Справа № 2-1190/08
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

03 квітня 2008
року Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Чубенко Л.І.,

при секретарі Гармаш Р.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в сел.
Ювілейне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення сум, -

в с т а н о в и в :

До суду
звернувся ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2, в якому просить стягнути з ОСОБА_2
1325877,5 грн. заборгованості за позиками та 7502280 грн. безпідставно
отриманих коштів.

Представник відповідача в судовому засіданні позов ОСОБА_1 не визнала,
вказала, що за всіма розписками, окрім розписки від 30.09.2004р. на суму 179400
доларів США, не зрозуміло, від кого саме ОСОБА_2 отримав грошові кошти, позивач
мав низькій рівень доходів, що не давало можливості ОСОБА_1 передавати
зазначені грошові кошти відповідачу ОСОБА_2, та вважала, що позовні вимоги
ОСОБА_1 є безпідставними та незаконними і просила суд в їх задоволенні
відмовити.

В
судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив суд
стягнути з відповідача ОСОБА_2 1325877,5 грн. заборгованості за позиками та
7502280 грн. безпідставно отриманих коштів.

Суд,
вислухавши представника позивача та представника відповідача, дослідивши
матеріали справи, вважає позов ОСОБА_1 таким, що підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судом
встановлено, що з письмових розписок, копії яких містяться в матеріалах справи
та оригінали яких були надані для огляду в судовому засіданні представником
ОСОБА_1, вбачається, що 21.01.2005 року відповідач ОСОБА_2 отримав 500000 доларів
США за 50% у ТОВ „Комбіс”; 26.02.2005р. ОСОБА_2 отримав 50000 доларів США
в рахунок оплати 50% паїв у ТОВ „Комбіс”; 02.03.2005р. ОСОБА_2 отримав 100000
доларів США в рахунок оплати паїв ТОВ „Комбіс”; 02.07.2005р. ОСОБА_2
отримав 33150 доларів США за 50% ТОВ „Комбіс”; 25.08.2005р. ОСОБА_2 отримав
103000 євро, що еквівалентно 126000 доларів США за 50% статутного капіталу ТОВ
„Парсенон”;  08.09.05р.ОСОБА_3 отримав та
передав ОСОБА_2, а ОСОБА_2 отримав 174000 доларів США за 50% статутного
капіталу ТОВ „Парсенон”; 06.10.2005 р. ОСОБА_2 отримав 150000 доларів США за
50% у ТОВ „Парсенон”; 04.11.2005р. ОСОБА_2 отримав 150000 доларів США за 50% у
ТОВ „Парсенон”; 23.12.2005р. ОСОБА_2 отримав 135600 доларів США за 50% ТОВ
„Персенон”.

Отже, ОСОБА_2
було отримано 683150 доларів США за оплату 50% часток у статутному капіталі ТОВ
фірми „Комбіс” та 735600 доларів США за оплату 50% часток у статутному капіталі
ТОВ „Парсенон”.

Характер
правовідносин за вказаними розписками свідчить про наявність між сторонами
правовідносин купівлі-продажу.

Відповідно до
п.3 ч.1 ст.208 ЦК України у письмовій формі належить вчиняти правочини фізичних
осіб між собою на суму, що перевищує у двадцять і більше разів розмір
неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, крім правочинів, передбачених
частиною першою статті 206 цього Кодексу.

Відповідно до
ч.1 ст. 206 ЦК України усно можуть вчинятися правочини, які повністю
виконуються сторонами у момент їх вчинення, за винятком правочинів, які
підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, а також
правочинів, для яких недодержання письмової форми має наслідком їх недійсність.
Крім того, відповідно до ч.3 ст.206 ЦК України правочини на виконання договору,
укладеного в письмовій формі, можуть за домовленістю сторін вчинятися усно,
якщо це не суперечить договору або закону.

Виходячи з
названих норм ЦК України та зважаючи на суми переданих ОСОБА_2 грошових коштів,
договори купівлі-продажу часток у статутних капіталах ТОВ фірми „Комбіс” та ТОВ
„Парсенон” мали укладатись в письмовій формі.

Відповідно до
ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі
досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови
про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними
для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б
однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до
ст.655 ЦК за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або
зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а
покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього
певну грошову суму.

Таким чином,
істотними умовами договору купівлі-продажу є предмет та ціна договору.

З названих
розписок, виданих ОСОБА_2, не вбачається, що сторони досягли згоди щодо ціни
договорів купівлі-продажу часток у статутних капіталах ТОВ фірми „Комбіс” та
ТОВ „Парсенон”. За таких обставин договори купівлі-продажу часток у статутних
капіталах ТОВ фірми „Комбіс” та ТОВ „Парсенон”, викладені в формі розписок,
виданих ОСОБА_2, не можна вважати укладеними в розумінні ч.1 ст.638, ст.655 ЦК
України.

Судом
встановлено та вбачається з матеріалів справи, що ОСОБА_2 є учасником ТОВ фірми
„Комбіс” та володіє 5% статутного капіталу ТОВ фірми „Комбіс”. Судом також
встановлено та вбачається з матеріалів справи, що ОСОБА_2 не є учасником ТОВ
„Парсенон” та не володіє часткою у статутному капіталу ТОВ „Парсенон”.

Стосовно
позивача ОСОБА_1 судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що
ОСОБА_1 не був та не є учасником ТОВ фірми „Комбіс” і ТОВ „Парсенон” та не володіє
частками у статутних капіталах названих товариств.

З огляду на
вищенаведене, відповідач ОСОБА_2 без достатніх правових підстав набув грошові
кошти в сумі 683150 доларів США як за оплату 50% часток у статутному капіталі
ТОВ фірми „Комбіс” та в сумі 735600 доларів США як за оплату 50% часток у
статутному капіталі ТОВ „Парсенон”.

Судом також
встановлено, що 30.09.2004 року ОСОБА_2 отримав від ОСОБА_1 179400 доларів США
за розпискою, без зазначення в розписці мети передачі грошових коштів. Названа
розписка не містить зазначення правових підстав передачі грошових коштів, у
зв'язку з чим твердження позивача про те, що зазначені грошові кошти були
передані ОСОБА_2 в якості позики, є необґрунтованим та не приймається судом до
уваги.

Враховуючи
відсутність зазначення підстави передачі грошових коштів за названою розпискою,
суд дійшов висновку про те, що грошові кошти в сумі 179400 доларів США за
розпискою від 30.09.2004 року були набуті відповідачем ОСОБА_2 без достатніх
правових підстав.

Відповідно до
ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок
іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте
майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути
майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.
Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи
безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача
майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення глави 83 ЦК
України застосовуються також до вимог про повернення виконаного за недійсним
правочином; витребування майна власником із чужого незаконного володіння;
повернення виконаного однією із сторін у зобов'язанні; відшкодування шкоди
особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої
особи.

За таких
обставин грошові кошти в сумі 683150 доларів США - за оплату 50% часток у
статутному капіталі ТОВ фірми „Комбіс” згідно з розписками від 21.01.2005р.,
26.02.2005 р., 02.03.2005р., 02.07.2005р., в сумі 735600 доларів США - за
оплату 50% часток у статутному капіталі ТОВ „Парсенон” згідно з розписками від
25.08.2005р., 08.09.05р., 06.10.05р., 04.11.2005р., 23.12.2005р. та в сумі
179400 доларів США - за розпискою від 30.09.2004р., а всього в сумі 1598150
доларів США, підлягають поверненню як грошові кошти, набуті відповідачем
ОСОБА_2 без достатніх правових підстав, що призвело до порушення майнових прав
та інтересів позивача ОСОБА_1

В своїх
запереченнях відповідач вказує, що за всіма розписками, окрім розписки від
30.09.2004р. на суму 179400 доларів США, не зрозуміло, від кого саме відповідач
ОСОБА_2 отримав грошові кошти. Крім того, в своїх запереченнях представник
відповідача вказує на низькій рівень доходів позивача ОСОБА_1, що не давало
можливості йому передавати зазначені грошові кошти ОСОБА_2 У зв'язку з цим
відповідач вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 є безпідставними та незаконними.

Оцінюючи в
сукупності обставини справи, пояснення представників сторін та докази по
справі, суд дійшов висновку, що, хоча в розписках, окрім розписки від
30.09.2004 р. на суму 179400 доларів США, не вказано особи, яка передала
ОСОБА_2 грошові кошти, дані грошові кошти підлягають стягненню на користь
ОСОБА_1 з огляду на таке.

Як вбачається з
розписки від 30.09.2004р. на суму 179400 доларів США, дана грошові сума була
отримана ОСОБА_2 особисто від ОСОБА_1 Даний факт не заперечується представником
відповідача. Навпаки, із заперечень представника відповідача вбачається, що
представник відповідача визнає факт отримання ОСОБА_2 зазначеної грошової суми
від ОСОБА_1

Всі розписки,
включаючи зазначену розписку від 30.09.2004р. на суму 179400 доларів США,
складені за однаковою формою та підписані особисто ОСОБА_2 із зазначенням дат
отримання грошових коштів та сум отриманих грошових коштів.

Представником
відповідача не заперечується факту отримання грошових коштів за вказаними
розписками, а лише констатується, що є незрозумілою особа, яка передавала
ОСОБА_2 зазначені грошові кошти.

В судовому
засіданні представником позивача було надано для огляду оригінали всіх
зазначених розписок.

Відповідно до
ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків,
встановлених ЦПК України.

Відповідно до
ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд
встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і
заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх
представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів,
речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Відповідно до
ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків,
встановлених статтею 61 цього Кодексу (підстави звільнення від доказування).

Встановлені
судом обставини по справі та докази по справі дають підстави дійти висновку про
те, що грошові кошти за вказаними розписками передавались ОСОБА_2 від ОСОБА_1
При цьому представником ОСОБА_2 не доведено, що він отримав грошові кошти за
вказаними розписками від іншої ніж ОСОБА_1 особи.

Що стосується
посилання відповідача на низький рівень доходу ОСОБА_1, суд вважає за
необхідними зазначити, що обставини щодо рівня доходів ОСОБА_1 та його
фінансової спроможності передавати зазначені грошові кошти не є предметом
судового розгляду та дослідження. До того ж, грошові кошти, передані ОСОБА_1
ОСОБА_2, могли бути запозичені чи набуті ОСОБА_1 на інших підставах ніж доходи
за місцем роботи.

Крім того, судом
встановлено, що згідно з розписками від 20.01.2005р. (2 шт.) та від
19.05.2005р. особою, відомості щодо якої не зазначені, було отримано 55000
доларів США в рахунок 50% ТОВ „Комбіс”; 33150 доларів США (50% витрат за 4-й
квартал 2004р.); 11850 доларів США в рахунок розрахунку за 50% ТОВ „Комбіс”;
50000 доларів США для додаткового землевідводу.

Суд вважає, що позовні
вимоги ОСОБА_1 щодо стягнення грошових коштів за вказаними розписками не
підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Вказані розписки
хоча і є тотожними (за формою) розпискам, грошові кошти за якими підлягають
стягненню на користь ОСОБА_1, однак в них не зазначено особи, яка отримала
грошові кошти. В своїх запереченнях представник відповідача, на відміну від
заперечень щодо інших розписок, не визнає отримання зазначених грошових коштів
саме ОСОБА_2 При цьому позивачем не надано будь-яких інших доказів, які б
підтверджували факт передачі зазначених грошових коштів саме ОСОБА_2

За таких
обставин суд вважає, що позовні вимоги щодо стягнення грошових коштів за
розписками від 20.01.2005р. (2 шт.) та від 19.05.2005р. на загальну суму 150000
доларів США є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Відповідно до
ч.1 ст.533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у
зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що
підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти
на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або
законом чи іншим нормативно-правовим актом.

За таких
обставин грошові кошти, які підлягають стягненню з відповідача, мають бути
стягнуті в гривнях за офіційним курсом долара США до гривні, встановленим НБУ
на день прийняття рішення по справі. На день прийняття рішення по справі такий
курс встановлено в розмірі 1 долар США = 5,05 грн. Таким чином, стягненню
підлягає 8070657,50 грн., що еквівалентно 1598150 доларів США за офіційним
курсом НБУ на день прийняття рішення по справі.

Відповідно до ст.. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача
підлягають стягненню судові витрати по справі пропорційно до задоволеної
частини позовних вимог,  саме судові
витрати по сплаті судового збору у сумі 1553.8 грн. та витрати на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 30 грн.

Керуючись ст.ст. 7, 10, 11, 27, 31, 57, 60,
61, 88, 215, 223 ЦПК України, ст.ст. 206, 208, 533, 638, 655, 1212 ЦК України,
суд -

ВИРІШИВ :

Позовні вимоги
ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний НОМЕР_1)
до ОСОБА_2 (АДРЕСА_2, ідентифікаційний НОМЕР_2) про стягнення сум,
задовольнити частково.

Стягнути
з ОСОБА_2 (АДРЕСА_2,
ідентифікаційний НОМЕР_2) на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний
НОМЕР_1) грошові кошти в сумі 8070657,50
грн.

В
задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути
з ОСОБА_2 (АДРЕСА_2, ідентифікаційний
НОМЕР_2) на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний НОМЕР_1) судові витрати в сумі 1553,8 грн., витрати
на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 30 грн.

Заяву
про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано до апеляційного суду
Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення,
апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після
подання заяви про апеляційне оскарження через Дніпропетровський районний суд
Дніпропетровської області або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя :
Чубенко Л.І.