Справа №2-91/2008 р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.01.2008 року              Кіровоградський районний суд
Кіровоградської області

в складі головуючого- судді Терещенко Д.В.,

при секретарі-Бондаренко І.В.,

розглянувши при попередньому   судовому засіданні в місті Кіровограді
позовну заяву  ОСОБА_1  до ОСОБА_2,ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання
права  власності на спадкове майно

ВСТАНОВИВ :

Позивач  звернулася до
суду з  позовною заявою про  про визнання за нею права власності на
спадкове майно після смерті   матері
ОСОБА_5,яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

Представник
позивача ОСОБА_6 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав.

Відповідачі
в судове засідання не з”явилися. В письмовій заяві просили розглядати справу
без їх участі.

Судом
встановлено, що матері позивача ОСОБА_5 на підставі Державного акту на право
приватної власності на землю серії III-КР № 030153,
виданого 21 березня 2002 року Кіровоградською районною державною адміністрацією
належала земельна ділянка № 031 площею 5,75 гектара, розташована на території
Клинцівської сільської ради Кіровоградського району та області. Крім цього їй,
на підставі свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного
сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії КД № 091636
виданого 18 липня 2001 року Клинцівською сільською радою належало 0,40
відсотків майна пайового фонду колективного сільськогосподарського підприємства
„Рассвєт”, що в грошовому вигляді складає 7 588 гривень.

14 серпня 2002
року Клинцівською сільською радою Кіровоградського району Кіровоградської
області по реєстру № 25 був посвідчений заповіт згідно якого померла заповідала
позивачу та відповідачам ОСОБА_2, ОСОБА_3 все своє майно.

ІНФОРМАЦІЯ_1  ОСОБА_5 померла.

Після її
смерті позивач фактично вступила в володіння та управління спадковим майном,
т.я. в неї на руках знаходився
державний акт на землю та
свідоцтво про право власності на майновий пай.

Позивач через
об'єктивні обставини, на протязі шестимісячного терміну з
моменту відкриття спадщини, не подала заяву про її прийняття,т.я.  працює в Головному управлінні МНС України в
Кіровоградській області та постійно знаходилась у відрядженнях.

Ч. 1-2 ст.
1269 ЦК України передбачає, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але
на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має особисто
подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

ОСОБА_2
та  ОСОБА_3 спадщину не прийняли, а
ОСОБА_4 на час смерті  проживав разом з
нею, але до заповіту він включений не був.

Частиною 3
ст. 1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк
для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий
строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Таким
чином, позивач  не подала заяву про
прийняття спадщини, так як знаходилась у відрядженні і тому суд  вважає, що ця обставина може бути
прийнята  як поважна причина.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом
або за законом.

Частиною
1 ст. 1222 передбачено, що право на спадкування мають особи визначені у
заповіті. Згідно ч. 2 цієї ж статті спадкування за законом має місце у разі
відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови
від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не   охоплення заповітом усієї спадщини.

З
наведеного вбачається, що оскільки спадкоємці за заповітом -  брати позивача ОСОБА_2 та ОСОБА_3 спадщину не
прийняли і в них відсутні поважні причини пропуску строку, а брат ОСОБА_4 хоч
спадщину і прийняв, але він відноситься до спадкоємців першої черги за законом
і оскільки у позивача є поважна причина пропуску строку, то відповідачі не
можуть претендувати на спадкове майно.

Пункт 4
Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про практику розгляду судами України
справ про спадкування” передбачає, що при вирішенні судом питання про
продовження строку для прийняття спадщини, якщо у вказаний строк позивач
вступив в управління або володіння спадковим майном або його частиною, суд з
цих підстав вирішує питання про визнання права на спадкове майно, а не про
продовження пропущеного строку.

Частина 1 ст.
328 діючого ЦК України передбачає, що право власності набувається на підставах,
що не заборонені законом.

Стаття 392
ЦК України передбачає можливість пред'явлення позову про визнання права
власності, якщо це право не визнається або оспорюється іншою особою, а також у
разі втрати документа, який засвідчує право власності.

Вартість земельної
ділянки складає 56 368,17 гривень, вартість майнового паю складає складає 7 588
гривень, а загальна вартість спадкового майна складає 63956,17 гривень.

На підставі
ст.ст. 316, 317, 328, 386, 392, 1217, 1222, 1269, 1272 ЦК України та керуючись
ст.ст. 130, 213-215 ЦПК України, суд-

ВИРІШИВ:

ОСОБА_1 визнати
поважною причину пропуску шестимісячного строку, встановленого ч. 1 ст. 1270 ЦК
України для прийняття спадщини, після смерті ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1.

Визнати за
ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку № 031 площею 5,75 гектара,
розташовану на території Клинцівської сільської ради Кіровограждського району
Кіровоградської області, згідно Державоного акту на право приватної власності
на землю серії III-КР № 030153, виданого 21 березня 2002 року
Кіровоградською районною державною адміністрацією Кіровоградської області, в
порядку  спадкування за заповітом після
смерті ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за
ОСОБА_1 право власності на майновий пай в розмірі 0,40 відсотків    пайового фонду майна КСП „Рассвет”   на підставі свідоцтва про право власності на
майновий пай члена колективного
сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат), серії КД
№    091636    виданого
10 січня 2006 року Клинцівською сільською радою Кіровоградського
району    Кіровоградської області, в
порядку  спадкування за заповітом після
смерті ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .