Справа № 2-3 82/2008
РІШЕННЯ

Іменем
України

27 лютого 2008 року Сторожинецький
районний суд в складі

головуючого судді Казюка О.О.

при секретарі Антофій О.Г.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Сторожинець цивільну справу за

позовом    ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5

про визнання права власності на
спадкове майно за законом, на майно подружжя,-

з'ясував:

ОСОБА_1
звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання права власності на
спадкове майно за законом, на майно подружжя, ,
зазначала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Сторожинець Чернівецької області помер її чоловік ОСОБА_6, з яким вона перебувала в шлюбі,
зареєстрованому 1 липня 1957року. У її власності та власності ОСОБА_6 знаходилося будинковолодіння, яке розташоване
АДРЕСА_1 на будівництво якого він
отримав дозвіл за рішенням виконкому Сторожинецької міської Ради від 20 листопада 1990 року № 11 на земельній
ділянці розміром 0,06 га та яке складається
з житлового будинку, двох сараїв, ґанку, вбиральні, загальною вартістю 45304 грн. При цьому житловий будинок побудований
з відхиленням від затвердженого проекту,
а саме: згідно проекту розміри 10,60 х 11,30м., а фактично збудовано 9,27 х 7,28м. Це майно є спільною сумісною власністю
подружжя , тобто позивачки ОСОБА_1
та ОСОБА_6, оскільки придбане під час їхнього шлюбу. При житті ОСОБА_6 право власності на нерухоме майно не зареєстрував
в органах БТІ, а тому оформити спадкові
права позивачка ОСОБА_1 через нотаріальну контору не в змозі. Вона своєчасно прийняла спадщину, вступивши в
оперативне управління спадковим майном. Відповідачі по справі є рідними дітьми спадкодавця, тобто спадкоємцями
першої черги майна, яке належало
ОСОБА_6, але вони не претендують на спадкування та не прийняли спадщину. Інших спадкоємців першої черги,
крім неї немає. Відхилення від затвердженого проекту будівництва жилого будинку
позивачка погодила з відповідними службами,
жилий будинок знаходиться в межах земельної ділянки, яка виділена для будівництва і цим не порушуються нічиї законні
права та інтереси. В зв"язку з цим позивачка просила визнати за нею право власності на 1А частку
майна , як за спадкоємцем першої
черги, та на 1/2 частку як за одним з подружжя, яке розташоване АДРЕСА_1.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_7 та сама позивачка позовні вимоги підтримали, посилаючись на обставини,
викладені вище.

Відповідачі ОСОБА_3,ОСОБА_4,ОСОБА_5 в судове засідання не з»явилися, подали заяви про розгляд справи у їх
відсутності, позовні вимоги ОСОБА_1 визнають і не претендують на
спадщину.

Відповідачка ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги визнала, пояснила, що не заперечує проти визнання за позивачкою
права власності на спадкове майно та на майно, як за одним із подружжя.

Суд вважає за
можливе розглянути справу у відсутності відповідачів ОСОБА_3,ОСОБА_4,ОСОБА_5 на підставі доказів, наданих позивачкою, яких є достатньо
для вияснення взаємовідносин сторін.

