справа № 2- 4522/08
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

(заочне)

07
жовтня  2008 року

Суворовський районний суд міста Одеси в
складі:

головуючого
судді     -        Кисельова В.К.

при секретарі                        -       Журик
Т.В.

за участю позивача           -
Перінської О.І.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в місті Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1
до Одеського виробничого хіміко-фармацевтичного підприємства „Біостимулятор” у
формі Товариства з обмеженою відповідальністю

про стягнення
заборгованості по заробітній платі,  -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась
з позовом  до Одеського виробничого
хіміко-фармацевтичного підприємства „Біостимулятор” у формі Товариства з
обмеженою відповідальністю про стягнення заборгованості по виплаті заробітної
плати. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
позивачка працювала штампівницею флексографічної печаті.  Однак при звільненні позивачці не була
виплачена заробітна плата. На підставі викладеного, позивач просила  стягнути з відповідача заборгованість по
виплаті заробітної плати у розмірі 3694 гривні, середньомісячний заробіток у
зв'язку з затримкою заробітної плати та вихідну допомогу, компенсацію за
несвоєчасну виплату заробітну плату, та моральну шкоду у розмірі 10000
гривень.

В судовому
засіданні позивачка підтримала позовні вимоги та пояснила, що підприємство не
розрахувалась з нею  при звільненні, і
вона позбавлена можливості утримувати себе, а також членів її сім'ї.

Представники
відповідача в судове засідання не з'явились, про розгляд справи були
повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили.

За згодою
позивачки, суд розглядає справу у порядку заочного провадження.

Вивчивши
матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд вважає, що позовні вимоги
підлягають частковому задоволенню на підставі фактів, встановлених в судовому
засіданні.

Так, судом
встановлено, що ОСОБА_1 працювала штампівницею флексографічної печаті в
Одеському виробничому хіміко-фармацевтичному підприємстві „Біостимулятор” у
формі Товариства з обмеженою відповідальністю.

01.07.2008р.
позивачка звільнилась  з підприємства за
власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП України.

Судом
встановлено, що підприємство не розрахувалось з позивачкою  при звільнені. Так, згідно наданих
роздрукованих розрахункових листків заборгованість підприємства по заробітній
платі за термін з жовтня 2007р. по червень
2008р. складає  суму у розмірі
4433 гривні 35 копійок.

Згідно ст. 116
КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від
підприємства, установи, організації проводяться в день звільнення, а якщо
працівник в день звільнення не працював, то вказані суми повинні бути
перераховані не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим
працівником вимоги  про розрахунок.

У відповідності
до ст. 117 КЗпП України  в разі
невиплати  з  вини
власника  або  уповноваженого  ним органу належних звільненому працівникові
сум у строки, зазначені в статті 116 цього
Кодексу,   при  відсутності
спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні
виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки  по
день  фактичного розрахунку.

Таким чином, з
підприємства підлягає стягненню на користь позивачки сума невиплаченої
заробітної плати  у розмірі 4433
гривні  35 копійок за термін з
жовтня  2007р. по травень 2008р. включно.

Позивачка була
звільнена з 01.07.2008р., однак відомостей про нарахування
заробітної плати за червень 2007р.  суду
не надано, тому необхідно стягнути середній заробіток за вищевказаний час.

Сума середнього
заробітку за один день становить (березень 2008р. - 725,98+травень
2008р.-1398,53 /березень  2008 -20 р.д.
+  травень 2008- 17р.д.=57,41) 57 гривень  41 копійка.

Час затримки за
термін з 01.06.2008р. по 01.07.2008р. склав - 20 робочих днів.

Таким з
відповідача на користь позивачка підлягає стягненню сума середньомісячної
заробітної плати за червень 2007р. у розмірі (20*57,41=1148,38) 1148 гривень 38
копійок.

Всього загальний
розмір заборгованості складає (1148,38+4433,35 =5581,73) 5581 гривня 73
копійки.

Крім того, з
відповідача підлягає стягненню на користь позивачки середній заробіток за час
затримки виплати заробітної плати.

Так на час
розгляду справи термін невиплати заробітної плати склав 69 робочих днів. Таким
чином, з відповідача підлягає стягненню сума
у розмірі (69*57,41= 3961,29) 3961 гривна 29 копійок.

Суд також
вважає, що оскільки позивач вже звільнився з підприємства, то виплата
компенсації та індексації  за несвоєчасну
виплату  заробітну плату в даному випадку
не застосовується.

Суд також
вважає, що діями відповідача були порушенні конституційні права позивача на
своєчасне одержання винагороди за працю, що встановлено ст. 43 Конституцію України.

Відповідно до
Постанови  Пленуму Верховного Суду
України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової)
шкоди», на підставі ст. 237-1 КЗпП України за наявності  порушення законних прав працівника, які
привели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають
від нього додаткових зусиль для організації свого життя, зобов'язання по
відшкодуванню моральної шкоди покладається на власника або уповноважений їм
орган.

Суд вважає, що
позивач переніс  моральні страждання,
оскільки тривалий час не мав можливості забезпечити себе, а також членів своєї
сім'ї, були порушенні нормальні життєві зв'язки позивача. Однак суд вважає, що
розмір моральної шкоди визначений позивачем не відповідає характеру, тривалості
і тяжкості моральних страждань, в зв'язку з цим, з  відповідача повинно бути стягнуто 1000
гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди

Керуючись ст.
ст.  10, 11, 209, 212-215,224-226  ЦПК України
і ст.ст. 94, 95, 116, 117,130, 235,
237-1  КЗпП України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1.
Позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

2. Стягнути з
Одеського виробничого хіміко-фармацевтичного підприємства „Біостимулятор” у
формі Товариства з обмеженою відповідальністю
на корить ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі у розмірі 5581
(п'ять тисяч вісімдесят одна) гривна 73 (сімдесят три) копійки,   середньомісячну заробітну плату за час
затримки виплати заробітної плати у розмірі 3961 (три тисячі дев'ятсот
шістдесят одна)   гривна 29 (двадцять
дев'ять)  копійок,   моральну шкоду у розмірі 1000 (одна тисяча)
гривень, а всього стягнути суму у розмірі 10543,02 (десять тисяч п'ятсот сорок
гривні) 02 копійки.

3. Зобов'язати
Одеське виробниче хіміко-фармацевтичне підприємство „Біостимулятор” у формі
Товариства з обмеженою відповідальністю
з сум стягненої  заробітної  плати нарахувати необхідні збори та
податки  та перерахувати їх до
відповідних державних установ.

4. Стягнути з
Одеського виробничого хіміко-фармацевтичного підприємства „Біостимулятор” у
формі Товариства з обмеженою відповідальністю
в дохід держави державне
мито  в сумі 105 (сто п'ять )   гривень 43 (сорок три) копійки, а також
витрати за інформаційне-технічне забезпечення процесу у розмірі 30 (тридцять)
гривень.

5. Допустити
негайне виконання рішення в частині стягнення з Одеського виробничого
хіміко-фармацевтичного підприємства „Біостимулятор” у формі Товариства з
обмеженою відповідальністю   на корить
ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі у розмірі 831 (вісімсот тридцять
одна) гривня 61 (шістдесят)  копійок за
жовтень 2007р.

7. У задоволенні
позовних вимог про стягнення компенсації та індексації  - відмовити.

Заочне  рішення
може  бути  переглянуте
судом,  що  його ухвалив, за письмовою заявою
відповідача.  Заяву про  перегляд
заочного  рішення  може
бути  подано протягом десяти днів
з дня отримання його копії.

Рішення суду може бути оскаржено в
апеляційному порядку через Суворовський районний суд м. Одеси шляхом подачі в
10-ти денний строк з   дня проголошення
рішення заяви  про  апеляційне
оскарження  рішення  суду і поданням після цього  протягом двадцяти днів апеляційної скарги,
або в порядку п. 4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя: