Справа № 22ц-211/2008                                        Головуючий
Категорія - цивільна
Доповідач - Коренькова З.Д.
РІШЕННЯ

Іменем України

01 лютого 2008 року
м. Чернігів

Апеляційний суд Чернігівської області  у складі:

Головуючого:
Коренькової З.Д.

Суддів:   Острянського
В.І., Квача М.О.

при
секретарі:  Вареник О.М.

за участю: позивача ОСОБА_1, його
представника, представника Чернігівського центру зайнятості,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Деснянського районного суду
м.Чернігова від 04 грудня 2007 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
відшкодування матеріальної і моральної шкоди,-

в с т а н о в и в:

В травні 2007 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про
відшкодування матеріальної і моральної шкоди, обгрунтовуючи свої вимоги тим, що
21.09.2006 року між сторонами був укладений трудовий договір, згідно якого
відповідач був прийнятий на роботу за посадою водія автомобіля КАМАЗ-5410.
22.09.2006 року між сторонами був укладений договір про повну індивідуальну
матеріальну відповідальність, відповідно до умов якого ОСОБА_2 взяв на себе
повну відповідальність по збереженню ввірених йому матеріальних цінностей, а
саме : автомобіля, документів, запасних деталей, приналежностей і інструментів.
05.11.2006 року згідно шляхового листа № 138477 відповідач виїхав на автомобілі
у відрядження. Для виконання даного рейсу, відповідно касових ордерів № 10, 11
від 05.11.2006 року йому були видані грошові кошти в розмірі 450 грн. і 27000
рос.руб.. 20.11.2006 року ОСОБА_2 по телефону повідомив позивачу, що він
повернувся з рейсу, автомобіль знаходиться на стоянці і потребує ремонту, на
роботу він вийти не може у зв”язку з сімейними обставинами. 21.11.2206 року
ОСОБА_2повідомив, що на роботу він більше не вийде, т.я. знайшов інше місце
роботи. У зв”язку із такими обставинами, позивач запропонував ОСОБА_2 з”явитися
на роботу для розторгнення трудового договору, надати авансовий звіт, а також
здати ввірене йому майно і матеріальні цінності, але відповідач не з”явився.
21.11.2006 року була проведена перевірка комплектності автомобіля КАМАЗ-5410, в
результаті якої було встановлено, що в автомобілі відсутні : антена до
радіостанції, ремені, кувалда, запасне колесо, камери, ведро, молоток, ключі
для ступиць, ключ рожковий, на загальну суму 2199 грн. 13 коп.. Про це був
складений відповідний акт. Також, за час підготовки автомобіля до слідуючого
рейсу, позивач був змушений звернутися до майстерні для того, щоб перевірити
топливну апаратуру автомобіля, після чого був проведений ремонт на суму 1059
грн. 28 коп.. Вважає, що цю суму, відповідач також має відшкодувати, оскільки з
його вини двигун почав погано працювати, адже відповідач використовував
неякісне топливо. У зв”язку з тим, що ОСОБА_2 покинув роботу, безвідповідально
використовував автомобіль та привів його у неробочий стан, позивач був
вимушений на протязі 18 днів шукати нового водія і відновлювати автомобіль. За
цей час автомобіль міг би здійснити ще один рейс, а позивач, в свою чергу, -
отримати прибуток в розмірі 3597 грн.. Цю суму позивач теж просив стягнути на
свою користь. Крім того, відповідач не повернув йому 800 грн., які були
відправлені 31.10.2006 року грошовим переказом. Ці кошти відповідачем також не
були повернуті. В зв”язку з такими діями, відповідачем була спричинена позивачу
і моральна шкода, яку він оцінив в сумі 2000 грн.. Просив суд розірвати
трудовий договір з ОСОБА_2, стягнути на свою користь з відповідача матеріальну
шкоду на загальну суму 7655 грн. 41 коп., моральну шкоду в сумі 2000 грн., та
судові витрати.

