Справа
№ 2-488 /2008 р.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е
Н Е М       У К Р А Ї Н И

14  березня  2008 р.                                    Ренійський районний суд Одеської
області

у складі:   -     головуючого судді Дудник В.І.;

·
при секретарі Касаповій О.У.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні в м. Рені справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання
договору купівлі-продажу нерухомості дійсним та визнання права власності на
житловий будинок, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідач ОСОБА_2 позов  визнав, проти задоволення позовних вимог не
заперечував, просив розглянути справу в попередньому судовому засіданні.

Виходячи
з наведеного, суд вважає, що рішення  у
справі можливо  постановити при
проведенні попереднього судового засідання.

Відповідно
до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в
порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК
України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних
підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

В ході
розгляду справи судом були досліджені наступні докази: копія розписки від
03.01.2008р. про отримання грошей у рахунок вартості будинку; копія технічного
паспорту на домоволодіння; довідка КП «Ренійське БТІ» про право власності;
копія витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно.

Судом в
ході судового розгляду справи встановлено, що позивачка ОСОБА_1 звернулася до
суду  із вищезгаданими вимогами до
ОСОБА_2, пояснивши, що 03.01.2008р. між нею та відповідачем була досягнута
домовленість про  купівлю-продаж
нерухомості, згідно якої відповідач продав, а вона купила житловий будинок
АДРЕСА_1 за 7000 грн. В той же день позивачка передала відповідачу обумовлену
суму, отримання якої підтверджується розпискою останнього від 03.01.2008р., в
якій зазначено, що гроші сплачені саме за купівлю житла. Оскільки на момент
укладення угоди сторони не мали змоги укласти договір у письмовому порядку та
засвідчити його нотаріально вони домовилися зробити це згодом. Після вчинення правочину
позивачка користується  придбаним житлом,
доглядає його, сплачує всі необхідні платежі. З метою нотаріального засвідчення
правочину, позивачка неодноразово зверталася до колишнього власника, однак,
ОСОБА_2 від посвідчення договору ухиляється, на прохання позивачки не реагує,
мотивуючи нестачею часу, матеріальними складнощами і т.і. При зверненні до
відповідних органів з питанням про переоформлення документації на будинок на
себе, позивачці було роз'яснено, що
зробити це неможливо, оскільки у сторін відсутній правовстановлюючий,
належним чином завірений документ на доказ вчинення правочину.  Враховуючи вищенаведене, позивачка  вимушена
була звернутися із позовом до суду.

Згідно
ст. 657 ЦК України, договір купівлі-продажу
повинен бути укладений у письмовій формі і посвідчений нотаріально, якщо
хоча б однією із сторін є громадянин, і недотримання цієї вимоги є підставою
для визнання укладеного договору недійсним. Разом із тим, між сторонами була
досягнута  взаємозгода за всіх істотних
умов договору, покупець передала продавцеві обумовлену суму, продавець передав
документи, нерухомість в натурі. Позивачка фактично вступила у володіння і
розпорядження нерухомістю, після укладання правочину виконала поточний ремонт,
постійно наглядає за схоронністю майна, - тобто правочин між сторонами фактично
відбувся.

Заслухавши
пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що
позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки доводи
позивачки  знайшли своє належне
підтвердження в судовому засіданні.

Згідно
ст. 220 ЦК України договір, укладений  із
порушеннями нотаріальної форми є нікчемним. Однак, в ч.2 вищевказаної статті
зазначено, що якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що
підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання
договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд
може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне
посвідчення договору не вимагається. Така можливість передбачена законом як
одна із форм захисту інтересів добросовісного учасника цивільних правовідносин.
Таким чином, по даній справі між сторонами при укладанні договору
купівлі-продажу була досягнута угода по всіх істотних умовах: відповідачу
передані гроші, позивачці - об'єкт нерухомості, яким вона на теперішній час
користується, проте через нотаріальне непосвідчення договору, не може їм
розпорядитися, переоформити на себе. Факти укладення угоди, передачі грошей у
рахунок вартості будинку підтверджуються письмовою розпискою відповідача від
03.01.2008р., крім того, обставини продажу, передачі грошей сам відповідач не
заперечує. В даний час звернення за оформленням договору купівлі-продажу є
неможливим, оскільки прохання позивачки з цього приводу відповідачем не сприймаються,
так як потребують додаткових матеріальних витрат.

Згідно
ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені
законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно,
якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності
не встановлена судом. Крім того, ч. 3 ст. 334 ЦК України встановлено, що право
власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню,
виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної
сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним.

Виходячи
із вищенаведеного, угода (правочин) між сторонами відбулася, вона виконана в
повному обсязі, нею були припиненні обов'язки відповідача щодо житлового
будинку та встановленні  права на
нерухомість у позивачки, тому є правові підстави визнати договір дійсним та
право власності на будинок за позивачкою.

Керуючись
ст.ст. 10, 11, 60, 212, 213  ЦПК
України,  ст.ст. 220,  328, 334, 386, 392, 657 ЦК України
2003р., -

В И Р І Ш И В :

Позовні
вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Укладений
із порушенням вимоги щодо форми договір купівлі-продажу, згідно із яким ОСОБА_2
продав, а ОСОБА_1 купила житловий будинок, розташований АДРЕСА_1,  - визнати
дійсним.

Визнати
за ОСОБА_1 право власності на  житловий
будинок, розташований АДРЕСА_1.

Рішення
суду набирає законної сили  після
закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про
апеляційне оскарження не буде подано. Якщо буде подано заяву про апеляційне
оскарження, але апеляційна скарга не буде подана протягом двадцяти днів
після  подання заяви про апеляційне
оскарження, рішення суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У
разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не буде скасовано, набирає
законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Строк
оскарження рішення в Апеляційний суд Одеської області  через Ренійський районний суд Одеської
області: 10 днів - з дня проголошення рішення, 20 днів - після подання заяви про
апеляційне оскарження.

Суддя: підпис

Копія
вірна: суддя

Секретар