Справа № 22ц-123-2008р.                                   Головуючий по 1
41                                                           Горобець
апеляційній інстанції Бурлака В.О.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17"
січня 2008 р. Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного
суду Черкаської області в складі:

головуючого                    Храпка В.Д.

суддів                                Бурлаки
В.О.,  Карпенко О.В.

при
секретарі                   Петренко С. П.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ТОВ
«Шполянська кондитерська фабрика» на рішення Шполянського районного суду Черкаської
області від 12 листопада 2007р. по справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ
«Шполянська кондитерська фабрика» про стягнення оплати за час простою,  моральної шкоди, -

встановила:

ОСОБА_1  звернулася в суд з позовом до ТОВ «Шполянська
кондитерська фабрика» про стягнення оплати за час простою,  моральної шкоди,  посилаючись на те,  що в жовтні 2005 року була прийнята на роботу
робочою мармеладного цеху ТОВ «Шполянська кондитерська фабрика». Вказує,  що з 29.06.2007р. фабрика не забезпечувала її
роботою і не надавала відпустки без збереження заробітної плати мав місце
простій з вини підприємства,  який їй не
оплачений.

24.09.2007р.
позивачкою була подана заява на ім.'я генерального директора фабрики про оплату
часу простою,  але кошти не були
виплачені. В той же день подала заяву на звільнення з роботи за згодою сторін.
До цього часу не звільнена,  розрахунок
не проведено і трудова книжка не видана. Вважає,  що таким чином відповідач порушив її права.
Тому просила суд стягнути з відповідача 1759 грн. 58 коп.3а час простою фабрики
та за затримку видачі трудової книжки,
500 грн. моральної шкоди та судові витрати в сумі 57 грн. 50 коп.

Рішенням
Шполянського районного суду від 12 листопада 2007р. позов задоволено повністю.
Стягнуто з ТОВ «Шполянська кондитерська фабрика» на користь ОСОБА_1  1759, 58 грн. за час простою фабрики та за затримку
видачі трудової книжки,  а також 500 грн.
за завдану моральну шкоду,  судові
витрати 7, 50 грн. та 50 грн. ІТЗ розгляду справи,  а всього 2317 грн.08 коп.

Стягнуто
з ТОВ «Шполянська кондитерська фабрика» держмито в сумі 51 грн. на користь
держави.

В
апеляційній скарзі ТОВ «Шполянська кондитерська фабрика» просить його
скасувати,  як незаконне і ухвалити нове
рішення з врахуванням апеляційних вимог.

Заслухавши
доповідача,  позивача,  вивчивши та обговоривши матеріали справи в
межах апеляційної скарги судова колегія вважає,
що апеляційна скарга підлягає відхиленню зі слідуючих підстав.

Зібраними
по справі доказами доведено,  що з
29.06.2007р. по 24.09.2007р. відповідач ТОВ «Шполянська кондитерська фабрика»
не забезпечила позивачку ОСОБА_1  роботою відповідно до професії не надала іншу роботу або
відпустку без збереження заробітної плати з її згоди. Таким чином,  мав місце простій,  чого не заперечував у судовому засіданні
представник відповідача.

24.09.2007р.
ОСОБА_1  звільнена з роботи по
ст. 38 КЗпП України за власним бажанням наказом №66/01-к з урахуванням
частково заяви позивачки.

24.10.2007р.
їй направлено лист про отримання трудової книжки,  яку вона отримала 25.10.2007р.

До цього
16.10.2007р. звернулась з позовною заявою до суду.

В справі
відсутні докази того,  що ОСОБА_1  було відомо про виданий 24.10.2007р. наказ №66/01-к але
вона не з'явилась своєчасно за отриманням книжки.

При
таких обставинах суд,  керуючись
вимогами  ст.  ст.
113,  116,  117 КЗпП України,  на законних підставах прийшов до висновку про
необхідність стягнення заробітної плати за час вимушеного простою та затримки
видачі трудової книжки.

Відповідно  ст. 237 КЗпП України відшкодування власником
або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику проводиться у
разі,  якщо порушення його законних прав
призвели до моральних страждань,  втрату
нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для
організації свого життя.

З
матеріалів справи вбачається,  що ОСОБА_1  декілька раз зверталася до адміністрації про забезпечення
її роботою і вимушена була написати заяву про розірвання трудового договору. За
час простою не змогла отримувати соціальні виплати як безробітна.

Тому,  колегія вважає,  що суд першої інстанції прийшов до правильного
висновку про необхідність відшкодування моральної шкоди. її розмір відповідає
моральним стражданням позивачки.

Відповідно до
процесуального законодавства стягнуті судові витрати.

Розрахунок
стягуваних сум не відповідає вимогам п.8 Порядку обчислення середньої
заробітної плати,  затвердженого
постановою КМУ від 08.02.1995р. №100,
але сума є незначною і сторони рішення суду в цій частині не оскаржують.

На підставі
викладеного,  керуючись  ст.
ст.  307,  308,  315
ЦПК України,  судова колегія, -

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ТОВ «Шполянська кондитерська фабрика» відхилити. Рішення Шполянського
районного суду від 12.11.2007р. залишити без змін. Ухвала може бути оскаржена в
касаційному порядку до Верховного Суду України на протязі 2-х місяців з дня
проголошення.