Справа №  2-107/08
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2008 року Самарський районний суд
міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді                  Католікяна М.О.,

при секретарі                          Дятленко М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні
в залі суду в місті Дніпропетровськ заяву про призначення експертизи у
цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи - Дніпропетровська
міська рада, Комунальне підприємство «Дніпропетровське міжміське бюро технічної
інвентаризації», про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні
власністю, за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Дніпропетровської міської
ради, Дніпропетровської міської ради, треті особи - Комунальне підприємство
«Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації», ОСОБА_2, про визнання
права власності на самочинне майно, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1,
Дніпропетровської міської ради, третя особа - Комунальне підприємство
«Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації», про припинення
права власності, визнання права власності на нерухоме майно,

установив:

10 листопада 2006 рокуОСОБА_1звернувся до суду з позовом доОСОБА_3про
визнання договору купівлі-продажу дійсним, визнання права власності на нерухоме
майно. Свої позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що у січні 2004 року між
сторонами було укладено договір купівлі-продажу, за яким відповідач продав
позивачеві нерухоме майно, яке розташоване за адресою:АДРЕСА_1 (будівля м'ясопереробного цеху з прибудовою складу
«Е-1», «Е1-1» загальною площею 89,1 м2, цех виробництва
рідких добавок «О-1» площею 73,9 м2, склад-магазин «Х-1»,
адміністративно побутовий корпус «Х1-2», майстерня з топочною «Х2-1»,
прибудова «Х4-2» загальною площею 405,1 м2, ґанок «е»
площею 8,5 м2, ґанок «о» площею 6,9 м2, ґанок «х» площею
5,5 м2). Договір був укладений у простій письмовій формі з умовою
подальшого нотаріального посвідчення, проте відповідач згодом ухилився від
нотаріального посвідчення правочину, що явилося причиною звернення позивача до
суду із цим позовом (т. 1 а.с.а.с. 3, 4).

08 грудня 2006 рокуОСОБА_1змінив свої
вимоги, звернувшись з позовом до Виконавчого комітету Самарської районної в м.
Дніпропетровську ради, третя особа - КП «ДМБТІ», про визнання права власності
на самочинне майно. Свої позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що йому на
праві власності належить нерухоме майно, яке розташоване за адресою:АДРЕСА_1
(будівля м'ясопереробного цеху з
прибудовою складу «Е-1», «Е1-1» загальною площею 89,1 м2,
цех виробництва рідких добавок «О-1» площею 73,9 м2, склад-магазин
«Х-1», адміністративно побутовий корпус «Х1-2», майстерня з топочною
«Х2-1»). Під час експлуатації належного йому майна позивач самочинно
побудував прибудову «Х4-2» площею 32,6 м2, ґанок «Е»
площею 8,5 м2, ґанок «о» площею 6,9 м2, ґанок «х» площею
5,5 м2). Теперішнього часу позивач невзмозі зареєструвати за собою
право власності на спірні об'єкти через порушення процедури попереднього
узгодження будівництва. У зв'язку з викладеними обставинами позивач просить суд
визнати за ним право власності на зазначене нерухоме майно (т. 1 а.с.а.с. 17 -
19).

29 січня 2007 року суд своєю ухвалою
виключив з числі відповідачів Виконавчий комітет Самарської районної в м.
Дніпропетровську ради, залучив до участі у справі в якості відповідача
Виконавчий комітет Дніпропетровської міської ради (т. 1 а.с. 102-звор.).

01 березня 2007 рокуОСОБА_1доповнив свої
позовні вимоги вимогою про зобов'язання КП «ДМБТІ» зареєструвати право
власності позивача на самочинне майно (т. 1 а.с.а.с. 104 - 107).

27 березня 2007 року суд за заявою
представника ОСОБА_1позов в частині зобов'язання КП «ДМБТІ» зареєструвати право
власності позивача на самочинне майно залишив без розгляду (т. 1 а.с. 153).

Того ж дня суд своєю ухвалою залучив до
участі у справі в якості співвідповідача Дніпропетровську міську раду, в якості
третьої особи - ОСОБА_2 (т. 1 а.с. 155).

13 червня 2007 рокуОСОБА_1звернувся до суду
з позовом до ОСОБА_2, треті особи - Виконавчий комітет Дніпропетровської
міської ради, Дніпропетровська міська рада, КП «ДМБТІ», про усунення перешкод у
користуванні та розпорядженні власністю. Свої позовні вимоги позивач
обґрунтував тим, що він є власником нежитлової будівлі, яка знаходиться за
адресою:АДРЕСА_1. Відповідач також є власником деяких приміщень за цією
адресою. У тому числі позивачеві належить прибудова до шпалерного цеху «Х3-1».
Під час експлуатації зазначеним об'єктом нерухомості відповідач самовільно
зруйнувала зовнішню стіну прибудови та реконструювала приміщення, оспорюючи
право власності позивача, що явилося причиною звернення позивача до суду із цим
позовом (т. 2 а.с.а.с. 3 - 8).

17 серпня 2007 року суд своєю ухвалою
об'єднав в єдине провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2,
треті особи - Виконавчий комітет Дніпропетровської міської ради,
Дніпропетровська міська рада, КП «ДМБТІ», про усунення перешкод у користуванні
та розпорядженні власністю та цивільну справу за позовом ОСОБА_1до Виконавчого
комітету Дніпропетровської міської ради, Дніпропетровської міської ради, треті
особи - КП «ДМБТІ», ОСОБА_2, про визнання права власності на самовільно
побудоване майно (т. 2 а.с. 79).

Того ж дня суд своєю ухвалою виключив з
числа третіх осіб за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2, треті особи - Виконавчий
комітет Дніпропетровської міської ради, Дніпропетровська міська рада, КП
«ДМБТІ», про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні власністю
Виконавчий комітет Дніпропетровської міської ради (т. 2 а.с. 80-звор.).

03 вересня 2007 року ОСОБА_2 звернулася до
суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1, третя особа - КП «ДМБТІ», про припинення
права власності, визнання права власності на нерухоме майно. Свої позовні
вимоги позивач обґрунтувала тим, що сторони є співвласниками нерухомого майна,
яке розташоване за адресою:АДРЕСА_1. У жовтні 2003 року сторони за договорами
купівлі-продажу придбали склади, шпалерний цех та магазин за вказаною адресою.
Оскільки придбане майно знаходилося у непридатному для експлуатації стані,
сторони домовилися спільно реконструювати це майно. Остаточно реконструкція
закінчилася у травні 2006 року. Позивач, у тому числі понесла витрати на реконструкцію
майна ОСОБА_1в сумі 707 052,24 грн. На час придбання реконструйованого майна за
документами до його складу входила будівля «Х3-1», яка фактично була
відсутня. За домовленістю з ОСОБА_1 останній мав оформити усі дозвільні
документи на новий об'єкт, організувати введення його в експлуатацію, проте це відповідачем
зроблено не було. Зазначені обставини явилися причиною звернення позивача до
суду із цим позовом (т. 2 а.с.а.с. 89, 90, 105, 107, 109 - 111).

27 листопада 2007 року ОСОБА_2 уточнила свій
позов, зазначивши в якості співвідповідача Дніпропетровську міську раду, а
також висунувши вимогу про визнання за нею права власності на самочинні
прибудову «Х4-2», ґанки «х», «о», «е». Свої позовні вимоги позивач
обґрунтувала тим, що вказані об'єкти розташовані за тією ж адресою, були
побудовані за її кошти, а тому мають належати їй (т. 2 а.с.а.с. 121 - 123).

13 лютого 2008 року у судовому засіданні
представник ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про призначення судової
будівельно-технічної експертизи для визначення розміру її внеску у спірне
будівництво тощо.

ОСОБА_1, його представник не заперечували
проти задоволення заяви.

У судове засідання учасники процесу не з'явилися, повідомлялися належним чином. На
адресу суду надійшла заява представника ОСОБА_2 з проханням провести судове
засідання за її відсутності та відсутності її представника.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає
задоволенню з наступних підстав.

В силу ч. 1 ст. 143 ЦПК України для
з'ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних
знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд призначає
експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі.

Оскільки для з'ясування обставин, що мають значення для
справи, необхідні спеціальні знання, суд з урахуванням думок учасників вважає
за необхідне призначити у справі експертизу.

Керуючись ст.ст. 143, 144, 202, 203, 208 -
210 ЦПК України, суд

ухвалив:

призначити у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи -
Виконавчий комітет Дніпропетровської міської ради, Дніпропетровська міська
рада, Комунальне підприємство «Дніпропетровське міжміське бюро технічної
інвентаризації», про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні
власністю, за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Дніпропетровської міської
ради, Дніпропетровської міської ради, треті особи - Комунальне підприємство
«Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації», ОСОБА_2, про
визнання права власності на самочинне майно, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_1, Дніпропетровської міської ради, третя особа - Комунальне підприємство
«Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації», про припинення
права власності, визнання права власності на нерухоме майно судову
будівельно-технічну експертизу, на вирішення якої поставити наступні запитання:

1.   Чи виконані (в якому обсязі) роботи з
будівництва прибудови «Х4-2», ґанків «х», «о», «е» за адресою:
АДРЕСА_1?;

2.   Якою є кошторисна вартість робіт з
будівництва прибудови «Х4-2», ґанків «х», «о», «е»?

3.   Якою
є частка участі ОСОБА_2, ОСОБА_4 у будівництві прибудови «Х4-2»,
ґанків «х», «о», «е» від дійсної (ринкової) вартості цих об'єктів (визначити
відсоток їхньої частки)?;

4.   Чи
відповідають конструкції прибудови «Х4-2», ґанків «х», «о», «е»
будівельним нормам і правилам, чи придатні вони для подальшої експлуатації?

5.   Якою
є дійсна (ринкова) вартість прибудови «Х4-2», ґанків «х», «о», «е»
за адресою: АДРЕСА_1 на час проведення експертизи?

Проведення експертизи доручити експертам
Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз.

Попередити експертів про кримінальну відповідальність,
передбачену ст.ст. 384, 385 КК України.

Зобов'язати експертну установу у місячний строк
поінформувати суд про результати проведеної експертизи.

Витрати з проведення експертизи покласти на
ОСОБА_2.

Надати експертній установі матеріали
цивільної справи у двох томах.

Провадження у справі на час проведення
експертизи зупинити.

Заяву про апеляційне оскарження ухвали в
частині зупинення провадження у справі може бути подано протягом п'яти днів з
дня її постановлення. Апеляційна скарга на ухвалу в цій частині подається
протягом десяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Ухвала набирає законної сили після
закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження.

Головуючий суддя: