Справа НОМЕР_3-2707/08
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

1 лютого 2008 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого - судді Шенцевої О.П.,

при секретарі - Ющенко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, правління садового товариства «Дельфін» за участю третьої особи ОСОБА_3 про визнання права власності на спадщину, про визнання недійсним рішення зборів садового товариства, про виділення в натурі домоволодіння і земельної ділянки, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на частину квартири в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_4 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_2на тій підставі, що вони, як діти, та відповідач, як чоловік, є спадкоємцями першої черги померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5, після смерті якої відкрилася спадщина, що складається з 1/6 частини 681/1000 частини квартири АДРЕСА_1; 2/6 частини автомобіля HONDA CIVIC 1990 року випуску; садового будинку та земельної ділянки, які знаходяться у садовому товаристві «Дельфін» с.Алтестово Біляївського району Одеської області; житлового будинку АДРЕСА_2, розташованого на земельній ділянці НОМЕР_3 загальною площею 0, 376 га у ж/м «Луч» с.Мізікевича Таїровської селищної ради. В процесі розгляду справи позивач ОСОБА_4 відмовився від своєї частки на спадщину на користь своєї сестри - позивачки ОСОБА_1 (а.с.45).

У судовому засідання позивачка ОСОБА_1 неодноразово змінювала позовні вимоги, уточнюючи перелік спадкового майна, та надала суду уточнену позовну заяву (а.с.200-202), якою просить суд визнати спадковим майном житловий будинок АДРЕСА_2 (або АДРЕСА_2), що розташований на земельній ділянці НОМЕР_3 загальною площею 0, 376 га у ж/м «Луч» с.Мізікевича Таїровської селищної ради; визнати недійсним рішення зборів від 22.04.1991 року садового товариства про передачу ділянки в товаристві «Дельфін» ОСОБА_3; виділити в натурі 2/6 частини садового будинку та земельної ділянки, які знаходяться у садовому товаристві «Дельфін» с.Алтестово Біляївського району Одеської області; стягнути на її користь вартості 2/6 частини автомобілю HONDA CIVIC 1990 року випуску; визнати за нею право власності на 1/6 частину 681/1000 частини квартири АДРЕСА_1, яка належала на праві власності її померлій матері ОСОБА_5

Свої позовні вимоги позивачка ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що відповідач ОСОБА_2 за час шлюбу з її матір'ю придбали спірне майно, яке відповідач оформив на своє ім'я та на ім'я своєї доньки від першого шлюбу - ОСОБА_3, а після смерті матері не надає правовстановлюючих документів на це майно, що перешкоджає їй оформити спадщину. Позивачка зазначила, що ОСОБА_2 не звертався в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини, пропустив строки для прийняття спадщини, тому він не має права на 1/6 частину 681/1000 частини спірної квартири, яка належала її померлій матері.

ОСОБА_2, як відповідач за первісним позовом та представник третьої особи ОСОБА_3, позов не визнав, звернувся до суду із зустрічним позовом (а.с.297-299), яким просить відмовити в задоволені первісного позову ОСОБА_1, визнати спадковим майном після смерті своєї дружини лише 1/6 частини 681/1000 частини квартири АДРЕСА_1, визнавши за ним право власності на 1/3 частини цієї частки квартири; визнати причину пропуску строку для прийняття спадщини поважною. Відповідач ОСОБА_2 зазначив, що автомобіль HONDA CIVIC 1990 року випуску, є його особистою власністю, так як він його придбав за кошти сплачені йому при звільнені з посади начальника протизсувного управління облдержадміністрації, як грошову компенсацію при ліквідації протизсувного управління.

Відповідач ОСОБА_2 пояснив, що інше майно, на яке позивачка ОСОБА_1 просить визнати право власності, не є спадковим майном після смерті його дружини, а є власністю його дочки ОСОБА_3: садовий будинок, який розташовано на земельній ділянці НОМЕР_3, загальною площею 0,064 га, у садовому товаристві «Дельфін» с.Алтестово Біляївського району Одеської області належить ОСОБА_3 з 1991 року, яка самостійно здійснювала будівництво садового будинку і яке до цього не закінчено і не введено в експлуатацію; житловий будинок АДРЕСА_2 та земельна ділянка, загальною площею 0,376 га, на якій розташований цей будинок, належить на праві приватної власності ОСОБА_3 на підставі державного акту на право приватної власності на землю від 03.12.1999 року та рішення виконавчого комітету Одеської міської ради № 269 від 27.04.1999 року «Про передачу у приватну власність земельної ділянки та прийняття в експлуатацію 2-х поверхового будинку».

Представник правління садового товариства «Дельфін» у судове засідання не з'явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений завчасно в установленому законом порядку у відповідності до вимог ст.74 ЦПК України.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів щодо взаємовідносин сторін, суд вважає можливим розглядати справу у відсутності представника правління садового товариства «Дельфін».

Суд, вислухавши пояснення сторін, їх представників, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, зустрічний позов ОСОБА_2 підлягає задоволенню в повному обсязі.

Судом встановлено: ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_5, що підтверджується Свідоцтвом про смерть, виданим відділом РАГСу Жовтневого районного управління юстиції м.Одеси (а.с.15). Спадкоємцями першої черги за законом є її донька ОСОБА_1, син ОСОБА_4, що підтверджується їх Свідоцтвами про народження (а.с.5-6), та чоловік ОСОБА_2, що підтверджується довідкою другого відділу РАЦСу Малиновського районного управління юстиції м.Одеси від 15.01.2004 року про реєстрацію їх шлюбу (а.с.14).

У відповідності з п.п.4, 5 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України в редакції 2004 року щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої «Спадкове право» Цивільного кодексу України застосовуються до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.

Так як спадщина після померлої ОСОБА_5 відкрилася та була прийнята до 1 січня 2004 року суд вважає, що до відносин, які склалися між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, необхідно застосовувати норми Цивільного кодексу України в редакції 1963 року.

У відповідності зі ст.529 ЦК України при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

Як вбачається з матеріалів справи за час шлюбу померлої ОСОБА_5 та ОСОБА_2 придбане наступне майно, яке є спадковим майном:

- автомобіль HONDA CIVIC 1990 року випуску державний номер НОМЕР_1;

- 681/1000 частини квартири АДРЕСА_1 по 1/6 частини кожному.

Згідно ст.22 КпШС України, що майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном.

При цьому ОСОБА_4 відмовився від своєї частки на спадщину на користь своєї сестри - позивачки ОСОБА_1 (а.с.45), що не суперечить вимогам ст.553 ЦК України. Таким чином, частка в спадковому майні ОСОБА_1 складає 2/3, частка ОСОБА_2 - 1/3.

Суд не приймає до уваги доводи ОСОБА_2 щодо набуття ним права власності на автомобіль за його особисті кошти, які були йому сплачені при звільнені з посади начальника протизсувного управління облдержадміністрації, та як всупереч вимогам ст.60 ЦПК України ним не надано суду жодного доказу стосовно договору купівлі-продажу автомобіля, його вартості, документів, підтверджуючих отримання ним грошової компенсації при ліквідації протизсувного управління та купівлі автомобіля саме за ці кошти.

Таким чином, автомобіль HONDA CIVIC 1990 року випуску державний номер НОМЕР_1 є спільною сумісною власністю подружжя, частка померлої ОСОБА_5 складає Ѕ автомобіля, яка після її смерті повинна бути розділена між спадкоємцями: ОСОБА_2 - 1/3 частина з Ѕ автомобіля, ОСОБА_1 - 2/3 частини з Ѕ, тобто 1/3 частини всього автомобіля. При цьому з огляду на відсутність оцінки вартості спірного автомобіля суд не вбачає підстав для задоволення вимог ОСОБА_1 отримати компенсацію за свою частку автомобіля.

Виходячи з положень ст.549 ЦК України, згідно яких якщо спадкоємець фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, то ці дії свідчать про прийняття ним спадщини, суд вважає, що саме прийняттям в спадщину частини спірного автомобіля ОСОБА_2 після смерті своєї дружини фактично прийняв спадкове майно в повному обсязі, а саме - частину спірної квартири. Крім того, суд вважає причини пропуску для звернення ОСОБА_2 до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини поважними, так як згідно довідки №1976 від 20.03.2003 року Лисянської селищної Ради (а.с.254) він доглядав за своїми хворими батьками в смт. Лисянці Черкаської області з 10.10.2002 року до 20.03.2003 року.

Спірна 1/6 частина квартири з 681/1000 частини квартири АДРЕСА_1, яка належала померлій ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу від 28.07.2001 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Федорченко Т.М. за номером в реєстрі №4159 (а.с. 71), також підлягає розділу між спадкоємцями: ОСОБА_1 - 2/3 частини з 1/6 частини квартири, що складає 1362/18000 частин спірної 681/1000 квартири; ОСОБА_2 - 1/3 частина з 1/6 частини квартири, що складає 681/18000 частини спірної 681/1000 квартири.

Щодо іншого спірного майна суд виходить з наступного.

Як вбачається з наданих суду документів земельна ділянка, загальною площею 0,376 га, яка розташована на території Київського району АДРЕСА_2, та садовий будинок на земельній ділянці, належить на праві приватної власності третій особі - ОСОБА_3, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю від 03.12.1999 року (а.с.125) та рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради № 269 від 27.04.1999 року «Про передачу у приватну власність земельної ділянки площею 0,376 га , яка знаходиться у користуванні ОСОБА_3 для садівництва, та прийняття в експлуатацію 2-х поверхового садівничого будинку з підвалом літ.«А» за адресою АДРЕСА_2» (а.с.132).

Стосовно садового будинку та земельної ділянки, які знаходяться у садовому товаристві «Дельфін» с.Алтестово Біляївського району Одеської області, суд вважає, що дане майно не є спадковим, так як згідно загальних зборів садоводів садівничого товариства «Дельфін» протизсувного управління в Алтестовському садовому масиві від 22.04.1991 року та засідання профспілкового комітету Одеського протизсувного управління від 06.05.1991 року ОСОБА_2 вибув із членів садового товариства, а ОСОБА_3 була прийнята в члени садового товариства і земельна ділянка була оформлена на її ім'я.

В підтвердження законності проведення такого переоформлення суду надано рішення Біляївського районного суду Одеської області від 17.10.2007 року (справа №&2-2159/2007р.), яке набрало законної сили та згідно ч.3 ст.61 ЦПК України є підставою звільнення від доказування.

Крім того, суд виходить з того, що за життя ОСОБА_5 не мала спірних відносин з чоловіком ОСОБА_2 та його донькою ОСОБА_3 щодо спірного майна, й не ставила питання щодо визнання за нею права власності на це майно.

При цьому статтею 15 ЦК України закріплено право кожної особи на захист свого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відтак, матеріали справи, а саме: правовстновлюючі документи на спірне майно на ім'я третьої особи ОСОБА_3, не дають підстав для висновку щодо порушення суб'єктивного цивільного права ОСОБА_1, яке потребує правового захисту саме з приводу визнання недійсним рішення зборів від 22.04.1991 року садового товариства та визнання її права власності на це майно.

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 щодо визнання спадковим майном житлового будинок АДРЕСА_2 (або АДРЕСА_2), розташованого на земельній ділянці НОМЕР_3 загальною площею 0, 376 га у ж/м «Луч» с.Мізікевича Таїровської селищної ради; визнання недійсним рішення зборів від 22.04.1991 року садового товариства про передачу ділянки в товаристві «Дельфін» ОСОБА_3; та виділення їй в натурі 2/6 частини садового будинку та земельної ділянки, які знаходяться у садовому товаристві «Дельфін» с.Алтестово Біляївського району Одеської області, є безпідставними.

Керуючись ст.ст.529,549,553 ЦК України (в редакції 1963 року), ст. 15 ЦК України (в редакції 2004 року), ст.22 КпШС України, ст.ст. 10,11,58,59, 60, 61, 208, 209, 212, 213, 215 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1362/18000 частини квартири АДРЕСА_1 та на 1/3 частину автомобіля марки HONDA CIVIC, рік випуску 1990, державний номер НОМЕР_1, кузов №НОМЕР_2 після смерті ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_2 - задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 681/18000 частини квартири АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області шляхом подачі у 10-ти денний термін з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і подання після цього протягом 20 днів апеляційної скарги.

Суддя