Гайсинський районний суд Вінницької області
Справа № 2-17/2008р.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 червня 2008 року Гайсинський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого-судді С.К. Медвецького

при секретарях С.В.Селіщевій, А.А.Сегеді

за участю адвокатів А.М.Човганюк, О.В.Марківського

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Гайсині справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про встановлення порядку розподілу спадкового майна, позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа Носовецька сільська рада про визнання заповітів недійсними, -

встановив:

У травні 2007 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом ОСОБА_2 про поділ спадкового майна, вказуючи, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його бабуся ОСОБА_5 , яка за життя, заповіла все своє майно, зокрема: житловий будинок АДРЕСА_1 , дві земельні ділянки та майновий пай його матері ОСОБА_6

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла його мати ОСОБА_6 , яка не встигла прийняти спадщину після смерті ОСОБА_5 , і яка за життя заповіла все своє майно, зокрема: житловий будинок АДРЕСА_2 , дві земельні ділянки та майновий пай, що за життя належали ОСОБА_5 , житловий будинок АДРЕСА_3 , дві земельні ділянки та майновий пай йому та ОСОБА_2 .

У встановлений законом шестимісячний строк він та ОСОБА_2 подали заяви в нотаріальну контору про прийняття спадщини, однак у них виник спір щодо поділу спадкового майна.

06.07.2007 року ОСОБА_4 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання недійсним заповіту від 14.09.2006 року посвідченого секретарем Носовецької сільської ради, за яким все своє майно її мати ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , заповіла своїй дочці ОСОБА_6 та визнання недійсним заповіту від 07.04.2006 року посвідченого секретарем Носовецької сільської ради, за яким все своє майно її рідна сестра ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , заповіла своїм дітям ОСОБА_1 і ОСОБА_2 .

Ухвалою суду від 18.07.2007 року зазначені цивільні справи об`єднанні в одне провадження.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вимоги позову підтримав, просив поділити та визнати за ним право власності на спадкове майно, яке залишилось після смерті його матері ОСОБА_6 , яка не встигла прийняти спадщини своєї матері ОСОБА_5 , між ним та ОСОБА_2 , виділивши йому:

- земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розміром 2.2282 га, яка розташована на території Носовецької сільської ради (державний акт на право власності на земельну ділянку серія ВН №187117);

- земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розміром 0.0251 га, яка розташована на території Носовецької сільської ради (державний акт на право власності на земельну ділянку серія ВН № 187116);

- земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розміром 2.2267 га, яка розташована на території Носовецької сільської ради (державний акт на право власності на земельну ділянку серія ВН № 073457);

- майновий пай у пайовому фонді КСП Мрія с. Косанове Гайсинського району Вінницької області (свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства серія ВІ IV № 017213) та виділивши ОСОБА_2 таке майно:

- житловий будинок АДРЕСА_3 ;

- земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку та ведення особистого селянського господарства розміром 0,8199 га, яка розташована по АДРЕСА_3 ;

- житловий будинок АДРЕСА_2 .

Вимоги позову ОСОБА_4 не визнав зовсім, пояснив, що заповіти ОСОБА_5 і ОСОБА_6 були складені в присутності секретаря сільської ради, без будь-якого примусу і відповідали їх волевиявленню. За життя померлі розпорядилися своїм майном: ОСОБА_5 заповівши все своє майно своїй дочці ОСОБА_6 , яка у свою чергу заповіла все своє майно йому та ОСОБА_2 .

ОСОБА_2 вимоги позову ОСОБА_1 визнала повністю, погоджувалася поділити спадкове майно, як запропонував позивач.

Вимоги позову ОСОБА_4 не визнала зовсім, пояснила, що волевиявлення померлих ОСОБА_5 і ОСОБА_6 було вільним і відповідало їх волі.

В судовому засіданні ОСОБА_4 вимоги позову підтримала, пояснила, що 10.03.2000 року її мати ОСОБА_5 заповіла належний їй земельний пай ОСОБА_7 (дочці ОСОБА_4 ). У січні 2006 року вона дізналась, що ОСОБА_5 заповіла все своє майно ОСОБА_6 , однак вважала, що мати через свій похилий вік, неграмотність, фізичку та психологічну безпомічність не могла виконати написаний у заповіті текст, прочитати його та поставити свій підпис.

Також вказала, що ОСОБА_6 не могла скласти заповіт, яким все своє майно заповіла ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , оскільки, на день складання заповіту, через хворобу не могла рухатись, спілкуватись і віддавати значення своїм діям.

Вважала, що як спадкоємиця за законом має право на спадщину після смерті матері, тому заперечувала проти задоволення позову ОСОБА_1 .

ОСОБА_3 не заперечувала проти задоволення позову ОСОБА_1 , пояснила, що являється спадкоємицею після смерті матері ОСОБА_5 , так як має право на обов`язкову частку у спадщині, однак відмовляється від своєї частки у спадщині на користь ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Також вказала, що за життя ОСОБА_5 повідомила їй про заповіт, за яким все своє майно заповіла ОСОБА_6 , так як остання її доглядала.

