Справа
№ 2- 3164/2008
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2008
року Приморський районний суд міста Одеси

у складі : головуючого - судді Ільченко Н.А.

при секретарі            Шнуровенко В.А.

за участю адвоката  ОСОБА_1.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в
місті Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Третьої одеської
державної нотаріальної контори, треті особи : ОСОБА_4, приватний нотаріус
Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_5, КП „Одеське міське бюро
технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості”, Управління
земельних ресурсів у місті Одеса, Дачно-будівельний кооператив „Науковий
працівник Держуніверситету”, про визнання недійсними договорів дарування і
свідоцтва про право на спадщину, встановлення факту прийняття спадщини і
визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом,
зобов'язання внести зміни у правовстановлюючі документі та зобов'язання
виключити з членів кооперативу ;

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2.
пред'явила в Приморський районний суд м.Одеси
позов до ОСОБА_3. і Третьої одеської державної нотаріальної контори, зазначивши
у якості третіх осіб - ОСОБА_4, приватного нотаріуса ОСОБА_5, КП „ОМБТІ та
РОН”, Управління земельних ресурсів у місті Одеса і ДБК „Науковий працівник
Держуніверситету”, вимагаючи :

- визнати недійсним договір дарування від 04.11.2004р.,
посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_5 за р.№ 3738, згідно якому ОСОБА_4,
діючи від імені ОСОБА_6. на підставі нотаріально посвідченої довіреності від
03.08.2004р., подарувала, а ОСОБА_7. прийняла у дар 20/1000 частин ДБК
„Науковий робітник Держуніверситету”, що знаходиться в м.Одесі по АДРЕСА_1 ;

- визнати недійсним договір дарування від 04.11.2004р.,
посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_5 за р.№ 3740, згідно якому ОСОБА_4,
діючи від імені ОСОБА_6. на підставі нотаріально посвідченої довіреності від
03.08.2004р., подарувала, а ОСОБА_7. прийняла у дар земельну ділянку площею
0,0650 га, розташовану по АДРЕСА_1 в м.Одесі ;

- визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за
заповітом померлої ІНФОРМАЦІЯ_2. ОСОБА_7. на ім'я її сина ОСОБА_3., видане
06.07.2006р. державним нотаріусом Третьої одеської державної нотаріальної
контори Тюменцевою Л.І. і зареєстроване за р.№ 2-2089;

- встановити факт прийняття нею, ОСОБА_2, спадщини, що
відкрилася після смерті її сина ОСОБА_6, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1. ;

- визнати за нею, ОСОБА_2, право власності на : 20/1000
частин ДБК „Науковий працівник Держуніверситету”, що знаходиться в м.Одесі по
АДРЕСА_1, та земельну ділянку площею 0,0650 га, розташовану по АДРЕСА_1 в
м.Одесі, в порядку спадкування за законом після смерті її сина ОСОБА_6,
померлого ІНФОРМАЦІЯ_1. ;

- зобов'язати КП „ОМБТІ та РОН” та Управління земельних
ресурсів у місті Одеса внести зміни у правовстановлюючі документи ;

- і зобов'язати ДБК „Науковий працівник Держуніверситету”
виключити ОСОБА_7. та ОСОБА_3. з членів цього кооперативу.

В
обґрунтування своїх позовних вимог позивач ОСОБА_2. вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_1.
помер її син ОСОБА_6, а 04.11.2004р. його колишня дружина ОСОБА_4, з якою її
син був розлучений, діючи від імені ОСОБА_6. на підставі довіреності від
03.08.2004р., достеменно знаючи про смерть ОСОБА_6., відчужила 20/1000 частин
ДБК „Науковий працівник Держуніверситету”, що знаходиться в м.Одесі по
АДРЕСА_1, а також земельну ділянку площею 0,0650 га, розташовану по АДРЕСА_1 в
м.Одесі, що належали померлому ОСОБА_6, на користь ОСОБА_7. на підставі  зазначених вище двох договорів дарування за
р.№ 3738 і р.№ 3740. Проте згідно вимогам ст.248 ЦК України представництво
ОСОБА_4. за довіреністю ОСОБА_6. від 03.08.2004р. припинилося ІНФОРМАЦІЯ_1.,
тобто в день смерті ОСОБА_8, а тому ОСОБА_4 не мала права 04.11.2004р. вчиняти
правочини від імені померлого ОСОБА_6. Отже вказані договори дарування від
04.11.2004р. за р.№ № 3738, 3740 згідно ст.203 і ст.236 є недійсними з моменту
їх вчинення.

