Справа
№ 2-931/2008 року
справи 19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е
М     У К Р А Ї Н И

16 грудня 2008 року Крюківський районний суд м. Кременчука
Полтавської області у складі:

головуючого судді  - Степури А.А.,

при секретарях - Вороніній О.І., Коптяєвій Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну
справу за позовом фізичної особи ОСОБА_1 до фізичної особи ОСОБА_2 про
стягнення шкоди, завданої внаслідок невиконання договору купівлі продажу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаним позовом,
де просила винести рішення, яким стягнути з відповідачки на її користь завдану
матеріальну шкоду в сумі 20200 грн., що є еквівалентом 4000 доларів США, та
моральну шкоду в сумі 50000 грн.

На обґрунтовування своїх позовних вимог позивач вказала,
що  її бабусі - ОСОБА_3, на праві
приватної власності належала квартира, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1.
Після смерті бабусі, спадкоємницею Ѕ частини квартири за заповітом, стала вона,
а спадкоємницею другої половини стала її мати - ОСОБА_4. Спадщину вони
прийняли, але не оформили своїх спадкових прав. ІНФОРМАЦІЯ_1 року  померла її мати, яка свою частку заповіла
ОСОБА_2. ОСОБА_1 Позивачкою 15.07.2005 року на ім'я ОСОБА_2 видана довіреність
на ведення її справи про оформлення на її ім'я спадкового майна, а також на
підписання договору купівлі - продажу та одержання належних позивачці грошей.
ОСОБА_2 оформила на її ім'я спадщину на вищевказану квартиру та продала її
ОСОБА_5, згідно договору купівлі-продажу від 16.05.2006 року. При цьому ОСОБА_2
підписала договір від її імені, та отримала гроші за всю квартиру у розмірі 8
тисяч доларів США.

Не дивлячись на неодноразові прохання позивачки до
ОСОБА_2, повернути належну їй суму грошей у розмірі 4 тисячі доларів США, за
продаж успадкованої нею Ѕ частину квартири АДРЕСА_1,   відповідачка постійно обіцяла зробити це
пізніше, посилаючись на особисті труднощі. З тих пір пройшло майже 2 роки, і
вона зневірилась в тому, що ОСОБА_2 добровільно віддасть гроші, які повинна
була їй повернути.

Весь цей час позивачка відчувала себе приниженою,
ситуація була безвихідна та образлива, так як розуміла, що ОСОБА_2 безсоромно
обдурює її, а в той час вона потребує кошти на лікування, так як є інвалідом 3
групи і по причині інвалідності не може працювати та має на утриманні
малолітнього сина 2006 року. Видавши довіреність ОСОБА_2 мала надію на те, що
за отримані гроші зможе лікуватися та утримувати сім'ю. Але всі ці сподівання виявилися марними і нічого, крім
моральних страждань, від продажу своєї частини квартири не отримала і вважає,
що своїми діями ОСОБА_2 завдала їй значну моральну шкоду, яку вона оцінює в
50000 грн.

В судовому засіданні позивач та представник позивача - ОСОБА_6 позовні
вимоги доповнили, просили суд додатково стягнути з відповідача на користь
позивача 2000 грн. послуг адвоката на правову допомогу, 50000 гривень моральної
шкоди та, з урахуванням зміни курсу долара США, станом на 12.12.2008 року,
стягнути з відповідачки завдану матеріальну шкоду у сумі 29897 грн..

Відповідач - та представник відповідача - ОСОБА_7 в судовому засіданні
позов не визнали та надали свої заперечення, де вказали, що  за дорученням ОСОБА_1 позивач продала
квартиру її бабусі ОСОБА_3, це дійсно так. Але сама позивач інвалід, тому за
бабусею вона не могла доглядати. Бабуся потребувала у допомозі у останній час
на схилі свого життя. Позивачка ОСОБА_1 дійсно надавала їй доручення для того,
щоб вона продала квартиру. ОСОБА_1 просто ніколи було ходити готувати
документи. Вона являючись чужою особою для померлої її бабусі ОСОБА_3 розуміла,
що ОСОБА_1 є спадкоємицею бабусі і ОСОБА_1 це також розуміла, тому вона при
видачі доручення зразу отримала Ѕ частину коштів за квартиру у якій жила бабуся
у тому ринковому еквіваленті, який був на той час і більше ні про що не
турбувалася. Тобто спершу ніж їй було надано доручення від самої позивачки вона
спершу отримала гроші і до речі всі так роблять, а в своєму позові всі
обставини позивачка описує не вірно. Але яким б не були попередні обставини на
які посилається позивачка, основним є те, що позивачка занадто пізно чомусь
надумала звертатись до неї з позовом. ОСОБА_1 все отримала зразу ж після того,
як видала їй доручення. Позивачка знала існуючі ціни на квартири на той період
часу і зразу ж отримала від неї 4000 американських доларів. Довести сьогодні та
у даному позові той факт, що вона продала дану квартиру за 8000 американських
доларів позивачка нічим не може та і не намагається підтвердити, вона тільки на
словах це стверджує.

Суд вислухавши пояснення сторін, показання свідків ОСОБА_8, ОСОБА_10, ОСОБА_9,
ОСОБА_11, ОСОБА_12 , дослідивши обставини і матеріали справи, пред'явлені
сторонами докази та надавши їм належну правову оцінку вважає, що заявлений
позов підлягає задоволенню за таких підстав:

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 належала Ѕ частина квартири
АДРЕСА_1, відповідно до витягу про реєстрацію права власності.

Відповідачці ОСОБА_2 також належала Ѕ частини квартири АДРЕСА_1, відповідно
до заповіту померлої ОСОБА_4 та рішення Крюківського районного суду
м.Кременчука від 24.02.2006 року.

Згідно довіреності від 15.07.2005 року ОСОБА_1 уповноважила ОСОБА_2, що
мешкає в АДРЕСА_2, вести її справу про оформлення на її ім'я спадкового майна
(рухомого, нерухомого, цінних паперів, грошових внесків та іншого), яке
залишилося після смерті ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року та продати належну
їй квартиру за адресою АДРЕСА_1. Для чого надаю йому(їй) право подавати від її
імені заяви, документи, а в випадку необхідності і до суду, виступати в суді
захищати її права та інтереси, користуватися всіма правами, які надані
сторонами в судовому процесі, одержати свідоцтво про спадщину, зареєструвати
його в відповідних органах, бути її представником в комунальних органах, в МБТІ
по будь-яким питанням, що стосується спадкового майна та одержати витяг з реєстру
прав власності на нерухоме майно, одержувати довідки та документи,
розписуватися за неї, сплачувати необхідні кошти, підписати договір купівлі -
продажу, одержати мені належні гроші, а також виконувати всі інші дії,
пов'язані з виконанням цього доручення.

Відповідно до договору купівлі - продажу ОСОБА_2діюча від свого імені та
від імені ОСОБА_1 продала в рівних частинах, а ОСОБА_8 купив квартиру АДРЕСА_1.

Вартість квартири згідно витягу № 10614638 від 12.05.2006 року з реєстрації
прав власності на нерухоме майно виданого КП «Кременчуцьке МБТІ» склала 1673
гривні, що підтверджується договором купівлі - продажу від 16.05.2006 року.
Продавцем кошти отримано повністю при підписанні договору купівлі - продажу.

В судовому засіданні встановлено, а також підтверджено показаннями свідка
ОСОБА_8 та розпискою ОСОБА_2, що вона продала
квартиру АДРЕСА_1    ОСОБА_5, за
діючою на ринку нерухомості вартістю, у сумі 8000 доларів США.

В подальшому ОСОБА_2 при реєстрації шлюбу 29 грудня 2006 року змінила
прізвище на ОСОБА_2., що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна
сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на
підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього
Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у
справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення
рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у
справі, виникає спір.

Відповідачка не довела суду факт передачі нею грошових
коштів у сумі 4000 доларів США, як стверджувала у своїх запереченнях, та не
надала відповідних документів на підтвердження своїх заперечень щодо повернення
в повному обсязі позивачу коштів за Ѕ частину проданої нею квартири
№АДРЕСА_1.

Таким чином, судом встановлено, що на підставі
довіреності від 15.07.2005 року між сторонами виникли відповідні зобов'язання, а відповідно
до вимог ст. ст. 525, 526 ЦК України, одностороння
відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо
інше не встановлено договором або законом; зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до
звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Пунктом 3 статті 1006 ЦК України передбачено, що
повірений зобов'язаний негайно передати довірителеві все одержане у зв'язку з
виконанням доручення.

У відповідності до ч.2 статті 218 ЦПК України, якою передбачені правові
наслідки недодержання вимоги щодо письмової форми правочину, встановлено, що
заперечення однією із сторін факту вчинення правочину або оспорювання окремих
його частин може доводитися письмовими доказами, засобами аудіо-, відеозапису
та іншими доказами. Рішення суду не може ґрунтуватися на свідченнях свідків.

Таким чином, враховуючи, що відповідачем не надано
достатніх письмових та інших доказів на підтвердження своїх заперечень, а при
вирішення даного спору, рішення суду не може ґрунтуватися на свідченнях
свідків, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
матеріальної шкоди за неповернення грошей, одержаних по договору
купівлі-продажу квартири підлягає задоволенню. Відповідно до газети «Урядового
Кур'єру» № 43 від 07.03.2007 року, курс валют встановлений Національним банком
України, а саме курс долара США, який за 100 доларів США складає 747, 43 грн.
Тому, з відповідачки на користь позивачки з урахуванням зміни курсу долара США,   підлягає стягненню 29897 грн..

Відповідно до вимог частини 1 статті 1167 ЦК України моральна шкода,
завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Приймаючи до уваги, зазначене вище, суд вважає, що саме внаслідок
неправомірних дій відповідачки, які виразилися в невиконані зобов'язань
вказаних в довіреності та передбачених законодавством, тобто веденні в оману
позивачки, останній була заподіяна моральна шкода.

Вирішуючи питання про розмір компенсації за нанесену
моральну шкоду, суд виходить із характеру та тривалості страждань позивачки,
стану її здоров'я, істотності вимушених змін у її життєвих стосунках, матеріального
положення відповідачки, яка є інвалідом третьої групи і оцінює її розмір у 5000
грн.

Також, підлягають стягненню з відповідача на
користь позивача затрати по сплаті інформаційно-технічне забезпечення судового
процесу та послуги на правову допомогу.

Відповідно до п.2 ч.3 ст. 79, ст. 88 ЦПК
України, до судових витрат віднесені затрати на сплату судового збору, послуг
за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу та послуги на правову
допомогу.  Позивачем надано до суду
квитанції №13 від 27.03. 2008 року про сплату
послуг за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі  30 грн..

Позовні вимоги позивача в частині стягнення із відповідачки витрат
понесених нею на оплату правової допомоги ґрунтуються на ст. 84 ЦПК України,
підтверджені наявною в матеріалах квитанцією №1373
від 03.11.2008 року на суму 2000 грн. і дана сума не перевищує
граничний розмір компенсації витрат, пов'язаних з розглядом цивільних справ,
затверджених  Постановою КМУ №590 від 27
квітня 2006 року.

Таким чином, оскільки відповідач не виконав зобов'язання,
які на нього покладалися за довіреністю, а також відсутні правові підстави для
відмови у задоволенні позову, суд вважає, що позовні вимоги позивачки ОСОБА_1
підлягають частковому задоволенню.

Керуючись, ст. ст. 10, 60, 79, 84, 88, 212, 213, 218, 226 ЦПК  України, ст. ст.257, 525, 526, 1006 ЦК
України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Змінені позовні вимоги фізичної
особи ОСОБА_1 до фізичної особи ОСОБА_2 про стягнення шкоди, завданої внаслідок
невиконання договору купівлі - продажу - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 кошти за невиконання договору купівлі
- продажу в сумі 29897 (двадцять дев'ять тисяч вісімсот дев'яносто сім) грн.,
витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового розгляду справи в
сумі 30 (тридцять) грн., послуг за правову допомогу в сумі
2000  ( дві тисячі) грн.

Стягнути ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в сумі 5000 (п'ять
тисяч) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 349 ( триста
сорок дев'ять)гривень.

На рішення суду  може бути подана
заява про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня проголошення
рішення. Апеляційна скарга  на рішення
суду  подається протягом  двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження.

Суддя                                                                                                Степура
А.А.