Справа № 22-19608                               Головуючий в 1
інстанції: Панас О.В.
Категорія: 5                                     Доповідач:
11 лютого 2008 року                                           м.
Колегія суддів Апеляційного суду
Рівненської області в складі:
головуючого - судді: Оніпко О.В.
суддів: Мельника Ю.М., Хилевича С.В.,
при секретарі судового засідання
за участю ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 та їхнього представника - адвоката ОСОБА_5, представників ОСОБА_6 -
адвоката ОСОБА_7 та ОСОБА_8,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на рішення
Рівненського міського суду від 30 жовтня 2007 року в справі за позовом ОСОБА_6
до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про виділ частки із майна в спільній
в с т а н о в и л а:
Рішенням
Рівненського міського суду від 30 жовтня 2007 року в позові ОСОБА_6 відмовлено.

Не
погодившись із ухваленим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, де вказує
на його незаконність й необґрунтованість.

В
обґрунтування апеляційної скарги зазначав, що висновки суду першої інстанції не
відповідають фактичним обставинам справи, покликаючись також на неправильне
застосування норм матеріального права.

Вказував,
що спірна квартира належить сторонам на праві спільної сумісної власності, його
частка в цій власності складає 16 частину. Судом необґрунтовано спростовано
висновок експерта судової будівельно-технічної експертизи від 12 січня 2006
року №39, згідно з яким є допустимим поділ
квартири у частках, близьких до ідеальних, з відступленням від ідеальних
часток.

Крім
того, судом неправильно застосовано положення ст. 364 ЦК України, тоді як
спірні правовідносини мають регулюватися правилами ст. 370 цього Кодексу.

Просив
колегію суддів скасувати рішення, що оскаржується, та ухвалити нове, яким
задовольнити позов.

В
судовому засіданні представники ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_7 та ОСОБА_8 підтримали
апеляційну скаргу повністю, надавши колегії суддів пояснення в межах її
доводів.

ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та їхній представник - адвокат ОСОБА_5 в суді,
заперечуючи проти задоволення скарги, покликалися на її безпідставність.

Заслухавши
доповідача, пояснення осіб, які беруть участь в справі, і з'явились в судове
засідання, перевіривши матеріали справи й доводи апеляційної скарги, колегія
суддів дійшла висновку про її відхилення, виходячи з такого.

З
матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_6 поряд із відповідачами є учасником
права спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1 (а.с. 5).

Колегія
суддів відзначає, що судом першої інстанції при вирішенні спору правильно
зроблено посилання на п. 14 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22
грудня 1995 року №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист
права приватної власності», згідно з чим квартира, яка є спільною сумісною чи
спільною частковою власністю, на вимогу одного учасника (учасників) цієї власності
підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та
інші приміщення із самостійними виходами, які можуть використовуватись як
окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири.

З
перевіреної сукупності доказів не вбачається реальної можливості провести виділ
частки позивача на умовах, зазначених у цій постанові Пленуму Верховного Суду
України.

Частиною
3 ст. 370 ЦК України передбачено, що виділ частки із майна, що є у спільній
сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому ст. 364 цього
Кодексу. Однак положеннями ч. 2 ст. 364 ЦК України визначено, що якщо виділ у
натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є
неможливим (ч. 2 ст. 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має
право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної
компенсації його вартості.

Згідно
з ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за
зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в
межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які
беруть участь у справі.

Разом
з тим, колегія суддів знаходить, що судом першої інстанції вірно взято до
уваги, що спірне майно є неподільною річчю, оскільки не може бути поділеним у
натурі між сторонами відповідно до їхніх часток.

Рішення
суду постановлено без порушень норм матеріального і процесуального права, судом
з'ясовано обставини, що мають значення для справи, в повній мірі, висновки,
яких дійшов суд, відповідають обставинам справи, а апеляційна скарга не містить
посилань на закон, з порушенням якого ухвалено рішення, та не спростовує
правильності висновків суду, а тому колегія суддів не знаходить підстав для
його скасування.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 307, ч. 1 ст. 308, ст.ст. 314, 315, 324, 325 ЦПК
України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_6 - відхилити.

Рішення
Рівненського міського суду від 30 жовтня 2007 року - залишити без змін.

Ухвала
суду набирає законної сили з моменту її проголошення. Рішення суду першої
інстанції та ухвала апеляційного суду можуть бути оскаржені безпосередньо до
Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання ухвалою чинності.

Головуючий:

Судді: