Справа № 2-554/08
Р І Ш Е Н Н Я

29 жовтня 2008 року

Комсомольський районний суд м. Херсона

в складі головуючого судді Мусулевського Я.А.

при секретарі Труновій Н.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1
до Херсонської міської ради,
ОСОБА_2
та
ОСОБА_3
про визнання права власності на спадкове майно та позов
ОСОБА_3
до Херсонської міської ради та
ОСОБА_1
про усунення від права на спадкування та визнання права власності на спадкове майно,

встановив:

ОСОБА_1
звернувся до суду з вказаним позовом в якому зазначив, що
ІНФОРМАЦІЯ_1
року помер його рідний брат
ОСОБА_4
. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з домоволодіння
АДРЕСА_1
.

Зазначене домоволодіння померлий придбав в 1961 році, але через те, що будинок був старий, він на його місці збудував новий. Але новий будинок не був належним чином зданий до експлуатації.

Крім того, позивач зазначив, що спадкоємців першої черги немає. Він та ще одна рідна сестра (
ОСОБА_2
) є спадкоємцями другої черги. Але
ОСОБА_2
відмовилася від прийняття спадщини на користь
ОСОБА_3
, який померлому являється племінником.

Таким чином, позивач вважає, що він є єдиним спадкоємцем і просить визнати за ним право власності на домоволодіння
АДРЕСА_1
в порядку спадкування після
ОСОБА_4
та зобов’язати ХД БТІ зареєструвати паво за ним право власності.

ОСОБА_3
звернувся до суду з позовом в якому зазначив, що він є племінником
ОСОБА_4
та з 2002 року проживає в його будинку. Вважає себе таким, що прийняв спадщину після смерті
ОСОБА_4
за правом представлення відповідно до ч. 3 ст. 1266 та ч. 3 ст. 1268 ЦК України, оскільки постійно проживав з покійним і йому належить 2/3 частини спадкового майна, яке в цілому складається з вищезазначеного домоволодіння, автомобіля ВАЗ 21011, 1978 року випуску, реєстраційний номер
НОМЕР_1
. Так як у померлого своїх дітей не було, він вважав позивача своїм сином та завжди обіцяв залишити все майно йому. За життя
ОСОБА_4
, його брат
ОСОБА_1
обіцяв не претендувати на спадкове майно, а тому запевнив брата, що складати заповіт немає потреби, але в межах 6 місячного строку після його смерті звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Позивач вважає, що
ОСОБА_1
такими своїми умисними діями перешкоджав спадкодавцю скласти заповіт на його користь, а тому, в порядку ч. 2 ст. 1224 ЦК України повинен бути усунений від права на спадкування.

На підставі викладеного просить усунути
ОСОБА_1
від права на спадкування та визнати за ним право власності на спадкове майно, а саме: на домоволодіння
АДРЕСА_1
, автомобіль ВАЗ 21011, реєстраційний номер
НОМЕР_1
та вклади в банківських установах.

Зазначені вище позови, ухвалою від 01.10.2008 року, були об’єднанні для розгляду в одному провадженні.

За заявою представника відповідача, позов в частині зобов’язання ХД БТІ зареєструвати паво власності був залишений без розгляду.

В судовому засіданні представник
ОСОБА_1
підтримав свій позов в повному обсязі. Просив позов задовольнити по викладеним в ньому підставам. Позов
ОСОБА_3
не визнав, просив залишити його без задоволення.

ОСОБА_3
та його представник позов
ОСОБА_1
не визнали. Свій позов підтримали в повному обсязі, просили його задовольнити по викладеним в ньому підставам.

Представник Херсонської міської ради в судове засідання не з’явився, від нього надійшло клопотання про розгляд справи без його участі.

Заслухавши осіб, які беруть участь у справі та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов
ОСОБА_1
підлягає задоволенню в повному обсязі, а позов
ОСОБА_3
підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Так судом було встановлено, що
ІНФОРМАЦІЯ_1
року помер
ОСОБА_4
. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з домоволодіння
АДРЕСА_1
та автомобіля ВАЗ 21011, реєстраційний номер
НОМЕР_1
.

Із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори звернувся
ОСОБА_1
, який є рідним братом померлого.
ОСОБА_2
, яка є рідною сестрою померлого, подала до нотаріальної контори заяву в якій відмовилася від прийняття спадщини на користь
ОСОБА_3
, який є племінником покійного. Сам же
ОСОБА_3
до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини не звертався, оскільки вважав себе таким, що прийняв спадщину так як з 2002 року і на момент смерті
ОСОБА_4
проживав з ним.

Встановлені судом факти сторонами по справі не оспорювалися та підтверджуються: свідоцтвом про смерть
ОСОБА_4
; заявою
ОСОБА_1
до нотаріальної контори від 30.08.2007 року; заявою
ОСОБА_2
від 13.09.2007 року; свідоцтвами про народження
ОСОБА_1
,
ОСОБА_4
та
ОСОБА_3

ОСОБА_3
проживає в буд.
АДРЕСА_1
з вересня 2002 року, про що свідчить довідка за № 91. видана головою квартального комітету Комсомольського виконкому районної у м. Херсоні ради.

Відповідно до ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини.

В ст. 1258 ЦК України зазначено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття.

Оскільки судом встановлено, що про своє право на спадщину заявили лише
ОСОБА_1
та
ОСОБА_3
, то вони мають право на спадкування почергово.

У другу чергу право на спадкування за законом, відповідно до ст. 1262 ЦК України, мають рідні брати та сестри спадкодавця..., тобто
ОСОБА_1
.
ОСОБА_3
є спадкоємцем п’ятої черги, відповідно до ст. 1265 ЦК України.

Тому виходячи з принципу почерговості прийняття спадщини, суд встановив, що єдиним спадкоємцем, який має право на спадщину є
ОСОБА_1
, оскільки спадкоємців попередньої черги не має, він не був усунутий від права на спадкування та в 6 місячний термін звернувся з заявою про прийняття спадщини.

ОСОБА_3
мав би право на спадкування лише у разі неприйняття спадщини спадкоємцями попередніх черг.

Суд вважає, що вимога
ОСОБА_3
про усунення
ОСОБА_1
від права на спадкування є необгрунтованою та задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Так в обгрунтування підстав для усунення від права на спадкування
ОСОБА_1
,
ОСОБА_3
посилається на те, що за життя
ОСОБА_4
, його брат
ОСОБА_1
запевняв покійного, що він не буде претендувати на його майно і все залишиться
ОСОБА_3
. В присутності свідків,
ОСОБА_4
також неодноразово повідомляв, що все своє майно він залишає
ОСОБА_3
Позивач вважає, що такими своїми заявами,
ОСОБА_1
, умисно перешкоджав спадкодавцеві скласти заповіт і цим сприяв виникненню у нього права на спадкування.

Суд не приймає такі пояснення до уваги, оскільки такі дії
ОСОБА_1
не можна розцінювати, як умисне перешкоджання в складанні заповіту. До таких умисних дій можливо було б віднести: ізоляція особи, позбавлення її можливості, користуватися телефоном тощо. Крім того,
ОСОБА_1
не мав можливості вчиняти такі дії, оскільки він є людиною похилого віку та проживає в м. Миколаєві.
ОСОБА_4
маючи намір та бажання скласти заповіт, мав можливість це зробити в будь який час. До того ж,
ОСОБА_3
, який проживав з
ОСОБА_4
в одному будинку та користувався його автомобілем, міг би посприяти покійному в цьому питанні.

Будь яких інших доказів того, що
ОСОБА_1
перешкоджав
ОСОБА_4
в складані заповіту суду надано не було.

Суд також не приймає до уваги пояснення представника
ОСОБА_3
, про те, що останній має право на спадкування за правом представлення, відповідно до ст. 1266 ЦК України, оскільки вони є безпідставними. Так в ч. 3 ст. 1266 ЦК України зазначено, що племінники спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Часом відкриття спадщини є день смерті особи.

Мати позивача
ОСОБА_3

ОСОБА_5
, яка була також рідною сестрою
ОСОБА_4
, померла
ІНФОРМАЦІЯ_2
року, про що свідчить свідоцтво про її смерть. Тому вона не може бути спадкоємцем
ОСОБА_4
і
ОСОБА_3
не може претендувати на спадкування за правом представлення.

ОСОБА_4
є власником домоволодіння
АДРЕСА_1
, відповідно до договору купівлі-продажу від 27.04.1961 року. В технічному паспорті на житловий будинок за цією адресою від 11.10.2007 року зазначено, що всі споруди на земельній ділянці є самовільними. Це підтверджує той факт, що за своє життя
ОСОБА_4
на місці старого будинку побудував новий.

Відповідно до ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. На вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно. яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Земельна ділянка за
АДРЕСА_1
була виділена рішенням міськвиконкому від 07.01.1954 року. На земельній ділянці існують наступні споруди: житловий будинок під літ „А”, загальною площею 64,1 м.кв.; гараж літ „Б”; сарай літ „В”; дворова вбиральня літ „Г”; водопровід № 1; огорожа № 2,3 та мостіння – І.

Згідно висновку експерта від 10.10.2008 року за № 183, житловий будинок під літ „А”, відповідає вимогам ДБН В.2.2-15-2005 ”Жилые здания. Основные положения”. Розташування господарських споруд відповідає вимогам ДБН 360-92** «Планировка и застройка городских и сельских поселений». Житловий будинок та господарські споруди права та інтереси інших осіб не порушують.

Зазначене свідчить, що якби
ОСОБА_4
був живий за ним можливо було б визнати право власності на самочинне будівництво. Але оскільки він помер, суд вважає, що таке право, відповідно до ст. 1218 ЦК України, набув його спадкоємець
ОСОБА_1

Тому позов про визнання за
ОСОБА_1
право власності на самочинне будівництво в порядку спадкуванню підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212, 213 ЦПК України, ст. ст. 376, 1218, 1222, 1258, 1265, 1266 ЦК України,

вирішив:

Позов
ОСОБА_1
до Херсонської міської ради,
ОСОБА_2
та
ОСОБА_3
про визнання права власності на спадкове майно – задовольнити.

Визнати за
ОСОБА_1
право власності на домоволодіння
АДРЕСА_1
в порядку спадкування після
ОСОБА_4
.

Позов
ОСОБА_3
до Херсонської міської ради та
ОСОБА_1
про усунення від права на спадкування та визнання права власності на спадкове майно – залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Херсонської області через Комсомольський районний суд м. Херсона шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги або в порядку ч.4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя