Справа
№ 9кв-3/2008 р.                                                             Головуючий
Категорія 36                                                                                 Прокудіна
Доповідач в апеляційній інстанції Сибільова Л.О.
Доповідач в касаційній інстанції Ювшин В.І.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2008 року                                                                                      м. Черкаси

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Черкаської
області у складі суддів      Вініченко
Б.Б.

Ювшин В.І. Качан О.В. розглянувши
у попередньому судовому засіданні в м. Черкаси касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу та рішення Зарічного
районного суду м. Суми від 23 квітня
2004 року та ухвалу апеляційного суду Сумської області від 29 червня 2004 року по справі за позовом
ОСОБА_1 до державного виконавця
відділу державної виконавчої служби Ковпаківського районного управління юстиції м. Суми, управління
державної автомобільної інспекції
УМВС України в Сумській області, Сумського обласного об'єднаного бюро технічної
інвентаризації про визнання неправильними дій та бездіяльності, відшкодування
моральної шкоди ,-

встановила:

В вересні 2003
року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до державного
виконавця відділу державної виконавчої служби Ковпаківського районного
управління юстиції у м. Суми, управління державної автомобільної інспекції УМВС України в Сумській області,
Сумського обласного об'єднання бюро
технічної інвентаризації про визнання неправильними дій та бездіяльності, відшкодування моральної шкоди, посилаючись на те,
що листом державного виконавця
відділу ДВС Ковпаківського районного управління юстиції в 2002 році було
накладено заборону на його рухоме та нерухоме майно за заборгованість по аліментах, якої за його розрахунками у нього не
було. В зв'язку з цим він не мав можливості
розпорядитись належними йому транспортними засобами та продати їх, а відповідачі ВДАІ УМВС в Сумській області та
ОБТІ в Сумській області не на належній
основі, листа, а не відповідної постанови. Просив суд визнати дії та бездіяльність держаного виконавця з приводу
накладення арешту неправомірними та
стягнути з ДВС моральну шкоду в сумі 2000 гривень та з відділу ДАІ відповідно 1000
гривень..

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 23 квітня 2004 року справу за позовом
ОСОБА_1 в частині оскарження неправомірних дій державного

2

виконавця Ковпаківського районного
управління юстиції у м. Суми закрито, так як є постановлена по спору між тими ж сторонами, про той же предмет спору і з
тих підстав ухвала Ковпаківського районного суду м.
Суми від 13 вересня 2002 року. Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 23 квітня
2004 року в задоволенні решти позовних
вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Ухвалою колегії суддів апеляційного суду Сумської області від 29 червня
.2004 року апеляційна скарга ОСОБА_1 відхилена, а ухвала та рішення Зарічного районного суду м. Суми від 23 квітня 2004 року
залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу та рішення Зарічного
районного суду м. Суми від 23 квітня 2004 року та ухвалу апеляційного суду Сумської області від 29 червня 2004 року і ухвалити
нове рішення, яким задоволити його позовні вимоги.
Підставою касаційного оскарження вказує на порушення апеляційним судом норм
матеріального та процесуального закону та невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи.

Колегія суддів дійшла до висновку, що підстави для перегляду судового рішення
відсутні, виходячи з наступного.

Підставами
касаційного перегляду судових рішень першої та апеляційної інстанції є порушення або неправильне застосування судами
норм матеріального чи процесуального права. Відповідно
до вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК України суд касаційної
інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Із змісту
касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень не вбачається порушення норм
матеріального та процесуального права, відсутні
передбачені ст. 338 ЦПК України підстави для обов'язкового скасування судових рішень, викладені в касаційній скарзі
доводи не спростовують висновки судів.

Керуючись ст. ст. 332, 336 ЦПК України, Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій України» щодо
забезпечення касаційного розгляду цивільних справ» №697-V від 22.02.2007 року, колегія
суддів,-

ухвалила:

касаційну скаргу ОСОБА_1, -
відхилити.

Ухвалу та рішення Зарічного районного суду м. Суми від 23 квітня 2004 року та ухвалу апеляційного суду Сумської області від 29
червня 2004 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.