Представник Носовецької сільської ради Савостін Д.В., сільський голова Печевистий М.І. вимоги позову про визнання заповітів недійсними не визнали, пояснили, що ОСОБА_5 склала заповіт у сільській раді, а ОСОБА_6 за місцем свого проживання в присутності секретаря сільської ради. При складанні заповітів волевиявлення померлих ОСОБА_5 і ОСОБА_6 було вільним і відповідало їх волі. ОСОБА_5 було зачитано текст заповіту, роз`яснено його зміст і вона поставила підпис під ним. Що стосується ОСОБА_6 , то вона дійсно перебувала у важкому стані не розмовляла, однак їй також було прочитано зміст заповіту і за допомогою ОСОБА_1 вона поставила під ним підпис.

Заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню повністю, позов ОСОБА_4 не підлягає задоволенню з таких міркувань.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_5 , яка за життя заповіла все своє майно ОСОБА_6 (а.с.16,31) ІНФОРМАЦІЯ_2 померла.

ОСОБА_6 , яка за життя заповіла своє майно ОСОБА_1 і ОСОБА_8 (а.с.17,30). У встановлений законом строк, тобто 06.06.2006 року, ОСОБА_1 і ОСОБА_9 подали заяви у нотаріальну контору про прийняття спадщини (а.с.216-217), однак через спір щодо поділу спадкового майна не оформили право на спадщину.

ОСОБА_3 , яка має право на обов`язкову частку у спадщині після смерті матері ОСОБА_5 , відмовляється від своєї частки у спадщині на користь ОСОБА_1 і ОСОБА_2 і не претендує на спадщину.

Спірні правовідносини регламентуються:

- ч.1 ст.1223 ЦК України за змістом якої, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті;

- ч.1-3 ст.1225 ЦК України згідно яких право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення; до спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені; до спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом;

- ст.1233 ЦК України відповідно до якої, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті;

- ст.1276 ЦК України за змістом якої, якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов`язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія); право на прийняття спадщини у цьому випадку здійснюється на загальних підставах протягом строку, що залишився; якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він продовжується до трьох місяців;

- ч.1,2 ст.1278 ЦК України, згідно яких, частки кожного спадкоємця у спадщині рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними; кожен із спадкоємців має право на виділ його частки в натурі.

Оскільки ОСОБА_6 , являючись спадкоємицею за заповітом спадщини ОСОБА_5 , померла після її відкриття, і не встигла її прийняти ОСОБА_1 та ОСОБА_8 являючись спадкоємцями за заповітом після смерті матері ОСОБА_6 у встановлений законом строк подали заяви про прийняття спадщини, однак не дійшли згоди щодо поділу спадкового майна, то за ОСОБА_10 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , необхідно визнати право власності на:

- земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розміром 2.2282 га, яка розташована на території Носовецької сільської ради (державний акт на право власності на земельну ділянку серія ВН № 187117);

- земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розміром 0.0251 га, яка розташована на території Носовецької сільської ради (державний акт на право власності на земельну ділянку серія ВН № 187116);

- земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розміром 2.2267 га, яка розташована на території Носовецької сільської ради (державний акт на право власності на земельну ділянку серія ВН № 073457);

- майновий пай у пайовому фонді КСП "Мрія" с. Косанове Гайсинського району Вінницької області (свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства серія ВІ IV № 017213), а за ОСОБА_2 - необхідно визнати право власності на:

- житловий будинок АДРЕСА_3 ;

- земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку та ведення особистого селянського господарства розміром 0,8199 га, яка розташована по АДРЕСА_3 ;

- житловий будинок АДРЕСА_2 .

Що стосується позовних вимог ОСОБА_4 про визнання заповітів недійсними то вони не підлягають задоволенню з таких міркувань.

Як уже зазначалось ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_5 а.с.16.

14.09.2005 року секретар Носовецької сільської ради Савостін Д.В. посвідчив заповіт ОСОБА_5 , за яким вона на випадок своєї смерті розпорядилась, що все майно, яке буде належати їй на день смерті, і на що вона матиме право за законом заповіла своїй дочці ОСОБА_6 (а.с.31).

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_6 , яка не встигла прийняти спадщину ОСОБА_5 (а.с.17). 07.04.2006 року секретар Носовецької сільсскоі ради Савостін Д.В. посвідчив заповіт ОСОБА_6 , за яким вона на випадок своєї смерті розпорядилась, що все майно, яке буде належати їй на день смерті і на що вона має право за законом, заповіла своїм дітям ОСОБА_1 і ОСОБА_2 (а.с. 30).

В судовому засіданні секретар сільської ради Савостін Д.В. підтвердив, що ОСОБА_5 самостійно виконувала підпис в заповіті, їй був прочитаний текст заповіту і це було її волевиявлення; щодо заповіту ОСОБА_11 то він був складений за місцем її проживання та підписаний нею. Цей факт у судовому засіданні підтвердив свідок ОСОБА_12 , який також зазначив, що при оголошенні ОСОБА_6 заповіту, вона була у свідомості і реагувала на задані їй запитання.

Свідок ОСОБА_13 пояснив, що перед смертю ОСОБА_5 проживала у дочки ОСОБА_6 .

Свідок ОСОБА_14 пояснила, що ОСОБА_5 перед смертю проживала у своєї дочки ОСОБА_6 , при цьому вона неодноразово зазначала, що заповість своє майно останній, так як вона її доглядає.

Свідок ОСОБА_15 пояснив, що возив ОСОБА_5 у сільську раду, де складала заповіт; при цьому секретар зачитував їй текст заповіту і вона його підписала. Цей факт підтвердила і свідок ОСОБА_16 .

Свідок ОСОБА_17 пояснила, що в її присутності секретар сільської ради зачитував ОСОБА_6 текст заповіту і вона за допомогою свого сина підписала заповіт.

Спірні Правовідносини регламентуються:

- ч.1,2 ст.1247 ЦК України за змістом яких, заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складення; заповіт має бути особисто підписаний заповідачем;

- ст.1251 ЦК України згідно якої, якщо у населеному пункті немає нотаріуса, заповіт, крім секретного, може бути посвідчений уповноваженою на це посадовою, службовою особою відповідного органу місцевого самоврядування.

Підстави визнання заповіту недійсним визначені в ст. 1257 ЦК України за змістом якої заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним; за позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі.

Оскільки заповіт ОСОБА_5 був складений у письмовій формі із зазначенням місця та часу його складання, особисто нею підписаний, посвідчений посадовою особою, секретарем Носовецької сільської ради Савостіним Д.В., волевиявлення заповідача було вільним і відповідало її волі, будь-яких доказів про те, що на неї чинився тиск, чи вона не розуміла значення своїх дій суду не було надано підстав для визнання недійсним заповіту від 14.09.2005 року, за яким все своє майно яке їй належало на праві приватної власності ОСОБА_5 заповів своїй дочці ОСОБА_6 , немає.

Доводи позивачки ОСОБА_4 , свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 про те, що ОСОБА_5 через свій вік, поганий стан здоров`я, неграмотність не могла підписати заповіт, суд не приймає до уваги, оскільки вони спростовуються показаннями секретаря сільської ради, ОСОБА_21 , які зазначали що заповіт складений на користь ОСОБА_6 - це було волевиявлення ОСОБА_5 .

Що стосується визнання недійсним заповіту ОСОБА_6 , то за змістом ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав свобод чи інтересів.

При цьому, щоб звернутися до суду важливо не тільки мати цивільно-процесуальну правоздатність та дієздатність взагалі, а й правоздатність у конкретній справі, тобто володіти юридичною заінтересованістю.

Частина 4 ст.1257 ЦК України передбачає, що у разі недійсності заповіту спадкоємець, який за цим заповітом був позбавлений права на спадкування, одержує право на спадкування за законом на загальних підставах.

Систематичний аналіз зазначених статей свідчить, що ОСОБА_4 немає правоздатності, тобто не володіє юридичною заінтересованістю у визнанні недійсним заповіту ОСОБА_6 , оскільки відповідачі у разі визнання цього заповіту недійсним одержують право на спадкування її спадщини за законом на загальних підставах, а у ОСОБА_4 виникає таке право у разі неприйняття відповідачами цієї спадщини.

Виходячи з викладеного, при вирішенні цього спору, суд не приймає до уваги висновок посмертної судово-психіатричної експертизи № 5 від 13.03.2008 року, згідно якого ОСОБА_6 на час підписання нею заповіту 07.04.2006 року перебувала в періоді перенесеного гострого порушення мозкового кровообігу і не могла усвідомлювати і значення своїх дій та керувати ними.

Вирішуючи питання про судові витрати, суд вважає, що ОСОБА_1 , ОСОБА_2 слід звільнити від сплати державного мита на підставі п.4 ст.18 Декрету Кабінету Міністрів України "Про державне мито".

Керуючись ст.10, 11, 209, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на:

-земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розміром 2.2282 га, яка розташована на території Носовецької сільської ради (державний акт на право власності на земельну ділянку серія ВН № 187117);

-земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розміром 0.0251 га, яка розташована на території Носовецької сільської ради (державний акт на право власності на земельну ділянку серія ВН № 187116);

- земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розміром 2.2267 га, яка розташована на території Носовецької сільської ради (державний акт на право власності на земельну ділянку серія ВН № 073457);

- майновий пай у пайовому фонді КСП "Мрія" с. Косанове Гайсинського району Вінницької області (свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства серія ВІ IV № 017213).

Визнати за ОСОБА_2 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на:

- житловий будинок АДРЕСА_3 ;

- земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку та ведення особистого селянського господарства розміром 0,8199 га, яка розташована по АДРЕСА_3 ;

- житловий будинок АДРЕСА_2 .

У задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа Носовецька сільська рада про визнання заповітів недійсними відмовити.

Звільнити ОСОБА_1 , ОСОБА_2 від сплати державного мита на підставі п.4 ст.18 Декрету Кабінету Міністрів України «Про державне мито».

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Вінницької області через Гайсинський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Суддя:

Рішення набуло законної сили 25.07.2008р.