Справа №2-438
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ      УКРАЇНИ

01 жовтня 2008 року     Теплицький районний суд Вінницької
області

в складі : головуючої - судді Задорожної Л.І.,

при секретарі - Сторожук О.М.,

за участю позивача ОСОБА_1,
відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування
майнової шкоди, завданої транспортним засобом,

установив :

У вересні 2008 року ОСОБА_1
звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування 10 435 грн. майнової
шкоди. Вказав, що 09 грудня 2007 року на автошляху сполученням Теплик - Росоша
відповідач ОСОБА_2, керуючи технічно справним автомобілем АЗЛК-2140, державний
номерний знак НОМЕР_1, рухаючись в напрямку с.Росоша, при здійсненні обгону
автомобіля ГАЗ 4301 „молоковоз”, виїхав на смугу зустрічного руху, де вчинив
зіткнення з автомобілем ВАЗ-2103, державний номерний знак НОМЕР_2, який
належить позивачеві, і пошкодив його.

В судовому засіданні позивач
ОСОБА_1 підтримав заявлені вимоги. Пояснив, що в результаті
дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась з вини відповідача, його автомобіль
було пошкоджено і за висновком автотехнічної експертизи матеріальний збиток
становить 10 060 грн.

Відповідач ОСОБА_2 позов
визнав. Пояснив, що після ДТП він залишився інвалідом першої групи, тому в
короткі терміни відшкодувати заподіяну шкоду йому не вдасться.

Виходячи з наведеного, суд
вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього
судового засідання.

Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК
України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому
ст.174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання
відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення
про задоволення позову.

Заслухавши пояснення
учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що
позов   підлягає задоволенню з таких
підстав.

В судовому засіданні
встановлено, що 09 грудня 2007
року близько 10 год. 30 хв. відповідач ОСОБА_2, керуючи автомобілем АЗЛК-2140,
державний номерний знак НОМЕР_1, рухаючись в напрямку с.Росоша при здійсненні
обгону автомобіля ГАЗ 4301 „молоковоз”, виїхав на смугу зустрічного руху, де
вчинив зіткнення із зустрічним легковим автомобілем ВАЗ-2103, державний
номерний знак НОМЕР_2, під керуванням позивача ОСОБА_1. Водій автомобіля
ОСОБА_2 грубо порушив правила дорожнього руху, а саме п.10.1 ПДР, згідно з яким
„перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій
повинен переконатись, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки
іншим учасникам руху”. п.14.2(в) ПДР „ перед початком обгону водій повинен
переконатися в тому, що смуга зустрічного руху, на яку він буде виїжджати,
вільна від транспортних засобів на достатній для обгону відстані”. Вказані обставини
підтверджуються вироком Теплицького районного суду від 02 червня 2008 року, за
яким відповідача ОСОБА_2 за суджено за ч.2 ст.286 КК України.

У відповідності до
висновку автотоварознавчого дослідження за №847 від 18 липня 2008 року
матеріальний збиток, завданий власнику автомобіля ВАЗ-2103, державний
реєстраційний номер 434-29, в результаті завданих пошкоджень внаслідок ДТП,
складає 10 060 грн. 16 коп.. З висновком дослідження відповідач ОСОБА_2
погоджується.

Правовідносини між
сторонами регулюються главою 82 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ч.1 ст.1166ЦК
України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної особи, а також шкода, завдана майну
фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа,
яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо доведе, що шкоду
завдано не з її вини(ч.2 ст.1166 ЦК України). Ст.1187 ЦК України передбачає, що
шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на
відповідній правовій підставі(право власності, інше речове право, договір
підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, використання якого створює
підвищену небезпеку(ч.2), якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок
непереборної сили або умислу потерпілого(ч.5).

Таким чином, в судовому
засіданні встановлено, що матеріальна шкода позивачу заподіяна з вини
відповідача ОСОБА_2, відповідач ОСОБА_2 визнав позовні вимоги про відшкодування
матеріальної шкоди, тому вимоги по відшкодуванню матеріальної шкоди в розмірі
10 060 грн. та витрат на проведення дослідження в розмірі 375 грн. є
обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Враховуючи, що обидві
сторони звільнені від сплати судового збору (позивач ОСОБА_1 - як позивач у
справі про відшкодування матеріальних збитків, завданих злочином, відповідач
ОСОБА_2 - як інвалід 1 групи, що підтверджується відповідним посвідченням),
тому відповідно до ч.2 ст.88 ЦПК України ці витрати компенсуються за рахунок
держави.

З відповідача ОСОБА_2 на
користь держави необхідно стягнути 30 грн. витрат на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи.

Керуючись ст.ст. 1166, 1167, 1187  ЦК України, ст.ст. 3,10,11,15,59,60,88,130,209,213,215  ЦПК України, суд -

вирішив :

- 2 -

Позов задовольнити. Стягнути
з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 10 435 грн.(десять тисяч чотириста тридцять п'ять
гривень) в рахунок відшкодування майнової шкоди.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 30 грн. витрат на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Витрати зі сплати судового
збору компенсувати за рахунок держави.

Заяву про апеляційне
оскарження рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня
проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 20
днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку подання заяви на апеляційне оскарження, якщо заяву
не було подано.

СУДДЯ