overthelex/edrsr-tspk huggingface dataset:
Машівський районний суд Полтавської області
С У Д О В И Й            Н
07 серпня 2008 року                                                                                  Номер
справи 2н-65/2008 р.
Суддя Машівського районного суду Полтавської області
Кравець С.В., розглянувши заяву ВАТ “Райффайзен Банк Аваль” про видачу
судового наказу,
Відповідно до ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України, ст.ст.
96, 102 ЦПК України.
1. Стягнути  з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючої
в АДРЕСА_1, індивідуальний ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь  ВАТ “Райффайзен банк Аваль” в особі
Полтавської обласної дирекції, рахунок № 290955819 у Полтавській обласній
за кредитним договором №
2. Стягнути з ОСОБА_1, на
користь  ВАТ “Райффайзен банк Аваль” в
особі Полтавської обласної дирекції 40 (сорок) грн. 50 коп. судових витрат,
що були останнім сплачені при подачі заяви.
3. Судовий наказ після набрання ним
законної сили видати стягувачу.
Суддя Машівського районного суду                                                                                 С.В.Кравець
Згідно зі ст. 104 Цивільного процесуального кодексу України боржник має
право уразі заперечення проти вимог стягувача протягом десяти днів з дня
отримання судового наказу подати заяву про його скасування.
Відповідно до ст. 105 ЦПК України у разі ненадходження
заяви від боржника протягом трьох днів після закінчення строку на її подання та
за наявності даних про отримання боржником копії наказу судовий наказ набирає
законної сили і суд видає його стягувачеві для пред'явлення до виконання.
Заява боржника про скасування судового наказу, що подана
в установлений строк, розглядається судом протягом п'яти днів з дня її
надходження без судового розгляду і виклику сторін, про що постановляється
ухвала, якою скасовується судовий наказ (стаття 106 ЦПК України).

Судовий наказ
набрав чинності « _____ » ___________________ 2008 року.

Суддя
Машівського районного суду                                                                     С.В.Кравець

Відмітки про
виконання судового наказу

Дата надходження судового наказу
на виконання

Повне найменування установи, підприємства,
організації, в якому знаходився судовий наказ на виконанні

Загальна сума, відрахована за судовим
наказом

Дата повернення судового наказу
до відділу державної виконавчої служби чи стягувачеві

Підстава повернення судового наказу

Підпис керівника установи,
підприємства, організації                       (з прикладанням
печатки)

Примітки

Інші
відмітки _____________________________________________________________________

____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И

23 липня 2008 року                                                        м. Київ

Колегія суддів Судової палати у
цивільних справах Верховного Суду України в складі :

головуючого     -                  Прокопчука Ю.В.,

суддів :                                   Костенка А.В.,

Патрюка М.В.,

розглянувши справу за позовом органу опіки і піклування Таращанської
міської ради до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення
аліментів,

в с т а н о в и л а:

Заочним
рішенням Таращанського районного суду Київської області від 7 грудня 2006 року,
залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Київської області від 11 грудня
2007 року, позов задоволено. Позбавлено ОСОБА_1, ОСОБА_2. батьківських прав
щодо їх малолітніх дітей: дочки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, дочки ОСОБА_4
ІНФОРМАЦІЯ_2, дочки ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3, сина ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_4; стягнуто з
ОСОБА_1, ОСОБА_2. на користь установи, в яку будуть поміщені діти на утримання
неповнолітніх дітей - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, дочки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2, дочки
ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3, сина ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_4
аліменти у розмірі &frac12; частки їх заробітку (доходу) щомісячно до досягнення
дітьми повноліття, починаючи з 6 листопада 2006 року.

У касаційній скарзі
ОСОБА_1, ОСОБА_2.  просять скасувати
постановлені судові рішення, посилаючись на їх необґрунтованість та неправильне
застосування норм матеріального права й допущені при розгляді справи порушення
норм процесуального права та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні
позову.

Касаційна скарга задоволенню не
підлягає.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК
України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 335
ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду, чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу,
про перевагу одних доказів над іншими.

