справа
№2-1811/08*
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

24 грудня  2008  року                                                                                 м.Ніжин

Ніжинський
міськрайонний суд Чернігівської області

в складі:

головуючого - судді Олійника В.П.,

при секретарі - Павленко О.В.,

з участю представника позивача - адвоката ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому
попередньому судовому засіданні справу за позовом  ОСОБА_2 до Ніжинської міської ради
Чернігівської області про визнання права власності на спадкове майно,

встановив:

Позивач звернулась до суду з позовом
до Ніжинської міської ради Чернігівської області  про визнання права власності на спадкове
майно, посилаючись на те, що після ОСОБА_3- бабусі позивача, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_1року, відкрилась спадщина на житловий будинокАДРЕСА_1, позивач
прийняла її, але не має змоги оформити спадщину, оскільки відсутні
правовстановлюючі документи на будинок.

В попередньому судовому засіданні
представник позивача адвокат ОСОБА_1, який діє на підставі ордера згідно ст. 42
ч.4 Цивільного процесуального кодексу України (далі-ЦПК), підтримав позов за
вищевикладених обставин, пояснивши, що позивач прийняла частину спадщини після
ОСОБА_3 і є спадкоємцем за законом до майна останньої як онука згідно
Цивільного кодексу Української РСР (в ред. від 18 липня 1963 року), від
спадщини не відмовилась.

Представник відповідача Макаренко Н.Г., яка діє на підставі довіреності згідно ст. 42 ч.1 п.2 ЦПК, в попереднє судове засідання не з”явилась, надавши суду 16 грудня 2008 року вх.№29882 заяву про визнання позову та про розгляд справи за відсутності.

Заслухавши представника позивача, врахувавши думку представника відповідача, викладену у письмовій заяві до суду, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову в попередньому судовому засіданні зі слідуючих підстав.

У відповідності до свідоцтва про смертьОСОБА_3 померла
ІНФОРМАЦІЯ_1року в м.Ніжині, тобто спадщина відкрилась в день смерті спадкодавця, місце відкриття спадщини - м.Ніжин Чернігівської області.

Згідно п.208 “Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України”, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 03 березня 2004 року №20/5 спадкоємець, який прийняв частину спадщини, вважається таким, що прийняв усю спадщину, при цьому в судовому засіданні встановлено, що позивач прийняла частину спадщини після ОСОБА_3-квартиру АДРЕСА_2 що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину від 07 вересня 1999 року, виданого Ніжинською міською державною нотаріальною конторою, і не заперечується представником позивача в судовому засіданні.

У відповідності до п.5 “Прикінцевих та перехідних положень” Цивільного кодексу України правила книги шостої даного Кодексу застосовуються також до спадщини, яка відкрилась, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.

За таких обставин, враховуючи,
що спадкові відносини виникли до набрання чинності Цивільним Кодексом України,
спадщина після ОСОБА_3, відкрилась 20.12.1995року, позивач прийняла частину спадщини ОСОБА_3 в 1999 році, суд приходить до висновку про необхідність
застосування  до даних спадкових
відносини правил Цивільного кодексу Української РСР (в ред. від 18 липня 1963 року) (далі-ЦК).

У відповідності до ст. 529 ч.2 ЦК онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частині, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю.

В судовому засіданні встановлено, що позивач - ОСОБА_2 є онукоюОСОБА_3,
ОСОБА_4, померлий
ІНФОРМАЦІЯ_2 року, був рідним синомОСОБА_3, що підтверджується рішенням Ніжинського міського суду №2-1631 від 21 грудня 1998 року, яке набрало законної сили і являється доказом згідно ст. 61 ч.3 ЦПК, свідоцтвом про народження ОСОБА_2, поясненнями представника позивача.

Таким чином позивач є спадкоємцем за законом до майна ОСОБА_3, оскільки на час відкриття спадщини немає в живих батька позивача-сина спадкодавця - ОСОБА_4, який був би спадкоємцем до майна останньої, інші спадкоємці до майна ОСОБА_3 відсутні, що підтверджується матеріалами спадкової справи №100 від 07 вересня 1999 року, осіб, які б мали право на обов"язкову частку у спадщині в судовому засіданні не встановлені, позивач від спадщини не відмовилась, згідно ст. 549 ЦК прийняла спадщину, оскільки подала державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Згідно ст. 548 ЦК для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв, при цьому прийняття спадщини визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

У відповідності до Дозволу на виконання робіт Ніжинської міської ради депутатів трудящих від 26 листопада 1962 року ОСОБА_3,ОСОБА_4
дозволено будівництво будинку на земельній ділянціАДРЕСА_1;
земельну ділянку за вищезазначеною адресою під будівництво будинку надано ОСОБА_3, ОСОБА_4, що підтверджується Рішенням виконавчого комітету Ніжинської міської ради депутатів трудящих №615 від 26 листопада 1962 року.

Згідно рішення виконкому Ніжинської міської ради народних депутатів №414 від 11 липня 1980 року "Про впорядкування нумерації житлових будинків" номеру будинку
АДРЕСА_1 наданий номер 54.

Згідно довідки-характеристики комунального підприємства "Ніжинське міжміське бюро технічної інвентаризації" №313 від 12 листопада 2008 року право власності на будинокАДРЕСА_1
не зареєстровано.

Таким чином в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3, ОСОБА_4 збудували будинок на відведеній їм в установленому порядку земельній ділянці і в установленому порядку, тобто будинок являється об"єктом права спільної сумісної власності спадкодавця та її сина ОСОБА_4, який входить до складу спадщини останньої.

У відповідності до ст. 529 ч.1 ЦК позивач, як дочка ОСОБА_4, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_2 року, є спадкоємцем першої черги за законом до майна останнього, що підтверджується свідоцтвом про народження позивача, при цьому мати позивача ОСОБА_3 померла
ІНФОРМАЦІЯ_1 року, інші брати, сестри у позивача відсутні.

Представник відповідача, згідно заяви від 16 грудня 2008 року вх.№29882, визнала позов, що є підставою згідно ст. 174 ч.4 ЦПК для ухвалення рішення про задоволення позову. Законними підставами для задоволення позову є ст.ст. 529,
548, 549 ЦК. Суд встановив також, що визнання представником відповідача позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, при цьому представник відповідача уповноважений на вчинення даної процесуальної дії.

Враховуючи вищезазначене, на підставі ст.ст. 529,
548, 549 Цивільного кодексу Української РСР (в ред. від 18 липня 1963 року), керуючись ст.ст. 60, 61, 130, 212-215 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

вирішив:

Позов  задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_3 року народження, право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за АДРЕСА_1, після ОСОБА_4,
померлого
ІНФОРМАЦІЯ_2 року, післяОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1року.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Чернігівської області через Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня проголошення рішення та шляхом подання апеляційної скарги протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження, або в порядку згідно ст.295 ч.4 Цивільного процесуального кодексу України.

Головуючий                                                                         суддя
Олійник В.П.