Справа №
Н Е М    У К Р А Ї Н И
Близнюківський районний суд
Харківської області у
судді  Мороза  О.І., при секретарі     Коняєвій Н.Ю.
розглянувши у  попередньому судовому засіданні в смт.
Близнюки Харківської  області цивільну  справу за позовом   ОСОБА_1
до ОСОБА_2   про розірвання шлюбу,
звернулася  до суду з позовом до
ОСОБА_2   про розірвання шлюбу
посилаючись на  наступне.  Вони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 26
жовтня 1996  року. Від шлюбу  мають неповнолітніх синів ОСОБА_3  ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2,  які
проживають  разом із відповідачем
по справі та знаходяться на  її
утриманні.  Вказує, що подружнє життя не
склалося,  спільне проживання стало
неможливим внаслідок  сварок, відсутності
взаєморозуміння, подружньої невірності, причиненням  відповідачем їй тілесних ушкоджень.  З червня
місяця 2006  року між ними припинені
шлюбно-сімейні стосунки та ведення сумісного господарства, поновляти які вона
не бажає.  Спору про поділ майна не
Позивач в судовому   засіданні
на розірвані шлюбу наполягає, на примирення не згодна.
Відповідач в судовому  засіданні
позов визнав повністю, проти розірвання шлюбу не  заперечує.
мирової угоди чи передачу справи на розгляд  третейського суду  сторони вважають неможливим.
Виходячи з наведеного, суд вважає,
що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового
Відповідно до ч.4 ст. 130
ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку,
встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі
визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав,
ухвалює рішення про задоволення позову.
Відповідно до ст.110
Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений
одним із подружжя.  При цьому, у
відповідності до ч.2 ст. 112 цього ж Кодексу, суд постановляє рішення про
розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що
мають істотне значення.
Матеріалами справи встановлено,
що ОСОБА_2 та ОСОБА_5   перебувають у
шлюбі який було зареєстровано 26 жовтня 1996 року,  що підтверджується   свідоцтвом
про укладення шлюбу (а.с.5).
Подружжя має неповнолітніх синів
-  ОСОБА_3  ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, які
проживають  разом із матір'ю, що
посвідчується свідоцтвами  про їх
народження (а.с.6,7).
Шлюб у сторін перший.
Майновий спір між сторонами
Вбачається, що   сім'я сторін розпалася остаточно і зберегти
її неможливо, що спричинене  сварками,
відсутністю взаєморозуміння, особисто-неприязненними стосунками, які
склалися   з червня  2006 року.
Наведене свідчить, що подальше спільне проживання подружжя і збереження
шлюбу суперечить інтересам сторін,
що  мають істотне значення, а  тому шлюб і має бути розірваним.
Визначаючи розмір держмита, при реєстрації
розірвання шлюбу в державному органі реєстрації актів цивільного стану, суд
приймає до уваги сімейний та матеріальний стан подружжя, ступінь провини в
розпаді сім'ї і покладає  витрати щодо
розірвання шлюбу  на відповідача по
справі,   враховуючи визнання ним
Таким чином, визнання
відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права,  свободи чи інтереси інших осіб.
А тому, керуючись ст.ст.130, 174 ЦПК
України, ст.110, 112 Сімейного кодексу України, суд, -
Розірвати шлюб між   ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3  і ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрований 26
жовтня  1996 року Добровільською    сільською радою  Близнюківського району Харківської області,
Україна.  Актовий запис №9
реєстрації розірвання шлюбу в державному органі реєстрації актів цивільного
стану стягнути держмито на користь держави з ОСОБА_2 у розмірі  сімнадцять гривень.
Рішення
може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської
області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня
проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 20 днів апеляційної скарги  або
в порядку ч.4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя