Справа
№ 2-2472/ 2008 р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

22
серпня   2008 року             Індустріальний  районний суд м.

Дніпропетровська

в
складі : головуючого  судді   -
Слюсар Л.П.

при секретарі             -    Цалин О.С.

розглянувши
у попередньому   судовому засіданні в
залі суду  м.

Дніпропетровська
цивільну  справу за позовною заявою  ОСОБА_1

до
ОСОБА_2     про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

В  липні
2008 року позивачка звернулася до суду з позовом  до відповідача про

розірвання
шлюбу, посилаючись на те, що шлюб  між
нею і відповідачем

зареєстровано  12 грудня 1987 року.  Від
спільного подружнього життя мають

повнолітнього
сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.  Незважаючи
на те, що неповнолітніх дітей від шлюбу
з відповідачем

не
має, але відповідач  заперечує проти
розірвання шлюбу через органи РАГС,

тому
вона вимушена звернутися з даним позовом
до суду.  Крім того, не

досягнена
згода з питань розділу спільного подружнього майна, тому в

подальшому  буде вимушена звернутися до суду  з позовом про розділ майна.

Причиною
розпаду сім'ї  є те, що в сім'ї останній
рік почали виникати постійні

сварки  і скандали, з різних підстав.   Сварки відбувалися в присутності, на

той
час, неповнолітнього сина і вкрай негативно позначилися на його здоров'ї і

моральному
становленні.   Чоловік подавав поганий
приклад сину у відношенні

ставлення
до жінки.   Також відповідач зловживає
спиртними напоями, та на

протязі
усього спільного життя порушує подружню вірність з іншими жінками.

Чоловік
міг дозволити собі, не пояснюючи причин своєї поведінки, не з'явитися

на
ніч додому, зникати на деякий час.  Крім
того, чоловік  не бере участі у

веденні
домашнього господарства, проблеми сім'ї чоловіка не цікавлять, не

піклується
він і про  створення нормальних сімейних
стосунків, йому невідомо

про
взаємоповагу один до одного.   Кожний
живе своїм особистим життям, не має

ніяких  спільних інтересів, проблемами кожного не
цікавлять. З липня 2007 року

припинені
сімейні відносини,  спільне господарство
не ведеться.  В шлюбі

втрачено
почуття поваги та любові. Шлюб є формальним і відновлення бути не

може.   Просила шлюб розірвати.

В
судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги.

Відповідач
в судовому засіданні позовні вимоги визнав. Вказав, що дійсно сім'я

розпалася,
однак  не згоден з тим, що
відповідачка  вказує на те, що він

зловживає
спиртними напоями, оскільки він працює
дальнобійником і постійно

знаходиться
в відрядженнях.  Просив суд шлюб
розірвати.

Виходячи із наведеного, суд  вважає, що рішення у справі можливо
постановити

при
проведенні попереднього судового засідання.

Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при
визнані позову ухвалюється судове

рішення
в порядку, встановленому ст.174 цього Кодексу.
Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК

України
у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних

підстав
ухвалює рішення про задоволення позову.

Так,
в судовому засіданні встановлено, що між сторонами 12 грудня 1987 року

Новогригорівською   сільською Радою Межівського району
Дніпропетровської

області,  актова запис № 5, був зареєстрований шлюб. В
шлюбі неповнолітніх

дітей
не має.  Судом встановлено, що сторони
з   липня 2007  року проживають

окремо,
спільне господарство не ведеться,
примирення не можливе, оскільки

втрачено
почуття поваги та любові в сім'ї.
Майновий спір  буде вирішуватися

окремо  в судовому порядку.

При  таких обставинах суд приходить до висновку,
що причини, якими мотивують

сторони
свої вимоги є обґрунтованими, подальше сумісне життя  подружжя і

збереження
сім'ї не можливе.

Тому
суд вважає за необхідне позов задовольнити та розірвати шлюб, судові

витрати
віднести за рахунок відповідача.

Приймаючи
до уваги вищевикладене та керуючись ст.ст. 104, 110 Сімейного Кодексу

України
, ст.ст. 10, 11, 15, 174,  212-215 ЦПК
України, суд, -

ВИРІШИВ:

Шлюб
між    ОСОБА_2  та
ОСОБА_1, зареєстрований 12  грудня
1987 року

Новогригорівською   сільською Радою Межівського району
Дніпропетровської

області,  актовий запис № 5, - розірвати.

При
видачі свідоцтва про розірвання шлюбу витрати в розмірі 17 грн. 00 коп.

віднести
за рахунок   відповідача ОСОБА_2 ,  позивачку -

ОСОБА_1  від сплати звільнити.

Рішення може
бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області

через
Індустріальний районний суд, шляхом подачі у 10-ти денний строк, з дня

проголошення
рішення, заяви про апеляційне оскарження і подання після цього

протягом
20-ти днів апеляційної скарги,  або без
подання заяви про апеляційне

оскарження,
шляхом подачі апеляційної скарги на протязі 10-ти днів з  дня

проголошення
рішення.

Суддя:

Л.П. Слюсар