справа № 2-2560/08
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2008 р. Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі судді: Іванова С.М.

при секретарі: Веременко Є.Ю.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1
,
ОСОБА_2
,
ОСОБА_3
до Криворізької міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Комунальне підприємство „Криворізьке бюро технічної інвентаризації” про визнання права власності на самочинне будівництво,

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулися до суду з позовом про визнання права власності на самочинне будівництво, посилаючись на те, що останнім на праві власності належить торговельно-готельний комплекс за адресою:
АДРЕСА_1
. З вересня 2005 року до березня 2006 року останні здійснили будівництво готелю на 16 місць та реконструкцію будівлі кафе, які є невід’ємною частиною торговельного-готельного комплексу. Будівництво та реконструкцію позивачі здійснювали без відповідної дозвільної документації, про те, як зазначають позивачі, будівництво здійснювалось у відповідності з чинними нормами в Україні та під наглядом спеціаліста – архітектора, що підтверджується експертною оцінкою об’єкта та технічним висновком щодо можливості експлуатації торговельно-готельного комплексу (кафе, авто мийка, готель, автостоянка) по вул. 50 років Жовтня в Інгулецькому районі м. Кривого Рогу. Перелік самочинно збудованих споруд був визначений КП „Криворізьке БТІ”. Земельна ділянка на якій здійснювалось будівництво та реконструкція, знаходиться у користуванні позивача
ОСОБА_1
, відповідно до державного акту на право постійного користування землею від 17.04.2000 року. Вказану земельну ділянку в 2005 році було передано до відання м. Кривого Рогу. В судовому засіданні представники позивачів позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала повністю, просила відмовити в їх задоволенні, посилаючись на те, що позивачами по справі при будівництві та реконструкції торговельно-готельного комплексу не було дотримано вимог, передбачених ст. 376 ЦК України, а саме надання земельної ділянки у встановленому законом порядку під уже збудоване нерухоме майно, відсутності заперечень з боку власника земельної ділянки, відповідності самочинно збудованого нерухомого майна будівельним нормам і правилам. Також, як зазначила представник відповідача, позивачами не було дотримано вимог постанови Кабінету Міністрів України від 22.09.2004 року № 1243, що регулює порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об’єктів, який полягає у підтвердженні державними приймальними комісіями готовності до експлуатації об’єктів нового будівництва, реконструкції, капітального ремонту будівель, споруд як житлово-громадського так і виробничого призначення. Також було зазначено, що право користування земельною ділянкою підтверджується договором оренди земельної ділянки або державним актом. Позивачами надано державний акт на право постійного користування землею, відповідно до якого земельна ділянка надана для розташування мийки для автомобілів та автостоянки, яка розташована на території Миколаївської селищної ради. Отже, в державному акті відсутні відомості щодо можливості розташування торговельно-готельного комплексу, який було збудовано самочинно. До того ж, як зазначає представник відповідача, позивачами не надано технічний висновок щодо експлуатаційної придатності будівлі або споруди та стану будівельних конструкцій, виконаний спеціалізованою проектною організацією, як то передбачено п. 18.4.2 та п. 18.5 „Правил забудови в м. Кривому Розі”, затверджених рішенням Криворізької міської ради від 28.09.2005 року № 3545.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача КП ДОР „Криворізьке БТІ” в судове засідання не з’явився, надав до суду листа щодо розгляду справи за відсутності представника останнього. За таких обставин, суд вважає за можливе, розглянути справу за відсутності представника третьої особи.

Заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані сторонами докази, суд прийшов до наступного.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Державним актом на право постійного користування землею, виданого на підставі рішення Миколаївської селищної ради, Широківського району, Дніпропетровської області від 04.04.2000 року № 138-12/ХХІІІ визначено, що
ОСОБА_1
надана у постійне користування земельна ділянка площею 0,48 га для будівництва мийки для автомобілів та автостоянки. Згідно листа Криворізького міського управління земельних ресурсів від 25.03.2008 року № 812/5 вказана земельна ділянка була передана у межі міста Кривого Рогу.

Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 01.07.2003 року
ОСОБА_1
належало на праві власності нежиле приміщення за адресою:
АДРЕСА_1
. Майно складалось з не житлового приміщення А - 1, сторожки - Б, навіс автостоянки-В, вбиральні - Г, навісу автостоянки - Д,Є,Ж, 1-3 забори, І-замощення, З-навіс (а.с.43). Відповідно до договору дарування від 03.12.2004 року
ОСОБА_1
(дарувальник) подарував, а
ОСОБА_2
та
ОСОБА_3
(обдаровувані) прийняли в дар 2/3 частини нежилого приміщення в рівних частинах кожний, тобто у власність
ОСОБА_2
переходить 1/3 частини, у власність
ОСОБА_3
1/3 частина приміщення під
АДРЕСА_1
В цілому майно складається з нежилого приміщення –А-1 загальною площею 265,7 кв.м, сторожка-Б, навіс-Д, вбиральня-Г, навіс-Д, навіс-Ж, паркани-1-3, замощення –І, навіс-З. (а.с.7-8). Відповідне право власності зареєстровано КП ДОР „Криворізьке БТІ” 01.02.2005 року (а.с.6).

Приписами
ч. 1 ст. 376 ЦК України встановлено, що житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Частиною 3 зазначеної норми визначено, що право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно.

Статтею 125 ЗК України визначено, що право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації.

Судом встановлено, що позивачами на земельній ділянці 0,48 га, що належить
ОСОБА_1
на підставі державного акту на право постійного користування землею було збудовано без відповідної проектно-дозвільної документації готель на 16 місць та здійснено реконструкцію будівлі кафе, які є невід’ємною частиною торговельного-готельного комплексу, що визнано сторонами та підтверджується експертною оцінкою об’єкта з відповідним планом розташування будівель і споруд на земельній ділянці і технічним висновком щодо можливості експлуатації торговельно-готельного комплексу (кафе, авто мийка, готель, автостоянка) по вул. 50 років Жовтня в Інгулецькому районі м. Кривого Рогу (а.с.13-40,57-90).

Статтею 19 ЗК України визначено, що землі України за основним цільовим призначенням поділяються на такі категорії: в тому числі землі житлової та громадської забудови. Як встановлено в судовому засіданні земельна ділянка на якій розміщено самочинно збудований об’єкт була відведена для розміщення мийки та автостоянки, отже цільове призначення останньої є, - для розміщення житлової та громадської забудови, а відповідно будівництво торговельно-готельного комплексу до якого входять вказані мийка та автостоянка, здійснено в межах цільового призначення землі та на земельній ділянці наданій особі у встановленому порядку під уже збудоване майно. Відповідні висновки містяться і в листі Державного Комітету України по земельних ресурсах від 27.12.2006 року № 14-17-7/9942.

З урахуванням викладеного та враховуючи технічний висновок щодо можливості експлуатації торговельно-готельного комплексу (кафе, авто мийка, готель, автостоянка) по вул. 50 років Жовтня в Інгулецькому районі м. Кривого Рогу, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги позивачів підлягають задоволенню повністю.

Не приймаються судом до уваги та оцінюються критично твердження представника відповідача щодо відмови в задоволенні позовних вимог, оскільки останні суперечать ст. 376 ЦК України, що регулює дані правовідносини та спростовуються письмовими матеріалами справи, а саме наявністю Державного акту на право постійного користування землею, експертною оцінкою об’єкта з відповідним планом розташування будівель і споруд на земельній ділянці та технічним висновком щодо можливості експлуатації торговельно-готельного комплексу (кафе, авто мийка, готель, автостоянка) по вул. 50 років Жовтня в Інгулецькому районі м. Кривого Рогу. Не ґрунтуються на законі і твердження представника відповідача, щодо того, що право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту його прийняття до експлуатації, оскільки ч. 3 п. 2 ст. 331 ЦК України визначено, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації, а приписами ст. 182 ЦК України визначено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Керуючись ст. 26 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні”, ст. 19, 125 ЗК України, ч. 1 ст. 182, ч. 3 п. 2 ст. 331, 376 ЦК України, ст. 3, 4, 88, 212-215, 218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги
ОСОБА_1
,
ОСОБА_2
,
ОСОБА_3
до Криворізької міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Комунальне підприємство „Криворізьке бюро технічної інвентаризації” про визнання права власності на самочинне будівництво задовольнити повністю.

Визнати право власності на самочинно збудований торговельно-готельний комплекс, розташований за адресою:
АДРЕСА_1
у наступній пропорції: 1/3 частини належить
ОСОБА_1
, 1/3 частини
ОСОБА_2
, 1/3 частини
ОСОБА_3

Заяву про апеляційне оскарження рішення може бути подано протягом 10 днів з дня його проголошення.

Апеляційну скаргу на рішення може бути подано апеляційному суду Дніпропетровської області через Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу може бути подано без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження було подано, після закінчення строку на подачу апеляційної скарги, якщо було подано апеляційну скаргу, після розгляду скарги апеляційним судом.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до апеляційного суду Дніпропетровської області

Суддя (підпис)

з оригіналом згідно

Суддя

С. М. Іванов