РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

1 жовтня 2008 року                                                                        м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

головуючого

Гнатенка А.В.,

суддів:

Балюка М.І.,                     Гуменюка В.І.,
Барсукової В.М.,              Данчука В.Г.,-

розглянувши у судовому засіданні справу
за позовом ОСОБА_1 до голови фермерського господарства
“Граф” ОСОБА_2 про визнання угоди дійсною, за зустрічним позовом голови
фермерського господарства “Граф” ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання
угоди недійсною,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2007 року ОСОБА_1 звернувся із зазначеним
позовом посилаючись на те, що 1 січня 2005 року між ним та фермерським
господарством “Граф” укладено договір про спільну діяльність строком на п'ять
років. Оскільки на момент укладення спірного правочину ФГ “Граф” не мало
печатки, то підпис голови господарства не був скріплений печаткою. На протязі
трьох років після укладення спірного правочину виконувались всі умови договору.
Однак ОСОБА_2 виготовив печатку, але спеціального рахунку у банку, згідно вимог
договору, не відкрив. Позивач сам не може відкрити рахунок у банку, оскільки у
спірному договорі відсутня печатка. Відповідач ОСОБА_2 відмовляється поставити
на правочині печатку ФГ “Граф”. Враховуючи викладене, ОСОБА_1 просив
задовольнити його позовні вимоги та визнати дійсним договір про спільну
діяльність від 1 січня 2005 року.

ОСОБА_2 звернувся із зустрічним позовом до ОСОБА_1 про
визнання правочину недійсним з підстав його фіктивності, тобто укладено його
було без наміру створити правові наслідки, які ним обумовлені.

Рішенням
Горностаївського районного суду Херсонської області від 4 лютого 2008
року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Херсонської області від    24 березня 2008 року, позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано дійсною угоду про спільну діяльність
від 1 січня 2005 року між ОСОБА_1 та фермерським господарством “Граф” в особі голови ОСОБА_2 У задоволенні зустрічного позову
голови фермерського господарства “Граф” ОСОБА_2 відмовлено.

У касаційній
скарзі голова фермерського господарства “Граф” ОСОБА_2 просить скасувати
ухвалені у справі рішення судів та ухвалити рішення про задоволення його позовних вимог, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права
та порушення судом норм процесуального права.

Касаційна скарга підлягає
задоволенню частково
з таких підстав.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 та відмовляючи у
задоволенні зустрічного позову суд першої інстанції виходив з того, що оскільки
спірний договір підписано сторонами, умови його виконувалися на протязі трьох
років, тобто він був спрямований на реальне настання правових наслідків, що
обумовлені ним, то цей договір є дійсним на підставі частини 5 статті 203 ЦПК
України.

З такими висновками суду першої інстанції погодився і суд
апеляційної інстанції.

Проте з такими висновками судів погодитися не можливо.

У процесі задоволення
потреб учасників цивільних правовідносин виникає необхідність об'єднання їх
зусиль та майна для досягнення певної мети. Правовою формою таких відносин є
договір про спільну діяльність.

Встановлено, що між
ОСОБА_1 та ФГ “Граф” 1 січня 2005 року було укладено письмову угоду про спільну
діяльність, проте не зазначені всі реквізити, відсутня печатка.

Норами статті 1131 ЦК
України передбачено, що договір про спільну діяльність укладається у письмовій
формі.

Закон передбачає
вчинення правочинів в усній або письмовій формі. Окремі правочини, укладені у
письмовій формі, потребують нотаріального посвідчення, а також спеціальної
державної реєстрації.

Оскільки для дійсності
договору про спільну діяльність необхідне лише додержання письмової форми та
досягнення згоди з істотних умов, а не нотаріальне посвідчення, то підстави для
визнання такого договору дійсним відсутні.

Апеляційний
суд на наведене уваги не звернув, у порушення вимог статті      303 ЦПК України, не перевірив усі доводи
апеляційної скарги.

Відповідно
до статті 341 ЦПК України суд касаційної інстанції має право скасувати
судові рішення і ухвалити нове рішення або змінити рішення, якщо застосовано
закон, який не поширюється на ці правовідносини, чи не застосовано закон, який підлягав застосуванню.

Враховуючи
викладене, рішення Горностаївського районного суду Херсонської області від 4 лютого 2008 року та ухвала апеляційного суду Херсонської області
від    24 березня 2008 року в частині визнання дійсною угоди про спільну
діяльність від     1 січня 2005 року, укладеною між ОСОБА_1 та ФГ “Граф” в особі голови ОСОБА_2, підлягають скасуванню, з
ухваленням рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1

Статтею 203 ЦК України встановлені
загальні умови чинності правочинів.

В разі недотримання у момент
вчинення правочину вимог, передбачених статтею 203 ЦК України, такий правочин
визнається недійсним.

Правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які
обумовлювалися цим правочином, тобто фіктивний правочин, визнається недійсним,
якщо він немає на меті встановлення правових наслідків, незалежно від того, в
якій формі він вчинений (стаття 234 ЦК України).

Встановлено, що умовами письмової угоди від 1 січня 2005 року передбачено,
що рішення  по веденню спільних справ
приймається на зборах представників сторін або шляхом опитування у письмовій
формі, усі фінансові операції за спільною діяльністю сторін повинні
здійснюватися через спеціальний рахунок.

Судом першої інстанції не досліджено чи виконувались сторонами спірного
правочину його вимоги.

При вирішенні питання про визнання недійсним правочину на підставі статті
234 ЦК України встановленню підлягає, чи дійсно сторони правочину мали на меті
досягти відповідного правового результату, а також відсутність в учасників
правочину наміру створити юридичні наслідки.

Вияснення цих обставин має суттєве значення для
правильного вирішення спору.

Апеляційний суд на порушення судом
першої інстанції норм матеріального та процесуального права уваги не звернув і
помилково залишив його без змін.

Оскільки порушення норм матеріального
та процесуального права призвело до неправильного вирішення справи, рішення
суду першої інстанції та ухвала суду апеляційної інстанції в частині відмови у задоволенні зустрічного позову не можуть залишатися в силі і
підлягають скасуванню, а справа в цій частині направленню на новий розгляд до суду
першої інстанції.

Керуючись статтями 336, 338, 341,
345, 346
ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду
України

в и р і ш и л а :

Касаційну скаргу Голови фермерського
господарства “Граф” ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Горностаївського районного суду Херсонської області від 4
лютого 2008 року та ухвалу апеляційного суду
Херсонської області від 24 березня 2008 року скасувати.     .

У
задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до голови фермерського господарства
“Граф” ОСОБА_2 про визнання угоди дійсною відмовити.

А справу в частині зустрічного позову голови
фермерського господарства “Граф” ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання
угоди недійсною направити до суду першої інстанції для розгляду
іншим суддею.

Рішення
оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                          А.В. Гнатенко

Судді:                                                                       М.І.
Балюк

В.М. Барсукова

В.І. Гуменюк

В.Г. Данчук