Справа №2-57/08
Р І Ш Е Н Н Я

іменем
України

05 лютого 2008
року Сосницький районний суд Чернігівської області в складі:

головуючої судді
Смаль І.А.

при секретарі
Шуляр І.В.

з участю
представників позивача Драгунцової Н.С.,Смолко О.В.,представника відповідача
ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Сосниця цивільну
справу за позовом ВАТ „Облтеплокомуненерго” до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості по тепло забезпеченню в сумі 7 824, 06 грн., -

В С Т А
Н О В И В :

ВАТ „Облтеплокомуненерго”
звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по
теплозабезпеченню в сумі 7 824, 06 грн., мотивуючи позов тим, що відповідачу,
яка мешкає поАДРЕСА_1, надано послуги по теплозабезпеченню, за які відповідачка
в період з 01.01.2002 року по 01.10.2007 року заборгувала 7 824, 06 грн.
Відповідно до ст. 68 Житлового кодексу України квартиронаймач зобов'язаний
своєчасно вносити плату за комунальні послуги. Позивач просить стягнути з
відповідача на їх користь борг в сумі 7 824, 06 грн. за надані послуги, 30 грн.
витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в суді, та
державне мито на користь держави.

В судовому
засіданні представник позивача Смолко О.В. зменшила позовні вимоги та просить
стягнути з відповідача заборгованість за послуги теплопостачання в сумі 4028,50
грн., оскільки відповідачка сплатила заборгованість за минулі роки в сумі
3072,02 грн., в своїх поясненнях посилаючись на обставини викладені в позовній
заяві.

Представник
позивача Драгунцова  Н.С. підтримала
позиції представника та додатково пояснила, що в 2002 році було рішення
Сосницького районного суду, яким стягнуто з відповідача  за послуги теплопостачання 1535,45
грн.,однак  це рішення фактично не
виконано.

Представник
відповідача  позовні вимоги не визнала та
пояснила, що заборгованість в сумі 7824,06 грн. рахується за відповідачем з
1997 року. Позивач має право на повернення йому заборгованості лише з 2004 року
в межах строку позовної давності, який передбачений ст..257 ЦК України у три
роки. Відповідачка ОСОБА_1 в грудні 2007 року сплатила заборгованість за
послуги теплопостачання в сумі  3072,02
грн. в межах строку позовної давності.

Заслухавши
пояснення сторін та дослідивши зібрані по справі докази, суд вважає, що позов
необхідно задовольнити частково зі слідуючи підстав.

Договором про
надання послуг з централізованого опалення та водопостачання укладеного між
позивачем ВАТ „Облтеплокомуненерго” та відповідачем ОСОБА_1 від 20.07.2006 року
передбачено, що споживачу відповідно до п. 7 розмір оплати за користування
послугами по опаленню та водонагріванню встановлюється згідно з діючими
тарифами, які затверджуються місцевими органами державної виконавчої влади.

Відповідно до п.
10 договору розрахунковим періодом є календарний місяць. Оплата за послуги з
централізованого опалення та водонагрівання здійснюється щомісячно протягом
року. Платежі вносяться не пізніше 10 числі місяця, наступного за
розрахунковим.

Згідно п. 25
договору споживач зобов'язаний оплачувати послуги в установлені договором строки.

Відповідно до
ст. 67 Житлового кодексу України плата за комунальні послуги (водопостачання,
газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за
затвердженими в установленому порядку тарифами.

Згідно ст. 68
Житлового кодексу України наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату
та плату за комунальні послуги.

Відповідно до
ст. 526 ЦК України зобов'язання повинно виконуватися належним чином.

Як видно з
рахунків-претензій по заборгованості за теплопостачання абонентом ОСОБА_1, яка
проживає поАДРЕСА_1, які надані позивачем заборгованість абонента за надані
послуги по теплопостачанню станом на 01.10.2007 року становить 7 824, 06 грн..

В судовому
засіданні представник відповідача просить суд застосувати позовну давність і на
підставі цього відмовити в задоволенні позовних вимог.

Відповідно
до  ч.3,4 ст.267 ЦК України позовна
давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до
винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено
стороною у спорі є підставою для відмови у позові.

Ст..257 ЦК
України передбачена загальна позовна давність тривалістю у три роки.

Як вбачається з
розрахунків-претензій заборгованість ОСОБА_1 за послуги теплопостачання  з жовтня 2004 року  по 01.10.2007 року становить 3266,18 грн.

З квитанції
,наданої представником відповідача вбачається ,що 06 грудня 2007 року ОСОБА_1
сплатила  заборгованість за послуги
теплопостачання  в сумі 3072,02 грн.

Відповідно до
вимог ч.1 ст.267 ЦК України особа, яка виконала зобов»язання після спливу
позовної давності, не має права вимагати повернення виконаного, навіть якщо
вона у момент виконання не знала про сплив позовної давності.

Суд не може
застосувати вимоги ч.1 ст.267 ЦК України і прийняти до уваги пояснення
представника позивача, що відповідачка сплатила 3072,02 грн. в рахунок
погашення заборгованості за минулі роки, а не в межах позовної давності з
наступних підстав.

В судовому
засіданні представник відповідача пояснила, що відповідачка сплатила 3072,02
грн. як заборгованість в межах строку позовної давності.

Підтвердженням
цього є також заява про перегляд заочного рішення ,з якої вбачається ,що
відповідачу було відомо про існування строку позовної давності і що оплата
заборгованості проведена в межах строку позовної давності.

Про те, що
відповідачка сплачувала суму заборгованості в межах строку позовної
давності  свідчить також  сума ,яку вона сплатила, адже заборгованість
за період з  січня  2005 року по 01.10. 2007  року становить саме 3072,02 грн.

Фактично
залишається несплачена заборгованість за послуги теплопостачання в межах строку
позовної давності  з жовтня 2004 року по
01 січня 2005 року - 194,16 грн.

За таких
обставин, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити частково та
стягнути з відповідача на користь позивача
заборгованість за надані послуги за теплову енергію в сумі  194,16 грн.

Згідно
платіжного доручення № 1798 від 29.05.2007 року видно, що   ВАТ „Облтеплокомуненерго” сплатило 30 грн.
витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в суді.

Таким чином,
відповідно до вимог ст..88 ЦПК України
суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 0,74
грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в суді
пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Згідно виписки
із рішення тринадцятої сесії селищної Ради V
скликання від 12.07.2007 року видно, що ВАТ „Облтеплокомуненерго” звільнено від
сплати держмита при поданні до Сосницького районного суду позовів щодо
громадян, які заборгували плату за послуги теплопостачання.

Відповідно до
вимог ст. 88 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача на користь держави
державне мито в сумі 51 грн.

Керуючись ст.
ст. 67, 68 Житлового кодексу України, ст. 526,267 ЦК України, ст.ст. 215, 226
ЦПК України, суд -

В И Р І
Ш И В :

Позов ВАТ
„Облтеплокомуненерго”  до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості по тепло забезпеченню задовольнити частково.

Стягнути з
ОСОБА_1 на користь ВАТ „Облтеплокомуненерго” заборгованість по
теплозабезпеченню в сумі 194,16 грн. та 0,74 грн. витрат на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в суді на р/р
0976, код 03357671, МФО 353575, Банк „Демарк” м. Чернігів.

Стягнути з
ОСОБА_1 51 грн. державного мита на користь держави.

В задоволенні
решти позовних вимог відмовити.

Рішення може
бути оскаржене в апеляційний суд Чернігівської області через Сосницький
районний суд шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження рішення протягом
десяти днів з дня його проголошення та подання апеляційної скарги протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Головуюча:
І.А. Смаль