Справа
№ 2-275-08 р.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

19 травня 2008 року Ізяславський райсуд Хмельницької
області в складі головуючої - судді Янішевської О. С., при секретарі Бондар М.
О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ізяславі
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на &frac12; частину
спільного майна подружжя,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду  з
заявою про визнання права власності на &frac12; частину
спільного майна подружжя, мотивуючи це тим, що з липня 1993 року до
ІНФОРМАЦІЯ_1 року вона проживала однією сім'єю з ОСОБА_3, котрий помер
ІНФОРМАЦІЯ_1 року. За час спільного проживання ними було придбано житловий будинок
АДРЕСА_1 у 1993 році, документи на який були оформлені на ім'я ОСОБА_3 в 1995
році зазначений будинок ними був проданий та придбано квартиру АДРЕСА_2. За час
спільного проживання придбані холодильник, пральна машина, автомобіль,
телевізор, приміщення «Керасінка» по вул. Б. Хмельницького в м. Ізяславі. Однак
матір померлого ОСОБА_3 ОСОБА_2 одна звернулась до державного нотаріуса з
заявою про прийняття спадщини.

Позивачка ОСОБА_1 в судовому засіданні фактично змінила позовні вимоги,
не надала суду жодних доказів щодо спільного придбання холодильника, пральної
машини, автомобіля, телевізора, приміщення «Керасінка» по вул. Б. Хмельницького
в м. Ізяславі, наполягає на позовних вимогах в частині визнання права власності
на &frac12; частину квартири АДРЕСА_2.

Відповідачка ОСОБА_2, її представник ОСОБА_4 в судовому засіданні
позовні вимоги не визнали.

Допитавши сторони, свідків, перевіривши матеріали справи, суд знаходить,
що позов задоволенню не підлягає з таких підстав.

Згідно ст. 21 Сімейного Кодексу України
шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі
реєстрації  актів цивільного стану.

Відповідно до ст. 21 ч. 2 Сімейного Кодексу України проживання однією
сім'єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та
обов'язків подружжя.

Відповідно до вимог ст. 60 Сімейного Кодексу України майно, набуте
подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної
сумісної власності.

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, що підтверджується свідоцтвом про
смерть.

ОСОБА_1 ( дошлюбне прізвище ОСОБА_5 ) уклала шлюб з ОСОБА_3 10 березня
2005 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, проти чого не заперечує і
відповідачка.

Вказаний шлюб було розірвано 18 січня 2007 року, що підтверджується
свідоцтвом про розірвання шлюбу.

Попередній шлюб позивачки розірвано 01 жовтня 2002 року, що
підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу.

Квартира АДРЕСА_2 була придбана ОСОБА_3 згідно договору купівлі-продажу,
посвідченого нотаріусом Ізяславської нотаріальної контори, від 07 квітня 1995
року, що підтверджується копією договору, довідкою Комунального підприємства
«Ізяславське районне бюро технічної документації».

Таким
чином спірна квартира придбана ОСОБА_3 до укладення шлюбу з позивачкою.

Згідно ст. 355 Цивільного Кодексу України право спільної власності
виникає з підстав не заборонених законом.

Згідно ст. 60 Цивільного процесуального Кодексу України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх
вимог і заперечень.

Позивачка не надала суду будь-яких доказів, які б підтверджували факт
спільного з ОСОБА_3 придбання спірної квартири.

Відповідачка надала суду розписку позивачки, надану ОСОБА_1 ( дошлюбне
прізвище ОСОБА_5 )  в тому, що вона
отримала від ОСОБА_3 05 березня 2001 року гроші в сумі 300 доларів США за розподіл
квартири АДРЕСА_2 і зобов'язувалась виписатись з зазначеної квартири та
претензій до ОСОБА_3 з приводу будинку не має.

Сама
позивачка не заперечує факт написання нею такої розписки та отримання грошей,
посилається на те, що це було зроблено шуткуючи.

Однак
в ході судового розгляду свідок ОСОБА_6 пояснив, що був присутній при написанні
позивачкою розписки і бачив, як ОСОБА_3 передавав їй гроші, тобто угода
відбулась.

З
копії домової книги вбачається, що позивачка та її дочка в 2001 році знялись з
реєстрації за адресою квартира АДРЕСА_2 і більше на реєстрацію за цією адресою
не ставали.

07
березня 2001 року позивачці було подаровано 9/25 частин будинку АДРЕСА_3, що
підтверджується копією договору дарування. Як пояснила сама позивачка, вказану
частину будинку вона придбала саме за
отримані від ОСОБА_3 гроші. Факт отримання ОСОБА_1 від ОСОБА_3 300
доларів США та придбання нею в той час частини будинку підтвердила свідок
ОСОБА_7, якій стало про це відомо зі слів самої ОСОБА_1

Будь-яких доказів проведення нею істотного збільшення майна -  квартири АДРЕСА_2 ОСОБА_1 суду не надала.

Керуючись ст. 41 Конституції України, ст. ст. 355 Цивільного Кодексу
України, ст.ст. 21, 57, 60 Сімейного Кодексу України, ст. ст. 10, 11, 57, 58,
59, 60, 62, 63, 64, 79, 81, 88, 209, 212, 213, 214, 215, 223, 291, 294, 296 ЦПК
України,

Р І Ш И В :

В задоволенні позову відмовити.

Заяву
про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом десяти днів з
дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Заява
про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються апеляційному суду
Хмельницької області через Ізяславський райсуд.

Суддя