СПРАВА
№2-2892008 року
У Х В А Л А

про
повернення заявнику заяви про забезпечення позову

10 січня 2008 року
місто Лозова

Суддя Лозівського міськрайонного суду Харківської області
Жмуд Н.М. розглянувши заяву Закритого акціонерного товариства комерційний банк
“Приватбанк” в особі філії “Харківське головне регіональне управління”
Закритого акціонерного товариства комерційний банк “Приватбанк” в особі
представника “Приватбанку”, діючого за довіреністю № 535 від 15.01.2007 року
Янсона Євгена Валерійовича «про забезпечення позову»,

В С Т А Н О В И В:

Закритим акціонерним товариством комерційний банк
«ПриватБанк», в особі представника заявника - Янсона Євгена Валерійовича
«ПриватБанку»- до суду подано заяву про забезпечення позову. В даній заяві
вказано, що у зв»язку із зверненням ПриватБанком з позовною заявою дот
ОСОБА_1про стягнення заборгованості за кредитом у розмірі 5547, 39 грн. та
приймаючи до уваги, що у порушення ст..526, 527, 530 ЦК України та умов
договору відповідач зобов»язання за кредитним договором не виконав, внаслідок
чого виникла заборгованість за кредитом, невжиття заходів забезпечення позову
може зробити неможливим виконання рішення суду, отже необхідно накласти арешт
на майно (грошові кошти), що належать відповідачу і знаходяться у нього або в
інших осіб.

Вивчивши матеріали даної заяви, суд знаходить її  такою, що підлягає поверненню заявнику,
оскільки вона подана без додержання вимог, встановлених  ст.151 ЦПК України.

Так, частиною 2
ст.151 ЦПК України вказано, що у заяві про забезпечення позову повинно бути
зазначено, причини, у зв»язку з якими
потрібно забезпечити позов, вид забезпечення позову, який належить
застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, необхідні для
забезпечення позову.

У поданій до суду заяві заявник прохає накласти арешт на
майно (грошові кошти), що належать Відповідачу і знаходяться у нього або в
інших осіб, проте не вказує на яке саме майно необхідно накласти арешт; не
вказує на яку суму необхідно накласти арешт та не зазначає фінансові установи
де знаходяться грошові кошти відповідача і не вказано інших осіб, у яких ці
грошові кошти чи майно.

З урахуванням
викладеного необхідно зазначити, що відповідно до ч.3 ст.152 ЦПК України види
забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

В свою чергу, відповідно до ч.3 ст.151 ЦПК України
забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо
невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи  зробити неможливим виконання рішення суду.

У заяві про забезпечення позову заявник посилається на
те, що невжиття заходів забезпечення позову може зробити не можливим виконання
рішення суду, тому необхідно накласти арешт га майно (грошові кошти), що
належать відповідачу і знаходяться у нього або в інших осіб.

Відносно даної вимоги, заявником не доведено
обґрунтування необхідності застосування забезпечення позову, оскільки, у заяві
відсутні будь-які відомості, на підтвердження викладеного.

Необхідно
також зазначити, що відповідно до п.4
Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 «Про
застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді справ
про забезпечення позову» - вказано, що розглядаючи заяву про забезпечення
позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на
підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами
дійсно виник спір про право та існує реальна загроза невиконання чи утруднення
виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з»ясувати обсяг
позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду
забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою
заявою, позовним вимогам.

Отже, на підставі вищевикладеного, відсутність зазначених
відомостей, позбавляє суд дійти висновку
про наявність достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття заходів
забезпечення позову може у майбутньому утруднити чи зробити чи зробити
неможливим виконання рішення  суду, а
також робить неможливим виконання такої ухвали.

У відповідності до
ч.8 ст.153 ЦПК України суд, встановивши, що заява про забезпечення позову подана
без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявникові.

Заявник не позбавлений можливості, усунувши вказані
недоліки про забезпечення позову, повторно звернутися до суду.

Керуючись ст.ст.151-153 ЦПК України,  суд, -

У Х
В А Л И В:

Повернути заяву Закритого акціонерного товариства
комерційний банк “Приватбанк” в особі філії “Харківське головне регіональне
управління” Закритого акціонерного товариства комерційний банк “Приватбанк” в
особі представника “Приватбанку”, діючого за довіреністю № 535 від 15.01.2007
року Янсона Євгена Валерійовича «про забезпечення позову» - заявникові.

Копію ухвали суду
направити заявнику.

Ухвала може бути
оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через
суд першої інстанції шляхом подачі в 5-денний строк з дня проголошення ухвали
про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 10 днів апеляційної
скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч.4 ст. 295
ЦПК України.

Суддя:
Н.М. Жмуд