РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ       УКРАЇНИ

26 травня 2008р. Артемівський районний суд м. Луганська

в особі судді Селезньової Т.В.,

при секретарі
Шуваєвій Г.В.,

розглянувши
цивільну справу за позовом

ОСОБА_1,
третя особа ОСОБА_3,

до
ОСОБА_2

про
відшкодування майнової та моральної шкоди,

встановив:

Позивач
просить суд стягнути з відповідача на відшкодування заподіяної шкоди, що
складається з витрат на лікування 524грн. від пошкоджень, отриманих в ДТП її
неповнолітнім сином з вини  відповідача,
моральної шкоди в розмірі 5000грн.;

позовні
вимоги мотивувала тим, що син як пішохід постраждав в ДТП 15.11.2007р., що
сталась з вини водія ОСОБА_2, витрати на лікування сина несла її сім»я,
моральну шкоду, завдану сину, вбачає в тому, що син отримав тілесні ушкодження,
зазнав  фізичного болю, страху, був відірваний
від навчання, спілкування з друзями, погіршилось його самопочуття, не може
оговтатись від нервово струсу до даного часу, боїться виходити на дорогу,
боїться транспорту.

Третя
особа на боці позивачки її чоловік ОСОБА_3 позов підтримав, від себе
самостійних позовних вимог не заявив.

Відповідач
позов визнав частково, не оспорює факту ДТП, завдання пошкодження в ДТП
неповнолітньому пішоходу - сину позивачки, факт несення витрат на лікування;
вважає, що вина в ДТП в рівних частках його і пішохода, який перебігав дорогу
поза пішохідним переходом, оспорює суму витрат, визнаючи їх у межах 200грн.,
моральну шкоду визнає в розмірі 5000грн.

Постановою
про відмову у порушенні кримінальної справи від 24.11.2007р. встановлено такі
факти:

факт ДТП
15.11.2007р. на вул.Оборонній в місті Луганську з участю автомобіля під
керуванням відповідача;

факт
заподіяння в даному ДТП пішоходу ОСОБА_4 тілесних ушкоджень (часткового розриву
зовнішньої бокової зв'язки лівого колінного суглобу;

наявність
вини водія ОСОБА_2, який при керуванні автомобілем порушив п.10.1., 12.1  Правил дорожнього руху України; крім того
залишив місце ДТП (п.2.10).

Постановою
від 18.12.2007р. ОСОБА_2 притягнений до амін.відповідальності за ст.124, ч.2
ст.122-1 КУАП- за даним фактом порушення ПДДУ.

Згідно
ст.1187 ЦК України шкода, заподіяна джерелом підвищеної небезпеки,  відшкодовується особою, яка володіє джерелом
підвищеної небезпеки на законній підставі, якщо така особа не доведе, що шкоду
заподіяно внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

При
встановлених у судовому засіданні обставинах суд вважає доведеним наявність
підстав для покладення на відповідача
обов'язку по відшкодуванню шкоди.

З
довідки ЛОДЛ вбачається, що неповнолітній ОСОБА_4 отримав травму коліна  в ДТП, лікувався в обласній дитячій лікарні,
в тому числі приймав ліки.

З
записів з медичної карти, довідки лікарні, довідки аптеки про ціни на ліки, з
квитанції вбачається, що дійсно неповнолітній прийняв лікування, в тому числі:
долобене-гель 1 флакон - 20грн., троксевазин гель й флакон - 6 грн., терафлекс
120 пігулок -101грн., лимфомиазот 30.0 - 43,50грн., нимесил 10 упаковок -
23,50грн., супрадин 60пігулок - 87грн., а також йому купувався наколінник
вартістю 70грн., всього витрати на вказане лікування склали 351грн.  Доказів на підтвердження більших витрат
позивач не представив. Вказані витрати підтверджуються приписами лікаря,
вартістю і кількістю прийнятих ліків згідно медичних приписів. Враховуючи
вимоги закону про покладення на позивача обов'язку по доказуванню наявності
шкоди і її розміру, і вимоги закону стосовно того, що суд розглядає справу
тільки в межах заявлених позовних вимог і лише на підставі представлених
доказів, суд вважає, що є підстави для стягнення з відповідача на відшкодування
майнової шкоди на користь позивача доведену ним доказами суму 351 грн. Підстав
для стягнення більшої суми суд не вбачає.

Відповідно
до п.1 ч.2 ст.1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується особою, що її
заподіяла.

З
показань позивача, самого факту пошкодження здоров»я і необхідності лікування,
з представлених і наведених вище доказів суд вважає доведеним факт заподіяння в
ДТП неповнолітньому сину позивачки також і моральної шкоди.

Моральна
шкода, завдана ОСОБА_4, полягає в фізичному болю, переляку, нервовому
напружені, пов'язаних з пошкодженням здоров'я і пережитих в дорожньо-транспортній
пригоді, в утраті можливості деякий час повноцінно спілкуватись з рідними і
знайомими через хворобу і обмеженість в русі, у відірваності на певний час від
навчання, у залишеному почутті боязні перед дорогою.

Визначаючи
розмір моральної шкоди, що підлягає відшкодуванню, суд враховує характер
немайнових негативних наслідків, ступінь страждань позивача. Компенсацію
моральної шкоди суд визначає в розмірі 2700грн.

Крім
того підлягають відшкодуванню відповідачем понесені позивачем судові витрати: судовий
збір у розмірі 51грн., і витрати на технічне забезпечення 30грн., а також
витрати на юридичну допомогу у розмірі 150грн.

Керуючись ст.1167, 1187 ЦК
України, ст. 213, 214 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ :

Позов
задовольнити частково;

стягнути
з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на відшкодування витрат на лікування 351грн., на
відшкодування моральної шкоди 2700 грн., судових витрат 231грн., всього
стягнути  3282грн.

Заява
про оскарження рішення може бути подана протягом 10 днів з дня його
проголошення, апеляційна скарга на рішення суду
може бути подана протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне
оскарження.

Суддя:                                                 Т.В.Селезньова