справа
№ 2ц - 2532/08
25 липня 2008 року   Антрацитівський міськрайонний суд
Луганської області в складі:
судді
при секретарі                                                                                     Щербак
розглянувши у  попередньому відкритому судовому
засіданні  цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до Червонополянської сільської ради про визнання права власності
на  самочинно  збудоване нерухоме майно
на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 0.2500 га,
розташована в АДРЕСА_1, яка надана для обслуговування житлового будинку та
господарських споруд відповідно до рішення 24 сесії 23 скликання
Червонополянської сільської ради
Антрацитівського району Луганської області від 30 січня 2002 року №  24/8. Право власності на вказану земельну
ділянку посвідчується державним актом на право власності на земельну ділянку
серія ЯБ № 695673, зареєстрованим у Книзі записів державних актів на право
власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди
позивачка без належного дозволу побудувала житловий будинок загальною площею
66,0 кв.м житловою площею - 39,1 кв.м з господарськими спорудами: сараї -
В,Г,Д, кухня - Б, погріб - Е, уборна - Ж. Відповідно
до комісійного акту про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом  господарських споруд індивідуального
забудовника від 5 травня 2008 року всі самовільно зведені будівлі: житловий
будинок загальною площею 66,0 кв.м житловою площею - 39,1 кв.м з господарськими
спорудами: сараї - В,Г,Д, кухня - Б, погріб - Е, уборна - Ж прийняті в експлуатацію, оскільки відповідають діючим
державним санітарним, протипожежним і будівельним нормам. Акт комісії
затверджений рішенням виконкому Червонополянської сільської ради за № 41 від 15 травня 2008 року.   Згідно до ч.І ст.376 ЦК України житловий
будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним
будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не
була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно
затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і
правил.     Оскільки відповідно до
ст.376 ЦК України тільки суд може визнати право власності на нерухоме майно,
яке самочинне збудоване,
якщо це не порушує права інших осіб, ОСОБА_1  вимушена звернутися до суду із позовом про визнання за мною
права власності з метою захисту свого права на майно та реєстрацію права
власності на нерухоме майно.
У судовому засіданні ОСОБА_1
підтримує заявлені вимоги, просить визнати за  неї
право власності на  самочинно  збудовані господарські споруди та будинок,
відповідач - Червонополянська сільська рада не заперечує проти їхнього
задоволення, просить розглянути справу без їхнього представника.
Вислухавши позивача,
дослідивши  матеріали  справи, зокрема державний акт на право
власності на земельну ділянку серія ЯБ № 695673, зареєстрований  у Книзі записів державних актів на право
власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди
забудовника від 5 травня 2008 року (а.с.8), рішення виконкому
Іванівської   селищної ради № 40 від 21 лютого 2008  року (а.с.10)
суд  вважає,  що позов підлягає задоволенню, тому  що сукупність добутих у суді доказів
вірогідно підтверджує його законність і обґрунтованість.
Відповідно до ч. 5 ст. 376 ЦК
вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право
власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує
Відповідно до ч. 2 ст. 331 ЦК України: ”Право власностi на новостворене нерухоме
майно (житловi будинки, будiвлi, споруди тощо) виникає з моменту завершення
будiвництва (створення майна). Згідно приписів ст.392 ЦК України власник майна
може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право
оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право власності,. тобто позов позивача по справі є позадоговірною вимогою власника майна
про констатацію перед третіми особами факту приналежності позивачу права
власності на спірне майно,  не з'єднане з
конкретними про повернення майна чи усунення інших перешкод, не зв'язаних з позбавленням володіння.
Даний позов спрямовано на усунення перешкод
у здійсненні власником свого права і виключення домагань на приналежне
власнику майно за допомогою підтвердження в судовому порядку факту
приналежності йому спірного майна на праві власності. Підставою такого позову є
обставини, що підтверджують право власності на майно та ст. 16 Цивільного
кодексу України, яка визначає визнання права, як способу захисту цивільних прав
Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше
не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена
судом. Правила щодо набуття права власності на новостворене майно та
перероблену річ встановлені статтями 331, 332 Цивільного кодексу України.
Відносини пов'язані з
державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно всіх форм власності та їх
обмежень та правочинів щодо нерухомості регулюються нормами Закону України „Про
держану реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень”, що визначено
Відповідно до п.1 ст.4 Закону, обов'язковій державній реєстрації підлягають
речові права на нерухоме майно, що знаходиться на території України, фізичних і
юридичних осіб, держави, територіальних громад, іноземців та осіб без
громадянства, іноземних юридичних осіб, зокрема, право власності на нерухоме
Згідно ст. 328 Цивільного
кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені
законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не
випливає із закону або незаконність права власності не встановлена судом.
Так, ч.1 ст. 383 Цивільного кодексу
України передбачено, що власник    житлового
будинку  має   право використовувати помешкання  для
власного  проживання,  проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права
використовувати його для
промислового виробництва.
Відповідно  ч. 1 ст. 182 Цивільного кодексу
України:" Право власності та інші речові права
на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення,
перехід і припинення підлягають державній реєстрації".
Отже,  визнання за позивачем
на  самочинно  збудовані житловий будинок та господарські
законним та обгрунтованим і не порушує права інших осіб.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 6, 10, 60 ЦПК України, ст.15, ч.
3 ст.  376 ЦК України,
за ОСОБА_1 право власності на самочинне  збудоване нерухоме майно, яке розташоване
за адресою АДРЕСА_1: житловий будинок загальною площею 66,0 кв.м
житловою площею - 39,1 кв.м з господарськими спорудами: сараї - В,Г,Д, кухня -
Б, погріб - Е, уборна - Ж.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до
апеляційного суду  Луганської області
через Антрацитівський міськрайонний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня
проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження,  і поданням після цього протягом 20 днів
апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч.4
ст.295 ЦПК України

Суддя

рішення надруковане у дорадчій кімнати