Справа № 2 - 1376/08
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

29 жовтня 2008 року Суворовський
районний суд міста Одеси, у складі:

Головуючого судді      -
Малиновського О.М.,

при секретарі                -   Стояновій І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду № 15, в м. Одеса,
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до гаражно-споживчого кооперативу „Іскра”,
ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3- про поновлення порушеного права, усунення
перешкод у користуванні та володінні, заборони вчиняти певні дії, -

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1. звернулась до суду з позовними вимогами в яких просила визнати
незаконними, недійсними з дня їх здійснення дії кооперативу „Іскра” та ОСОБА_2,
які перешкоджають їй володіти та користуватися гаражем НОМЕР_1 на автостоянці
„Іскра-5”, просила зобов'язати відповідачів поновити положення, яке було до
порушення її прав на володіння та користування гаражем НОМЕР_1, заборонивши
ставити в гараж НОМЕР_1 на автостоянці „Іскра-5” автомобілів, які належать
ОСОБА_3. Просила стягнути з відповідачів матеріальні збитки в розмірі 1675
гривень.

Ухвалою суду від 04.06.2008р. провадження у справі  в частині стягнення з відповідачів
матеріальних збитків було закрито в зв'язку з відмовою позивачки від даної
частини позовних вимог.

Іншу частину позовних вимог позивачка обґрунтовувала, тим, що їй на
підставі білету члену кооперативу „Іскра-5”
серії НОМЕР_2. належить гараж під НОМЕР_1. Зазначений гараж був
збудований нею та її чоловіком ОСОБА_4 у 1993 році на автостоянці № 5 на
підставі рішення № 15 від 28.01.1993р. виконкому Суворовського району м. Одеси.
Її чоловік ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1. Спірний гараж був зареєстрований на неї
як власницю автомобіля ГАЗ-2410 д/н НОМЕР_3, який знаходився у гаражі та яким
вона керувала в той час. Позивачка зазначала, що оскільки її чоловік та вона
були учасниками бойових дій та інвалідами, вони користувались пільгам при
сплаті грошей за гараж. У жовтні 2007р. вона приїхала до гаражу, однак відкрити
замок на воротах  вона не змогла оскільки
замок на воротах було змінено, її речі зібрані, а в гаражі знаходилась чиясь
автомашина. На думку ОСОБА_1. це було зроблено ОСОБА_2, з її відома, по її
вимозі було зроблено запис у журналі де було закреслено її ім'я, а з верху було
дописано ім'я її сина „ОСОБА_5” який помер ІНФОРМАЦІЯ_2. Дані факти
перешкоджання позивачці по справі у володінні гаражем з боку відповідачів стали
підставою для звернення до суду.

В судовому засіданні  позивачка та її
представник пред'явлені позовні вимоги підтримали просили задовольнити.

ОСОБА_2 та її представник в судовому засіданні пред'явлені позовні вимоги
не визнали в повному обсязі пославшись на те, що обставини викладені в позовній
заяві не відповідають дійсності. Відповідачка зазначала, що членом кооперативу
„Іскра” був її чоловік, -ОСОБА_5. з 1993 року, так як саме він сплатив вступний
внесок та особисто отримав пропуск на автостоянку. Сам гараж був збудований нею
та її чоловіком протягом 1993р. Її чоловікОСОБА_5. керував автомобілем ГАЗ
2410, д/н НОМЕР_3 який належав його батькові ОСОБА_4  за довіреністю. Всі членські внески
сплачувались її чоловіком, а після його смерті нею. Після смерті ОСОБА_4
автомобіль ГАЗ -2410 був переоформлений на позивачку ОСОБА_1. яка в свою чергу
знову передала автомобіль у користуванняОСОБА_5. за довіреністю, який 16.06.1999р.
продав даний автомобіль ОСОБА_6. На думку відповідачки дана обставина виключає
твердження ОСОБА_1. про використання нею автомобіля ГАЗ-2410. Додатково ОСОБА_2
зазначала, що на автостоянці „Таврія”, яка розташована по АДРЕСА_1
обліковується металевий гараж, що належить ОСОБА_4 Додатково відповідача та її
представник просили відмовити в задоволені позовних вимог в зв'язку з пропуском
ОСОБА_1. строку позовної давності, який почав відраховуватися на їх думку з
лютого 2002 року.

Представник кооперативу „Іскра” та її голова в судовому засіданні
заперечували проти позову в повному обсязі посилаючись на те, що оплату
членських внесків здійснювавОСОБА_5. після прийому його в члени кооперативу у
1993 році. 28.10.2001р. ОСОБА_1. звернулась до старшого автостоянки „Іскра-5”
ОСОБА_7. із заявою на ім'я голови кооперативу щодо переоформлення гаражу на її
ім'я в зв'язку зі смертю її чоловіка ОСОБА_4 який помер ІНФОРМАЦІЯ_3.  ОСОБА_7. не перевіривши документи, помилково
переоформив гараж без відповідної вказівки голови правління, видавши на ім'я
ОСОБА_1. квиток члену кооперативу.

21.02.2002р. до кооперативу звернулась ОСОБА_2 про переоформлення гаражу
НОМЕР_1 на її ім'я після смертіОСОБА_5.. Після чого було виявлено помилкове
оформлення гаражу НОМЕР_1 на ім'я ОСОБА_1. та було проведено виправлення
допущеної раніше помилки, а гараж було переоформлено на ОСОБА_2 01.02.2007р.
ОСОБА_2 вибула із членів кооперативу „Іскра” в зв'язку з продажем гаражу
НОМЕР_1 ОСОБА_3. який з того ж часу став членом кооперативу та користується
гаражем НОМЕР_1.

ОСОБА_3. в судовому засіданні зазначав, що він дійсно придбав у ОСОБА_2
гараж НОМЕР_1 яким користується до цього часу.

Суд, заслухавши сторін по справі, допитавши свідків, вивчивши матеріали
цивільної справи, встановивши факти та відповідні до них правовідносини,
прийшов до наступного.

Відповідно до свідоцтва про укладання шлюбу, а/з № 162 від 24.02.1989 р. по
Суворовському відділу ЗАГС м. Одеси був зареєстрований шлюб міжОСОБА_5. та
ОСОБА_2. (а.с.71).

З оригіналу  книги видачі білетів
членам кооперативу „Іскра” автостоянка № 5 вбачається, що в грудні 1994р. на
ім'я ОСОБА_5. було видано квіток серії НОМЕР_4. Журналом обліку оплати вступних
внесків автостоянки „Іскра-5” встановлено, що під № 561 значитьсяОСОБА_5., який
оплатив вступний внесок в розмірі 200 доларів. В наступному на ім'яОСОБА_5.
була видана перепустка НОМЕР_1 кооперативу „Іскра” автостоянка № 5  від 10.05.1997році, щодо використання ним
автомобіля марки ГАЗ-2410, д/н НОМЕР_3.

З оглянутих в судовому засіданні оригіналів книг по оплаті членами
кооперативу щомісячних внесків за 1995-2000роки вбачається, що щомісячні
членські внески за користування гаражем НОМЕР_1 на автостоянці „Іскра”
проводилисьОСОБА_5.

Згідно п.8 роз'яснень Пленуму Верховного Суду України  „Про практику розгляду судами цивільних
справ, пов'язаних із діяльністю гаражно-будівельних кооперативів” член ГБК,
який повністю вніс свій пай за гараж, наданий йому у користування, набуває
право власності на це майно і вправі розпоряджатися ним на свій розсуд........

Встановлення факту внесенняОСОБА_5. пайового внеску за гараж вказує на те,
що самеОСОБА_5. у відповідність до ст.15 Закону України „Про власність”, який
був дійсним на той час,  був його
власником, а виходячи з того, щоОСОБА_5. на час внесення паю  знаходився в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2,
то спірний гараж у відповідність до ст.22 КпШС України, який діяв на той час,
належавОСОБА_5. та ОСОБА_2 на праві спільної сумісної власності.

Петренко С.В. помер ІНФОРМАЦІЯ_2., що підтверджено а/з про смерть 1804 від
29.09.2001р. по відділу РАГС Суворовського районного управління юстиції м.
Одеси.

Як було встановлено судом, ОСОБА_1. 28.10.2001році звернулась до  старшого автостоянки „Іскра-5” ОСОБА_7.,
представивши йому: заяву про переоформлення на її ім'я гаражу після смерті її
чоловіка, свідоцтво про смерть її чоловіка ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3.,
свідоцтво про її одруження з ОСОБА_4
ОСОБА_7. в свою чергу на підставі представлених документів, без
будь-якої правової підстави, виписав на ім'я ОСОБА_1. членський квіток серії
НОМЕР_2.

Допитаний в судовому засіданні у якості свідка ОСОБА_7. показав, що ним
28.10.2001р. помилково було проведено переоформлення гаражу НОМЕР_1 на ім'я
ОСОБА_1. та видано на її ім'я членську книжку, чистий бланк якої було підписано
головою кооперативу з прославленням печатки до її заповнення. Дану помилку
побачив відразу, проте виправлень не проводив. Додатково свідок показав, що
жодного разу він ОСОБА_1. на стоянці до 28.01.2001р. не бачив. Як йому відомо
гараж НОМЕР_1 був постійно зареєстрований заОСОБА_5. який приходив на стоянку
та він його бачив.

Свідок ОСОБА_8. показав, що він
приблизно в 1996-1997 роках, за проханням ОСОБА_1. проводив ремонтні
роботи в гаражу НОМЕР_1, а саме викопав в гаражі яму, робив настил криши.
Свідок пояснив, що під час виконання даних робіт гараж був вже збудований. Зі
слів ОСОБА_4 та ОСОБА_1. йому стало відомо, що ОСОБА_4 отримав ділянку для
встановлення гаражу.

Допитаний в судовому засіданні
свідок ОСОБА_9. будь-яких пояснень,
які б мали значення для розгляду справи не надав.

В наступному, 21.02.2002 році з заявою про переоформлення спірного гаражу
звернулась ОСОБА_2 надавши копію свідоцтва про її шлюб зОСОБА_5., копію
свідоцтва про смертьОСОБА_5. та копію паспорту. Після чого, на підставі
резолюції голови правління кооперативу „Іскра”, в журналі обліку власників
гаражів автостоянки „Іскра-5”  за 2001р.
були внесені виправлення з зазначенням прізвищаОСОБА_5., а в журналі за 2002р.
та в журналі реєстрації членів кооперативу „Іскра” були внесені виправлення
та  власником гаражу НОМЕР_1 була
зазначена ОСОБА_2

З оглянутих оригіналів книг по оплаті членами кооперативу щомісячних
внесків за 2001-2007 роки вбачається, що щомісячні членські внески за
користування гаражем НОМЕР_1 на автостоянці „Іскра” проводились ОСОБА_2

01.02.2007р. на підставі заяви члена кооперативу ОСОБА_2, за резолюцією
голови правління кооперативу „Іскра”, гараж НОМЕР_1 в зв'язку з його продажем
було переоформлено на ім'я ОСОБА_3, а останнього за його же заявою було
прийнято до членів кооперативу та видано членську книжку серії НОМЕР_5.

Отже встановлені в судовому засіданні факти вказують на те, що посилання
ОСОБА_1. на ту обставину, що спірний гараж НОМЕР_1 належав її чоловіку ОСОБА_4
внаслідок чого був переоформлений на її ім'я в 2001 році є безпідставними та з
її боку не підтверджені жодним належним доказом.

Судом не приймається до уваги посилання позивачки на рішення виконкому
Суворовського району м. Одеси № 15 від 22.01.1993р. оскільки дане рішення не
було представлено суду в оригіналі, на ньому відсутні печатки. Даним рішенням
ОСОБА_4 було надано дозвіл на встановлення металевого гаражу, в той час коли
гараж НОМЕР_1 на автостоянці „Іскра-5” був збудований з кам'яних блоків. Судом
приймається до уваги, що на даний час на гаражній автостоянці „Таврія” за
ОСОБА_4 числиться металевий гараж НОМЕР_6 та після його смерті на інших осіб
переоформлений не був.

Судом не приймається до уваги представлена з боку ОСОБА_1. квитанція від
02.09.1996р. про нібито проведення нею сплати за гараж на автостоянці
„Іскра-5”, оскільки сам факт разового внесення грошових коштів не може бути
підставою правомірного володіння спірним гаражем. З інших квитанцій
представлених з боку ОСОБА_1. не вбачається від кого були прийняті грошові
кошти та за який гараж проведена сплата.

Неспроможні посилання позивачки в частині користування нею автомобілем
ГАЗ-2410, д/н НОМЕР_3, оскільки як сама пояснила позивачка в судовому засіданні
даним автомобілем користувався її синОСОБА_5. за довіреністю. Крім того,
відповідно до довідки УДАІ ГУ МВС України в Одеській області, автомобіль ГАЗ
2410, д/н НОМЕР_3 був проданий ОСОБА_6. 09.06.1999р., що виключає можливість
користування автомобілем ОСОБА_1. у 2000-2001р.

Посилання представника позивачки на ту обставину, що в оглянутих судом
журналах, в яких був записаний в якості члена ГКБОСОБА_5., проведені
виправлення є безпідставні. Оглянуті судом оригінали журналів будь-яких сумнів
в їх справжності, або проведення в них будь-яких виправлень, у суду не
викликали.

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не
інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК
України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

На підставі встановлених в судовому засіданні фактів та зазначених в цьому
рішенні, оцінюючі зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов до
висновку, що відповідачами по справі не відбувалось порушень прав ОСОБА_1. в
межах пред'явлених позовних вимог.

Інших вимог ОСОБА_1. до суду не пред'являла.

В зв'язку з чим суд вважає, що в задоволені пред'явленого позову слідує
відмовити в повному обсязі в зв'язку з його недоведеністю. Відмовляючи в
задоволенні позову за підставами зазначеними вище, судом відхиляються посилання
відповідачки ОСОБА_2 та її представника щодо підстав відмови ОСОБА_1. в
задоволені позовних вимог в зв'язку з пропуском строку  позовної давності.

Керуючись  ст.ст.10,11,57,63,64, 209,
212, 214, 215, 218 ЦПК України, -

ВИРІШИВ

В задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до гаражно-споживчого кооперативу
„Іскара”, ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3- про поновлення порушеного права,
усунення перешкод у користуванні та володінні, заборони вчиняти певні дії
відмовити в повному обсязі.

Рішення може бути оскаржене  в апеляційний
суд Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-ти денний
строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням
після цього протягом 20 днів апеляційної скарги або в порядку ч.4 ст. 295 ЦПК
України.

Суддя -