Рішенням Деснянського районного
суду м.Чернігова від 04 грудня 2007 року позовні вимоги задоволені частково,
зобов”язано ОСОБА_2 з”явитися до Чернігівського міського центру зайнятості для
підписання з приводу розірвання трудового договору від 21.09.2006 року, в іншій
частині відмовлено. Суд прийшов до висновку про те, що ОСОБА_2 ухиляється від
з”явлення до Державної служби зайнятості для зняття з реєстрації трудового
договору, оскільки факт його звільнення відповідачу відомий. Що стосується
позовних вимог про відшкодування матеріальної шкоди, то суд відмовив у їх
задоволенні, оскільки відповідач не належить до категорії працівників, з якими
укладаються договори про повну матеріальну відповідальність. Відносно вимог про
неотриманий прибуток, вартість ремонту, повернення коштів, що були передані
позивачу грошовим переказом та моральну шкоду, суд зазначив, що позивачем
зазначені вимоги нічим не підтверджені, та є необгрунтованими.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1
просить скасувати рішення і ухвалити нове про повне задоволення вимог. Доводи
апеляційної скарги та позовної заяви є аналогічними, але апелянт додатково
зазначив, що ОСОБА_2 повинен нести матеріальну відповідальність в повному
розмірі шкоди, спричиненої недостачею матеріалів, інструментів, інших
предметів, що були надані йому у користування, як це передбачено п.5 ст.134
КЗпП України.

Вислухавши суддю-доповідача,
учасників судового розгляду, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню, виходячи зі слідуючого.

Відмовляючи у задоволенні вимог в
частині стягнення неотриманого прибутку в сумі 3597 грн., вартості ремонту
топливного апарата автомобіля в сумі 1059 грн. 28 коп., та моральної шкоди в
розмірі 2000 грн. суд обгрунтовано прийшов до такого висновку, оскільки, вимоги
позивача в цій частині не були підтверджені належними доказами, не доведено, що
саме відповідач використовував неякісне паливо, не доведено, яким чином були
спричинені моральні страждання. В даному випадку, відсутні правові підстави для
стягнення зазначених сум.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 в частині зобов”язання відповідача
з”явитися до центру зайнятості для зняття з реєстрації трудового договору, суд
першої інстанції прийшов до неправильного висновку. Не зважаючи на те, що судом
і було встановлено, що ОСОБА_2 ухиляється від з”явлення до центру зайнятості,
але не можна зобов”язати особу примусово з”явитись до центру для зняття з
реєстрації трудового договору. В даному випадку, трудовий договір був
розірваний власником (работодавцем) на підставі п.4 ст.40 КЗпП України, тобто з
ініціативи останнього, і не підписання договору для зняття його з реєстрації не
є порушенням прав власника.

Відмовивши у стягненні 800 грн., як
боргу, що був наданий відповідачу грошовим переказом, суд помилково визначив,
що ці кошти були надіслані на ім”я не відповідача, а на ім”я гр. ОСОБА_3, а
також зазначена сума була надіслана свідомо ОСОБА_1, за власним бажанням, в
зв”язку з чим не має правових підстав для їх відшкодування. Підтвердженням
того, що ці кошти пересилались саме за проханням відповідача, як взяті у борг,
є те, що сам ОСОБА_2 підтвердив це у судовому засіданні при розгляді даної
справи, зазначаючи, що 800 грн. ним були взяті у зв”язку із відшкодуванням
збитків по ДТП, які він зобов”язувався повернути, а також, в самій заяві про
переказ готівки фізичними особами є помітка, що ці кошти пересилались для
ОСОБА_2.

Відносно позовних вимог про
відшкодування матеріальної шкоди в сумі 2199 грн. 13 коп., спричиненої
недостачею матеріалів, інструментів, інших предметів, що надавались ОСОБА_2 для
користування, судом першої інстанції в цій частині також постановлено незаконне
рішення, в зв”язку з чим були порушені норми матеріального права.

