У Х В А Л А І М Е Н Е М   У К Р
А Ї Н И

12 травня 2008 року
м. Київ

Суддя Судової палати у цивільних справах Верховного Суду
України

Патрюк М.В.

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2 на рішення
Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від                   19 вересня 2007 року та
ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від            5 березня 2008 року в справі за
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_2, виконавчого комітету Дніпропетровської
міської ради про визнання права власності, визнання недійсними рішень
Дніпропетровської міської ради, свідоцтва про право власності, свідоцтв про
право на спадщину, державних актів про право приватної власності на земельну
ділянку,

в  с
т  а  н
о  в  и  в :

У червні 2006 року ОСОБА_3 звернулася в суд із
вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що після смерті її чоловіка ОСОБА_4
нею була успадкована належна чоловіку частина будівлі художніх майстерень
по                    АДРЕСА_1, що
побудована ним спільно з ОСОБА_5 у період 1972-1976 роки. Також їй належала
частина вказаної будівлі,  що набута нею
разом із ОСОБА_4 під час перебування у зареєстрованому шлюбі. Однак у червні
2006 року з оголошення у пресі їй стало відомо, що зазначена будівля в цілому
продається спадкоємцями ОСОБА_5 як належна їм на праві власності. Під час
судового розгляду справи нею також з'ясовано, що ОСОБА_5 на підставі рішення
виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради від 16 жовтня 1997 року
зареєстрував спірне майно в цілому за собою та отримав свідоцтво про право
власності на земельну ділянку.          В
подальшому, після смерті ОСОБА_5, спірне майно було успадковане відповідачами.
Уточнивши під час судового розгляду позовні вимоги, просила суд їх
задовольнити.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська
від 19 вересня            2007 року,
залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 5 березня
2008 року, позовні вимоги задоволено частково. Визнано за ОСОБА_3 право
власності на &frac12; частину
будівлі художньої майстерні за адресою: АДРЕСА_1, а за ОСОБА_1 - &frac14; частину будівлі, за ОСОБА_2 - &frac14; частину будівлі. Визнано
недійсними: рішення виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради від 16
жовтня            1997 року №1575/1 та
від 20 серпня 1998 року №1520 в частині визначення           ОСОБА_5 єдиним забудовником та
власником вказаної будівлі, свідоцтво від             17 вересня 1998 року на ім'я
ОСОБА_5 про право власності на будівлю художньої майстерні у &frac12; частині, свідоцтв від 26 травня
2004 року на ім'я         ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 про право на спадщину за заповітом на будівлю художньої майстерні у &frac14; частині кожного з них, рішення
виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради від 19 серпня 1999 року
№1723 у частині передачі у власність ОСОБА_5 земельної ділянки по АДРЕСА_1,
державні акти про право власності на вказану земельну ділянку на ім'я
ОСОБА_5,  ОСОБА_1 та ОСОБА_2 В
задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_1, ОСОБА_2 просять скасувати
судові рішення суду з підстав порушення судами норм матеріального та
процесуального права із направленням справи на новий розгляд до суду першої
інстанції.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з
таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної
інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не
були встановлені в рішенні суду, чи відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими.

Із оскаржуваних судових рішень, доданих до них
матеріалів  вбачається, що скарга є  необґрунтованою і наведені в ній доводи не
дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначених
судових рішень.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 328 ЦПК України, у разі якщо
касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають
необхідності перевірки матеріалів справи, суддя-доповідач відмовляє у відкритті
касаційного провадження у справі.

Керуючись пунктом 5 частиною 3 статті 328 ЦПК України

у  х
в  а  л
и  в :

У відкритті касаційного провадження у справі за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_2, виконавчого комітету Дніпропетровської міської
ради про визнання права власності, визнання недійсними рішень Дніпропетровської
міської ради, свідоцтва про право власності, свідоцтв про право на спадщину,
державних актів про право приватної власності на земельну ділянку відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити
авторам скарги.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Верховного Суду
України                                                              М.В. Патрюк