Справа № 2 - 1154 /2008 року
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня
2008 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі :

головуючої
судді                               Зайончковської
І.А.

при
секретарі                                    Падалиці
Н.М.

з участю
адвоката                             ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в
м. Сміла справу за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про
визначення часток в спільній сумісній власності та визначення порядку
користування жилим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

Сторони за
договором купівлі-продажу від 27 квітня 1999 року, є власниками квартири
АДРЕСА_1.

Позивачка,
яка діє також від імені своїх дітей, просить визначити, що частка кожного із
співвласників є рівною, а тому кожен має право на &frac14; частину спірної квартири, а також
встановити порядок користування нею, виділивши позивачам кімнати площею 12,1
кв.м. та 17,3 кв.м. і лоджію 2,6 кв.м., а відповідачу кімнату площею 12,6 кв.м.
та балкон, залишивши в спільному користуванні сторін коридор, передпокій,
ванну, кухню, туалет.

Відповідач
позов визнав частково, не оспорюючи права кожного з сторін на &frac14; частину
квартири, він просив визначити порядок користування квартирою з виділенням йому
приміщення площею 12,1 кв.м. та лоджії, оскільки в іншому випадку будуть
порушуватися його права на користування нею, так як там знаходяться його і він
позбавлений цього права вже протягом 2 років.

Дослідивши
докази по справі, суд приходить до наступного.

Відповідно
до ст. ст. 368, 372 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без
визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною
власністю, а також в разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності,
вважається, що частки співвласників є рівними, якщо інше не встановлено
домовленістю між ними або законом. Таким чином, за договором купівлі-продажу
сторони придбали спірну квартиру у спільну власність, між ними відсутній спір з
приводу часток кожного з них у праві власності на неї, а тому їх частки в
такому праві є рівними і становлять для кожного &frac14; частину.

Відповідно
до ст. 358 ЦК України співвласники можуть домовитися про порядок володіння та
користування майном, що є їх спільною частковою власністю, та кожен з них має
право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна
в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

На підтримку
позовних вимог в цій частині позивачка посилалась на те, що кімнатою площею
12,1 кв.м. вони почали користуватися ще до фактичного розірвання шлюбу, на
даний час вона обладнана для проживання сина та його навчання. Крім того вона
найбільш придана для його проживання по медичним показанням, так як він
перебуває на обліку в дитячій поліклініці в зв'язку з наслідками черепно-мозкової травми. Також
позивачами лоджія, вихід на яку саме з цієї кімнати, використовується для
побутових потреб, де просушуються випрані речі.

Виходячи з
наведеного, а також того, що частка відповідача становить в жилих приміщеннях
10,5 кв.м., позивачі не заперечують проти виділення йому більшої за розміром
кімнати, ніж становить його частка у спільному майні, з врахуванням інтересів
дітей, як зазначених вище, так і того, що дочка, при навчанні в м. Києві, на
кожні вихідні приїздить додому, суд вважає можливим встановлення порядку
користування спільною квартирою відповідно до вимог позивачів.

При цьому
суд також враховує практично конфліктні стосунки, що склалися між колишнім
подружжям, відповідачем та його дітьми, а тому вважає доцільним визначити таке
користування, при якому буде до мінімуму зведено спільне користування сторін
належним їм майном.

Що
стосується порушення прав відповідача на користування ним лоджією, то нею на
протязі тривалого часу користуються саме позивачі і йому в окреме користування
виділяється балкон, вихід на який обладнаний з кухні. Також з пояснень
позивачки вбачається, що крім обладнаного стелажа, інших речей відповідача на
лоджії не має, але там також зберігається велосипед сина.

Позивачами
вимоги про відшкодування витрат по справі не заявлені.

На підставі
ст. ст. 355, 358, 368, 372 України, керуючись ст. ст. 10, 59, 60, 213, 215 ЦПК
України суд, -

ВИРІШИВ:

Позов
задоволити.

Визнати ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, вказаних у договорі купівлі-продажу від 27
квітня 1999 року, співвласниками в рівних частках квартири АДРЕСА_1.

Встановити
порядок користування квартирою АДРЕСА_1, виділивши в користування ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4 &frac34;
її частини, а саме: жилі приміщення площею 17,3 кв.м. та 12,1 кв.м., лоджію
площею 2,6 кв.м.

Виділити ОСОБА_5
в користування &frac14; частину
квартири АДРЕСА_1, а саме: жиле приміщення площею 12,6 кв.м., балкон площею 0,3
кв.м.

В спільному
користуванні сторін у вказаній  квартирі
залишити коридор, передпокій, ванну, кухню, туалет.

Рішення
може бути оскаржене до апеляційного суду Черкаської області через Смілянський
міськрайсуд шляхом подачі в 10 денний строк з дня його проголошення заяви про
апеляційне оскарження та поданням протягом 20 днів після подання такої заяви -
апеляційної скарги. Апеляційна скарга може бути подана і в 10 денний строк з
дня проголошення рішення без попереднього подання заяви про його оскарження.

Рішення
набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а в разі його
оскарження - після розгляду справи апеляційним судом, якщо воно не буде
скасоване.

Головуюча :