Суд застосував при вирішенні спору
в цій частині, Перелік посад і робіт, які заміщаються або виконуються
працівниками, з якими підприємство, установа, організація можуть укладати
письмові договори про повну матеріальну відповідальність за незабезпечення
схоронності цінностей, переданих їм для зберігання, перевезення або
застосування у процесі виробництва, затвердженого постановою Держкомпраці СРСР
і Секретаріатом ВЦРПС від 28.12.1977 р. № 447/24, прийшовши до висновку, що
ОСОБА_2 не належить до категорії таких працівників.

Так, дійсно, посада, яку займав
відповідач не належить до переліку посад і робіт, перелічених у зазначеному
нормативному акті, згідно яких з працівником повинен заключатись договір про
повну матеріальну відповідальність, але, в матеріалах справи (а.с. 43) мається
акт прийому - передачі автоінструментів і приналежностей від 22.09.2006 року,
згідно якого ОСОБА_1 передав, а ОСОБА_2 прийняв інструменти і матеріальні
цінності до автомобіля КАМАЗ-5410. Зазначений акт підписаний обома сторонами. В
цьому акті, перелічені і ці інструменти і матеріальні цінності, про недостачу
яких був складений 21.11.2006 року акт (а.с. 44) після того, як відповідач
покинув своє місце роботи.

Таким чином, із вищезазначеного
можна зробити висновок, що ОСОБА_2 повинен відповідати за шкоду, завдану
недостачею інструментів, та інших матеріалів, що передавались йому для
користування. А тому, суд повинен був застосувати у даному випадку положення
ст. 134 КЗпП України, якою передбачені випадки повної матеріальної
відповідальності працівників у повному розмірі шкоди, заподіяної підприємству,
а саме п.5, в якому зазначено, що шкода, завдана недостачею, умисним знищенням,
умисним зіпсуванням матеріалів, а також інструментів, вимірювальних приладів,
інших предметів,виданих підприємством, установою, організацією працівникові для
користування.

За таких обставин, апеляційний суд
вважає, що доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 в частині задоволення вимог про
повне відшкодування відповідачем матеріальної шкоди, що спричинена недостачею
матеріальних цінностей, та в повернення 800 грн. боргу підлягають задоволенню,
рішення в цій частині та в частині зобов”язання відповідача з”явитись у
Чернігівський міський центр зайнятості для підписання з приводу трудового
договору від 21.09.2006 року підлягає  -
скасуванню з постановленням нового рішення.

В з”язку з частковим задоволенням
позовних вимог, рішення в частині стягнення витрат на ІТЗ підлягає зміні,
шляхом стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 30 грн. у повернення зазначених
витрат.

Керуючись п.5
ст.134 КЗпП України, ст.ст. 303, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319, 324 ЦПК
України, апеляційний суд, -

в и р і ш и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -
задовольнити частково.

Рішення Деснянського районного
суду м.Чернігова від 04 грудня 2007 року в частині відмови у задоволенні
позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди в сумі
2199 грн. 13 коп., спричиненої недостачею матеріальних цінностей та
інструментів, 800 грн., отриманих у борг, зобов”язання ОСОБА_2 з”явитись до
Чернігівського міського центру зайнятості для підписання з приводу розірвання
трудового договору від 21.09.2006 року - скасувати.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 2199 грн. 13 коп., як шкоди, що спричиненої недостачею матеріальних
цінностей та інструментів та 800 грн. в повернення боргу.

В позові про зобов”язання з”явитись
у Чернігівський міський центр зайнятості для підписання з приводу трудового
договору від 21.09.2006 року - відмовити.

Змінити рішення в частині стягнення
витрат по ІТЗ та стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на повернення витрат на
інформаційно - технічне забезпечення судового процесу 30 грн..

В іншій частині рішення залишити
без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення і може бути оскаржено до
Верховного Суду України у касаційному порядку на протязі двох місяців з дня
набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: