№ 2-60/2008 р.
РІШЕННЯ

іменем      України

1 липня 2008 року
м. Теребовля

Теребовлянський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої судді
Ромазан  Л.С., при секретарі Кузій Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду
м.Теребовля цивільну справу за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про поділ
майна, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1. звернувся  в суд із позовом до відповідачів ОСОБА_2.,
ОСОБА_3.  про поділ спільного рухомого
майна, яке належить йому та ОСОБА_2. на праві спільної сумісної власності
(майно подружжя), а також нерухомого майна, зокрема однокімнатної квартири
АДРЕСА_1,  належної йому та відповідачам
на праві спільної сумісної власності, стягнення із ОСОБА_2. в його користь
374.52 грн. вартості квартирної плати, наданих послуг з водопостачання та
водовідведення.

У судовому засіданні ОСОБА_1. позовні вимоги змінив,
просить провести поділ спільного майна подружжя, виділивши йому у натурі
наступне майно: порохотяг, світильник, диван, трьохдверну шафу, статуетки у
кількості 5 штук, набір кухонних ложок у кількості 6 штук, фарфорові чашки у
кількості 12 штук, скляні фужери у кількості
18 штук, кришталеві стакани у кількості 6 штук, скляні стакани у
кількості 40 штук,  крісла у кількості 4
штуки, кастрюлі у кількості 3 штук.
ОСОБА_2.  просить виділити в
натурі кастрюлі у кількості 3 штук, скляні стакани у кількості 6 штук. Крім
того, просить провести реальний поділ квартири АДРЕСА_1, виділивши йому в
натурі 1/3 частину та стягнути із ОСОБА_2. в його користь 374.52 грн. вартості
квартирної плати, наданих послуг з водопостачання та водовідведення.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги ОСОБА_1.  у суді пояснив, що рухоме майно, яке він
просить поділити належить йому та ОСОБА_2., як подружжю, а тому він має право
на його частку як у майні спільної сумісної власності. Також вважає, що йому
слід виділити в натурі його частку у майні спільної сумісної власності, тобто
1/3 частину однокімнатної квартири АДРЕСА_1, оскільки він  разом із відповідачами є співвласником
вказаного нерухомого майна та останні відмовились у виплаті йому грошової
компенсації вартості його частки.
Просить зобов»язати ОСОБА_2. повернути йому 374.52 грн. вартості
квартирної плати, наданих послуг з водопостачання та водовідведення, оплачених
ним за час спільного проживання.

Представник ОСОБА_1. ОСОБА_4. у судовому засіданні
змінені позовні вимоги підтримав із тих мотивів, що й позивач.

Відповідач ОСОБА_2. та її представник ОСОБА_5. позов
визнали частково, у судовому засіданні погодились на поділ рухомого майна в
натурі, запропонованого позивачем, однак повністю заперечили позовні вимоги в
частині реального поділу квартири АДРЕСА_1 із виділенням ОСОБА_1. в натурі 1/3
її частини та стягнення в його користь оплачених ним 374.52 грн. вартості
квартирної плати, наданих послуг з водопостачання та водовідведення. Вважають,
що позивач не надав суду доказів, які б підтверджували можливість реального
поділу однокімнатної квартири із виділенням йому в натурі 1/3 частини, а
позовна вимога щодо відшкодування йому 374.52 грн. вартості квартирної плати,
наданих послуг з водопостачання та водовідведення, випливає із житлового спору,
який повинен вирішуватись окремо від поділу спільного майна.

Відповідач ОСОБА_3 . позовних вимог не визнав, пояснивши
суду, що він заперечує як щодо виділення позивачу в натурі 1/3 частини
однокімнатної квартири АДРЕСА_1, так і щодо виплати йому грошової компенсації
вартості його частки у цій квартирі.

Суд, дослідивши та оцінивши докази у справі, встановив

24 травня 2006 року між ОСОБА_1. та ОСОБА_2. розірвано
шлюб, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу від 24 травня 2006
року серії НОМЕР_1.

Під час шлюбу ОСОБА_1. та ОСОБА_2. набуто спільне рухоме
майно, яке  складається із порохотягу,
світильника, дивана, трьохдверної шафи, статуеток у кількості 5 штук, набору
кухонних ложок у кількості 6 штук, фарфорових чашок у кількості 12 штук,
скляних фужерів у кількості  18 штук,
кришталевих стаканів у кількості 6 штук, скляних стаканів у кількості 40 штук,
скляних стаканів у кількості 6 штук, крісел у кількості 4 штуки, кастрюлів у
кількості 6 штук.

