Справа №2-128/2008р.
27 лютого 2008 року                                                                                                     м.Полтава
районний суд Полтавської області в складі
судді Шелудякова Л.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні
суду справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на
житловий будинок і господарські будівлі та споруди, -
ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_3. про визнання права
власності на житловий будинок, господарські будівлі та споруди, посилаючись на
те, що відповідно до договору купівлі-продажу від 20 вересня 1980 року ОСОБА_3,
який перебував у зареєстрованому шлюбі з нею, за її згодою, було придбано
житловий будинок з господарськими побудовами, розташованими в АДРЕСА_1. Також
зазначила, що за рішенням Полтавського районного суду від 15 лютого 1995 року
шлюб між ними був розірваний, ніяких вимог щодо розподілу майна ОСОБА_3 не
висував, а на суді заявив, що все майно залишає дружині і майнових претензій не
має. В лютому 1995 року ОСОБА_3 виписався з села Петрівка та уїхав, і більше за
місцезнаходженням будинку не з'являвся, участі в утриманні та збереженні майна
не приймав, обов'язкових платежів не здійснював.
що проживає в будинку разом з сином, утримує будинок належним чином, здійснює
всі обов'язкові платежі, але через не визначення її права власності на житловий
будинок вона не може реалізувати свої права щодо розпорядження будинком,
приватизації земельної ділянки, не може отримати субсидію, на яку має право та
інше. Просила визнати за нею право власності на житловий будинок, господарські
судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2. - ОСОБА_1. позовні вимоги
підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити і дала свідчення
аналогічні тим, що викладені в позовній заяві.
судове засідання не з'явився по невідомим суду причинам, хоча належним чином
був повідомлений про день і час слухання справи,  що підтверджується оголошенням в газеті „Зоря
Полтавщини” від 6 лютого 2008 року про виклик до суду. Зі згоди позивача суд
ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224
пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд приходить до
висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2. підлягають задоволенню.
до ч.1 ст.344 ЦК України особа набуває право власності на нерухоме майно за
набувальною давністю, якщо вона добросовісно заволоділа чужим майном і відкрито
та безперервно володіла цим майном протягом десяти років.
п.8 Прикінцевих та перехідних положень до Цивільного кодексу України за умови
володіння на 31 грудня 2000 року (на день, що на три роки передує дню набрання
чинності Цивільним Кодексом від 2003 року) застосовуються правила ст.344 ЦК, а
до набувальної давності зараховується весь строк володіння.
судовому засіданні встановлено, підтверджується матеріалами справи, зокрема
свідоцтвом про укладення шлюбу НОМЕР_1 виданому виконкомом Орджонікідзевської
райради м.Свердловська 8 вересня 1976 року, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2  8 вересня 1976 року уклали шлюб,  про що зроблена відповідна запис за №2059
(а.с.16), а згідно рішення Полтавського районного суду від 15 лютого 1995 року
даний шлюб було розірвано (а.с.17).
перебування у шлюбі з позивачем, відповідно до договору купівлі-продажу від 20
вересня 1980 року ОСОБА_4 продала, а ОСОБА_3 купив житловий будинок з
господарським прибудовами, який розташований в АДРЕСА_1 (а.с.6).
до довідки, виданої Бричківської сільською радою за №165 від 11 грудня 2007
року ОСОБА_3 не проживає на території сільської ради, і зокрема в с.Петрівка з
1995 року (а.с.18), а згідно довідки №135 від 11 грудня 2007 року тієї ж
сільради ОСОБА_2 проживає в АДРЕСА_1 з 1981 року разом з сином ОСОБА_5.
чином, даним житловим приміщенням позивачка користувалась на підставі договору
купівлі-продажу будинку і господарських будівель та споруд, укладеному її
чоловіком ОСОБА_3 під час перебування з нею у шлюбі. Також встановлено, що
останній з 1995 року, після розірвання шлюбу із позивачкою ОСОБА_2. вибув із
спірного будинку, і більше в ньому не з'являвся.
свідчить, що позивачка ОСОБА_2 добросовісно заволоділа нерухомим майном, яке
розташоване  по АДРЕСА_1 і продовжує
відкрито, безперервно володіти ним протягом більше десяти років та згідно до
положень ст.344 ЦК України набула право власності на це майно.
до положень пункту восьмого Прикінцевих та перехідних положень ЦК України,
правила ст.344 ЦК в частині набувальної давності щодо нерухомого майна
застосовуються також в тому разі, якщо особа за станом на 31 грудня 2000 року
відкрито і безперервно володіла нерухомим майном, а до набувальної давності зараховується
весь строк добросовісного володіння.
позивачка просить визнати право власності, відповідно до
архітектурно-будівельного висновку від 13 липня 2007 року може бути визнаний
житловим, придатним для постійного проживання (а.с.14.15).
підставі викладеного, ст.ст.328, 344, 392 ЦК України, керуючись ст.ст.7, 8, 10,
11, 60, 130, 174, 209, 212-215, 218, 224-226
ЦПК України, суд, -
ОСОБА_2 задовольнити.
за ОСОБА_2 право власності на житловий будинок,
господарські будівлі та споруди, що розташовані по АДРЕСА_1.
Рішення може
бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Полтавської області
через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення
рішення заяви про апеляційне оскарження і подання після цього протягом 20 днів
апеляційної скарги з подачею її копії до апеляційного суду або в порядку
ч.4  ст. 295 ЦПК України.

Заочне рішення
може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача,
поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення
віддруковано суддею особисто і є оригіналом.

Суддя