Справа № 2-5                                                                                                                                        2008 рік
РІШЕННЯ

іменем України

15
січня 2008 року
смт.Куйбишево

Куйбишевський районний суд
Запорізької області в складі:

головуючого судді       Мальованого В.О.

при секретарі                Синяковій О.І.,

розглянувши  у відкритому судовому засіданні в
смт.Куйбишево Запорізької області цивільну справу за  позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення аліментів.

ВСТАНОВИВ:

До
Куйбишевського районного суду Запорізької області надійшла позовна заява   ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

В
заяві позивач вказувала , що у 1998 році уклала з ОСОБА_2, шлюб , від якого має
неповнолітню дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

З
моменту народження дитини ОСОБА_2,
втратив інтерес до сім'ї ,
відмовився від піклування про дитину та від матеріальної допомоги сім'ї.
У 2000 році залишив сім'ю в гуртожитку без матеріальної допомоги. У 2001 році
дитина була інфікована на туберкульоз та різко погіршився її стан здоров'я , що
було викликано недостатнім харчуванням та поганими житловими умовами. Під час
лікування дитини від туберкульозу  ,
ОСОБА_2, відмовився від надання допомоги та приховував своє місце перебування.

12
жовтня 2002 року між нею та ОСОБА_2, рішенням суду  шлюб було розірвано.

З 2002 року по 2006 рік
ОСОБА_2, дуже рідко цікавиться дитиною та не надавав матеріальної допомоги.

З
жовтня 2006 року вона з дитиною проживає в селі Білоцерківка Куйбишевського
району Запорізької області. Адреса проживання ОСОБА_2. була  відома . Але незважаючи на це він не провідує
, не цікавиться станом здоров'я та навчання дитини , не утримує та не приймає
участі у її вихованні не виконує своїх батьківських обов'язків.

Тому
вона просить стягнути з відповідача ОСОБА_2. На її користь аліменти для
утримання неповнолітнього сина ОСОБА_2 в розмірі 1/3 частини його заробітку.

Також
просить зобов'язати відповідача сплатити аліменти за період з 01.08.2004 року
по 01.08.2007 року в розмірі 1/3 частини його заробітку.

Також
вона подала до суду заяву з доповненням до позовних вимог в якій вказувала , що
у зв'язку з хворобою дитини та розвитком її здібностей , а також у зв'язку з
ухиленням відповідача від участі в утриманні дитини протягом 2000-2007 років,
просить зобов'язати відповідача ОСОБА_2., постійно покривати витрати на дитину
у розмірі 300 гривень щомісячно. Також просить зобов'язати відповідача покрити
додаткові витрати на дитину за період з 2000 по 2007 роки в сумі 17019 гривень.

В
судове засідання позивач ОСОБА_1, не з'явилася, про причини неявки не
повідомила.

Представник
позивача за дорученням ОСОБА_4, подав заяву про доповнення до позовник вимог і
просить суд задовольнити позов та
стягнути з відповідача ОСОБА_2. на
користь позивача ОСОБА_1. аліменти для утримання неповнолітнього сина
ОСОБА_2 в розмірі 1/3 частини його заробітку.

Також
просить зобов'язати відповідача сплатити аліменти за період з 01.08.2004 року
по 01.08.2007 року в розмірі 1/3 частини його заробітку.

Також
просить зобов'язати відповідача ОСОБА_2., постійно покривати витрати на дитину
у розмірі 300 гривень щомісячно. Також просить зобов'язати відповідача покрити
додаткові витрати на диитину за період з 2000 по 2007 роки в сумі 17019 гривень.

Також
просить зобов'язати позивача ОСОБА_5, перераховувати аліменти та додаткові
витрати на дитину за минулий час та у подальшому на особистий рахунок дитини в
Куйбишевському відділенні “Приватбанку”.

Зобов'язати
відповідача ОСОБА_5, повідомити суд та позивача про місця роботи та джерела
доходів та повідомляти про зміни місць роботи та джерела доходів у подальшому у
місячний термін.

Відповідач
ОСОБА_5, позовні вимоги не визнав і повідомив , що після розлучення він  продовжував піклуватися про сина , систематично
надавав матеріальну допомогу , активно брав участь у вихованні та спілкуванні
із дитиною, постійно провідував її у садку, пізніше у школі ,  іповністю ніс взв'язку з цим додаткові
витрати, доки син за самовільним рішенням матері не переїхав до іншої
місцевості .  Останній рік , в зв'язку з
переїздом дитини до іншої місцевості регулярно перераховував через фінансові
установи кошти на утримання дитини , але дружина не приймає їх і повертає
назад, в зв'язку з чим він відкрив накопичувальний рахунок на ім'я сина де на
сьогоднішній день зберігаються ті кошти, які повертаються назад.

Також
він зазначив , що він згоден сплачувати аліменти в сумі 400 гривень щомісячно,
однак він не погоджується із вказаною сумою додаткових витрат, оскільки вважає
її явно завищеною і необгрунтованою.

Представник
відповідача підтримав позицію свого довірителя і пояснив , що

сума додаткових витрат заявлених позивачем в
розмірі 17019 гривень не обгрунтована і не підтверджена доказами. Він просить
суд винести рішення , яким зобов'язати відповідача сплачувати аліменти в
твердій грошовій сумі яка становить 400 гривень щомісячно , у задоволенні інших
позовних вимог відмовити.

Свідок
ОСОБА_6, повідомив , що довгий час працював разом з позивачем ОСОБА_1., на
одному підприємстві і засвідчив , що неодноразово (не менше 10 раз) передавав
їй від ОСОБА_2., грошові кошти на її утримання та утримання дитини.

Суд
вислухав пояснення представника позивача , відповідача вивчивши матеріали
справи, вважає що позов підлягає задоволенню частково.

Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України
, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Визначаючи
розмір сплати аліментів , суд враховує , що середня заробітна плата відповідача
ОСОБА_5, становить 1500 гривень, він пояснив , що згоден сплачувати аліменти в
розмірі 400 гривень щомісяно , тобто майже тритину свого заробітку.

Відповідно
до ч.1 ст.184 Сімейного кодексу України аліменти визначаються в твердій
грошовій сумі , якщо платник аліментів має нерегулярний , мінливий дохід ,
частину доходу отримує в натуріа також за наявності інших обставин.

Суд
з'ясував обставини справи , той факт , що відповідач ОСОБА_5, має постіне місце
роботи і стабільний заробіток , вважає доцільним призначити аліменти у частці
від заробітку.

Відповідно
до ст.191 Сімейного кодексу україни , аліменти на дитину присуджуються за
рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Аліменти
за минулий час можуть бути присуджені , якщо позивач подасть суду докази , того
що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача , але не міг їх
одержати у зв'язку з ухиленням відповідача від їх сплати.

Позивач
ОСОБА_1, таких доказів суду не надала , тому позов у цій частині не підлягає
задоволенню.

Відповідно
до ст.185  Сімейного кодексу України
батьки зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину , що викликані
особливими обставинами ( розвитком здібностей дитини , її хворобою, каліцтвом,
тощо).

У
разі спору про розмір участі одного із батьків у додаткових витратах на дитину,
це питання вирішується за рішенням суду.

Відповідно
до ст.60 ЦПК України , кожна сторона зобов'язана довести ті обставини , на які
вона посилається , як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивач
ОСОБА_1, не надала суду доказів , які підтверджували її фактичні додаткові
витрати на утримання дитини , тому позов в цій частині не може бути
задоволений.

Відповідно
до ст.44-1 закону України “Про виконавче провадження” за письмовою заявою
стягувача-фізичної особи стягнуті грошові суми можуть бути
перерахованідержавним виконавцемна рахунок стягувача в банку або іншій
фінансовій установі чи перераховані на адресу стягувача поштовим переказом.

Зважаючи
на вище викладене, законом встановлено спеціальний порядок  виплати стягувачу грошових сум і тому
вирішення цього питання судовим рішенням не потребує.

Керуючись ст.ст.180, 182,183,185,191,
Сімейного кодексу України, ст.ст.60, 209, 212,214,215 ЦПК України суд-,

ВИРІШИВ:

Позовні
вимоги ОСОБА_1  задовольнити частково.

Стягнути
з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 аліменти на користь ОСОБА_1   для утримання неповнолітнього ОСОБА_3
ІНФОРМАЦІЯ_1 ,  в розмірі 1/3 частини
заробітної плати (доходів), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму
для дитини відповідного віку , щомісячно з
03.08.2007 року і до досягнення ним повноліття.

В
задоволенні інших позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 державне мито
на користь держави у розмірі 51( п'ятьдесят одна) гривна.

Стягнути
з ОСОБА_2 07 (сім)гривень 50 ( п'ятьдесят ) копійок в рахунок оплати витрат на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Допустити
негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Рішення
може бути оскаржене в апеляційному порядку
через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня
проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної
інстанції або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Суддя:                                                В.О.Мальований