Справа№2-29/08
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЯМ УКРАЇНИ

25 березня 2008 року смт. Романів

Романівський районний суд Житомирської області

в складі: головуючої - судді Кравчук В.П.

при секретарі Багінській В.І.

з участю прокурора Пруса А.П.

позивачки ОСОБА_1

представників органів опіки та піклування

Романівської райдержадміністрації - Царюк С.А.

Житомирської міської ради - Колесинського В.А.

відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у судовому засіданні в смт. Романові

справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав відносно дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, в зв'язку з ухиленням відповідача від виконання обов'язків по утриманню та вихованню дитини.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 підтримала заявлений позов та просить винести рішення про позбавлення відповідача батьківських прав відносно неповнолітньої дочки - ОСОБА_3, посилаючись на те, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини: відповідач не зустрічається, не спілкується з дитиною, не цікавиться її справами, самопочуттям та іншим, не вітає її з днями народження.

Відповідач ОСОБА_2 заявлений позов не визнав, пояснивши, що дійсно вони з позивачкою проживають окремо, довгий час він не спілкувався з дочкою, оскільки вона проживає з бувшою дружиною в м. Житомирі, де родичі дружини бажають йому тільки зла. Останній раз він бачився з дочкою, коли вона літом 2005 року приїжджала до його батьків в смт. Миропіль. Відносини з дитиною були нормальні до створення ним нової сім'ї. Він сплачував аліменти на утримання дитини , а тому не бажає, щоб його позбавляли батьківських прав відносно дочки.

Представник органу опіки та піклування Романівської райдержадміністрації Царюк С.А. вважає, що заявлений позов задоволенню не підлягає, оскільки відповідач позитивно характеризується за місцем проживання, сплачує аліменти на утримання дитини.

Прокурор та представник органу опіки та піклування Житомирської міської ради Колесинський В.А. вважають, що позов про позбавлення батьківських прав підлягає задоволенню, оскільки відповідач крім аліментів не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не цікавиться її навчанням та життям, що свідчить про ухилення відповідача від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Допитана в судовому засіданні неповнолітня ОСОБА_3 показала, що бачила свого батька лише три рази і не вважає його за батька; бачилася з ним, коли приїжджала в смт. Миропіль до своїх дідуся і бабусі: останній раз це було літом 2005 року.

Допитані в якості свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5 - батьки відповідача, показали, що син сплачує аліменти на утримання своєї дочки ОСОБА_3; останній раз син спілкувався з дочкою, коли та приїжджала до них у гості в смт. Миропіль літом 2005 року.

Свідки ОСОБА_6, ОСОБА_7 показали, що відповідач ніколи не спілкувався та не спілкується з дочкою ОСОБА_3, не цікавиться її життям, до своєї дитини в м. Житомир ніколи не приїжджав та не навідував її.

Згідно довідки, виданої адміністрацією Житомирської загальноосвітньої школи №30 від 28.02.2008року, вбачається, що відповідач не приходив до школи жодного разу, класний керівник ніколи його не бачила; зі слів дитини, батько проживає поза межами міста, тому з дочкою він не спілкується (а.с.123).

В судовому засіданні знайшло своє підтвердження, що ОСОБА_2 має неповнолітню дитину - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, яка в теперішній час проживає разом з матір'ю та знаходиться на її утриманні в АДРЕСА_1, де створені необхідні умови для проживання, відпочинку та навчання дитини, що стверджується актом обстеження житлово-побутових умов проживання від 22.02.2008року(а.с. 121-123).

Відповідач ОСОБА_2 в теперішній час має іншу сім'ю, на утриманні якого знаходиться малолітній син ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження. ОСОБА_2 працює приватним підприємцем та утримує кафе «ІНФОРМАЦІЯ_4» в смт. Мирополі. Відповідач позитивно характеризується за місцем проживання (а.с.49-51). Згідно вироку Дзержинського районного суду Житомирської області від 28.02.2000 року ОСОБА_2 був засуджений за ст. 114 КК України - злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини, за те, що він злісно ухилявся від сплати аліментів на користь ОСОБА_1 на утримання своєї дочки ОСОБА_3(а.с.8-9). На протязі 2005-2007 років відповідач сплачував аліменти на утримання своєї дочки ОСОБА_3, що стверджується представленими квитанціями (а.с.52-73). Але ОСОБА_2 крім сплати аліментів ні усно, ні письмово не спілкувався з дитиною, не проявляв про неї щонайменшої батьківської турботи, хоча мав таку можливість. Сам факт того, що відповідач бачився з дочкою останній раз літом 2005року, коли вона приїжджала в гості до дідуся, бабуся в смт. Миропіль, суд не може розцінити як прояв батьківської турботи про дану дитину. Посилання відповідача на те, що родичі позивачки бажають йому тільки зла, а тому він не їздив та не буде надалі їздити в м. Житомир до дитини, суд оцінює критично та вважає, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню своєї дитини - дочки ОСОБА_3, оскільки відповідач має реальну можливість виконати юридичний обов'язок по вихованню дитини, але не вчиняє відповідних дій.

Дані обставини підтверджуються показами позивачки ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, неповнолітньої дитини ОСОБА_3, представників органу опіки та піклування Романівської райдержадміністрації та Житомирської міської ради, показами свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та матеріалами справи.

Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються ст.ст. 164 ч.1 п.2, 166, 167 Сімейного кодексу України.

Згідно ст. 164 ч.1 п.2 Сімейного кодексу України - мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Відповідно до положень п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» - Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Виходячи із представлених доказів, досліджених в судовому засіданні, суд приходить до висновку, що заявлений позивачкою позов про позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно неповнолітньої дитини ОСОБА_3 обґрунтований та підлягає повному задоволенню, оскільки відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, тобто відповідач не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя. Суд враховує також думку самої неповнолітньої дитини ОСОБА_3, яка пояснює, що не вважає відповідача за батька, оскільки він не спілкується з нею, не проявляє батьківської турботи про неї.

На підставі ст. ст. 164 ч.1 п.2, 165 Сімейного кодексу України, п.п. 16, 17, 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», керуючись ст.ст. 10, 11, 88, 209, 212, 213, 214, 215, 218 ЦПК України, суд

Р І Ш И В:

Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 року народження, уроженця та проживаючого в АДРЕСА_2, батьківських прав відносно неповнолітньої дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені нею і документально підтверджені судові витрати в розмірі 16 грн.00коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Житомирського апеляційного суду через Романівський райсуд шляхом подачі в 10-дений строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і подання після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Головуюча В.П.Кравчук