Справа № 2-590/08
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М       У К Р А Ї Н И

14  жовтня 2008 року Барвінківський
районний суд Харківської області в складі:

головуючого      судді - Черних
Є.А.

при секретарі -  Линник В.П.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Барвінкове справу за позовною заявою  ОСОБА_1 до  ОСОБА_2 про  стягнення
суми боргу  за  договором
позики,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1  звернувся до суду з позовною заявою до
ОСОБА_2 про стягнення  суми
боргу  за
договором  позики.

Свої вимоги позивач мотивував тим, що
4  вересня  2008
року відповідач  позичив  у
нього  350  грн., які
зобов′язувався
повернути  до   8
вересня  2008  року. Вказане
було підтверджене  розпискою
ОСОБА_2.

Проте, на  усні  вимоги
про  повернення  в
добровільному  порядку  вказану
суму, відповідач не  реагував
і  тому позивач  просив
стягнути  з  останнього
на  його   користь 350
грн..

У  судовому  засідані
позивач  підтримав  позовні
вимоги.

Відповідач  проти  позову
не  заперечував.

Виходячи  з
наведеного, суд  вважає, що  рішення у
справі   можливо  постановити
при  проведенні  попереднього
судового  засідання.

Відповідно  до   ч.
4  ст.
130  ЦПК України при   визнанні
позову  ухвалюється  судове
рішення в  порядку,  встановленому ст.  174 цього
Кодексу. Згідно  зі  ст.
174  ч. 4  ЦПК України у
разі   визнання  відповідачем
позову суд  за  наявності для
того  законних   підстав ухвалює рішення  про
задоволення  позову.

Матеріалами  справи
встановлено, що за  розпискою
від   4 вересня 2008  року
ОСОБА_2  позичив  у
ОСОБА_1.  350  грн., які зобов′язувався  повернути
протягом  трьох  днів.

Вказані  кошти  позивачеві
не  були  повернуті.

У  відповідності  до  ст
.  1051
ЦК України, позичальник  має  право
оспорити  договір   позики на
тій  підставі, що  грошові
кошти   або  речі
насправді не   були  одержані ним
від  позикодавця або  були
одержані  у  меншій
кількості, ніж  встановлено  договором.

Якщо  договір  має
бути  укладено у  письмовій
формі, рішення  суду  не
може  грунтуватися  на
свідченнях  свідків для  підтвердження
того, що  гроші або  речі
насправді  не   були
одержані   позичальником  від
позикодавця або  були  одержані
у  меншій  кількості, ніж  встановлено
договором.

У  зв”язку  з
наведеним вище, суд
приходить  до  висновку про
задоволення  позову  в
частині  стягнення сум  боргу
за  договором  позики
з  відповідача  на
користь  позивача, оскільки    суми отримання грошей  відповідачем підтверджуються відповідною  розпискою. Відповідач  не
посилався  на те, що  вказаний
договір  заключався    під
впливом  обману  та
насильства.

Аналізуючи
зібрані  докази  в  їх  сукупності
суд  приходить  до
висновку  про   задоволення
позовних  вимог  позивача
у суді  в  повному обсязі..

Керуючись
ст.ст. 10, 11, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України, ст. ст. 1046-1050,  ЦК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1до  ОСОБА_2  про
стягнення    боргу  задовольнити.

Стягнути  з   ОСОБА_2
на  користь   ОСОБА_1 350 (триста  п′ятдесят)  грн.
суми  боргу.

Стягнути  з
ОСОБА_2  на  користь
ОСОБА_1  сплачену  ним  51
(п′ятдесят  одну) грн.  судового
збору  та  15 (п′ятнадцять)  грн. витрат на  інформаційно-технічне  забезпечення
розгляду  цивільних  справ.

Рішення   може
бути  оскаржене  в
апеляційному  порядку до  Харківського
апеляційного  суду через  суд
першої  інстанції шляхом  подачі в 10 - денний  строк з
дня  проголошення рішення  заяви
про  апеляційне  оскарження і
поданням  після цього   протягом 20
днів апеляційної  скарги, з  подачею
копії  до  апеляційної інстанції або  в
порядку  ч.  4
ст.  295 ЦПК України.

Суддя                                                                  Є.А.
Черних.