Справа №2-785/08
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М   У К Р
А Ї Н И

02 грудня 2008 року   Солонянський
районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої    - судді Омелюх В.М.,

при
секретарі - Ращик П.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Солоне
цивільну справу за позовом ОСОБА_1до Солонянської райдержадміністрації,
Новомаріївської сільської ради Солонянського району Дніпропетровської області
про визнання права на земельну частку (пай), зобов'язання виділити земельний
пай в натурі,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду
з позовом до відповідачів про визнання права на земельну частку (пай), зобов'язання виділити земельний пай в натурі.

На обґрунтування своїх
позовних вимог посилається на те, що він був членом колгоспу ім. Жданова
Солонянского району з 22 січня 1983 року, який рішенням загальних зборів членів
колгоспу було перейменовано в колгосп “Родіна”. Розпорядженням голови районної
ради народних депутатів №367-р. від 12 квітня 1995 року колгосп “Родіна” було
перереєстровано в колективне сільськогсподарське підприємство “Родіна” з правом
правонаступництва, в зв'язку з чим він став його членом і був ним до
05 лютого 1998 року, коли рішенням загальних зборів його було виключено з
членів КСП. 05 серпня 2000 року КСП “Родіна” було
перереєстровано у виробничий сільськогосподарський кооператив “Новомар'ївський”
з правом правонаступництва, який рішенням арбітражного суду від 29 березня 2002
року ліквідовано.

Державний акт на право
колективної власності на землю КСП “Родіна” було видано 25.12.1995 року, але у
списку членів даного колективного сільськогосподарського підприємства, що
додається до державного акту на право колективної власності на землю КСП
“Родіна”, він не значиться, оскільки помилково не був включений, і земельну
частку (пай) не отримав.

Вважає, що він має право на рівну з іншими
членами підприємства земельну частку (пай) розміром 8,36 умовних кадастрових
гектари, так як був членом вказаного підприємства на день передачі земель у
колективну власність членам КСП “Родіна” в колективну власність, і прохав
визнати за ним це право в судовому порядку, оскільки в позасудовому порядку він
позбавлений можливості захистити своє право на земельну частку (пай).

У судовому засіданні позивач позовні вимоги
підтримав повністю і просив визнати за ним право на земельну частку (пай),
пояснивши, що йому помилково не був виданий сертифікат на право на земельний
пай, незважаючи на те, що він був членом колгоспу “Родіна” та його
правонаступника КСП “Родіна” до 05 лютого 1998 року, в зв'язку з чим він має
право на земельну частку пай як член КСП “Родіна”, але його не включили до
списку членів КСП “Родіна” на день передачі членам КСП земель у колективну
власність в 1995 році, внаслідок чого йому не видали і сертифікат про право на
земельну частку (пай). В той же час не зміг пояснити, чи подавав він після
реорганізації колгоспу в КСП заяву про прийняття його в члени КСП “Родіна”
після реорганізації колгоспу в КСП і чи було рішення загальних зборів членів
КСП про прийняття його в члени та чи розглядалась на загальних зборах членів
КСП його заява про видачу сертифікату на земельну частку(пай).

Представник відповідача Солонянської
райдержадміністрації у судове засідання не з'явився. Згідно заяви позовні
вимоги не визнали та заперечували проти визнання за позивачем права на земельну
частку (пай). Також просили розглянути справу без присутності представника
відповідача.

Представник відповідача - Новомаріївської
сільської ради Солонянського району Дніпропетровської області у судовому засіданні
позов визнав та пояснив, що позивач зареєстрований та проживає на території
Новомаріївської сільської ради, а також працював в КСП “Родіна”, а оскільки він
звернувся до суду з позовом про визнання за ним права на земельну частку(пай),
то позов підлягає задоволенню.

Представник третьої особи - відділу земельних
ресурсів у судове засідання не з'явився, згідно листа просив розглядати справу
за відсутності їх представника.

Суд, заслухавши позивача та представника
відповідача - Новомаріївської сільської ради Солонянського району
Дніпропетровської області, дослідивши надані докази та з урахуванням пояснень
представника відповідача - Солонянської райдержадміністрації в судовому
засіданні 20 листопада 2008 року, приходить до наступного.

Згідно ст. 2 Указу Президента України “Про
порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським
підприємствам і організаціям” від 8.08.1995р. право на земельну частку (пай)
мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського
кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі
пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного
підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до
державного акту направо колективної власності на землю.

Судом
встановлено, що позивач  відповідно до записів в трудовій книжці та
рішення загальних зборів членів колгоспу ім. Жданова з 22 січня 1983 року
працював та був членом колгоспу ім. Жданова (а.с.8,14-16), який рішенням
загальних зборів членів колгоспу від 04 лютого 1989 року було перейменовано в
колгосп “Родіна” (а.с.8). Згідно розпорядження голови районної ради народних
депутатів №367-р від 12.04.1995 року колгосп “Родіна” перереєстровано в
колективне сільськогосподарське підприємство “Родіна” Солонянського району
Дніпропетровської області (а.с.17), відповідно до п.1.8 Статуту якого членство
в підприємстві ґрунтується на праві добровільного вступу і безперешкодного
виходу з членів КСП, однак будь-яких доказів свого членства в КСП “Родіна”, в
тому числі і рішення зборів колективного сільськогосподарського підприємства
про прийняття позивача в члени КСП “Родіна” після його реорганізації з колгоспу
в КСП в 1995 році суду позивачем не надано, а сам по собі протокол загальних
зборів членів КСП “Родіна” від 05 лютого 1998 року не свідчить про те, що він
був членом  даного колективного
сільськогосподарського підприємства на період передачі земель в колективну
власність члена КСП “Родіна”.

05 серпня 2000 року КСП “Родіна” було перереєстровано
у виробничий сільськогосподарський кооператив “Новомар'ївський” з правом
правонаступництва, членом якого позивач також не був та який рішенням
арбітражного суду від 29 березня 2002 року ліквідовано (а.с.5).

Державний акт на право колективної власності
на землю КСП “Родіна” було видано 25.12.1995 року (а.с.51-52), але у списку
членів колективного сільськогосподарського підприємства (а.с.53-59), що
додається до державного акту на право колективної власності на землю КСП,
позивач не значиться.

Крім протоколу загальних зборів колгоспу ім. Жданова від
27 січня 1983 року та запису у трудовій книжці позивача про рік вступу в члени
колгоспу ім. Жданова Солонянського району Дніпропетровської області в січні
1983 року, яка заповнена лише 17 липня 1987 року, відсутні будь-які записи з
посиланням на рішення загальних зборів членів колгоспу чи КСП про прийняття
його в члени колгоспу “Родіна” чи його правонаступника - КСП “Родіна”, в тому
числі відсутні і записи про реорганізацію колгоспу “Родіна” в КСП “Родіна”.

Позивачем надано
архівну довідку державного архіву Солонянської державної районної адміністрації
(а.с.22) від 18 серпня 2008 року, відповідно до змісту якої вказано, що він
працював в колгоспі “Родіна”, але не зазначено коли і на підставі рішення якого
органу він був прийнятий у члени колгоспу та КСП, а сама довідка видана на
підставі особових рахунків колгоспників за 1983-2001 роки, в яких містяться
дані про виконану роботу, а не членство. Більш того, в даній довідці відсутні
відомості про трудову участь позивача у виробництві КСП “Родіна” в період
1994,1995 років, тобто в період реорганізації колгоспу “Родіна” в КСП “Родіна”,
а у трудовій книжці позивача в частині обліку встановленого мінімуму трудової
участі у господарстві колгоспу та КСП за період з 1993 по 1995 роки відсутні
записи про трудову участь позивача в виробництві КСП “Родіна”, а маються записи
про роботу в КСП ім. Мічуріна, які засвідчені відповідними печатками даної
юридичної особи, що свідчить про те, що позивач не міг бути членом КСП “Родіна”
на період видачі державного акту на право колективної власності КСП “Родіна”,
оскільки працював в КСП “Мічуріна” (а.с.9,43), а продовження трудової
діяльності позивача в КСП “Родіна” вбачається лише з 1996 року.

Вказане свідчить про те, що на
момент видачі державного акту на право колективної власності на землю
25.12.1995 року та виникнення у КСП “Родіна” права колективної власності на
землю позивач не був членом КСП “Родіна”, що підтверджується як списком членів
КСП “Родіна”, який є невід'ємною частиною державного акту на право колективної
власності КСП “Родіна” (а.с.50-59), так і
записами у трудовій книжці на ім'я позивача, зміст яких позивачеві
достовірно відомий та який ним не оспорювався ні після здійснення записів у
трудову книжку, ні на даний час.

Згідно
довідки Солонянского відділу земельних ресурсів №2384 від 17.12.2007 року
(а.с.10) та списків членів КСП “Родіна”, доданих до державного акту на право
колективної власності на землю (а.с.53-59), позивач у списках до державного
акту на право колективної власності на землю КСП “Родіна” Солонянського району
Дніпропетровської області (ДП Сл №000017 реєстраційний № 27 від 15.12.1995
року) не значиться, що не дає йому права на земельну частку (пай).

Право колективної власності на землю
юридичної особи відповідно до ст.22 Земельного кодексу в редакції від 13
березня 1992 року виникало після встановлення землевпорядними організаціями меж
земельної ділянки в натурі та отримання документа, що посвідчує це право, що
свідчить про те, що право розпаювати землі колективної власності виникло у КСП
“Родіна” лише після отримання державного акту та встановлення меж земельної
ділянки в натурі, а у члена КСП право на земельну частку (пай) могло виникнути
з дня видачі такого державного акту відповідно до п.24 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року №7 “Про практику застосування
судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ”.

В зв'язку з цим підстав для задоволення
позову немає, оскільки позивач не довів свого членства в КСП “Родіна” на момент
видачі державного акту, і суд вважає необхідним відмовити в його задоволенні.

На підставі
викладеного, керуючись ст.ст. 5,22 Земельного кодексу України від 13 березня
1992 року;  ст.ст. 1,2 Указу Президента
“Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність
сільськогосподарським підприємствам і організаціям” від 08.08.1995р.; ст.5
Закону України “Про колективне сільськогосподарське підприємство”; Статутом КСП
“Родіна”; Постановою Пленуму Верховного суду України
від 16 квітня 2004 року №7 “Про практику застосування судами земельного
законодавства при розгляді цивільних справ”, ст.ст. 10,11,60,88,209,212-215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1до Солонянської
райдержадміністрації, Новомаріївської сільської ради Солонянського району
Дніпропетровської області про визнання права на земельну частку (пай),
зобов'язання виділити земельний пай в натурі відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного
суду Дніпропетровської області через районний суд шляхом подання  протягом десяти днів з дня  його проголошення заяви про апеляційне
оскарження та протягом двадцяти днів з дня подачі заяви про апеляційне
оскарження поданням апеляційної скарги.

Апеляційна
скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне
оскарження протягом строку, встановленого для подачі заяви про апеляційне
оскарження.

Головуюча: суддя                               підпис