Колегія суддів Судової палати у цивільних справах
Верховного Суду України в складі:
суддів:
Данчука В.Г., Косенка В.Й., -
розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до
державного підприємства “Донецька залізниця” про поновлення на роботі,
стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування
моральної шкоди за касаційною скаргою державного підприємства “Донецька
залізниця” на рішення апеляційного суду Донецької області від 23 квітня 2008
в с т а н о в и л а:
У серпні 2004 року ОСОБА_1звернувся до суду з указаним позовом, зазначаючи про те, що наказом заступника начальника
Донецької залізниці по кадрам і соціальним питанням від 15 липня 2004 року його
було звільнено з посади юрисконсульта на підставі п. 4 ст. 40 КЗпП України за
прогул 14 квітня 2004 року. Вважає звільнення незаконним, оскільки 14 квітня 2004 року він
знаходився на робочому місці, наказ про звільнення виданий не уповноваженою
особою та з пропуском строку притягнення до дисциплінарної відповідальності.
Посилаючись на викладене, позивач просив визнати наказ
про звільнення від 15 липня 2004 року незаконним, поновити його на роботі,
стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу та 500 тис. грн. на відшкодування
Справа розглядалася судами неодноразово.
Останнім рішенням Ворошиловського районного суду м. Донецька від           28 лютого 2008 року в задоволенні
Рішенням апеляційного суду Донецької області від 23 квітня 2008 року
зазначене рішення районного суду скасовано, ухвалено нове, яким позов
задоволено частково. Поновлено позивача на посаді юрисконсульта 1 категорії
служби пасажирського господарства державного підприємства “Донецька залізниця”.
Визнано незаконним наказ про звільнення позивача № 221/нз-ос від 15 липня 2004
року. Стягнуто з відповідача на користь позивача середній заробіток за час
вимушеного прогулу з 16 липня 2004 року по 23 квітня                 2008 року в розмірі 57 786
грн. 40 коп. та 1000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

У обґрунтування касаційної скарги державне підприємство “Донецька
залізниця” посилається на невідповідність висновків апеляційного суду
обставинам справи, неправильне застосування судом норм матеріального права,
порушення норм процесуального права та ставить питання про скасування рішення
апеляційного суду і залишення в силі рішення суду першої інстанції.

Колегія суддів
дійшла висновку про те, що підстави для скасування  рішення апеляційного суду відсутні.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Згідно з
вимогами ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку
суд перевіряє в межах касаційної скарги
правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції
норм  матеріального чи процесуального
права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Матеріали справи
та доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про те, що апеляційним
судом допущено неправильне застосування норм матеріального права чи порушення
норм процесуального права, яке призвело до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.
332 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного
Суду України

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу державного підприємства “Донецька залізниця” відхилити.

Рішення апеляційного
суду Донецької області від 23 квітня 2008 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

В.С. Перепічай

В.Г. Данчук   В.Й. Косенко