Справа
№ 2-2540/ 2008 р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22
серпня   2008 року             Індустріальний  районний суд м.

Дніпропетровська

в
складі : головуючого  судді   -
Слюсар Л.П.

при секретарі             -    Цалин О.С.

розглянувши
у попередньому   судовому засіданні в
залі суду  м.

Дніпропетровська
цивільну  справу за позовною заявою  ОСОБА_1 до ОСОБА_2      про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

В  липні
2008 року позивачка звернулася до суду з позовом  до відповідача про

розірвання
шлюбу, посилаючись на те, що шлюб  між
нею і відповідачем

зареєстровано  26 серпня 1989 року.  Від
спільного подружнього життя мають

неповнолітню
доньку  ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Причиною розпаду сім'ї  є те, що
жити разом стало неможливо,  з
травня 2008

року
проживають окремо, спільне господарство не ведеться.   Спору про поділ

майна
не має.  Згода на утримання  дитини досягнена.  Переконана, що  подальше

спільне
життя і збереження шлюбу не можливе і суперечить її інтересам.   Шлюб є

формальним
і відновлення бути не може.   Просила
шлюб розірвати.

В
судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги. Вказала, що вона

покохала
іншого чоловіка.

Відповідач
в судовому засіданні позовні вимоги визнав. Вказав, що дійсно сім'я

розпалася,  оскільки позивачка проживає з іншим
чоловіком.   Просив суд шлюб

розірвати.

Виходячи із наведеного, суд  вважає, що рішення у справі можливо
постановити

при
проведенні попереднього судового засідання.

Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при
визнані позову ухвалюється судове

рішення
в порядку, встановленому ст.174 цього Кодексу.
Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК

України
у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних

підстав
ухвалює рішення про задоволення позову.

Так,
в судовому засіданні встановлено, що між сторонами 26 серпня 1989 року

Відділом
ЗАГС Індустріального району  м.
Дніпропетровська,  актовий запис № 928

був
зареєстрований шлюб. В шлюбі є неповнолітня донька  ОСОБА_3,

ІНФОРМАЦІЯ_1.  Судом встановлено, що сторони з   травня 2008

року
проживають окремо, спільне господарство не ведеться,  примирення не

можливе,
оскільки позивачка  покохала іншого
чоловіка з яким проживає.

Майновий
спір   відсутній.  Згода на утримання  дитини
між сторонами

досягнена.

При  таких обставинах суд приходить до висновку,
що причини, якими мотивують

сторони
свої вимоги є обґрунтованими, подальше сумісне життя  подружжя і

збереження
сім'ї не можливе.

Тому
суд вважає за необхідне позов задовольнити та розірвати шлюб, судові

витрати
віднести за рахунок відповідача.

Приймаючи
до уваги вищевикладене та керуючись ст.ст. 104, 110 Сімейного Кодексу

України
, ст.ст. 10, 11, 15, 174,  212-215 ЦПК
України, суд, -

ВИРІШИВ:

Шлюб
між   ОСОБА_2   та
ОСОБА_1, зареєстрований 26 серпня 1989 року

Відділом
ЗАГС Індустріального району м. Дніпропетровська,  актовий запис № 928,

які
мають неповнолітню доньку  ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 - розірвати.

При
видачі свідоцтва про розірвання шлюбу витрати в розмірі 17 грн. 00 коп.

віднести
за рахунок   відповідача ОСОБА_2 ,  позивачку -

ОСОБА_1
від  сплати звільнити.

Рішення може
бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області

через
Індустріальний районний суд, шляхом подачі у 10-ти денний строк, з дня

проголошення
рішення, заяви про апеляційне оскарження і подання після цього

протягом
20-ти днів апеляційної скарги,  або без
подання заяви про апеляційне

оскарження,
шляхом подачі апеляційної скарги на протязі 10-ти днів з  дня

проголошення
рішення.

Суддя:

Л.П. Слюсар