ІНФОРМАЦІЯ_2.
ОСОБА_7. померла, і згідно із заповітом від 06.09.2004р. усе своє майно вона
заповідала своєму синові ОСОБА_3, який 06.07.2006р. отримав у Третій одеській
державній нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за заповітом на
20/1000 частин спірної дачі та на спірну земельну ділянку площею 0,0650 га на
своє ім'я за р.№ 2-2089. Але оскільки правочини, на підставі яких спадкодавець
ОСОБА_7. набула право власності на спірне майно, є недійсними, а тому і вказане
свідоцтво про право на спадщину за заповітом на ім'я ОСОБА_3. також є
недійсним.

Також
позивач зазначає, що у липні 2004 року вона впала і пошкодила ногу, а
31.10.2004р. впала вдруге та поламала шийку лівого стегна, довгий час
знаходилася у гіпсі, але внаслідок неправильно зрісшогося перелому до цього
часу не має можливості ходити, прикута до ліжка, потребує постійної сторонньої
допомоги, тому вона з поважних причин своєчасно не звернулася до нотаріальної
контори із заявою про прийняття спадщини. Разом з тим, вона постійно проживала
разом із своїм сином ОСОБА_6. на дачі, що розташована на земельній ділянці по
АДРЕСА_1 в м.Одесі, є капітальним будинком і придатна для проживання у зимній
період, а також вона є спадкоємцем першої черги за законом свого померлого
сина, отже згідно ч.3 ст.1268 ЦК України вважається такою, що прийняла
спадщину, яка складається в цілому із 20/1000 частин ДБК „Науковий працівник
Держуніверситету”, що знаходиться в м.Одесі по АДРЕСА_1, та земельної ділянки
площею 0,0650 га, розташованої по АДРЕСА_1 в м.Одесі, що належали її померлому
синові на підставі договору дарування, посвідченого 12.05.1998р. приватним
нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_9. за р.№ 3641, і
отриманого померлим в установленому порядку у 2000 році Державного акту на
право власності на земельну ділянку.

Крім того, позивач вказує, що лише у квітні
2006 року вона довідалася про наявність договорів дарування від 04.11.2004р. за
р.№№ 3738, 3740, посвідчених приватним нотаріусом ОСОБА_5, на підставі яких
ОСОБА_4. від імені померлого ОСОБА_6. по довіреності від 03.08.2004р. було
відчужене спірне нерухоме майно на користь ОСОБА_7., у зв'язку з чим позивач,
посилаючись на цю обставину та на тяжкий
стан свого здоров'я, просить суд визнати поважною причину пропуску неї
строку для звернення в суд з даним позовом і поновити їй цей строк.

У
судовому засіданні представник позивача - ОСОБА_10. і адвокат ОСОБА_1.
підтримали позов, підтвердили викладені вище обставини і наполягали на
задоволені позовних вимог позивача в повному обсязі.

Завідуюча Третьої одеської державної
нотаріальної контори Пучкова І.А. просила суд розглянути справу без участі
представника цієї держнотконтори й прийняти рішення за розсудом суду, про що
надала суду свої письмові заяви від 20.06.2007р. за № 3214 та від 18.07.2007р.
за № 2725.

Відповідач
ОСОБА_3. у судове засідання не з'явився і причину своєї неявки суду не
повідомив, а в матеріалах справи наявні відомості, що за відомою суду адресою
відповідач не знаходиться і члени його сім'ї від отримання телеграми про виклик
відповідача в суд, як це передбаченою ч.6 ст.74 ЦПК України, відмовилися. Заява
відповідача про зміну місця проживання або місцезнаходження до суду не
надходила.

Вирішуючи дану
справу, суд виходить з вимог ч.1 ст.77 ЦПК України, якою визначено, що сторони,
які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця
проживання ( перебування, знаходження) під час провадження у справі, а у разі
відсутності заяви про зміну свого місця проживання судова повістка надсилається
на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за
цією адресою більше не проживає.

Виходячи з
наведеного, суд вважає, що відповідач ОСОБА_3. про дату і місце розгляду справи
повідомлений належним чином.

Голова ДБК
„Науковий працівник Держуніверситету” визнав позов і просив розглянути справу
за відсутності представника цього кооперативу, про що надав суду свою письмову
заяву від 10.01.2008р.

Представник
Управління земельних ресурсів у місті Одеса Труба А.О. просив суд розглянути
справу за його відсутності та ухвалити рішення за розсудом суду, про що надав
суду свою письмову заяву від 08.11.2007р. за № 7-5-02/555.

КП „ОМБТІ та
РОН” про дату і місце розгляду справи повідомлено належним чином, про що
свідчить розписка про одержання ним судової повістки, причину неявки свого
представника суду не повідомило.

Приватний
нотаріус ОСОБА_5 про час і місце наступного судового засідання була повідомлена
судом під розписку відповідно до вимог ч.5 ст.74 ЦПК України, що
підтверджується наявним у матеріалах справи довідковим листом від 13.12.2007р.

Третя особа
ОСОБА_4 від отримання судових повісток відмовилася і причину своєї неявки суду
не повідомила.

Дослідивши
матеріали справи і заслухавши пояснення представника позивача, суд вважає, що
позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних
підстав.

Статтею 248 ЦК
України визначено, що представництво за довіреністю припиняється у разі смерті
особи, яка видала довіреність.

Згідно ч.1 і ч.2
ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам
цивільного законодавства, а також моральним засадам, а особа, яка вчиняє
правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

Частинами 1 і 2
ст.215 ЦК України визначено, що підставою недійсності правочину є недодержання
в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені
частинами першою - третьою статті 203 цього Кодексу; недійсним є правочин, якщо
його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин).

Відповідно до
ст.236 ЦК України нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є
недійсним з моменту його вчинення.

Згідно ст.388 ЦК
України,  якщо майно за відплатним
договором придбане в особи, яке не мала права його відчужувати, про що набувач
не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати
це майно від набувача у разі, якщо майно вибуло з володіння власника не з його
волі іншим шляхом. Але якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала
права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного
набувача у всіх випадках.

Крім того,
вирішуючи даний спір, суд виходить з того, що положення ч.4 ст.41 Конституції
України про те, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності,
не виключає можливості застосування ст.388 ЦК України.

Судом установлено,
що 32/1000 частин ДБК „Науковий працівник Держуніверситету”, який розташований
в м.Одесі по АДРЕСА_1 належали на праві особистої приватної власності позивачці
ОСОБА_2 на підставі Свідоцтва про право власності за № НОМЕР_1, виданого
виконкомом Одеської міськради народних депутатів на підставі розпорядження УЖКГ
Одеського міськвиконкому від 06.06.1997р. № 209 замість реєстраційного
посвідчення, виданого ОМБТІ 22.02.1995р. і зареєстрованого за р.№ 127 на стор.
55 в книзі 6с. (а.с.20, 11).

В
подальшому позивач ОСОБА_2. відчужила 20/1000 частин ДБК „Науковий працівник
Держуніверситету”, що знаходиться в м.Одесі по АДРЕСА_1 на користь свого сина
ОСОБА_6 за договором дарування від 12.05.1998р., посвідченим приватним
нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_9. за                     р.№ 3641, зареєстрованим в
Одеському МБТІ та РОН 15.05.1998р. під р.№ 127 на стор.23 в книзі 11с., після
чого рішенням загальних зборів ДБК „Науковий працівник Держуніверситету” від
20.09.1998р. (протокол № 5) ОСОБА_6. було прийнято в члени цього ДБК.

Отримавши
у власність 20/1000 частин ДБК „Науковий працівник Держуніверситету”, що
знаходиться в м.Одесі по АДРЕСА_1, ОСОБА_6 у 2000 році в установленому порядку
отримав Державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,0650 га,
розташовану по АДРЕСА_1.

ІНФОРМАЦІЯ_1
ОСОБА_6 помер, про що Першим відділом РАЦСу Приморського районного управління
юстиції м.Одеси ІНФОРМАЦІЯ_1. зроблено запис № 7120 в книзі реєстрації актів
про смерть, а також видане Свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2.

