Справа №22ц-194/08
Головуючий у 1 інстанції -Наваляний А Д.
Доповідач                   -          Подолюк В.А.
І М Е Н Е М     У К Р А Ї Н И.
27 лютого 2008 року.
Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду
Волинської області в складі :
головуючого  судді
-              Шевчук Л.Я.
суддів           Свистун О.В., Подолюка
представника позивача - ОСОБА_4
представника відповідача - ОСОБА_5
представника третьої особи Ковельської
міської ради -Гупіка М.І.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1до
ОСОБА_2про визнання особи такою, що втратила право користування жилим
приміщенням, зустрічним позовом ОСОБА_2у власних інтересах та в інтересах
неповнолітньої ОСОБА_3до ОСОБА_1про вселення , -
В жовтні 2007 року ОСОБА_1звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про
визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням.
Позовні вимоги мотивувала тим, що відповідачка та її неповнолітня дочка
ОСОБА_3., 1992 року народження , 1 червня 2006 року забравши всі належні їй
речі та майно вибула з належної їй на праві приватної власності АДРЕСА_1на
постійне місце проживання в інше жиле приміщення - АДРЕСА_2цього ж населеного
ОСОБА_2 не бажає добровільно знятися з реєстрації за місцем попереднього
проживання внаслідок чого вона безпідставно сплачує зайві витрати за комунальні
послуги, а тому як власник житла просить визнати відповідачку такою, що
втратила право користування жилим приміщенням з підстав, передбачених ст.107 ЖК
Під час розгляду справи ОСОБА_2 звернулася із зустрічним позовом в своїх
інтересах та в інтересах неповнолітньої дочки ОСОБА_3 про вселення посилаючись
на те, що в належну ОСОБА_1 на праві приватної власності квартиру вона
вселилася після реєстрації шлюбу з сином позивачки у 1991 році як член сім'ї
власника. Під час проживання в спірній квартирі вона сплачувала всі необхідні
платежі та робила поточний і капітальний ремонт, вела з власником спільне
господарство. Оскільки з червня місяця 2006 року у неї склалися неприязні
стосунки із ОСОБА_1 та її сином ОСОБА_6 із-за розірвання шлюбу та постійних
сварок і бійок з останнім, вона разом з дочкою вимушена була вона  винаймати тимчасове житло та проживати у
Оскільки вона власного житла з дитиною не має, ОСОБА_1 чинить їй перешкоди
в вселенні у належну їй на праві власності квартиру, просила вселити її з
неповнолітньою дитиною в АДРЕСА_1
Рішенням Ковельського міськрайонного суду від 25 грудня 2007 року позов
ОСОБА_1 задоволено, а в задоволені зустрічних позовних вимог ОСОБА_2
відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням відповідач ОСОБА_2 подала
апеляційну скаргу в якій покликаючись на
його незаконність із-за неправильного застосування судом норм
матеріального права та порушення норм процесуального права, просила скасувати
оскаржуване нею рішення і ухвалити нове про відмову у задоволенні позову
ОСОБА_1 та про задоволення її позовних вимог про вселення

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши
законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів
приходить до висновку, що скарга не підлягає до задоволення виходячи з таких
підстав.

Судом з пояснень сторін, показань свідків, письмових доказів (
а.с.3-7,16-18) встановлено, що у липні 1991 році відповідач ОСОБА_2  після реєстрації шлюбу з ОСОБА_6 була
зареєстрована та вселилася у належну на праві власності ОСОБА_1 АДРЕСА_1в м.
Ковелі як член сім'ї власника, де народилася і була зареєстрована неповнолітня
ОСОБА_3. ІНФОРМАЦІЯ_1народження.

Шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_2
розірваний 25 квітня 2006 року за актовим записом №79, в червні 2006 року
відповідач разом з неповнолітньою дитиною
вибула зі спірної квартири без зняття із реєстрації в АДРЕСА_3 цього ж
населеного пункту.

Згідно ч.2 ст.107 ЖК України у разі вибуття наймача або його сім'ї на
постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в
тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним
з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім'я, то договір найму
жилого приміщення не розривається, а член сім'ї, який вибув, втрачає право
користування цим жилим приміщенням з дня вибуття.

Право члена сім'ї власника жилого будинку ( квартири ), який не є
співвласником, на користування цим будинком ( квартирою ) відповідно до ст.156
ЖК обумовлене наявністю сімейних відносин із власником і спільним із ним
проживання у даному будинку ( квартирі ).

З
встановлених обставин справи  вбачається,
що  ОСОБА_2 у квітні 2006 року вийшла зі
складу сім'ї власника квартири ОСОБА_1.,
в червні цього ж року забрала все своє майно із спірної квартири та
перейшла проживати в інше місце, до часу звернення позивача з позовом
відповідач на протязі тривалого часу інтересу до спірної квартири не проявляла,
що свідчить про обрання стороною іншого місця проживання. Тому, виходячи з
наведених вимог закону та встановлених обставин справи, суд першої інстанції,
як вважає колегія суддів, прийшов до правильного висновку про задоволення
позовних вимог ОСОБА_1 та про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 про
вселення її з дитиною у спірну квартиру із-за безпідставності таких позовних
вимог.

Покликання відповідача в апеляційній скарзі на те, що вона була виселена зі
спірної квартири в примусовому порядку не ґрунтується на вимог закону, оскільки
відповідно до ст.9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного  жилого приміщення або обмежений у праві
користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених
законом. Інші доводи щодо поважності причини не проживання у спірній квартирі
із-за протиправної поведінки ОСОБА_1 не впливають на правильність висновків
суду, оскільки зазначені обставини були дослідженні судом першої інстанції і їм
дано правильну юридичну оцінку.

Рішення ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права,
підстав для його зміни чи скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 307, 313, 314, 315, 319
ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_2відхилити.

Рішення Ковельського міськрайонного суду від 25 грудня 2007 року в даній
справі залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення але може бути
оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України
протягом двох місяців.

Головуючий:
Л.Я.Шевчук.

Судді :                                                                  О.В.Свистун.

В.А.Подолюк.         І