Доводи касаційної скарги
не дають підстав для висновку, що при розгляді справи суди неправильно
застосували норми матеріального права або допустили порушення  норм процесуального права, які передбачені
ст. 338 ЦПК України, як підстави для зміни або скасування судових рішень.
Наведені у касаційній скарзі доводи висновків суду не спростовують.

Ураховуючи
вищевикладене, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити.

Керуючись ст. 332 ЦПК
України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду
України

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_1,
ОСОБА_2 відхилити.

Заочне рішення Таращанського
районного суду Київської області від 7 грудня 2006 року та ухвалу апеляційного
суду Київської області від 11 грудня 2007 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не
підлягає.

Cудді:

Ю.В.
Прокопчук

А.В. Костенко

М.В. Патрюк
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

29 липня 2008 року колегія суддів Судової палати у цивільних

справах Верховного Суду України в складі:

Левченка Є.Ф.,   Охрімчук Л.І.,   Костенка А.В.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, Управління земельних ресурсів у Васильківському
районі Київської області, третя особа приватний нотаріус Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_4,  про визнання
договору купівлі-продажу земельної ділянки, державного акту на право власності
на земельну ділянку недійсними та визнання права власності на земельну ділянку,
за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Апеляційного суду Київської області від 14 січня 2008 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2007 року ОСОБА_1. звернулася в суд з названим позовом.

Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від
13.11.2007 р. позов задоволено частково: визнано недійсним договір
купівлі-продажу земельної ділянки площею 5,4648 га у АДРЕСА_1, укладений між
ОСОБА_2. та ОСОБА_1.; визнано державний акт на право власності на цю земельну
ділянку недійсним; зобов'язано ОСОБА_2. повернути його примірник державного
акту до Управління земельних ресурсів у Васильківському районі Київської
області, а в решті вимог позову відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду Київської області від 14.01.2008 р. рішення
місцевого суду скасовано та ухвалено нове рішення, яким у позові відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_1. просить рішення апеляційного суду скасувати та
залишити в силі рішення місцевого суду, посилаючись на неправильне застосування
судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм
процесуального права.

Заперечуючи проти касаційної скарги, представник  ОСОБА_2. указує на те, що рішення апеляційного суду, на його думку, є законним і
обґрунтованим.

Колегія суддів дійшла висновку, що підстави для перегляду рішення
апеляційного суду відсутні, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно ст. 335 ЦПК України суд касаційної
інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не
були встановлені в рішенні суду, чи відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що рішення апеляційного суду ухвалено з додержанням
судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, а також
відсутні передбачені ч. 1 ст. 338 ЦПК України
підстави для обов'язкового скасування рішення суду.

Наведені у касаційній скарзі доводи висновок
суду апеляційної інстанції не спростовують.

Керуючись ст.ст. 332, 336  ЦПК
України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду
України

у  х
в  а  л
и  л  а :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Апеляційного суду Київської області від 14 січня 2008 року залишити
без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Верховного Суду України :

Є.Ф. Левченко

Л.І. Охрімчук

А.В. Костенко
У Х В А Л А

І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И

28 липня 2008 року                                                        м. Київ

Колегія суддів Судової палати у
цивільних справах Верховного Суду України в складі :

головуючого     -                  Прокопчука Ю.В.,

суддів :                                   Костенка А.В.,

Патрюка М.В.,

розглянувши справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про
відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Новокаховського міського
суду Херсонської області від 5 жовтня 2007 року позов задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_3, ОСОБА_4. солідарно на користь ОСОБА_1, ОСОБА_2. 1 500 грн.
на відшкодування моральної шкоди, 43 657 грн. 63 коп. на відшкодування
матеріальної шкоди, 481 грн. судових витрат; у решті позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду
Херсонської області від 29 листопада 2007 року рішення суду першої інстанції у
частині стягнення солідарно з ОСОБА_4. на користь ОСОБА_1, ОСОБА_2.
матеріальної та моральної шкоди скасовано та ухвалено нове рішення про відмову
у задоволенні позову в цій частині; зобов'язано ОСОБА_1, ОСОБА_2. передати
ОСОБА_3 замінені запасні частини з пошкодженого автомобіля “Фольксваген-Пасат”
після відшкодування ним збитків ОСОБА_1; у решті рішення залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_1.
просить скасувати рішення апеляційного суду, посилаючись на його
необґрунтованість та неправильне застосування норм матеріального права й допущені
при розгляді справи порушення норм процесуального права, а рішення суду першої
інстанції залишити без змін.

Касаційна скарга задоволенню не
підлягає.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК
України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 335
ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду, чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу,
про перевагу одних доказів над іншими.

Доводи касаційної скарги
не дають підстав для висновку, що при розгляді справи суд неправильно
застосував норми матеріального права або допустив порушення  норм процесуального права, які передбачені
ст. 338 ЦПК України, як підстави для зміни або скасування судових рішень.
Наведені у касаційній скарзі доводи висновків суду не спростовують.

Ураховуючи вищевикладене,
колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити.

Керуючись ст. 332 ЦПК
України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду
України

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_1
відхилити.

Рішення апеляційного суду
Херсонської області від 29 листопада 2007 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не
підлягає.

Cудді:

Ю.В.
Прокопчук

А.В. Костенко

М.В. Патрюк
Справа № 2-274/08
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М   У К Р
А Ї Н И

07 серпня 2008 року

Лугинський районний суд
Житомирської області

в складі : головуючого
- судді     Бичківської К.Г.

при секретарі     Миколайчук Н.М.

з участю позивачки     ОСОБА_1

відповідача     ОСОБА_2

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в смт. Лугини

справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу

У С Т А Н О В И В :

Сторони уклали шлюб
17 липня 1993 року. Від спільного проживання мають дві доньки: ОСОБА_3 -
ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження та ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження.

Позивачка звернулась в суд з позовом до відповідача про
розірвання шлюбу, мотивуючи це тим, що спільне життя з відповідачем не
склалось, так як відповідач  зловживає
алкогольними напоями, приходить додому в стані алкогольного  сп»яніння вчиняє сварки, що  негативно
впливає на дітей. На її неодноразові
прохання змінити спосіб життя відповідач не реагує, або відповідає
брутальною лайкою. Подальше  збереження
сім»ї вважає не можливе.

В судовому засіданні позивачка  свої позовні вимоги підтримала.

Відповідач в судовому засіданні  позов визнав, суду показав, що  дійсно він буває, що він приходить додому в
стані алкогольного сп»яніння. На примирення він не погоджується, також просить
розірвати шлюб.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи,
суд вважає, що позов підлягає задоволенню, так як сім'я розпалась остаточно.
Сторони втратили почуття поваги  друг до
друга. В сім»ї постійно виникають сварки, що негативно впливає на розвиток
дітей.

Подальше збереження сім'ї суперечило б інтересам сторін.

Дітей для дальшого виховання залишити при позивачці.

Керуючись, ст. ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України,
ст. ст. 10, 60, 212, 215 ЦПК України,
суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Шлюб, укладений 17 липня 1993 року Калинівською сільською
радою Лугинського району, Житомирської області актовий запис № 04  між
ОСОБА_2 та  ОСОБА_1 розірвати.

Дітей : ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження та ОСОБА_4
- ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження для дальшого виховання залишити при позивачці.

Сторони звільнені від сплати судового збору  згідно ст. 4 п.18 Декрету Кабінету Міністрів
України «Про державне мито».

Заяву про апеляційне оскарження  рішення Лугинського районного суду може бути
подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга до
Житомирського апеляційного суду на рішення суду подається протягом двадцяти
днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Головуюча:
Справа № 2-1271/08
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М     У К Р А Ї Н И

24 липня 2008 року.
Тячівський районний   суд

Закарпатської області

в складі головуючого -    Чопик В.В.

при секретарі-                  Кошілко Н.М.

з участю представника позивача:
Пазина О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Тячів цивільну справу за позовом Солотвинського КПВ до ОСОБА_1
про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И
В:

Солотвинське КПВ звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості, мотивуючи свої вимоги тим, що їх підприємство надає послуги:
водопостачання, водовідведення сім”ї відповідача, яка складається з
п'ятьох  осіб. Станом на 20.05.2008 р.
відповідач допустився заборгованості за надані ними послуги в сумі 793.42 грн.
і їх письмову вимогу про погашення ним боргу, він проігнорував. Тому просять
суд стягнути з відповідача заборгованість по сплаті наданих йому послуг в сумі
793.42 грн. та на користь держави 51 грн. судового збору та 30 грн. за
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Представник
позивача позовні вимоги викладені в позовній заяві підтримав, просить стягнути
з відповідача суму заподіяної шкоди.

Відповідач
в судове засідання не з”явився, причини неявки суду не повідомив, хоча про
день, час та місце розгляду справи належним чином повідомлявся, а тому на
підставі ст. 169 ЦПК України справу розглянуто у його відсутності.

Заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши матеріали справи,
суд дійшов до наступного.

В судовому засіданні встановлено, що
станом на 20.05.2008 року відповідач
заборгував Солотвинському КПВ за послуги водопостачання та
водовідведення 793,42 грн., що підтверджується довідкою Солотвинського КПВ від
20.05.2008 року.

Згідно ст..1166 ЦК України  майнова
шкода, завдана  неправомірними рішеннями,
діями чи бездіяльністю  особистим не
майновим правам  фізичної або юридичної
особи відшкодовується  в повному обсязі
особою, яка її завдала.

Отже, виходячи з вище наведеного суд вважає, що з відповідача слід стягнути
заподіяні матеріальні збитки.

Керуючись
ст. 10, 213-215  ЦПК України, ст.ст. 1166
ЦК України - ,

В И Р І Ш И В:

Позов
задовольнити.

Стягнути з
ОСОБА_1  в користь Солотвинського
КПВ  -
793,42 гривень, та 51 гривень в користь держави судовий збір р/р
0249 та витрати за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи
в розмірі 30 гривень в користь ТУДКУ в Закарпатській області р/р
0248, код 22107951, МФО 812016.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Закарпатської області
через Тячівський районний суд шляхом подання заяви про апеляційне оскарження
протягом 10 днів з подальшим поданням апеляційної скарги протягом 20 днів.

Суддя:
В.В. Чопик
Справа № 2 - 1238
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М      У К Р А Ї Н И

06 серпня 2008 року                                   Енергодарський
міський суд Запорізької області

в складі головуючого судді :  Курач І.В.,

при секретарі :
Сідельниковій А.С.,

розглянувши в
попередньому  судовому засіданні цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про   стягнення аліментів на
утримання   дитини ,-

В С Т А Н О В И В :

Позивачка
звернулась до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення аліментів на
утримання дитини .

Позовні
вимоги мотивувала тим , що з відповідачем перебуває у  шлюбі з 28.08.2004 року. Мають дитину -
доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1народження. З липня 2008 року відповідач  в матеріальному утриманні дитини участі не
приймає, дитина проживає з нею. Просить суд стягувати щомісячно з відповідача
на її користь аліменти  на утримання
дитини   в розмірі 14 частки  всіх видів доходу відповідача, але не менше
ніж 30% прожиткового мінімуму на одну дитину відповідного віку, починаючи з дня
подачі позову до виповнення дитині  повноліття.

В
судовому засіданні позивачка   позовні
вимоги підтримала в повному обсязі.

Відповідач
в судовому засіданні,  позовні вимоги
визнав і не заперечує проти стягнення аліментів
на  утримання дитини в розмірі  1 / 4 частини всіх  видів його доходу, але не менше ніж 30%
прожиткового мінімуму  на одну дитину
відповідного віку,  до виповнення
дитині  повноліття.

Вислухавши
сторони , дослідив матеріали справи , суд прийшов до висновку, що позов   обґрунтований і належить задоволенню , бо
згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення
нею повноліття.

За новим
законодавством , відповідно до ст. 182 СК України  мінімальний розмір аліментів на одну дитину
не може бути меншим , ніж 30% прожиткового мінімуму.

Згідно з
документами в справі ,  батьком  ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1народження  є відповідач, який не заперечує проти
задоволення позову.

Керуючись
ст. ст. 180, 182, 183 Сімейного Кодексу , ст. ст. 130,209,212,213,214, 294, 367
ЦПК України , суд -

В И Р І Ш И В :

Позов
задовольнити.

