Справа № 22ц-1907/2008
Головуючий у 1 інстанції -
Категорія - цивільна
Доповідач - Лакіза Г.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2008 року

м. Чернігів

Апеляційний
суд Чернігівської області у складі:

головуючого-судді:

Коренькової З.Д.

суддів:

Лакізи Г.П., Шевченка В.М.,

при секретарі:
з участю:

Зіньковець О.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Чернігові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
ухвалу Семенівського районного суду від 17 вересня 2008 року у справі за  поданням державного виконавця відділу ДВС
Семенівського районного управління юстиції про встановлення тимчасового
обмеження у праві виїзду за межі України з вилученням паспортного документа до
виконання зобов'язань, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась з
апеляційною скаргою на ухвалу Семенівського районного суду від 17 вересня 2008
року, якою їй тимчасово відмовлено у виїзді за кордон з вилученням паспортного
документа (паспорта громадянина України для виїзду за кордон) до виконання нею
своїх зобов'язань зі сплати на користь ОСОБА_2 1149,09 грн.  в рахунок відшкодування матеріальної шкоди.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1
просить скасувати ухвалу  суду першої
інстанції, посилаючись на її незаконність та порушення судом норм
процесуального права. За доводами апеляційної скарги, ОСОБА_1 не ухиляється від
виконання своїх зобов'язань, оскільки ОСОБА_2 має перед нею заборгованість із
заробітної плати, і 20.02.2008 р. представником ОСОБА_1 була подана заява про
зарахування заборгованості із заробітної плати в рахунок боргу із відшкодування
матеріальної шкоди. Крім того, апелянт вважає, що начальник відділу ДВС
Семенівського районного управління юстиції в засіданні суду першої інстанції не
надав доказів того, що ОСОБА_1 належним чином повідомлена про наявність в неї
зобов'язання перед ОСОБА_2, і що державним виконавцем вжито всіх заходів для
виконання. Суд також не врахував, що вилучення паспорта позбавляє ОСОБА_1
свободи пересування та можливості працевлаштування.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та обговоривши
доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду приходить до
висновку, що апеляційна скарга  підлягає
частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до положень статті 5 Закону України „Про виконавче провадження”,
державний виконавець зобов'язаний вживати заходів примусового виконання рішень,
встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії,
а також здійснювати інші повноваження, передбачені цим та іншими законами. З
врахуванням наведеного та за наявності
певних обставин - ухилення боржника від виконання своїх зобов'язань, з
дотриманням вимог законодавства, що регулює питання виїзду з України,  з дотриманням прав боржника та відповідно до
положень ст. 6 Закону України „Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну
громадян України” про те, що тимчасове затримання або вилучення паспорта
громадянина України для виїзду закордон, а також тимчасова відмова  у видачі вказаного паспорта здійснюється
судом, вимоги про встановлення тимчасового обмеження  права виїзду за межі України можуть бути
предметом  судового розгляду.

Громадянинові України може бути тимчасово відмовлено  у видачі паспорта громадянина України для
виїзду за кордон, а також вказаний паспорт може бути тимчасово затримано чи
вилучено у випадках, передбачених пунктами 1-9 частини першої статті 6 Закону
України „Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України”.
Зокрема, вказаний паспорт може бути тимчасово затримано чи вилучено у випадках,
якщо діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобов'язання
- до виконання зобов'язань, або розв'язання спору за погодженням сторін у
передбачених законом випадках, або забезпечення зобов'язань заставою, якщо інше
не передбачено міжнародним договором України.

Підстави та порядок тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон України
та/або тимчасового затримання або вилучення паспорта/проїзного документа у разі
наявності неврегульованих аліментних зобов'язань визначено постановами Кабінету
Міністрів України №57 від 27 січня 1995 року „Про затвердження Правил
перетинання державного кордону громадянами України”  з подальшими змінами та доповненнями та №231
від 31 березня 1995 року „Про затвердження правил оформлення і видачі паспорта
громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх
тимчасового затримання та вилучення” з подальшими змінами.

В оскаржуваній ухвалі суду зазначено, що апелянт заперечував наявність
заборгованості.

Задовольняючи подання державного виконавця, суд виходив з того, що з 14
лютого 2008 року, тобто з часу відкриття постановою державного виконавця
виконавчого провадження з виконання виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_1
на користь СПД ОСОБА_2 2110 грн. 74 коп. у відшкодування матеріальної шкоди,
боржник не вжив ніяких заходів щодо погашення суми боргу, а відбувся лише
взаємозалік сум боргу, внаслідок чого заборгованість зменшилась до 1149 грн. 09
коп. Проте державним виконавцем не надано суду доказів на підтвердження того,
чи отримана боржником копія постанови про відкриття виконавчого провадження, як
це передбачено ст. 30 Закону України „Про виконавче провадження”; чи вжито
державним виконавцем заходи  з
примусового виконання рішень та чи використано ним інші повноваження,
визначені, зокрема, у ст. 5 названого Закону. Таким чином, державним виконавцем
не наведено та не доведено обґрунтування ухилення боржника від виконання своїх
зобов'язань, і висновок суду першої інстанції про ухилення боржника від виконання
судового рішення не є обґрунтованим.

Ні державним виконавцем, ні судом не з'ясовано питання щодо наявності у
ОСОБА_1 паспорта громадянина України для виїзду за кордон. В поданні державного
виконавця та в ухвалі суду не вказано серію, номер паспорта, назву органу, який
має здійснити вилучення паспортного документа, а також не вказано державний
орган, до якого повинен надсилатися вилучений паспортний документ на
зберігання.

Крім того, в поданні державного виконавця ставилось питання про
встановлення боржнику ОСОБА_1 тимчасового обмеження права виїзду за межі
України з вилученням  паспортного
документа до виконання нею своїх зобов'язань, а ухвалою суду ОСОБА_1 тимчасово
відмовлено у виїзді за кордон з вилученням паспортного документа до виконання
нею своїх зобов'язань. Проте вимоги щодо надання  можливості виїзду за межі України по даній
справі не заявлялись, і судом першої інстанції, виходячи з резолютивної частини
ухвали суду, фактично не вирішено питання щодо заявленої вимоги - встановлення
тимчасового обмеження  права виїзду за
межі України.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд приходить до висновку, що
оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали. Оскільки
в зв'язку зі сплатою ОСОБА_1 боргу в повному обсязі виконавче провадження
закінчено 15.10.2008 р., в задоволенні подання державного виконавця належить
відмовити.

Керуючись ст.ст.  303,  307, 312 ч.1 п.2, 315, 317, 319, 373 ЦПК
України,  ст. 6 Закону України „Про
порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України”, апеляційний суд,
-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Ухвалу Семенівського районного суду від 17 вересня 2008 року - скасувати.

В задоволенні подання державного виконавця відділу ДВС Семенівського
районного управління юстиції про встановлення ОСОБА_1 тимчасового обмеження у
праві виїзду за межі України з вилученням паспортного документа до виконання
нею своїх зобов'язань - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до
Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:
Судді: