У х в а л а

і м е н е м
у к р а  ї н и

30 вересня 2008 року

м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

головуючого
Патрюка М.В.,

суддів:            Прокопчука Ю.В.,

Пшонки М.П.,-

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Києво-Святошинського районного
відділу земельних ресурсів, Гореницької сільської ради Києво-Святошинського
району Київської області, треті особи: садове товариство “Воїн-1”, Головне
квартирно-експлуатаційне управління Міністерства оборони України, про визнання
недійсними рішення та державного акта на право приватної власності на землю, за
касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Києво-Святошинського районного суду
Київської області від 18 червня 2003 року та ухвалу апеляційного суду Київської
області від 6 листопада 2007 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2003 року ОСОБА_1. звернувся в суд із позовом до                       ОСОБА_2., Києво-Святошинського
районного відділу земельних ресурсів, Гореницької сільської ради
Києво-Святошинського району Київської області , треті особи: садове товариство
“Воїн-1”, Головне квартирно-експлуатаційне управління Міністерства оборони
України, про визнання недійсними рішення ради від                     28 лютого 2002 року та
державного акта на право приватної власності на землю, виданого ОСОБА_2.

Позивач посилався на те, що рішенням Гореницької сільської ради від                     27 січня 2000 року йому
передано у приватну власність земельну ділянку № 128 у садовому товаристві
“Воїн-1” площею 0,0554 га для ведення садівництва, проте після прийняття
вказаного рішення йому було відмовлено у видачі державного акта на право
приватної власності на землю, оскільки 22 травня 2002 року такий акт видано
ОСОБА_2. і план земельної ділянки відповідачки № 127 частково накладається на
план земельної ділянки, яка передана йому у приватну власність.

Вважав, що оскаржуване рішення ради та державний акт на право приватної
власності на землю суперечать вимогам ст. ст. 81, 116, 118 ЗК України,
відповідно до яких громадяни набувають право власності на земельні ділянки, які
їм раніше надані в користування.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від               18 червня 2003 року, залишеним
без змін ухвалою апеляційного суду Київської області від 6 листопада 2007 року,
позов ОСОБА_1. задоволено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати ухвалені у справі судові
рішення, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

Згідно ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження судового
рішення може бути неправильне застосування судом норм матеріального права чи
порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може
встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в
рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність чи
недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Оскільки з матеріалів справи та змісту касаційної скарги не вбачається
порушення судами норм матеріального та процесуального права колегія суддів
вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від
18 червня 2003 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 6
листопада 2007 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
М.В. Патрюк

Судді:                                                                                    Ю.В. Прокопчук

М.П. Пшонка