Справа № 2- 2399/08
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ       УКРАЇНИ

06 листопада  2008 року

Приморський  районний суд м. Одеси в
складі:

головуючого     - судді Турецької І.О.

при секретарі  - Скоріній Т.С.

за участю представників позивача
адвокатів - ОСОБА_1, ОСОБА_2

представника відповідачки -  ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Одесі  справу
за позовом  Одеського національного
академічного театру опери та балету до ОСОБА_4
про усунення перешкод у володінні, користуванні й розпоряджанні
нерухомим майном, що належить на праві оперативного управління, шляхом
звільнення приміщення

ВСТАНОВИВ:

Правова позиція позивача.

У листопаді 2006 року Одеський національний академічний театр опери та
балету, звернувся до суду з вимогами до ОСОБА_4 про виселення останньої з
кімнати НОМЕР_1 гуртожитку, якій знаходиться на балансі у театру та
розташований у будинку АДРЕСА_1.

Дані
вимоги позивача обґрунтовувалися тим, що відповідачці, яка працювала в
Одеському національному академічному театру опери та балету на умовах
строкового договору, на період трудових відноси було надано місце у гуртожитку.

У зв'язку з тим, що строк трудового договору закінчився 25.06.2004 р.,
відповідачка, на думку позивача повинна була звільнити займану кімнату в
гуртожитку.

Однак, ОСОБА_4 відмовляється від добровільного звільнення приміщення, у
зв'язку з чим, вони просять суд, постановити рішення, яким виселити
відповідачку з кімнати АДРЕСА_1.

У зв'язку з тим, що відповідачка та її представник вважали, що позивач не
надав суду доказів, щодо правового статусу будинку АДРЕСА_1, а саме, не надав
належних доказів, що кімната НОМЕР_1 у якої проживає відповідачка є приміщенням
гуртожитку, була змінена підстава позовних вимог, з вказівкою на те, що
відповідачка незаконно проживає приміщенні, яке не є житловим і перешкоджає
театру ним користуватися.

В уточненому позові позивач, на підставі вимог ст. 400 ЦК України, просив
постановити рішення, яким усунути перешкоди користуванні спірним приміщенням,
шляхом звільнення його відповідачкою. Посилаючись на дану статтю, позивач
вважав, що відповідачка будучи недобросовісним володільцем, зобов'язана негайно
повернути майно театру, якій володіє ним на підставі закону.

Правова позиція відповідачки.

Відповідачка, заперечуючи проти
позову зазначала, що  позивач не надав
суду доказів, що він є балансоутримувачем
спірного приміщення, а тому не має право ставити питання, щодо усунення
перешкод у  користуванні ним.

Обґрунтовуючи свої заперечення, відповідачка та її представник послалися на
ст. 400 ЦК України, відповідно до вимог якої, тільки особа, яка має право на
майно, може ставити питання про витребування його у недобросовісного
володільця. На їх, думку, відповідно до ст. 398 ЦК України право володіння
виникає на підставі договору з власником або особою, якій майно було передане
власником, а також на інших підставах, встановлених законом.

Однак, у зв'язку з тим, що у
позивача відсутні документи, щодо передання йому спірного будинку у оперативне
управління,  йому в задоволенні вимог
необхідно - відмовити.

Мотивувальна частина рішення суду.

З'ясуванням обставин справи та перевірки їх, доказами встановлені наступні
фактичні обставини справи.

Згідно з рішенням виконавчого
комітету Одеської міської ради від 05 травня 1955 р. за №382 Одеському державному
академічному театрові опери та балету була відведена земельна ділянка, площею 2
197 кв. м. АДРЕСА_2 (нове найменування
Садіковська) у м. Одесі під будівництво трьохповерхового будинку під
розміщення складу для зберігання декорацій та підсобні майстерні.

Рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради від 15 липня 1964 р.
НОМЕР_128 позивачеві була відведена земельна ділянка, площею 266 кв. м.
АДРЕСА_2 для улаштування в'їзду на територію,
де будувався п'ятиповерховий будинок, в якому повинні були розміщуватися
склад, декорації, майстерні та гуртожиток.

Як, стверджували сторони у судовому засіданні, третій та четвертий поверхи
будинку АДРЕСА_1 використовується театром як гуртожиток для працівників театру.

Однак, будь - яких документів, що
підтверджували б статус даних приміщень, як приміщень гуртожитку - не має.

Так, відповідно до вимог ч. 2 ст. 127 ЖК України  жилі будинки реєструються як гуртожитки у
виконавчому комітеті районної, міської, районної у місті Ради народних
депутатів.

Як повідомив департамент архівної справи Одеської міської ради відомості
про правовий статус будинку АДРЕСА_1 - відсутні.

Відсутність належних доказів, щодо правового статусу спірного приміщення,
не дає суду право вважати, що воно являється гуртожитком, а тому  на думку суду, позивачі правомірно змінили
підставі позову, зазначивши, що відповідачка зобов'язана звільнити нежитлове
приміщення, яке належить їм на праві оперативного управління.

Про те, що позивач використовував нежитлові приміщення під житлові,
свідчить припис Одеської міської санітарно - епідеміологічної станції від
03.02.1984 р. за № 107, що був наданий відповідачкою в якості доказу.

В цьому документі, санепідстанція
вимагає негайно ліквідувати жилі приміщення в будинку виробничого
комбінату, вважаючи, що їх знаходження в будинку, де знаходяться цеха та
майстерні, грубо порушує санітарні норми та правила та наносить шкоду для
здоров'я людини.

Про те, що спірне приміщення
знаходиться у позивача на
балансі, крім рішень про відведення земельних ділянок, свідчить довідка,
яка надана його керівником та головним бухгалтером.

Крім того, як вбачається з рішення Одеської обласної ради “Про майно
спільної власності  територіальних громад
сіл, селищ, міст області”  від 22.09.2006
р. та  переліку до нього,  Одеський державний академічний театр опери та
балету знаходиться у спільної власності
територіальної громади міста та області.

В технічному паспорті на спірне приміщення, виготовленому ОМБТІ та РОН,
користувачем указаний  -позивач.

На підставі викладених   доказів, суд
приходить до висновку, що заперечення відповідачки та її представника, що
позивач є неналежним користувачем будинку АДРЕСА_1є - необґрунтованими.

Більш того, заперечення
відповідачки, суперечать її поясненням, які стосуються її вселення в
спірну кімнату.

Так, як пояснила відповідачка, вона поселилася в кімнату НОМЕР_1
вищевказаного будинку з дозволу адміністрації театру і вважала, що вселення
відбулося правомірно.

В той період, а також у період проживання у спірному приміщенні  у неї не викликало сумнівів щодо належного
власника або належного користувача будинку АДРЕСА_1.

Відповідно до вимог ст. 16 Закону України “Про  театри і театральну справу” матеріально -
технічна база театрів включає земельні ділянки, будівлі (споруди, приміщення)
та інші цінності.

Земляни ділянки, інші природні ресурсі, необхідні для будівництва та
експлуатації театральних будівель надаються у користуванні у встановленому
законом порядку.

Майно державних театрів є державною власністю і належить театрам або на
праві  господарського відання, або на
праві оперативного управління.

Користуючись спірним будинком на
праві оперативного управління, позивач, на думку суду, має право вимагати
усунення в цьому перешкод.

Дане право позивача передбачене Законом України “Про управління об'єктами
державної власності”

Цей Закон відповідно до Конституції України визначає правові основи
управління об'єктами державної власності.

Так, стаття 1 даного Закону визначає, що управління об'єктами державної
власності це здійснення Кабінетом Міністрів України та уповноваженими ним
органами, іншими суб'єктами, визначеними цим Законом, повноважень щодо
реалізації прав держави як власника таких об'єктів, пов'язаних з володінням,
користуванням і розпоряджанням ними, у межах, визначених законодавством України,
із метою задоволення державних та суспільних потреб.

Відповідно до статті  3 Закону
об'єктами управління державної власності є, в тому числі  і державне майно, що перебуває на балансі
господарських організацій і не увійшло до їх статутних фондів або залишилося
після ліквідації підприємств та організацій.

Позивач, відповідно до вимог ч. 4
цього Закону, є суб'єктом управління об'єктом державної власності

Виходячи, із викладених норм Закону, позивач, як суб'єкт управління
державною власністю у вигляді будинку АДРЕСА_1 наділений повноваженнями,
пов'язаними з його володінням, користуванням і розпоряджанням, а тому може
вимагати звільнення цього приміщення від осіб, які користуються ним без
належної правової підстави.

Про те, що відповідачка користується спірним приміщенням без належної
правової підстави, свідчать докази, на які вище посилався суд.

Відповідачкою не надано, а також не заявлено про наявність  будь-яких інших доказів, щодо правомірності
її знаходження у спірному приміщенні.

Відповідно до ч.4 ст.60 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 6, 10, 11, 208, 209, 212-215, 218
ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов  Одеського національного
академічного театру опери та балету до ОСОБА_4
про усунення перешкод у володінні, користуванні й розпоряджанні
нерухомим майном, що належить на праві оперативного управління, шляхом
звільнення приміщення  - задовольнити.

Усунути Одеському національному
академічному театру опери та балету перешкоди у володінні, користуванні й
розпоряджанні належним йому на праві оперативного управління майном, шляхом
звільнення  ОСОБА_4 кімнати НОМЕР_1
будинку АДРЕСА_1.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення 10 денного строку на подання заяви про апеляційне оскарження,
якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано.

Якщо було подано заяву про
апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана в  20 денний строк, рішення суду набирає
законної сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи
апеляційним судом.

Заява про апеляційне оскарження та
апеляційна скарга подаються до апеляційного суду Одеської області через
Приморський районний суд м. Одеси.

Суддя