Справа № 22-ц-331
2008р.                          Головуючий
у 1-й інстанції       Мальована В.В.
Категорія 36                                                   Суддя-доповідач
У  Х В А Л А

іменем  України

04 березня 2008 року колегія суддів
судової палати з цивільних справ апеляційного суду Сумської області у складі:

головуючого
- Смирнової Т.В.

суддів
-  Ільченко О.Ю., Ведмедь Н.І.

з
участю секретаря судового засідання - Пархоменко А.П.

та
осіб, які беруть участь у справі - позивача, його представника,

відповідачки

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні апеляційного суду цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на рішення Зарічного районного суду м. Суми від 15 січня
2008 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру
аліментів на неповнолітню дитину, -

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням
Зарічного районного суду м. Суми від 15 січня 2008 року в задоволенні позову
ОСОБА_1. відмовлено.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1. просить скасувати рішення суду першої інстанції та
постановити нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги, так як вважає,
що суд неповно з'ясував обставини. що мають значення справи.

Апелянт
зазначає, що суд не врахував, що в нього змінився матеріальний стан - протягом
останніх місяців він не отримує доходів в зв'язку з відсутністю торгівельного
місця на ринку, змінився сімейний стан - він одружився і в нього народилась
дитина, а його нинішня дружина не працює, крім того, погіршився стан здоров'я
відповідача, він має хворих непрацездатних батьків, які потребують допомоги, а
ще з ним проживає син його нинішньої дружини від першого шлюбу, який також
потребує утримання. Фактично він всю сім'ю утримує один. Вважає,
що наявність у нього заборгованості по аліментам у сумі понад 7000 грн.
свідчить про його неспроможність сплачувати аліменти у такому розмірі.

Апелянт
також зазначає, що суд не врахував ту обставину, що позивачка має додаткові
доходи від здачі в оренду житлового приміщення та від роботи домогосподаркою у
інших осіб.

Вивчивши
матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної скарги,
заслухавши пояснення апелянта та його представника, які підтримали
доводи апеляційної скарги, заперечення проти апеляційної скарги
відповідачки,  колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду - залишенню без зміни, з
наступних підстав.

Як
вбачається з матеріалів справи, сторони перебували у шлюбі з 1997 по 2003 рік.
Від шлюбу мають доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Дитина є інвалідом дитинства
(а.с.28).

Рішенням
Зарічного районного суду м. Суми від 24 грудня 2003 року з ОСОБА_1 були
стягнуті аліменти на утримання доньки у розмірі &frac14; частини заробітку щомісячно та на утримання матері дитини у розмірі &frac14; частини заробітку до досягнення дитиною трирічного віку (а.с.6).

Рішенням
Ковпаківського районного суду м. Суми від 21 березня 2007 року було змінено
розмір аліментів на неповнолітню доньку та аліментів на матір дитини, що має
вади фізичного або психічного розвитку.

Стягнуто
з ОСОБА_1. аліменти на утримання доньки ОСОБА_3, в сумі 500 грн. щомісячно.

Стягнуто
з ОСОБА_1. аліменти на утримання дружини ОСОБА_2 в сумі 400 грн. щомісячно до
досягнення дитиною шестирічного віку (а.с.7-8).

Ухвалою
апеляційного суду Сумської області від 22 травня 2007 року дане рішення
залишено без зміни (а.с.29-30).

14
квітня 2007 року ОСОБА_1. уклав шлюб з ОСОБА_4 (а.с.10), а  ІНФОРМАЦІЯ_2
у них народився син ОСОБА_5 (а.с.51).

Відмовляючи
ОСОБА_1 в позові про зменшення розміру аліментів, суд виходив з того, що
дитина-інвалід постійно потребує лікування та профілактичних заходів з приводу
дитячого церебрального паралічу, а відповідачка ніде не працює, і крім допомоги
на дитину, ніяких доходів не має.        Крім
того, суд виходив з того, що позивач зареєстрований як підприємець, реєстрація
не скасована, а той факт, що він не має торгових місць на ринку, не
підтверджує, що його матеріальний стан погіршився, крім того, після досягнення
дитиною шести років припинився обов'язок ОСОБА_1. по виплаті аліментів матері
дитини.

Також
суд не прийняв до уваги доводи позивача з того приводу, що чоловік відповідачки
має великий дохід, оскільки на даний час в провадженні суду перебуває справа за
позовом ОСОБА_2 до громадянина Норвегії ОСОБА_6 про розірвання шлюбу, а доказів
про великий доход останнього в справі немає. Крім того, суд зазначив, що за
нормами сімейного законодавства, чоловік ОСОБА_2 не зобов'язаний утримувати її
дитину.

Колегія
суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, і вважає доводи апеляційної
скарги необґрунтованими з таких підстав.

Відповідно
до ч. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або
домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішення
суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального
або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них.

Позивач
не надав доказів  того, що зі зміною
сімейного стану  та народженням дитини в
нього  погіршився матеріальний стан,
оскільки з наданого ним листка непрацездатності дружини вбачається, що на час
розгляду справи  вона має право
одержувати  допомогу по лікарняному
листку виданому у зв'язку з народженням дитини.

Апелянт
не надав достатніх і переконливих доказів того, що його матеріальний стан
значно погіршився.

Посилання
його на довідку про відсутність торгівельних місць на ринку (а.с.9) не може
бути прийнято до уваги, оскільки це не є доказом відсутності доходів взагалі, а
будь-яких інших доказів про відсутність доходів чи про тяжкий матеріальний стан
апелянтом не було надано.

Навпаки,
рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 21 березня 2007 року про
збільшення розміру аліментів встановлено, що ОСОБА_1. не є малозабезпеченою
особою, оскільки у 2006 році він придбав за 86000грн. автомобіль «Сітроен», що
спростовує його доводи про тяжкий матеріальний стан.

До
суду з позовом про зменшення розміру аліментів він звернувся вже через 5
місяців після набрання чинності вказаним рішення про збільшення розміру
аліментів.

Батьки
позивача разом з ним не проживають, він не зміг навіть назвати певну грошову
суму своєї допомоги батькам, які мають і інших дітей.

В
засіданні апеляційного суду апелянту було запропоновано навести розрахунок його
прибутку і витрат та довести, що 500 грн. аліментів для нього є нереальною
сумою виплат, а реальною є виплата 250 грн. Проте апелянт не зміг цього
пояснити суду.

Доводи
апелянта про те, що він вже має велику заборгованість по аліментам, також не є
підставою для зменшення розміру аліментів.

Інші
доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду

Враховуючи
вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції вірно
з'ясував всі обставини, що мають значення для справи, надав правильну оцінку
доказам по справі та правильно вирішив спір, а тому відсутні підстави для
скасування рішення суду.

На
підставі викладеного, керуючись ст.303, п.1 ч.1 ст.307, ст.308, ст.ст. 313-315,
317, 319 ЦПК України, колегія суддів:

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
Зарічного районного суду м. Суми від 15 січня 2008 року в даній справі залишити
без зміни.

Ухвала
набирає законної сили з моменту його проголошення і з цього часу може бути
оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України
протягом двох місяців.

Головуючий  - Смирнова Т.В.

Судді
- Ільченко О.Ю., Ведмедь Н.І.