Справа №
22ц-766/2008р.           Головуючий у
першій інстанції - Гнип О.І.
Категорія - цивільна                                    Доповідач -
У Х В А Л А

І М Е Н Е М     У К Р А Ї Н И

07 травня
2008 року
місто Чернігів

Апеляційний  суд  Чернігівської
області
у складі :

головуючого -
судді Страшного М.М.,

суддів
-  Шемець Н.В., Лакізи Г.П.,

при
секретарі - Вареник О.М.,

з участю -
Деденка С.І., ОСОБА_1., Сіріка Д.В.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1на ухвалу Семенівського районного суду від 13 березня 2008 року
по справі за поданням відділу державної виконавчої служби Семенівського
районного управління юстиції щодо визначення частки майна боржника Вороб”я
Костянтина Михайловича у власності на жилий будинок, -

В С Т А Н О В И В :

В апеляційній скарзі ОСОБА_1. просить
скасувати ухвалу Семенівського районного суду від і3 березня 2008 року, якою
задоволено подання ВДВС Семенівського РУЮ та визначено частку майна боржника
ОСОБА_2. у приватній власності на жилий будинок по АДРЕСА_1, посилаючись на
неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права,
неповне з”ясування обставин справи.

Апелянт вказує, що вона є єдиним
власником спірного будинку, оскільки він був придбаний хоча і в період шлюбу з
ОСОБА_2., але за її особисті кошти, що були подаровані їй її батьками, і це
підтверджується рішенням Семенівського
районного суду від 12 серпня 2003 року про розподіл майна подружжя. Крім
того, ОСОБА_1. зазначає, що судом невірно застосовано норми Сімейного кодексу
України, оскільки правовідносини між сторонами виникли під час дії Кодексу про
шлюб та сім”ю України.

В запереченнях ВАТ „Райффайзен Банк
Аваль” просить відхилити  апеляційну
скаргу ОСОБА_1. та залишити в силі ухвалу суду, вважаючи її законною та
обгрунтованою.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
учасників процесу, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи
апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга
підлягає відхиленню з наступних підстав.

Задовольняючи подання ВДВС Семенівського
РУЮ, суд першої інстанції виходив з того, що 12 частина житлового будинку
АДРЕСА_1належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_1. та ОСОБА_2.

Апеляційний суд погоджується з таким
висновком суду першої інстанції.

По справі встановлено, що ОСОБА_1.
перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2. з 31 серпня 1985 року по 31
травня 2002 року.

На підставі договору купівлі-продажу від
11 червня 1992 року між ОСОБА_1. та виконкомом Семенівської міської ради  ОСОБА_1. набула у власність 12 частину
жилого будинку з зазначеною часткою сараю, жилою площею 37,1 кв.м. в АДРЕСА_1

Тобто, придбана ОСОБА_1. у власність &frac12; частина житлового будинку є
спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1, оскільки набута  в період перебування їх у шлюбі.

Як вбачається з матеріалів справи, і це встановлено ВДВС  Семенівського РУЮ,  у боржника ОСОБА_2. відсутнє майно та кошти,
на які може бути звернуто примусове стягнення, тому з метою належного
виконання  зведеного виконавчого
провадження про стягнення з ОСОБА_2.  на
користь ОСОБА_3. 13083 грн. та на користь ВАТ „Райффайзен банк Аваль” 9618,21
грн. державний виконавець  у
відповідності до  ст. 50 Закону України
„Про виконавче провадження” звернувся до суду з поданням про визначення  частки боржника в майні, яким він володіє
спільно з іншими особами.

За таких обставин, враховуючи норми
законодавства, які регулюють право спільної сумісної власності подружжя, суд
першої інстанції прийшов до вірного висновку про те, що спірний будинок
належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_1. та ОСОБА_2., а тому на
належну йому частку в житловому будинку може бути звернуто стягнення.

Доводи ОСОБА_1. стосовно того, що спірний
будинок був придбаний за її особисті кошти, подаровані їй батьками, не можуть
бути прийняті до уваги, оскільки будь-яких належних доказів на підтвердження
цього доводу нею не надано.

Із рішення Семенівського районного суду
від 12 серпня 2003 року також не вбачається, що даний будинок визначений
як  особиста власність ОСОБА_1., оскільки
за  зазначеним  рішенням
проведено розподіл рухомого майна подружжя, але не будинку.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом
невірно застосовано норми Сімейного кодексу України, не можуть бути визнані
законною підставою для скасування вірного по суті судового рішення, оскільки як
нормами Кодексу про шлюб та сім”ю України, так і нормами Сімейного кодексу
України однаково трактується  правовий
режим права спільної сумісної власності подружжя на майно, нажитого під час
шлюбу, та звернення стягнення на  таке
майно подружжя.

Оскаржувана ухвала суду першої інстанції
є законною і обгрунтованою, постановлена дотриманням норм матеріального та
процесуального права, а доводи апеляційної скарги не дають підстав для її
скасування.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312ч.1п.1,
313-315, 317, 319 ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1- відхилити.

Ухвалу Семенівського районного суду від
13 березня 2008 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, може бути оскаржена до Верховного Суду України в касаційному
порядку протягом двох місяців з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:
Судді :