Проте
ОСОБА_4,  після смерті ОСОБА_6., діючи
від  імені померлого на підставі
нотаріально посвідченої приватним нотаріусом ОСОБА_5 довіреності від
03.08.2004р. за р.№ 2028, відчужила належні померлому 20/1000 частин ДБК „Науковий
працівник Держуніверситету”, що знаходиться в м.Одесі по АДРЕСА_1, на користь
ОСОБА_7 за договором дарування від 04.11.2004р., посвідченим приватним
нотаріусом ОСОБА_5 за р.№ 3738.

Крім того,
ОСОБА_4, діючи від імені ОСОБА_6. на підставі нотаріально посвідченої приватним
нотаріусом ОСОБА_5 довіреності від 03.08.2004р. за   р.№ 2028, також відчужила належну померлому
ОСОБА_6 земельну ділянку площею 0,0650 га, розташовану по АДРЕСА_1, на користь
ОСОБА_7. за договором дарування від 04.11.2004р., посвідченим приватним
нотаріусом ОСОБА_5 за р.№ 3740.

Також судом
установлено, що на підставі договору дарування від 04.11.2004р. за р.№ 3738, КП
„ОМБТІ та РОН”  10.11.2004р. були
зареєстровані 20/1000 частин ДБК „Науковий працівник Держуніверситету”, що
знаходиться в м.Одесі по АДРЕСА_1, на праві приватної власності за ОСОБА_7. під
р.№ 127 на стор.157 в книзі 16с., а на підставі договору дарування від
04.11.2004р. за р.№ 3740 Одеським міським управлінням земельних ресурсів
22.02.2005р. був виданий на ім'я ОСОБА_7. Державний акт на право власності на
земельну ділянку площею 0,0650 га, розташовану по АДРЕСА_1, серії НОМЕР_3,
зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на
землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №
85.

Рішенням
загальних зборів ДБК „Науковий працівник Держуніверситету” від 18.11.2004р.
(протокол № 16) ОСОБА_7. було прийнято в члени цього ДБК.

ІНФОРМАЦІЯ_2.
ОСОБА_7 померла, залишивши заповіт від 06.09.2004р., посвідчений Першою
одеською державною нотаріальною конторою за р.№ 1-512, яким заповіла усе своє
майно своєму синові ОСОБА_3, і на підставі цього заповіту Третьою одеською
державною нотаріальною конторою 06.07.2006р. було видане на ім'я ОСОБА_3.
Свідоцтво про право на спадщину за заповітом за р.№ 2-2089. З вказаного
Свідоцтва про право на спадщину за заповітом вбачається, що спадкове майно, на
яке видане це свідоцтво, складається з земельної ділянки площею 0,0650
гектарів, що розташована у м.Одесі по АДРЕСА_1, що належала померлій ОСОБА_7.
на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії
НОМЕР_3, виданого Одеським міським управлінням земельних ресурсів 22.02.2005р.,
зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності
на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі
за                     №
85.

Виходячи з
викладеного, суд доходить висновку, що відповідно до п.6 ст.248 ЦК України
ОСОБА_4 не мала права укладати від імені померлого ІНФОРМАЦІЯ_1. ОСОБА_6.
вказані вище два договори дарування від 04.11.2004р. за р.№№ 3738, 3740. Таким
чином, вчинення ОСОБА_4. цих правочинів дарування суперечить вимогам закону,
отже згідно ст.215 ЦК України ці правочини є недійсними з моменту їх вчинення.
У зв'язку з тим що судом установлено, що майном, яке є предметом за зазначеними
двома договорами дарування, фактично користується позивач ОСОБА_2., а тому суд
вважає зайвим застосування у даному випадку до цих правичинів наслідків,
передбачених ст.216 ЦК України.

Крім того, суд
вважає, що виданий Одеським міським управлінням земельних ресурсів 22.02.2005р.
на ім'я ОСОБА_7. Державний акт на право власності на земельну ділянку серії
НОМЕР_3 також підлягає визнанню недійсним, але позивачем не пред'явлені такі
вимоги, а згідно ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше
як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог, - отже суд не може вийти за межі
заявлених позивачем позовних вимог, чим, у свою чергу, зумовлюється
неможливість як вирішення судом питання щодо визнання недійсним виданого
Третьою державною нотаріальною конторою Свідоцтва про право на спадщину за
заповітом на ім'я ОСОБА_3. від 06.07.2006р. за р.№ 2-2089, так і вирішення питання
щодо визнання за позивачем права власності на цю земельну ділянку в порядку
спадкування першої черги за законом.

Одночасно суд
погоджується з доводами позивача стосовно того, що через те, що у липні 2004
року вона впала і пошкодила ногу, 31.10.2004р. впала вдруге та поламала шийку
лівого стегна і довгий час знаходилася у гіпсі, але внаслідок неправильно
зрісшогося перелому до цього часу не має можливості ходити, прикута до ліжка,
потребує постійної сторонньої допомоги, - а тому вона з поважних причин
своєчасно не звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття
спадщини. Разом з тим, на момент відкриття спадщини позивач постійно проживала
разом із своїм сином ОСОБА_6. на дачі, що розташована на земельній ділянці по
АДРЕСА_1 в м.Одесі, та є капітальним будинком і придатна для проживання у
зимній період, а також є спадкоємцем першої черги за законом свого померлого
сина, отже згідно ч.3 ст.1268 ЦК України вважається такою, що прийняла
спадщину, яка складається із 20/1000 частин ДБК „Науковий працівник
Держуніверситету”, що знаходиться в м.Одесі по АДРЕСА_1.

Вимоги позивача
щодо зобов'язання КП „ОМБТІ та РОН” і Управління земельних ресурсів у місті
Одесі внести зміни у правовстановлюючі документи не конкретизовані, а тому не
підлягають задоволенню.

Вимоги позивача
щодо зобов'язання ДБК „Науковий працівник Держуніверситету” виключити ОСОБА_7.
з членів цього кооперативу є обґрунтованими і підлягають задоволенню, але
аналогічні вимоги позивача щодо виключення ОСОБА_3. з членів зазначеного
кооперативу є неспроможними, оскільки кооперативом не приймалося рішення про
прийняття відповідача у члени кооперативу.

Вимоги позивача
щодо поновлення строку звернення до суду з даним позовом є безпідставними,
оскільки позивач, звернувшись до суду з цим позовом 10.07.2006р., встановлений
законом строк позовної давності не пропустила.

На підставі
викладеного і керуючись ст.ст.10,11,88,209,212,214-215 ЦПК України,
ст.ст.203,215,216,236,248,1261, ч.3 ст.1268 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ
:

Позов ОСОБА_2
задовольнити частково.

Визнати
недійсним договір дарування від 04 листопада 2004р., посвідчений приватним
нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_5 за р.№ 3738, згідно
якому ОСОБА_4, діючи від імені ОСОБА_6 на підставі нотаріально посвідченої
довіреності від 03.08.2004р. за р.№ 2028, подарувала, а ОСОБА_7 прийняла у дар
20/1000 частин ДБК „Науковий робітник „Держуніверситету”, що знаходиться в
м.Одесі по АДРЕСА_1.

Визнати
недійсним договір дарування від 04 листопада 2004р., посвідчений приватним нотаріусом
Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_5 за р.№ 3740, згідно якому
ОСОБА_4, діючи від імені ОСОБА_6 на підставі нотаріально посвідченої
довіреності від 03.08.2004р. за р.№ 2028, подарувала, а ОСОБА_7 прийняла у дар
земельну ділянку площею 0,0650 га, розташовану по АДРЕСА_1 в м.Одесі.

Встановити факт
прийняття ОСОБА_2 спадщини, що відкрилася після смерті її сина ОСОБА_6 та
складається з 20/1000 частин ДБК „Науковий працівник Держуніверситету”, що
знаходиться в м.Одесі по АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_2
право власності на 20/1000 частин ДБК „Науковий працівник Держуніверситету”, що
знаходиться в м.Одесі по АДРЕСА_1, в порядку спадкування першої черги за
законом після смерті  ОСОБА_6, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Зобов'язати
Дачно-будівельний кооператив „Науковий працівник Держуніверситету” виключити
ОСОБА_7 з членів цього кооперативу.

В решті позовних
вимог ОСОБА_2. відмовити.

Стягнути з
ОСОБА_3 :

-     судові витрати
у розмірі 216 (двісті шістнадцять) грн. 00 коп. на користь ОСОБА_2 ;

-     і судові витрати у розмірі 1 514 (одна
тисяча п'ятсот чотирнадцять) грн. 00 коп. на користь держави.

Рішення може
бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області
через Приморський районний суд м.Одеси шляхом подачі в 10-денний строк з дня
проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної
інстанції або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Суддя                                                                                               Н.А.Ільченко