Справа № 22-ц-1043/2008р. Головуючий по 1-ій інстанції: Гура А.О.
Категорія: 46 Суддя-доповідач: Попруга С.В.
РІШЕННЯ

іменем України

04 вересня 2008 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Сумської області у складі:

головуючого: Рибалки В.Г.

суддів: Попруги С.В., Криворотенка В.І.

з участю секретаря судового засідання - Чуприни В.І.

та осіб, які беруть участь у справі - позивача ОСОБА_1., відповідача ОСОБА_2. та її представника ОСОБА_3

розглянула у відкритому судовому засіданні у приміщенні апеляційного суду Сумської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Лебединського районного суду Сумської області від 03 липня 2008 року

у справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_4 до ОСОБА_2, третя особа: орган опіки і піклування Лебединської міської ради, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, визначення днів систематичних побачень з малолітньою дитиною та відшкодування моральної шкоди,-

в с т а н о в и л а :

25 квітня 2008 року ОСОБА_1 (батько) таОСОБА_4 (баба) звернулися до суду з позовом до ОСОБА_2. про усунення перешкод у спілкуванні з малолітньою дитиною та внучкою ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, визначення днів систематичних побачень з ОСОБА_5 та стягнення з відповідача моральної шкоди в розмірі по 150 грн. кожному.

Позивачі посилались на те, що ОСОБА_2., з якою проживала малолітня дочка, не виконує рішення органу опіки і піклування виконкому Лебединської міської ради від 28 лютого 2008 року щодо встановлення для них днів зустрічей та спілкування з ОСОБА_5, чим порушує їхні права гарантовані, зокрема, відповідними нормами СК України.

Рішенням Лебединського районного суду Сумської області від 03 липня 2008 року позовні вимоги ОСОБА_1.,ОСОБА_4 задоволено частково: встановлено дні зустрічей батька ОСОБА_1. та бабусіОСОБА_4 з малолітньою дитиною ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, кожні перші суботи та треті неділі місяця та в день народження дитини - ІНФОРМАЦІЯ_1 з 11 до 13 години в квартирі за АДРЕСА_1, де проживає дитина.

У задоволенні позовних вимог про усунення перешкод позивачам у спілкуванні з дитиною ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження та стягнення моральної шкоди у розмірі 300 грн. відмовлено за необгрунтованістю.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2., посилаючись на неналежну оцінку судом доказів, невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду першої інстанції в частині задоволення позову скасувати, і ухвалити в цій частині нове рішення про відмову в позові ОСОБА_1 таОСОБА_4

ОСОБА_2. доводить, що особисте спілкування позивачів з ОСОБА_5 перешкоджає нормальному розвиткові дитини, а отже не може відбуватись до досягнення дитиною віку одного року.

У судовому засіданні ОСОБА_2. підтримала доводи апеляційної скарги, а ОСОБА_1 заперечував проти доводів апеляційної скарги, вважав рішення суду законним і обгрунтованим.

Перевіривши законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи вимоги позивачів, суд першої інстанції фактично виходив з того, що відповідно ст.ст.150, 151, 153, 157, 159, 263 СК України, позивачі повинні брати участь у вихованні ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, та мають право на особисте спілкування зОСОБА_5 у спосіб визначений судом.

Проте з висновком суду погодитись неможливо, оскільки суд дійшов до них неповно з'ясувавши обставини, що мають значення для справи, без належної оцінки доказів, що призвело до неправильного застосування норм матеріального права і вирішення справи.

Так, відповідно до ст.153 СК України, в редакції від 16 січня 2007 року мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Назване право, зокрема, обмежене ч.3 ст.157 СК України, за змістом якої, право батька на особисте спілкування з дитиною обмежується, коли таке спілкування перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Ця норма, за аналогією та з урахуванням ст.263 СК України підлягає застосуванню і до баби дитини.

Відповідно до частин 4, 5, 6 ст.19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування.

Орган опіки та піклування подає до суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажать проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Суд може не погодитися з висновком органу опіки і піклування, якщо він є недостатньо обгрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Як убачається з висновку виконкому Лебединської міської ради, як органу опіки і піклування, від 16 травня 2008 року з огляду на вік та стан здоров'я дитини ОСОБА_5, рекомендації психолога, вкрай загострені особисті стосунки між батьками цієї дитини та бабою, особисте спілкування з дитиною позивачів до 21 листопада 2008 року не доцільне. Фактично мова йде про те, що безперешкодне спілкування з дитиною, на якому наполягають позивачі, у період до 21 листопада 2008 року, перешкоджатиме нормальному розвиткові дитини.

Під час розгляду справи в суді першої інстанції свідок ОСОБА_6, зокрема, показала, що ОСОБА_1 у квітні 2008 року в присутності своєї дочки вчинив сварку з ОСОБА_2, при цьому голосно розмовляв біля дитини, поводив себе нечемно.

Вищезгадані докази, що підтверджують заперечення відповідача проти позову, суд не спростував, і не маючи належних та достовірних доказів про обгрунтованість позовних вимог безпідставно задовольнив позов у цій частині.

Відповідно до ч.2 ст.155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини, а в даному випадку, на думку колегії суддів, позивачі не дотримуються вимог закону.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позовної вимоги ОСОБА_1.,ОСОБА_4 до ОСОБА_2. про визначення днів систематичних побачень з малолітньою дитиною ОСОБА_5

Вирішення в даний час таким чином справи, не позбавляє позивачів прав та обов'язків щодо безпосереднього спілкування з ОСОБА_5 після 21 листопада 2008 року з дотриманням вимог закону.

Керуючись ст.ст.303, 307, п.п.1,2,4 ч.1 ст.309, ст.ст.316, 319 ЦПК України, колегія суддів

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Лебединського районного суду Сумської області від 03 липня 2008 року скасувати в частині задоволення позовної вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про визначення днів систематичних побачень з малолітньою дитиною ОСОБА_5 і ухвалити в цій частині нове рішення про відмову в позові ОСОБА_1, ОСОБА_4.

В іншій частині рішення Лебединського районного суду Сумської області від 03 липня 2008 року залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двох місяців безпосередньо до Верховного Суду України.

Головуючий:

Судді: