Справа №2-4930/08/04
РІШЕННЯ

Іменем     України

29 вересня 2008 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого
- судді                              Донець
О.В.

при
секретарі                                        Муленко
К.І.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1до
ОСОБА_2 про визначення частки земельної ділянки в праві спільної сумісної
власності, визнання угоди дійсною та визнання права власності на земельну
ділянку,

ВСТАНОВИВ:

Позивач
звернувся до суду з позовом про визначення
частки земельної ділянки в праві спільної сумісної власності, визнання угоди
дійсною та визнання права власності на земельну ділянку поАДРЕСА_1, посилаючись
на наступне. Житловий будинок з надвірними будівлями, розташований вАДРЕСА_1,
зареєстрований за ним на підставі договору купівлі-продажу частини житлового
будинку від 28.09.2004 р. - 25/100 частин, та за ОСОБА_2.
на підставі свідоцтва від 4.07.2008 р. про право на спадщину за заповітом -
75/100 частин. Згідно до державного акту на право власності на земельну
ділянку, виданого на підставі рішення
Харківської міської ради від 28 вересня
2005 року № 183/05, у його та колишнього власника іншої частини домоволодіння
ОСОБА_3. спільній загальній власності знаходилася земельна ділянка розміром
0,0563 га.

Згідно з
договором купівлі-продажу від 25 липня 2008 р., відповідачка продала належні їй
75/100 частин житлового будинку з
надвірними будівлями йому та зобов'язалась у строк до 1 серпня 2009 р.
укласти з ним договір купівлі-продажу належної їй частки
земельної ділянки. Оскільки між ним та попереднім власником земельної
ділянки ОСОБА_3. не були визначені частки земельної ділянки, оформити своє
право в нотаріальному порядку на частку земельної ділянки та провести її
відчуження йому у зв'язку з відчуженням частки житлового будинку з
надвірними будівлями відповідачка не могла.

25 липня
2008 р. він здійснив повний розрахунок з відповідачкою і за частину житлового
будинку з надвірними будівлями, і за частину земельної ділянки, що підтверджено
власноруч написаною ОСОБА_2. розпискою, відповідно до якої відповідачка
фактично передала йому належну їй частку земельної ділянки і отримала за неї
гроші, а він, в свою чергу, передав їй гроші, і прийняв у власність земельну
ділянку, якою користується з 25 липня 2008 р.

Рішенням Київського
районного суду м.Харкова від 22 серпня 2008 р. за відповідачкою ОСОБА_2.
визнано право власності на земельну ділянку
площею 0,0423 га, розташовану вАДРЕСА_1, що відповідає 75/100 часткам від
загальної площі земельної ділянки. Відповідно, його частка земельної
ділянки складає 25/100 частин, що пропорційно його первісній частці житлового
будинку з надвірними будівлями, площею 0,0140 га. Однак, оформити в нотаріальному порядку фактично укладену угоду купівлі-продажу
земельної ділянки ОСОБА_2. не має можливості, оскільки землевпорядна організація відмовляється зареєструвати за нею 75/100
частин земельної ділянки, оскільки їй вже не належить частина житлового
будинку. Зазначене змушує його звернутися до суду.

Представник відповідача позовні вимоги визнав в повному обсязі.

Суд, вислухавши позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали
справи, задовольняє позовні вимоги, вважаючи їх законними та обґрунтованими, і
при цьому виходить з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що 25/100 частин житлового
будинку з надвірними будівлями по АДРЕСА_1зареєстровані на праві власності за
ОСОБА_1на підставі договору купівлі-продажу частини житлового будинку від
28.09.2004 р. Інші 75/100 частин зазначеного домоволодіння зареєстровані за
ОСОБА_2. на підставі свідоцтва від 4.07.2008 р. про право на спадщину за
заповітом.

Відповідно
до свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок, виданого
Райжилуправлінням Московського району м.Харкова 17.03.1975 р. на підставі
рішення виконкому Московського району м.Харкова №29 від 7 лютого 1973 р.,
75/100 частин житлового будинку з надвірними
будівлями по АДРЕСА_1 належали на праві власності ОСОБА_3.

Земельна
ділянка площею 0,0563 га, на якій розташоване зазначене домоволодіння,
зареєстрована на праві спільної власності за ОСОБА_3. та ОСОБА_1 на підставі
державного акту на право власності на земельну ділянку, виданого на підставі
рішення ХL сесії IV скликання
Харківської міської ради від 28.09.2005 року №183/05.

Згідно з
заповітом ОСОБА_3., складеним ним 27.08.2007 р., він все своє майно заповів
відповідачу ОСОБА_2., яка прийняла спадщину, про що свідчить отримане нею
свідоцтво про право на спадщину за заповітом.

25 липня
2008 р. ОСОБА_2. продала належні їй 75/100 частин домоволодіння по АДРЕСА_1 позивачу по справі ОСОБА_1 . та
зобов'язалась у строк до 1 серпня 2009 р. укласти з ним договір
купівлі-продажу належної їй частки земельної ділянки. Позивач ОСОБА_1.
здійснив повний розрахунок з відповідачкою і за частину житлового будинку з
надвірними будівлями, і за частину земельної ділянки, що підтверджено власноруч
написаною ОСОБА_2. розпискою, відповідно до якої відповідачка фактично передала
йому належну їй частку земельної ділянки і отримала за неї гроші. В свою чергу,
позивач прийняв у власність земельну ділянку, якою користується з 25 липня 2008
р. Однак, отримати свідоцтво про право власності на частку земельної ділянки
вона позбавлена можливості, оскільки в свій час ОСОБА_3. та ОСОБА_1. не
визначили свої частки.

Рішенням
Київського районного суду м.Харкова від 22 серпня 2008 р. за відповідачкою
ОСОБА_2. визнано право власності на
земельну ділянку площею 0,0423 га, розташовану в АДРЕСА_1, що відповідає 75/100
часткам від загальної площі земельної ділянки. Відповідно, частка
земельної ділянки позивача складає 25/100 частин, що пропорційно його первісній
частці житлового будинку з надвірними будівлями, площею 0,0140 га.

Відповідно до ч.2 ст. 220 ЦК України, якщо
сторони домовились відносно всіх суттєвих умов договору, і відбулось повне або
часткове виконання договору, але одна з сторон ухилилась від його нотариального
посвідчення, суд може визнати такий договор дійсним. В цьому випадку подальше
нотаріальне посвідчення договору не потрібне.

Сторони
домовились щодо істотних умов договору, кожен з них виконав умови цієї угоди:
позивач ОСОБА_1 . передав гроші відповідачці гроші за належну їй частину
земельної ділянки, а відповідачка ОСОБА_2 . - належну їй частку земельної
ділянки, яку позивач, як покупець, прийняв і з того часу володіє нею.

Таким
чином, доводи позивача знайшли своє повне підтвердження, в зв'язку з чим суд
задовольняє позовні вимоги в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60,212-215 ЦПК України, ст.ст. 220,357,

655 ЦК України,
суд -

ВИРІШИВ:

Позовні
вимоги ОСОБА_1. задовольнити.

Визначити
частку ОСОБА_1 у праві спільної власності на земельну ділянку площею 0,0423 га,
розташовану по АДРЕСА_1, в розмірі 25/100 частин.

Визнати
дійсним договір купівлі-продажу 75/100 частин земельної ділянки площею 0,0423
га по АДРЕСА_1, укладений 25 липня 2008 р. між ОСОБА_1та ОСОБА_2 .

Визнати
за ОСОБА_1право власності на 75/100 частин земельної ділянки площею 0,0423 га,
розташованої по АДРЕСА_1.

Вважати,
що ОСОБА_1 належить земельна ділянка площею 0,0423 га, розташована по АДРЕСА_1
, вцілому.

Рішення
може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської
області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня
проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 20 днів апеляційної скарги, або в порядку ч.4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя