У Х В А Л А

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

23 січня 2008 року
м. Київ

Колегія
суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України у складі:

Головуючого:                     Сеніна Ю.Л.

Суддів:                 Левченка Є.Ф., Лихути Л.М.,

Охрімчук Л.І., Романюка Я.М.,

розглянувши в судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до управління Міністерства
внутрішніх справ України у Запорізькій області про стягнення компенсації за
продовольчий пайок та речове забезпечення, відшкодування моральної шкоди,

в с т а н
о в и л а :

У липні 2005 року ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до управління Міністерства внутрішніх справ України у Запорізькій
області про стягнення грошової компенсації за продовольчий пайок і невидане формене обмундирування, компенсації за несвоєчасну виплату та три відсотки річних відповідно до ст. 625 ЦК України, а також про
відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Орджонікідзевського
районного суду м. Запоріжжя від         13 січня 2006 року позов ОСОБА_1 задоволено
частково.

Стягнуто з управління Міністерства
внутрішніх справ України у Запорізькій області на користь ОСОБА_1 компенсацію за продовольчий пайок та речове
забезпечення на суму 1 508 грн. 54 коп. В решті позову відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 13 березня 2006 року в
порядку адміністративного судочинства подана на зазначене рішення ОСОБА_1 апеляційна скарга відхилена, а рішення суду
першої інстанції залишено без змін.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України ухвалу апеляційного суду
Запорізької області від 13 березня 2006 року скасовано. Справу направлено на
новий апеляційний розгляд.

Ухвалою апеляційного суду
Запорізької області від 27 серпня 2007 року  рішення Орджонікідзевського районного
суду м. Запоріжжя від 13 січня 2006 року скасовано.
Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до управління Міністерства
внутрішніх справ України у Запорізькій області про стягнення компенсації за
продовольчий пайок та речове забезпечення, відшкодування моральної шкоди
закрито та проведено
поворот виконання судового рішення.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу апеляційного суду Запорізької
області від 27 серпня 2007 року та залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм процесуального
права.

Колегія суддів вважає, що
касаційна скарга  підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

З 1 вересня 2005 року набрав чинності Кодекс адміністративного
судочинства України (далі - КАС України), який визначив повноваження
адміністративних судів щодо розгляду справ адміністративної юрисдикції, порядок
звернення до адміністративних судів і порядок здійснення адміністративного
судочинства.

Частиною 2 статті 4 цього Кодексу визначено, що юрисдикція адміністративних
судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом
встановлений інший порядок судового вирішення.

Відповідно до ч. 1 п. 1 ст. 17 КАС України, компетенція адміністративних
судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних
повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових
актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Суб'єктом владних повноважень, відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 3 цього
Кодексу, є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова
чи службова особа, інший суб'єктом при здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих
повноважень.

Згідно з п. 2 ч 1 ст. 17 КАС України, компетенція адміністративних судів
поширюється на спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її
проходження, звільнення з публічної служби.

Публічною службою за п. 15 ч. 1 ст. 3 КАС України є діяльність на
державних політичних посадах, професійна діяльність суддів, прокурорів,
військова служба, альтернативна (невійськова) служба, дипломатична служба, інша
державна служба, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах
місцевого самоврядування.

Таким чином питання стягнення компенсації за речове майно та пайки за
час проходження служби в органах внутрішніх справ повинно вирішуватись на
підставі норм КАС України.

Відповідно до п. 7 Розділу VII “Прикінцеві та перехідні положення” КАС України після
набрання чинності КАС України заяви і скарги у справах, що випливають з
адміністративно-правових відносин, подані і не розглянуті до набрання чинності
цим Кодексом, розглядаються в порядку, встановленому КАС України.

Враховуючи, що спір, який виник між сторонами в указаній справі, є
публічно-правовим і відноситься до адміністративної юрисдикції, його розгляд
судом першої інстанції повинен був здійснюватися за нормами КАС України.

Проте, скасовуючи рішення суду першої інстанції і закриваючи провадження
у справі, апеляційний суд не врахував, що позовна заява ОСОБА_1 була подана до
набрання чинності КАС України - 11 липня 2005 року у встановленому на той час
порядку.

А тому апеляційний суд повинен був направити справу на новий розгляд до
суду першої інстанції в порядку адміністративного судочинства, а не закривати
провадження у справі.

Керуючись ст.ст. 336,
338, 345 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах
Верховного Суду України

у  х  в
а  л  и
л  а :

Касаційну скаргу  ОСОБА_1
задовольнити частково.

Рішенням Орджонікідзевського
районного суду м. Запоріжжя від 13 січня 2006 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 27 серпня
2007 року скасувати, а справу направити на новий розгляд в порядку адміністративного
судочинства до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:
Сенін Ю.Л.

Судді:                                                                             Левченко Є.Ф.

Лихута Л.М.

Охрімчук
Л.І.

Романюк Я.М.