Справа
№ 22-ц-1021 / 2008                        Головуючий в суді першої інстанції - Котенко О.А.
Категорія - 57                                               Суддя-доповідач -
У Х В А Л А

і м е н е м      У
к р а ї н и

19 серпня 2008 року колегія суддів судової палати у цивільних
справах апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого - Маслова В.О.,

суддів - Білецького О.М.,
Кононенко О.Ю.

з
участю секретаря судового засідання - Рой Я.М.

та осіб, які брали участь
у справі - позивача і його представника - адвоката ОСОБА_1

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення
Ковпаківського районного суду м. Суми від 23 червня 2008 року

у справі за позовом
ОСОБА_2 до Сумської міської санітарно-епідеміологічної станції про визнання
незаконними дій та бездіяльності, -

в с т а н о в и л а :

З позовом ОСОБА_2 звернувся до суду у січні 2008 року.

Вважав, що безпідставне нескладання співробітниками СЕС у квітні 1983 року
акту санітарно-гігієнічного обстеження дільниці варіння рідкого скла цеху №2
заводу «Центролит», на якій він працював, позбавило його можливості довести
роботу в шкідливих умовах та встановити отримання ним професійного
захворювання.

Просив визнати таку бездіяльність відповідача незаконною.

Рішенням Ковпаківського районного суду м.Суми від 23
червня 2008 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на неповноту з'ясування судом
фактичних обставин, невідповідність висновків суду обставинам справи і
порушення норм матеріального права, просить скасувати вказане рішення і
направити справу на новий розгляд в суд першої інстанції.

Вказує, що місцевим судом не враховано ряд доказів, які доводять наявність
незаконної бездіяльності Сумської міської СЕС.

Заслухавши позивача і його представника, дослідивши матеріали справи і
перевіривши рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених
у суді першої інстанції, колегія суддів не знаходить підстав для її
задоволення.

Як встановлено судом, ОСОБА_2 з 1978 року працював на
Сумському чавуноливарному заводі «Центролит» варником рідкого скла ливарного
виробництва цеху №2. Звільнено позивача з 21 квітня 1983 року за п.3 ст.40 Кзпп
України.

Із квітня 1983 року він неодноразово звертався до різних лікувальних
закладів і медичних установ з приводу погіршення стану здоров'я, викликаного,
на його думку, неналежними умовами праці на робочому місці.

Надходили відповідні звернення ОСОБА_2 з цього приводу і
до Ковпаківської районної СЕС м.Суми (яка існувала на той час) та до
відповідача.

Комісіями, створеними
зазначеними закладами, проводився вибірковий лабораторний контроль та детально
обстежувалось робоче місце позивача і за результатами складались акти та
надавались висновки, про що він повідомлявся.

На запит лікаря-профпатолога у 1985 та 1988 роках
Ковпаківська районна СЕС м.Суми складала і надавала санітарно-гігієнічну
характеристику умов праці на робочому місці позивача.

Вищезазначені
документи, враховувались спеціалістами Харківського НДІ гігієни праці та
профзахворювань і Київського інституту медицини праці при обстеженнях ОСОБА_2
та надання висновків про відсутність у нього професійних захворювань.

Разом з тим, позивач не довів свого звернення у квітні
1983 року до відповідача з вимогами про складення акту санітарно-гігієнічного
обстеження дільниці варіння рідкого скла цеху №2 та бездіяльності відповідача у
зв'язку з цим.

Ці
обставини також перевірялись судом Зарічного району м.Суми при вирішенні
позовних вимог ОСОБА_2 до заводу «Центролит» про встановлення факту ушкодження
здоров'я на виробництві. Рішенням суду від 21 лютого 1992 року у задоволенні
позову було відмовлено.

Вказані факти повно і всебічно з'ясовані місцевим судом
на підставі належним чином досліджених доказів.

За таких обставин суд першої інстанції обґрунтовано
відмовив у позові за недоведеністю вимог.

Процесуальних порушень, які могли призвести до
неправильного вирішення справи, не встановлено.

Інші доводи апеляційної
скарги також не спростовують зазначених висновків.

Таким чином, рішення суду першої інстанції відповідає вимогам матеріального
і процесуального права, а тому підстав для його зміни чи скасування не
вбачається.

Керуючись ст.ст.307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія
суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Ковпаківського районного суду м.Суми від 23 червня 2008 року в
даній справі залишити без зміни.

Ухвала набрала законної сили з моменту її проголошення і протягом двох
місяців з цього часу може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду
України.

Головуючий :

Судді :