Справа № 22-743/2008 р.
інстанції: Галчанський С.В.
Суддя-доповідач:       Ломейко В.О.
РІШЕННЯ

іменем України

«19» лютого 2008
року          м. Запоріжжя.

Колегія суддів
судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у
складі:

Головуючого: Бондаря М.С.

Суддів: Ломейко В.О. Гончара О.С.

При секретарі: Тахтаул О.М.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Оріхівського району
Запорізької області в інтересах ОСОБА_1
на

рішення
Оріхівського районного суду Запорізької області від 17 грудня 2007 року у
справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошової компенсації, поділ
майна в натурі, відшкодування матеріальної та моральної шкоди , -

ВСТАНОВИЛА:

У серпні
2006 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Козачок М.І. про стягнення
грошової компенсації, поділ майна в натурі, відшкодування матеріальної та
моральної шкоди .

В
позовній заяві зазначала, що рішенням Оріхівського райсуду Запорізької
області від 26.07.2006 року вони з відповідачем мають в спільній частковій
власності житловий будинок АДРЕСА_1 відповідно 7/12 та 5/12 частин. Для
користування цим будинком їм необхідно розділити його в натурі. З цих підстав
просила поділити спірний житловий будинок, виділивши їй в натурі 7/12 частин, а
відповідачу 5/12 частин, виділити їм і земельну ділянку: їй 7/12 частин, а йому
5/12 частин.

В
процесі розгляду справи позивач неодноразово змінювала та доповнювала свої
позовні вимоги та 14.03.2007 року остаточно просила стягнути з відповідача на
її користь грошову компенсацію вартості 7/12 частин у розмірі 27314 грн.,
припинити її право на цю частину, стягнути з відповідача на її користь
матеріальну шкоду в сумі 1150 грн. та моральну шкоду 2000 грн.

Справа
неодноразово розглядалася судами.

Останнім
рішенням Оріхівського   районного суду
Запорізької області   від 17 грудня 2007
року відмовлено у задоволенні позову.

Не
погоджуючись з вказаним рішенням суду, прокурор Оріхівського району Запорізької
області в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на
порушення судом норм матеріального права та невідповідність висновків суду
обставинам справи, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення по
суті позовних вимог.

Вислухавши
суддю-доповідача, пояснення сторін, дослідивши обставини справи та доводи
скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Згідно
п. ч.1 ст.307 ЦПК України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення
суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати рішення суду першої
інстанції і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

Відмовляючи
в задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що положення закону
не передбачають обов»язок іншого співвласника сплатити грошову компенсацію
вартості частки співвласника, який бажає виділу і що права позивача непорушені
відповідачем.

З таким
висновком суду першої інстанції колегія суддів не може погодитися.

Як
вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 з відповідачем мають в спільній
частковій власності житловий будинок АДРЕСА_1 відповідно 7/12 та 5/12 частин.

Відповідно
до висновків судової будівельно-технічної експертизи(76-85), поділ і
встановлення порядку користування житловим будинком АДРЕСА_1 відповідно 7/12 та
5/12 частин є неможливим.

Ч.1
ст.319 ЦК України
передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджується своїм майном на
власний розсуд.

Оскільки
між сторонами склалися неприязні стосунки, а поділ і встановлення порядку
користування спірним будинком неможливий, ОСОБА_1, бажає отримати грошову
компенсацію вартості своєї частки 7/12 в спірному будинку, а її право, як
власника, на цю частку припинити.

Якщо
виділ в натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або
є неможливим, співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших
співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки
відповідно до ч.2 ст.364 ЦК
України.

Вартість
7/12 частки ОСОБА_1, спірного будинку з господарськими будівлями та врахуванням
фізичного зносу, складає 27 314 гр(а/с 82).

Враховуючи, що
відповідач не бажає добровільно компенсувати вартість частки співвласника який
виділяється, колегія суддів вважає вимоги ОСОБА_1 про стягнення

з ОСОБА_2, на її
користь грошової компенсації з припиненням права власності на цю частку
обґрунтованими.

Вимоги
позивача про стягнення моральної шкоди задоволенню не підлягають, оскільки в
матеріалах справи відсутні докази її спричинення позивачу, а тому колегія
суддів погоджується в цій частині з рішенням суду першої інстанції.

Стороні,
на користь якої ухвалено рішення, відповідно до ст..88 ЦПК України, суд присуджує з другої сторони понесені
нею і документально підтверджені витрати, які склали 180гр (а/с 5, 18).

За таких
обставин колегія судді вважає, що суд першої інстанції зробив висновки які не
відповідають обставинам справи, а тому відповідно до п.3 ч.1 ст.309 ЦПК
України, рішення від 17.12.2007року підлягає скасуванню, в частині відмови в
стягненні компенсації вартості частки майна яке належить позивачу, з ухваленням
нового про задоволення позову в цій частині.

Керуючись ст.
ст.209, 218, 307, 309, 313-314, 316-317 ЦПК України, колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну
скаргу прокурора Оріхівського району Запорізької області в інтересах ОСОБА_1
задовольнити частково.

Рішення
Оріхівського районного суду Запорізької області від «17» грудня 2007 р. по цій
справі скасувати в частині відмови в стягненні грошової компенсації вартості
частки та ухвалити в цій частині нове наступного змісту: «Стягнути з ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_1 27 314 гр., вартість її 7/12 частки будинку АДРЕСА_1 та судові
витрати 180 гр.

Припинити
право власності ОСОБА_1 на 7/12 частки будинку АДРЕСА_1.

Визнати
право власності на весь будинок АДРЕСА_1 за ОСОБА_2»

В іншій частині
рішення залишити без змін.

Рішення набирає
законної сили з моменту його проголошення, проте може бути оскаржене протягом
двох місяців шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду України.