Справа № 2-214208
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

9 вересня 2008 року Красноармійський
міськрайонний суд Донецкої області

в складі:

головуючого
судді Філь О.Є.

при
секретарі Дубіна Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Красноармійську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення шкоди, заподіяної внаслідок затоплення квартири, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач
ОСОБА_1 звернулась
до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення шкоди,
заподіяної внаслідок
затоплення
квартири, посилаючись на те, що
позивачка є власником квартири № 84, яка розташована в будинку
АДРЕСА_1, згідно свідоцтва про право власності на житло від 18.09.95р.,
виданого державним комунальним підприємством «Управління міського
господарства».

Перший раз квартира
позивачки була залита у 2002році, на протязі останніх 6 років квартира була
залита щє 13 раз. Останній раз квартира позивачки була залита 2 квітня 2008р., про що
було повідомлено в ТОВ «Будінвест-сервіс» та визвана комісія для складення
акту.

Через залив квартири позивачці заподіяно матеріальну шкоду, яка полягає
в тому, що зазнала
пошкодження підлога, відклеївся ліноліуму в залі, спальні, вбиральні, часткове
пошкодження килимних дорожек, паласу та меблів. Вина відповідачки в затопленні
квартири підтверджується актами від 03.04.08р. та 14.04.08р., складеними
робітниками ВАТ»»Будінвест-сервіс», в котрому вказана причина залиття та
зазначена вартість необхідного востановлюючого ремонту, котрий складає 278,82
грн.

Вартість матеріалів,
необхідних для ремонту, згідно товарного чеку складає 84,00 грн.

Крім того, діями
відповідачки позивачці заподіяна
моральна шкода, яка
полягає в тому, що її квартира прийшла в часткову непригодність для проживання,
через постійну сирість і необхідність проводити ремонти. Позивачку нервують
умови життя, інваліда 3 групи, скоєнні
через затоплення квартири.
Їй потрібно постійно відпрашуватися з роботи для усунення наслідків затоплень,
відвідування житловоексплуатаційної організації для складення актів та інших
документів, що не дозволяє їй нормально працювати і погіршує її відносини з
руководством підприємства. Крім того, постійні затоплення квартири спонукають
позивачку проживати з постійним очикуванням затоплення. Позивачка вимушена
витрачати кошти на придбання матеріалів для ремонту квартири, що негативно
впливає на сімейний бюджет, потребує додаткових зусиль для організації свого
життя. Заподіяна
позивачці моральна шкода оцінюється в 5000грн., т.я. позовна заява про
стягнення збитку від затоплення
квартири була подана в 2005р., 18.03.05р. була складена мирова угода і
Купріянова сплатила позивачці 1000грн. на протязі 10 місяців, однак після цього
становище не змінилося, затоплення квартири продовжуються.

Позивачка ОСОБА_1. в судовому
засіданні підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнитиі.

Відповідачка ОСОБА_2 позовні вимоги
не визнала.

Заслухавши пояснення сторін, свідка ОСОБА_3., дослідивши
матеріали
справи в їх сукупності, суд встановив, що квартира, розташована за адресою:
АДРЕСА_1, знаходиться у приватній власності позивачки ОСОБА_1 (а.с. 12-14)).

Вище
квартири позивачки
знаходиться квартира № 88,
що належить відповідачці ОСОБА_2.
на праві приватної власності (а.с. 17).

2 квітня 2008
року з вини відповідачки ОСОБА_2 квартира, що належить позивачці, була залита холодною
водою.

Вина
відповідачки
доведена дефектним актом від 03.04.2008 року та
повторним дефектним актом від 14.04.2008 року, які були складені фахівцями КП КЦЄЗ, і в якому вказано, що її квартира
була залита водою з квартири № 88 через халатність жильців
квартири № 88
(а.с. 7-8), показаннями свідка ОСОБА_3.

Відповідно
до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями
чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а
також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в
повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від
її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно
до ст. 151 ЖК України громадяни, які мають в приватній власності жилий будинок
(квартиру), зобов»язані забезпечувати його схоронність, проводити за свій
рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку придомову
територію. Тому суд вважає, що є вина відповідачки ОСОБА_2 в заподіянні шкоди майну
позивачки,
внаслідок неналежного поєднання труби між фільтром і водоміром в туалетній
кімнаті її квартири,
яка їй належить на праві приватної власності (а.с.
28-29).
Відсутності своєї вини відповідачка в судовому засіданні не довела.

Залиттям
квартири позивачці
було завдано матеріальної шкоди у розмірі вартості відновлюванного ремонту
квартири на сумму 429,80
грн., що підтверджується товарним чеком на придбання клею на суму 84 грн.,
квитанцією по сплаті послуг за складання смети на суму 66,98 грн. та сметою по
ремонту квартири на суму 278,82 грн. ( а.с. 5-6).

Відповідно
до ст. 1192 ЦК України  розмір збитків,
що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної
вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт,
необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Встановити
розмір шкоди на момент розгляду справи у суда немає можливості, оскільки в
судовому засіданні як позивачка, так і відповідачка від проведення
будівельно-технічної експертизи відмовилися.

Відповідно
до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній
особі неправомірними діями чи бездіяльністю відшкодовується особою, яка її
завдала, за наявності її вини. Судом встановлено, що з вини відповідачки ОСОБА_2
позивачці ОСОБА_1
заподіяно моральну шкоду, яка полягає в тому, що позивачку нервують умови
життя, які склалися  через затоплення квартири.
Їй потрібно  відвідувати житлово-експлуатаційну організацію
для складення актів та інших документів, що не дозволяє їй нормально працювати
і погіршує її відносини з руководством підприємства. Позивачка вимушена
витрачати кошти на придбання матеріалів для ремонту квартири, що негативно
впливає на сімейний бюджет, потребує додаткових зусиль для організації свого
життя.

Відповідно до ст. 23 ЦК
України моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв»язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Суд вважає, що позовні
вимоги в частині вішкодування моральної шкоди підлягають частковому задоволенню
в розмірі 200
грн., при цьому суд виходив з характеру та глибини душевних страждань,
принципів розумності і справедливості.

Крім
того, з відповідачки
необхідно стягнути на користь позивача понесені нею судові витрати відповідно
до ст. 88 ЦПК України, а саме  8,50 грн.
- з позовних вимог про відшкодування моральної шкоди та 51,00 грн. з позовних
вимог майного характеру, а всього 59,50 грн., а
також 30,00 грн. - по сплаті витрат на інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи судом.

На
підставі викладеного, керуючись ст. 23, 1166, 1167, 1172, 1192 ЦК України,  ст. 151 ЖК України, ст. ст. 79, 88, 212 -215
ЦПК України , суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_1
в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 429,80 грн., в рахунок
відшкодування моральної шкоди - 200 грн., в рахунок повернення судового збору 59,50
грн., витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи - 30,00 грн.

В  іншій частині позовних вимог відмовити.

Заяву
про апеляційне оскарження рішення може бути подано Апеляційному суду Донецької
області через Красноармійський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня проголошення
рішення. Апеляційна скарга на рішення може бути подана Апеляційному суду
Донецької області через Красноармійський міськрайонний суд протягом двадцяти
днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя: