У Х В А Л А

І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И

16 січня 2008 року                                                             м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України в
складі :

головуючого

Патрюка  М.В.,

суддів:

Костенка А.В.,

Прокопчука Ю.В.,

Лященко Н.П.,

Пшонки М.П., -

розглянувши в судовому засіданні
матеріали справи за позовом Державної податкової адміністрації в місті
Севастополі до ОСОБА_1, треті особи: Севастопольська міська адміністрація,
Третя Севастопольська державна нотаріальна контора про встановлення факту
прийняття спадщини та визнання права власності на квартиру,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2005 року позивач звернувся в суд із позовом до  ОСОБА_1, третя особа - Третя Севастопольська
державна нотаріальна контора, про визнання права власності за державою в особі
Державної податкової адміністрації (далі - ДПА) в місті Севастополі на квартиру
АДРЕСА_1.                У ході розгляду
справи позивач уточнив позовні вимоги та визначив  Севастопольську міську державну адміністрацію
третьою особою у справі. Просив установити факт прийняття державою в особі ДПА
в місті Севастополі спадщини після смерті ОСОБА_2, а також визнати за державою
в особі ДПА в м. Севастополі право власності на квартиру АДРЕСА_1, що належала
ОСОБА_2 на праві приватної власності.

Рішенням Гагарінського районного суду м. Севастополя від                    12 березня 2007, залишеним
без змін ухвалою Апеляційного суду                       м. Севастополя від 31
травня 2007 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ДПА в місті Севастополі просить скасувати постановлені
судові рішення, посилаючись на неправильне застосування судами норм
матеріального права, та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову, суди виходили з положень Цивільного
кодексу України, який набрав чинності з 1 січня 2004 року, щодо регулювання
правовідносин спадкування.

Зазначений висновок суду є помилковим і таким, що не відповідає вимогам
матеріального права.

Відповідно до п.п. 2,5 ст. 555 ЦК УРСР спадкове майно за правом
спадкоємства переходить до держави, якщо у спадкодавця немає спадкоємців ні за
законом, ні за заповітом або якщо ні один із спадкоємців не прийняв спадщину.

З матеріалів справи вбачається, що спадковим майном є квартира               АДРЕСА_1, власником якої на час
своєї смерті був ОСОБА_2 (а.с. 10), який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 34). Рішенням
Гагарінського районного суду                                  м. Севастополя
від 10 червня 2003 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м.
Севастополя від 19 серпня 2003 року та ухвалою колегії суддів Судової палати у
цивільних справах Верховного Суду України від 9 грудня 2003 року, ОСОБА_1
відмовлено в задоволенні позову про встановлення факту знаходження на утриманні
(а.с. 46-48, 91). 22 грудня 2003 року ДПА в місті Севастополі звернулася із
заявою до Третьої Севастопольської державної нотаріальної контори про видачу
свідоцтва про право на спадщину (а.с. 33).

Проте суд у порушення вимог ст. ст. 214, 215 ЦПК України на зазначене уваги
не звернув, доводів позивача не перевірив, підстав позову не уточнив, у зв'язку
з чим не визначився з характером спірних правовідносин та правовою нормою, що
підлягає застосуванню до цих правовідносин, та помилково зосередився на
наявності чи відсутності у позивача підстав для визнання спадщини відумерлою в
порядку
ст. 1277 ЦК України, чим самостійно змінив підстави та предмет позову.

Апеляційний суд на зазначені порушення уваги не звернув, у порушення ст.
ст. 303, 315 ЦПК України належним чином доводів апеляційної скарги не перевірив
і залишив рішення суду першої інстанції без змін.

За таких обставин ухвалені у справі рішення підлягають скасуванню на
підставі ч. 2 ст. 338 ЦПК України з передачею справи на новий розгляд до суду
першої інстанції.

Керуючись ст. 336 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних
справах Верховного Суду України

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Державної
податкової адміністрації в місті Севастополі задовольнити частково.

Рішення Гагарінського районного
суду м. Севастополя від
12 березня 2007 року та ухвалу Апеляційного суду м. Севастополя від                31 травня 2007 року скасувати, справу
передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                        М.В. Патрюк

Судді:                                                               А.В. Костенко

Н.П. Лященко

Ю.В. Прокопчук

М.П. Пшонка