2006 року по 01 лютого 2008 року суперечать вимогам чинного законодавства.

Вимога позивача про зобовязання відповідача не чинити таких нарахувань на майбутнє є неправомірною і задоволенню не підлягає, оскільки захист прав особи має часові обмеження і неправомірність дій відповідача не може бути визначена на майбутнє, оскільки судом захищаються порушені, невизнані або оспорювані права, свободи чи інтереси особи на час розгляду справи.

Щодо моральної шкоди, то відмова суду першої інстанції у відшкодуванні моральної шкоди повязана з правомірністю, на думку суду першої інстанції, дій відповідача по нарахуванню оплати за спожиті послуги, недоведеністю факту заподіяння моральної шкоди та вини відповідача в цьому.

Апеляційний суд визнаючи дії відповідача по нарахуванню оплати такими, що суперечать вимогам діючого законодавства, не знаходить підстав для задоволення вимог про відшкодування моральної шкоди, оскільки порушене право позивача за цим позовом захищено даним судовим рішенням і позивач самостійно визначив такий спосіб захисту свого права. Також не вбачає апеляційний суд в даній ситуації тих негативних наслідків( втрат) немайнового характеру, які могли б призвести до душевних страждань позивача у звязку з нарахуванням йому оплати за послуги з водопостачання та водовідведення, і цим би спричинили моральну шкоду.

Належить стягнути з відповідача 8грн.50 коп. судового збору на користь держави і на користь позивача 15 грн. в рахунок відшкодування понесених ним витрат з інформаційно-технічного розгляду справи.

Вимоги позивача про стягнення на його користь 500 грн. за надану правову допомогу не можуть бути задоволені, оскільки він не зміг документально підтвердити такі витрати.

Керуючись ст.13 Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, ст.76 Закону України „Про Державний бюджет України на 2006 рік, ст.70 Закону України „Про Державний бюджет України на 2007 рік, ст.66 Закону України „Про Державний бюджет України на 2008 рік, Рішенням Конституційного Суду України № 5-рп/99 від 03 червня 1999 року ( справа про офіційне тлумачення терміна „член сімї), ст.ст. 88, 303, 307, п.4 ч.1 ст.309, 313-314, 316, 317, 319 ЦПК України, апеляційний суд, -

в и р і ш и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1- задовольнити частково.

Рішення Новозаводського районного суду м.Чернігова від 13 травня 2008 року - скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_1- задовольнити частково.

Зобовязати КП „Чернігівводоканал здійснити перерахунок нарахованих коштів з оплати послуг з забезпечення питною водою та водовідведення по особовому рахунку НОМЕР_1 абонента ОСОБА_1за період з 01 грудня 2006 року по 01 лютого 2008 року.

В задоволенні вимог ОСОБА_1. про відшкодування моральної шкоди - відмовити.

Стягнути з КП „Чернігівводоканал 8 грн. 50 коп. судового збору на користь держави.

Стягнути з КП „Чернігівводоканал на користь ОСОБА_1. 15 грн. в рахунок відшкодування понесених витрат з інформаційно-технічного забезпечення розгляду цивільних справ.

Рішення набирає чинності з моменту проголошення, може бути оскаржене до Верховного Суду України в касаційному порядку протягом двох місяців з дня набрання ним законної сили.

Головуючий: Судді: