№2-2790/2008
Р  І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М                            У К Р А Ї Н И

18
вересня  2008 року
м.Добропілля

Добропільский
міськрайонний суд Донецької області

у складі  головуючого одноособово судді                                    Діденко
С.О.

при секретарі
Сухіна О.Ю.

позивачки
ОСОБА_1

розглянувши у попередньому
судовому засіданні  у залі суду в приміщенні Добропільского
міськрайонного суду Донецької області справу за позовом ОСОБА_1  до Сільськогосподарського товариства з
обмеженою відповідальністю “Пролісок” про визнання договору купівлі-продажу
дійсним і визнання права власності на нежилі будівлі,

В
С Т А Н О В И В :

15 вересня 2008
року ОСОБА_1  звернулась  до Добропільського міськрайонного суду
Донецької області  з позовом до СТОВ “Пролісок”
про визнання договору купівлі-продажу дійсним і визнання права власності на
нежилі будівлі, посилаючись на те, що  26
березня 2003 року між нею та відповідачем було укладено договір купівлі -
продажу № 1 нежилих будівель.

Дані будівлі
знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 та належать СТОВ “Пролісок”.

26 березня 2003
року вона внесла  відповідну сумму,
згідно договору в касу підприємства, але відповідачем угоду було виконано
частково, а саме будівлі були їй передані, але нотаріально оформлено не було.

На теперішній час виникла необхідність оформлення права
власності на нежилі будівлі,
але їй було відмовлено з причини відсутності нотаріального посвідчення договору
купівлі-продажу нежилих будівель, але відповідач відмовляється від
нотаріального посвідчення, тому просить
визнати договір купівлі-продажу нежилих будівель від 26 березня
2003 року дійсним та визнати за нею право власності.

Представник відповідача СТОВ
“Пролісок” в судове  засідання 18 вересня  2008 року не з”явився, про явку в судове засідання повідомлений своєчасно та належним чином. Надали заяви
про розгляд справи в їх
відсутність,  заперечень проти задоволення позову
не має.

Вислухавши думку позивачки, вивчивши матеріали справи  та керуючись
правилами статі 169 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу в
відсутність  представника відповідача
СТОВ “Пролісок”  по матеріалам, які є в
наявності в справі, направивши  відповідчу  опію рішення суда для відома.

Вислухавши
пояснення позивачки, вивчивши
матеріали справи, суд  вважає,
що позов необхідно задовольнити.

У судовому
засіданні встановлено, що  26 березня
2003 року між позивачкою ОСОБА_1  та СТОВ
“Пролісок”  в особі директора ОСОБА_2
укладено договір купівлі-продажу № 1 нежилих будівель, які знаходяться за
адресою: АДРЕСА_1.

Згідно акту прийому-передачі нежилих будівель
від 26 березня 2003 року, завіреного і підписаного відповідальними особами,
нежилі будівлі, які належать СТОВ “Пролісок” і розташовані за адресою АДРЕСА_1,
ОСОБА_1 приймає, а СТОВ “Пролісок” передає. Вартість переданого майна складає
7500 грн.

Згідно квитанції
до прибуткового касового ордеру № 98 від ОСОБА_1 прийнято 7500 грн. в касу СТОВ
“Пролісок” за вказані нежилі будівлі.

Як вбачається
з  умов договору право власності на майно
переходить до покупця після повної сплати суми за договором та підписання Акту
прийому-передачі  майна.

Згідно ст. 657 Цивільного кодексу України,
договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу,
житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій
формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

Також зі ст. 220 ЦК України вбачається, що якщо сторони
домовились  щодо істотних умов договору,
що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове
виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального
посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним, тому вивчивши матеріали
справи і у зв'язку з викладеним, суд вважає, що вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню, бо в
судовому засіданні знайшли повне підтверждення факти про виконання договору -
перераховано у повному обсязі грошові кошти, а також нежилі будівлі, які
розташовані за адресою АДРЕСА_1 передано у володіння ОСОБА_1, а ст. 334 ч. 1 ЦК
України передбачає, що право власності у набувача майна за договором виникає з
моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом, але
договір купівлі-продажу від  26 березня
2003 року  нежилих будівель  не було оформлено нотарільно, згідно закону,
тому з урахуванням викладеного, суд  вважає, що вимоги позивача обгрунтованi та
підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 5, 10, 14,130, 169, 209, 212-215 ЦПК України, на підставі
ст.ст. 657, 220 ч.2,334 ЦК
України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги
ОСОБА_1  задовольнити.

Визнати дійсним договір купівлі-продажу № 1  від 26 березня 2003 року нежилих будівель, які
розташовані за адресою: АДРЕСА_1, укладений між ОСОБА_1 та  Сільськогосподарського товариства з обмеженою
відповідальністю “Пролісок” в особі директора ОСОБА_2.

Визнати право
власності за ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, уродженки місто Добропілля
Донецької області на нежилі будівлі, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1.

На
рішення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Донецької
області через Добропільский міськрайонний суд Донецької області протягом 20
днів після подання заяви про апеляційне оскарження, яка може бути подана  в Добропільский міськрайонний суд Донецької
області протягом 10 днів після проголошення рішення.

Складено
одноособово у нарадчій кімнаті в одному примірнику.

Копію рішення
направити  відповідачу для відома.

Головуючий суддя
С.О.Діденко