2

Суд знаходить, що позовні вимоги
підлягають задоволенню. В судовому засіданні дослідженими судом доказами
встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Сторожинець Чернівецької
області помер ОСОБА_6, з яким позивачка перебувала в шлюбі,
зареєстрованому 1 липня 1957року. У власності позивачки та власності ОСОБА_6
знаходилося будинковолодіння, яке розташоване АДРЕСА_1 на будівництво якого
спадкодавець отримав дозвіл за рішенням виконкому
Сторожинецької міської Ради від 20 листопада 1990 року № 11 на земельній ділянці
розміром 0,06 га. та яке складається з житлового будинку, двох сараїв, ґанку,
вбиральні, загальною вартістю 45304 грн. При цьому житловий будинок побудований
з відхиленням від затвердженого проекту, а саме: згідно проекту розміри 10,60 х
11,30м., а фактично збудовано 9,27 х 7,28м. Це майно відповідно до ст..22 КПШС
України є спільною сумісною власністю подружжя , тобто позивачки ОСОБА_1 та
ОСОБА_6, оскільки придбане під час їхнього шлюбу. При житті ОСОБА_6 право
власності на нерухоме майно не зареєстрував в органах БТІ, а тому оформити
спадкові права позивачка ОСОБА_1 через нотаріальну контору не в змозі. Вона
своєчасно прийняла спадщину, вступивши в оперативне управління спадковим
майном, оскільки проживає у спадковому
будинку з часу смерті спадкодавця та проживала в ньому до його смерті. Відповідачі
по справі є рідними дітьми спадкодавця, тобто спадкоємцями першої черги майна,
яке належало ОСОБА_6, але вони не претендують на спадкування та не прийняли спадщину. Інших спадкоємців першої
черги, крім позивачки не встановлено. Відхилення від затвердженого проекту
будівництва жилого будинку позивачка погодила з відповідними службами,
жилий будинок знаходиться в межах земельної ділянки, яка виділена для будівництва і цим не порушуються
нічиї законні права та інтереси

Право власності спадкодавця та
позивачки на житловий будинок з надвірними будівлями та право користування
земельною ділянкою розміром 0,06 га. для будівництва та обслуговування
житлового будинку, підтверджено рішенням виконкому Сторожинецької міської Ради
від 20 листопада 1990 року, актом виносу земельної ділянки в натурі, технічним
паспортом на забудову. Довідкою міської Ради підтверджено факт прийняття
спадщини спадкоємцем ОСОБА_1 Згідно довідки Сторожинецької державної
нотаріальної контори спадкова справа на майно ОСОБА_6 не відкривалась. Судом
встановлено, що нерухоме майно належить на праві сумісної власності подружжю
ОСОБА_6 та ОСОБА_1, а тому ОСОБА_1 належить 1/2 його частка згідно ст.22 КПШС
України(норма права, яка діяла на момент виникнення правовідносин)

Відповідно до
п.4 Прикінцевих та перехідних Положень ЦК
України 2004 року Цивільний Кодекс України застосовується до тих цивільних
відносин, що виникли після набрання ним
чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності цим Кодексом
положення Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або
продовжують існувати після набрання ним чинності.

Згідно ст.549 ЦК України 1963
року вважається, що спадкоємець прийняв спадщину,
якщо він фактично вступив в управління чи володіння спадковим майном.

Відповідно до
ст.1261 ЦК України
2004 року право на спадкування має дружина спадкодавця.
Згідно ст. 376 ч. 5 ЦК України суд може визнати право
власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на
земельній ділянці, відведеній для цієї мети, якщо це не порушує права інших
осіб. Суд встановив, що позивачка ОСОБА_1 володіє правом спадкування за законом
та володіє правом власності, як один з подружжя, права інших осіб узаконенням
самовільного будівництва не порушуються, а тому позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.
1261, 376 ЦК України,
п.4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України 2004 року,ст..549 ЦК України 1963 року,ст..22 КПШС України, ст.ст.10, 57, 60,256
ЦПК України, суд -,

Рішив:

3

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовільнити
повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частку спадкового нерухомого
майна, як за спадкоємцем першої серги, розташоване АДРЕСА_1, яке належало ОСОБА_6 та складається з житлового будинку літ.В-І, ґанку з козирьком
літ"в", сараю літ Г,Д, вбиральні Е.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на х/г частку нерухомого майна,
як за подружжям, розташоване АДРЕСА_1 та складається
з житлового будинку літ.В-1, ґанку з козирьком літ"в", сараю літ Г,Д, вбиральні Е, а всього майна загальною
вартістю 45304грн.