СПРАВА №
року  Лозівський  міськрайонний суд Харківської області в
складі головуючого - судді Горчакової О.І., за участю секретаря - Запорожець
М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань
Лозівського міськрайонного суду Харківської області, цивільну справу за  заявою ОСОБА_1, зацікавлена особа: Управління
Пенсійного фонду України в Лозівському районі Харківської області про
встановлення факту приналежності правовстановлюючого документу, -
Заявник звернувся до суду 26 серпня 2008 року з заявою
“про встановлення факту приналежності правовстановлюючого документу”,
посилаючись на те, що він є пенсіонером з ІНФОРМАЦІЯ_2. У цьому році, у зв'язку
з тим, що у його документах були виявлені розбіжності у написанні його
прізвища, декотрі документи не відповідали його свідоцтву про шлюб, де прізвище
записано “ОСОБА_1” і йому довелося змінити паспорт, привести його у
відповідність до свідоцтва про шлюб та до документів його сім'ї. Управління
Пенсійного фонду України в Лозівському районі Харківської області
погодилося  виправити у добровільному
порядку його пенсійне посвідчення, відповідно до паспорту на прізвище
“ОСОБА_1”. Але з'ясувалося, що його трудова книжка, яка заповнюється з
19.12.1955 року також виписана на прізвище “ОСОБА_1”, замість правильного
відповідно до паспорту “ОСОБА_1”.  У зв'язку з викладеним заявник
звернувся до суду та просить встановити факт,
що трудова книжка виписана 19.12.1955 року в Узбекистані на російській
мові на прізвище  “ОСОБА_1” дійсно
належить йому -ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1
У судовому засіданні заявник підтримав вимоги заяви,
просив їх задовольнити.
Представник зацікавлені особи - Управління Пенсійного
фонду України у Лозівському районі Харківської області, у судове засідання не
з'явився, проте надав до суду заяву, в якій просив слухати справу без його
участі, пояснили, що згідно п. 26 “Порядку підтвердження наявного трудового
стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних
записів у ній”, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12
серпня 1993 року № 637, якщо ім'я, по батькові та прізвище, які зазначені в
документах, що підтверджують трудовий стаж, не збігаються з ім'ям, по-батькові
та прізвищем  особи в паспорті або
свідоцтві про народження, факт приналежності цього документу даній особі може
бути встановлено в судовому порядку. Управління Пенсійного фонду України у
Лозівському районі Харківської області не має підстав прийняття трудової книжки
виписаної 19.12.1955 року. В цій трудовій книжці прізвище вказано на російській
мові, що не дає можливості визначити факт її належності саме цій особі.
Відповідно до ст.256 п.6 ЦПК України суд розглядає справи
про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі,
прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в
документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом
народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.
Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 є пенсіонером
з ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією пенсійного посвідчення (а.с. 9).
У 2008 році, у зв'язку з тим, що у його документах були
виявлені розбіжності у написанні його прізвища, декотрі документи не
відповідали його свідоцтву про шлюб, де прізвище записано “ОСОБА_1” і йому
довелося змінити паспорт (а.с. 5-8), привести його у відповідність до свідоцтва
про шлюб та до документів його сім'ї.
Управління Пенсійного фонду України в Лозівському районі
Харківської області погодилося  виправити
у добровільному порядку його пенсійне посвідчення, відповідно до паспорту на
прізвище “ОСОБА_1”, що підтверджується копією пенсійного посвідчення (а.с. 9)..
Але з'ясувалося, що його трудова книжка, яка заповнюється
з 19.12.1955 року також виписана на прізвище “ОСОБА_1”, замість правильного
відповідно до паспорту “ОСОБА_1” (а.с10-22).
Допитана у судовому засіданні в
якості свідка - ОСОБА_2, донька заявника, пояснила, що трудова книжка виписана 19
грудня 1955 року на ім'я “ОСОБА_1” (на російській мові) дійсно належить її
батькові -ОСОБА_1, також вона зазначила, що у неї та у її сестри ОСОБА_3, також
в документах зазначені прізвища “ОСОБА_1”, але все ж у деяких документам їх
прізвище також значиться як “ОСОБА_2”, свідок в підтвердження зазначеного
надала копії свідоцтв про народження, на ім'я: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3та ОСОБА_3,
З урахуванням наведеного, у суду
немає підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених
свідком. Даних про його заінтересованість в результаті розгляду справи немає,
його показання об'єктивно підтверджуються і не суперечать іншим зібраним у
справі доказам.
Отже, встановлення факту належності правовстановлюючих
документів, а саме, що:  трудова книжка
виписана 19.12.1955 року на російській мові на ім'я  “ОСОБА_1” дійсно належить -ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, тягне для заявника юридичні наслідки: можливість оформити
необхідні документи для нарахування пенсії за віком.
Перевіривши матеріали справи, вислухавши пояснення
заявника, свідка, суд дійшов висновку, що заявлені вимоги підлягають
задоволенню, оскільки в судовому засіданні достовірно встановлено, що : трудова
книжка виписана 19.12.1955 року на російській мові на ім'я  “ОСОБА_1” дійсно належить -ОСОБА_1,
Керуючись ст.ст. 10, 11, 30, 60,  213-215, 218, 256 п.6, 259  ЦПК України,
суд, -
Заяву ОСОБА_1 , зацікавлена особа: Управління Пенсійного
фонду України в Лозівському районі Харківської області про встановлення факту
приналежності правовстановлюючого документу - задовольнити.
Встановити факт належностіОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженому с. Алімкент, Аккурганського району, Ташкентської області,
індивідуальний ідентифікаційний номер НОМЕР_1, правовстановлюючого документу:
трудової книжки виписаної 19 грудня 1955 року на російській мові на ім'я  “ОСОБА_1”.
Рішення може бути
оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через
Лозівський міськрайонний суд Харківської області шляхом подачі в 10-денний
строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням
після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК
України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення
строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне
оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження,
але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений статтею 294 ЦПК
України, рішення суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У
разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає
законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий

у судовому
засіданні

суддя:
О.І.Горчакова