Справа № 2- 3673 / 2008 р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

25 листопада
2008 р.

Фрунзенський районний суд м.
Харкова  в складі :

головуючого судді -  Алфьорової
Т.М,

при секретарі - Гудзенко О.М.

розглянув у
відкритому судовому  засіданні в м.
Харкові цивільну справу  за позовною
заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та Дванадцятої Харківської  державної нотаріальної контори про скасування
свідоцтва про право на спадщину   та визнання права власності у порядку
спадкування за законом.

ВСТАНОВИВ:

Позивач  ОСОБА_1  звернувся
до суду  з позовом про скасування
свідоцтва про право на спадщину та визнання права власності на частину
житлового будинку у порядку спадкування за законом, посилаючись на, що його
брат  ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року.
Він був власником  житлового будинку  за адресою АДРЕСА_1 на підставі договору
дарування від 10.08.2000 року. Разом з ним у спірному будинку проживав та був
зареєстрований їх батько ОСОБА_4 Після смерті брата спадкоємцями першої черги
стали їх батько та донька брата - ОСОБА_2ІНФОРМАЦІЯ_2 року згідно рішення
Фрунзенського райсуду м. Харкова  батько
ОСОБА_4 було оголошено померлим. Після вступу рішення в закону силу, він 16
лютого 2008 року звернувся з заявою до 12-ої Харківської  державної нотаріальної контори про  прийняття спадщини  на частину
житлового будинку після смерті батька, але йому свідоцтво не було
видано. Пізніше йому стало відомо, про те, що відповідачці було  видано свідоцтво про право на спадщину за
законом  на весь  житловий
будинок. Він вважає, що це порушує його право на спадщину, так як він
має право, як спадкоємець першої  черги
на частину спадщини і тому вимагає скасувати свідоцтво про право на спадщину і
визнати за ним право власності на ту частину спадщини, яка повинна  належати йому за законом.

В судовому засіданні  позивач
підтримав свої  позовні вимоги і
вважає, що після смерті свого сина ОСОБА_3їх
батько фактично прийняв спадщину, так як на вересень 2007 року він був
зареєстрований у спірному будинку, де раніше постійно проживав. Після
оголошення батька померлим спадкоємцями першої черги після його смерті  є він, та онукаОСОБА_4 - відповідачка по
справі ОСОБА_2і кожен має право на  ј
частину спадщини.

Представник позивача позовні вимоги також підтримав у судовому засіданні
у повному обсязі та дав пояснення  суду
про обставини, викладених вище.

Представник відповідача у судовому
засіданні позов не визнав і пояснив, що підстав для задоволення позовних вимог
ОСОБА_1 немає.  Житловий будинок, який
розташований    за адресою АДРЕСА_1
раніше належав подружжюОСОБА_1. Мати позивача подарувала йому свою частину
будинку, яку він потім продав  ОСОБА_5
10.08.2000 року  ОСОБА_5 та  батько позивача ОСОБА_4подарували свої
частки  ОСОБА_3Після смерті ОСОБА_3у
вересні 2007 року, спадкоємець першої черги -
його донька ОСОБА_2, яка прийняла спадщину шляхом звернення до
нотаріальної контори  і  отримала свідоцтво про право на
спадщину.  ОСОБА_4рішенням суду був
оголошений померлим  ІНФОРМАЦІЯ_2 року, а
тому  не міг прийняти спадщину після
смерті свого сина ОСОБА_3 Підстав для скасування свідоцтва про право на
спадщину немає.

Суд,
заслухавши  показання сторін, вивчивши
матеріали справи, вважає, що позов не підлягає
задоволенню  з наступних  підстав.

Судом
встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

В судовому
засіданні встановлено, що ОСОБА_3  помер
ІНФОРМАЦІЯ_1 року, про що свідчить свідоцтво про його смерть,
виданогоІНФОРМАЦІЯ_3р. відділом
реєстрації актів цивільного стану по м. ХарковуНОМЕР_1.

ОСОБА_3
доводиться позивачу рідним братом. На момент смерті,  ОСОБА_3був
власником  житлового будинку,
розташованого за адресою АДРЕСА_1., про що свідчить договір дарування від 10
серпня 2000 року, посвідчений ОСОБА_6, приватним нотаріусом Харківського
міського нотаріального округу, а також довідкою з КП « Харківське міськБТІ» від
08.07. 2008 року.

Згідно зі
ст. 1261 ЦК України - у першу чергу право на спадкування за законом мають діти
спадкодавця, у тому числі зачаті за життя
спадкодавця  та народжені після
його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки.

У даному
випадку, після смерті ОСОБА_3, спадкоємцем
за законом  першої черги була  донька
спадкодавця - відповідач по справі ОСОБА_2, яка своєчасно звернулася до
нотаріальної контори з заявою про прийняття  спадщини і 19.06.2008 року одержала свідоцтво
про право на спадщину за законом, посвідченому державним нотаріусом  Дванадцятої Харківської  державної
нотаріальної контори.

Батько
позивача - ОСОБА_4 дійсно згідно законодавства відноситься до спадкоємців
першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України, але  рішенням
Фрунзенського райсуду м. Харкова
від  01 лютого 2008 року на
підставі ст. 46 ЦК України, його було оголошено померлим. Цим рішенням
встановлено, що ОСОБА_4був відсутнім за місцем
свого  постійного проживання  та реєстрації понад трьох років, тобто  з березня 2004 року.

Свідоцтво
про смерть ОСОБА_4, було отримано на підставі цього рішення і в свідоцтві
вказана дата смерті 12.02.2008 року.

Згідно зі
ст. 1268 ч.3 ЦК України - спадкоємець, який постійно проживав разом із
спадкоємцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину,
якщо протягом  строку встановленому ст.
1270 ЦК України, він  не заявив, про
відмову  від неї.

Відповідно
до ст. 1269 ЦК України - спадкодавець, який бажає прийняти  спадщину, але на час відкриття  спадщини не проживав постійно із
спадкодавцем, має право подати до нотаріальної контори заяву про прийняття  спадщини. Заява про прийняття  спадщини подається  спадкодавцем особисто.

Як
встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_4на 14.09.2007 року - день смерті
спадкодавця - свого сина ОСОБА_31  не
проживав  з ним постійно за вказаною
адресою і цей факт був достовірно встановлений
рішенням суду від ІНФОРМАЦІЯ_2 року і тому суд вважає, що  він не прийняв спадщину ні фактично, ні
юридично. Сам факт його реєстрації не свідчить про  прийняття
спадщини.

Суд не
може погодитися з доводами позивача та
його представника, що сам факт реєстрації в спірному будинку  свідчить про те, що спадкоємець прийняв
спадщину, так як в статті про прийняття спадщини йде мова про постійне
проживання, а не про  реєстрацію.

За  таких обставин, суд вважає, що нема
підстав  для скасування свідоцтва
про  право на спадщину за законом   та визнання права власності на ј частину
спадщини.

На
підставі викладеного, а також керуючись ст.ст. 1261,1268- 1270 ЦК України та

ст.ст. 10,
11 ,60,  212, 213, 256  ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 та Дванадцятої Харківської
державної нотаріальної контори про скасування свідоцтва  про
право на спадщину  та визнання
права власності  у порядку спадкування за
законом  відмовити.

Рішення суду  може бути оскаржене до Апеляційного суду
Харківської області  через Фрунзенський
районний суд м .Харкова.

Заява про
апеляційне  оскарження рішення суду може
бути подана протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Апеляційна
скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження або протягом десяти днів з дня проголошення рішення без
попереднього подання заяви про апеляційне оскарження.

Рішення
суду  набирає законної сили після закінчення
строку подання заяви про апеляційне
оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано, якщо
після подачі  заяви про  апеляційне оскарження апеляційна скарга не
подана - після закінчення строку  на
подачу апеляційної скарги,  у разі подання
апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної
сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Головуючий - суддя