У судовому засіданні ОСОБА_1. просить виділити йому в
натурі порохотяг, світильник, диван, трьохдверну шафу, статуетки у кількості 5
штук, набір кухонних ложок у кількості 6 штук, фарфорові чашки у кількості 12
штук, скляні фужери у кількості  18 штук,
кришталеві стакани у кількості 6 штук, скляні стакани у кількості 40 штук,  крісла у кількості 4 штуки, кастрюлі у
кількості 3 штук.  ОСОБА_2.  просить виділити в натурі кастрюлі у
кількості 3 штук, скляні стакани у кількості 6 штук. Із таким поділом рухомого
майна ОСОБА_2. повністю погодилась, визнавши таким чином вказану позовну вимогу
позивача.

Відповідно до ч.1,2,4 ст.71 СК України майно, що є
об»єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в
натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір
може бути вирішений судом.

Враховуючи те, що у суді позивач ОСОБА_1. та відповідач
ОСОБА_2. добровільно домовились щодо поділу в натурі спільного рухомого майна
подружжя, суд вважає, що із таким варіантом поділу майна слід погодитись,
задоволивши зазначену позовну вимогу позивача.

Згідно із свідоцтвом про право власності на житло від 12
червня 1997 року, виданого Теребовлянською міською радою, квартира АДРЕСА_1
належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_1., ОСОБА_2. та ОСОБА_3.

Як вбачається із технічного паспорта від 17.06.1997 року
дана квартира є однокімнатною, житлова площа якої складає 35 кв.м, а загальна -
51.5 м, розміщена на другому поверсі двоповерхового будинку.

Відповідно до ч.1 ст.355 ЦК України майно, що є у
власності двох або більше осіб(співвласників), належить їм на праві спільної
власності (спільне майно).

Статтею 370 ЦК України передбачено, що співвласники мають
право  на виділ у натурі  частки із майна, що у є спільній сумісній
власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності,
вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісній
власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом
або рішенням суду. Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності,
здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 цього Кодексу.

Згідно з ч.2 ст.364 ЦК України, якщо виділ у натурі
частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим
(частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має
право на одержання  від інших
співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки.
Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою.

Судом встановлено, що відповідачі не погоджуються на
грошову компенсацію замість частки  у
праві спільної  сумісної власності майна.

Під час з»ясування обставин справи судом відповідно до
ч.4 ст.10 ЦПК України роз»яснено особам, які беруть участь у справі, їх права
та обов»язки, в тому числі заявляти клопотання про проведення судової
будівельно-технічної експертизи з метою визначення реального поділу спірної
квартири  на три рівні частини та виділу
в натурі 1/3 частини одному із співвласників. Однак, від проведення вказаної
експертизи сторони відмовились, подавши суду письмові заяви.

Як вбачається із пояснень позивача в судовому засіданні
реальний поділ квартири із виділенням у натурі 1/3 частки є можливим шляхом
виділення йому кухні та ванної кімнати, а тому необхідності у проведенні
вказаної експертизи чи поданні інших доказів немає.

Однак, суд відкидає такі пояснення ОСОБА_1., оскільки
доказів про те, що однокімнатну квартиру може бути поділено між трьома
співвласниками  із виділенням  йому у натурі 1/3 її частини і для цього є
технічна можливість переобладнати приміщення в ізольовані квартири, останнім
суду не подано.

З огляду на вказані обставини та беручи до уваги  вимоги ч.3 ст.10 ЦПК України, згідно з якими
кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на
підставу  своїх вимог або заперечень, суд
вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1. до ОСОБА_2., ОСОБА_3. про виділення йому у
натурі 1/3 частки із майна, що є у спільній сумісній власності, задоволенню не
підлягають у зв»язку із їх недоведеністю.

Судом також встановлено, що у квартирі АДРЕСА_1
зареєстровані позивач ОСОБА_1. та відповідач ОСОБА_2.

З квитанцій Теребовлянського комбінату комунальних
підприємств від лютого 2007 року випливає, що ОСОБА_1.  здійснив два платежі за квартплату,
водопостачання та водовідведення у розмірі 479.04 грн. та 270 грн., а всього
749.04 грн.

Згідно з ст.160, 162 ЖК України  члени сім»ї наймача, які проживають разом
з  ним у будинку (квартирі), що належить
громадянинові на праві приватної власності, користуються нарівні з наймачем
усіма правами і несуть усі обов»язки, що випливають з договору найму. Повнолітні
члени сім»ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за
зобов»язаннями, що випливають із зазначеного договору. Плата за користування
жилим приміщенням і за комунальні послуги в будинку (квартирі), що належить
громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін.

Беручи до уваги ту обставину, що у спірній квартирі
проживають позивач та відповідач ОСОБА_2., позивачем, як наймачем, понесено
витрати на оплату квартплати та послуг з водопостачання та водовідведення на
загальну суму 749.04 грн., суд вважає, що із ОСОБА_2. в користь ОСОБА_1. слід
стягнути половину таких витрат, що складає 374.52 грн.

Таким чином, проаналізувавши встановлені у судовому
засіданні факти, суд вважає, що позов ОСОБА_1.
підлягає до часткового задоволення шляхом виділення йому в натурі
окремого рухомого майна та стягнення в його користь із відповідача ОСОБА_2.
374.52 грн. витрат на оплату квартплати, послуг з водопостачання та
водовідведення, а у виділі позивачу в натурі 1/3 частини у квартирі  АДРЕСА_1,
відмовити.

Відповідно до п.18 ст.4 Декрету Кабінету Міністрів
України “Про державне мито” позивач ОСОБА_1., як особа, віднесена до категорії
2 постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи,  звільнений від сплати державного мита, а тому
його слід стягнути в користь держави із ОСОБА_2 ., зарахувавши  сплачене
нею під час розгляду справи державне мито в розмірі 51 грн.

Керуючись ст.10, 11, 60, 88, 179, 209, 212, 214-215, 218
ЦПК України, ст.355, 364, 370 Цивільного кодексу України, ст.71 Сімейного кодексу
України, ст.160,162 Житлового кодексу України,
суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1до ОСОБА_2,
ОСОБА_3про поділ майна задоволити частково.

Провести поділ рухомого майна, що є у спільній сумісній
власності ОСОБА_1та ОСОБА_2, виділивши у натурі позивачу ОСОБА_1наступне майно:
порохотяг, світильник, диван, трьохдверну шафу, статуетки у кількості 5 штук,
набір кухонних ложок у кількості 6 штук, фарфорові чашки у кількості 12
штук,  скляні фужери у кількості  18 штук, кришталеві стакани у кількості 6
штук, скляні станкани у кількості 40 штук,
крісла у кількості 4 штуки, кастрюлі у кількості 3 штук, а відповідачці
ОСОБА_2 -  кастрюлі у кількості 3 штук,
скляні стакани у кількості 6 штук.

Стягнути із ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 374.52 грн.
вартості сплачених ним квартирної плати, послуг з водопостачання та
водовідведення.

У виділі в натурі ОСОБА_11/3 частини квартири АДРЕСА_1-
відмовити.

Стягнути із ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1понесених ним і
документально підтверджених 30 (тридцять) грн. витрат на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду цивільної справи.

Стягнути із
ОСОБА_2 в користь держави державне мито у розмірі 51 грн.,
зарахувавши  сплачене  нею під час розгляду справи державне мито в розмірі
51 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до
апеляційного суду Тернопільської області через Теребовлянський районний суд
шляхом подачі в 10-денний строк  з дня
проголошення рішення  заяви про
апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 20 днів апеляційної скарги.

Суддя

№ 2-60/2008 р.

РІШЕННЯ

іменем      України

(вступна та резолютивна частини)

1 липня 2008 року
м. Теребовля

Теребовлянський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої судді
Ромазан  Л.С., при секретарі Кузій Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Теребовля
цивільну справу за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2, ОСОБА_3про поділ майна,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1до ОСОБА_2,
ОСОБА_3про поділ майна задоволити частково.

Провести поділ рухомого майна, що є у спільній сумісній
власності ОСОБА_1та ОСОБА_2, виділивши у натурі позивачу ОСОБА_1наступне майно:
порохотяг, світильник, диван, трьохдверну шафу, статуетки у кількості 5 штук,
набір кухонних ложок у кількості 6 штук, фарфорові чашки у кількості 12
штук,  скляні фужери у кількості  18 штук, кришталеві стакани у кількості 6 штук,
скляні станкани у кількості 40 штук,
крісла у кількості 4 штуки, кастрюлі у кількості 3 штук, а відповідачці
ОСОБА_2 -  кастрюлі у кількості 3 штук,
скляні стакани у кількості 6 штук.

Стягнути із ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1374.52 грн. вартості
сплачених ним квартирної плати, послуг з водопостачання та водовідведення.

У виділі в натурі ОСОБА_11/3 частини квартири АДРЕСА_1-
відмовити.

Стягнути із ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1понесених ним і
документально підтверджених 30 (тридцять) грн. витрат на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду цивільної справи.

Стягнути із
ОСОБА_2 в користь держави державне мито у розмірі 51 грн.,
зарахувавши  сплачене  нею під час розгляду справи державне мито в
розмірі 51 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до
апеляційного суду Тернопільської області через Теребовлянський районний суд
шляхом подачі в 10-денний строк  з дня
проголошення рішення  заяви про
апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 20 днів апеляційної скарги.

Суддя