Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

3 грудня 2008 року м. Малин справа № 2-758/2008

Малинський районний суд Житомирської області у складі: головуючого - судді Тарасенка М.П., при секретарі Хитрич Н.Я., за участю позивачки, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Малині справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,-

Встановив

Позивачка просить визнати відповідачку такою, що втратила право користування жилим приміщенням АДРЕСА_1, разом з дітьми ОСОБА_3, 2001 року народження та ОСОБА_4, 2003 року народження з дня їх вибуття з жилого приміщення, посилаючись на те, що вона є власником будинку, але не зареєстрована там та проживає у іншому місці в селі Федорівна, Малинського району.

6 травня 2001 року за її згодою у будинок поселилася її дочка, яка є відповідачкою по справі з малолітніми дітьми та у вересні 2001 року забрала дітей і разом зі своїм чоловіком переїхала на постійне місце проживання в АДРЕСА_2, там мають постійну роботу, діти відвідують місцеву школу, повертатися в село не має бажання, але знятися з реєстрації також не бажає, а тому вона не має можливості розпорядитися своєю власністю.

Як на підставу своїх вимог посилається на ст. 107 ЖК України.

В судовому засіданні позивачка свої вимоги підтримала, дала пояснення по тексту позовної заяви, зазначивши, що вона не наполягає на виклик в суд свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, оскільки вважає достатніми надані докази, змінювати підставу для задоволення позову вона не бажає.

Відповідачка позов не визнала та пояснила, що вона вселялася у будинок до матері, з вересня 2001 року проживає із співмешканцем за договором найму в іншому місці, постійного житла не має, а тому не бажає зніматися з реєстрації.

Представник третьої особи в судове засідання не зявилася, надала письмову заяву, просить справу розглядати у її відсутність, позов заперечує.

Розглянувши справу в межах заявлених вимог та на підставі наданих доказів позов не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає справи не інакше, як за зверненням фізичних та юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі наданих доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Встановлено, що позивачка є власником будинку АДРЕСА_1, що підтверджується витягом з реєстру права власності на не рухоме майно та договором купівлі-продажу від 31 березня 1989 року, але зареєстрована в с. Федорівна, Малинського району, що підтверджується випискою з паспорту.

У спірному будинку зареєстрованими є відповідачка та її малодітні діти ОСОБА_3, 2001 року народження та ОСОБА_4, 2003 року народження, але з 2001 року по даний час не проживають, що підтверджується довідками сільської ради № 201 від 23.05.2008 року та № 161

від 18.07.2008 року а такою повідомленнями ОСОБА_5 та ОСОБА_6, підписи, яких завірені секретарем сільської ради.

Згідно ч. 4 ст. 3 СК України сімя створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення та з інших підстав, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

У відповідності до ч.2, ст. 64 ЖК України до членів сімї належать дружина наймача, їх діти і батьки.

Оскільки сторонами по справі є мати та її дочка, що не оспорюється ними, суд дійшов висновку, що позивачка вселила відповідачку та її дітей у належний їй будинок, як членів своєї сімї, а тому для задоволення свої вимог повинна була посилатися, як на підставу своїх вимог на норму ст. 405 ЦК України, якою регулюються відносини членів сімї щодо користування житловим приміщенням.

Позивачка, як на підставу своїх вимог, посилається на норму ст. 107 ЖК України, якою регулюються відносини наймача з власником житлового будинку, а суд у силу ст. 11 ЦПК України не має право самостійно застосувати норму іншого закону, як підставу для задоволення позовних вимог без згоди позивачки, а тому у задоволенні позову слід відмовити з цих підстав.

Крім цього, позов не може бути задоволений це і з підстав того, що позивачка не спростувала пояснення відповідачки, щодо проживання за договором найму в іншому місці, що вона постійного житла не має, а суд вживши всіх заходів таких доказів не добув.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 179, 213, 215 ЦПК України, ст.ст. 64, 107 ЖК України, ст.3 СК України, ст. 405 ЦК України,-

Вирішив

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням відмовити за безпідставністю.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Житомирської області через Малинський районний суд шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом 10 днів з для його проголошення. Апеляційна скарга подається протягом 20 днів після подачі заяви про апеляційне оскарження.

Головуючий