Стягувати
щомісячно з ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, уродженця Курської області,
проживаючого: АДРЕСА_1 на   користь
ОСОБА_1  аліменти  на утримання дитини - донькиОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 народження в розмірі  1 4
частини від усіх видів

- 2 -

доходу, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового
мінімуму для дитини  до досягнення
нею  повноліття починаючи з
28.07.2008  року.

Рішення вступає в законну силу негайно у межах платежу за
один місяць.

Стягнути з
ОСОБА_2 судовий сбір в розмірі 51 гривні в доход держави і витрати на
інформаційно - технічне забезпечення розгляду цивільних справ у Енергодарському
міському суду Запорізької області в сумі 7,50 грн.  на рахунок НОМЕР_1 в ГУДКУ Запорізької
області , державний бюджет м. Енергодар, МФО 8130015 , Код 22050000.

Заяву
про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом десяти
днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається
протягом двадцяти днів  після подання
заяви про апеляційне оскарження.

Суддя :                                       І.В.Курач.
Справа
РІШЕННЯ

ІМ'ЯМ УКРАЇНИ

30 травня   2008 р.                                                                                            м.
Тячів

Тячівський районний  суд Закарпатської області в особі  головуючого судді Мельник В.І при секретарі
Гайдукова Н.А з участю позивачки ОСОБА_1
розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом:

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу

ВСТАНОВИВ

Позивачка пред'явила позов в суд до
відповідача  про розірвання шлюбу який
зареєстровано 17 травня 2005 року  у
виконкомі Глибокопотіцької сільської ради за актовим записом № 31

Від даного шлюбу  неповнолітніх дітей не мають, спільно нажите
майно буде розділено в добровільному порядку..

Позовні вимоги мотивує тим, що з
відповідачем по справі вони не зійшлись
характерами, та поглядами на життя між ними постійно виникали сварки та
скандали.

Відповідач по справі не поважав її як свою дружину, не рахувався з її
думкою по веденню домашнього господарства, безпричинно затівав сварки та
скандали, вони втратили почуття віри та поваги один до одного.

Позивачка позовні вимоги повністю
підтримала викладені в позовній заяві та доповнила, на даний час вона хоче
зареєструвати новий шлюб, вона зустрічається з іншим чоловіком,   але перешкодою є даний шлюб.

Просить суд даний  шлюб розірвати.

Відповідач  в судове засідання не
з'явився, по невідомій суду причині, хоча про час та місце розгляду справи
повідомлявся про що свідчать розписки про виклик його в суд, тому суд розглядає
справу на підставі наявних доказів..

Заслухавши пояснення  позивачки,    дослідивши матеріали справи, суд вважає що
позов слід задовольнити.

Сторони  разом не проживають тривалий час .   За час
спільного проживання між ними виникали сварки та скандали,  .  Вже
тривалий час як шлюбні відносини припинені
Вони  втратили почуття віри та
поваги один до одного .  За таких
обставин сім'я розпалась остаточно та шлюб носить формальний характер.

Вимог про розподіл майна  не
заявлялось.

На основі викладеного та
керуючись ст.ст.110-112 СК  України  ст. ст. 10
60, 80,   213, 215,   ЦПК України

РІШИВ

Позов   про розірвання шлюбу
задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1(ОСОБА_3)  та ОСОБА_2
який  зареєстровано 17 травня 2005
року  у виконкомі Глибокопотіцької
сільської ради  за актовим записом №
31  розірвати.

При реєстрації розірвання шлюбу
стягнути 17 гривен судового збору    з
ОСОБА_2 в  користь держави, звільнивши
від сплати позивачку ОСОБА_1

Вимог про розподіл майна,  не
заявлялось.

Заява про оскарження рішення може бути подана протягом десяти днів з дня

проголошення
рішення , а апеляційна скарга  протягом
двадцяти днів  після подання заяви  про апеляційне оскарження в апеляційний суд  Закарпатської області через Тячівський
районний суд.

Суддя
Тячівського  районного  суду
В.І.Мельник