У Х В А Л А І М Е Н Е М   У К Р
А Ї Н И

11 липня 2008 року
м. Київ

Суддя Судової палати у цивільних справах Верховного Суду
України

Патрюк М.В.

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення
Шполянського районного суду Черкаської області від 22 квітня 2008 року та
ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 28 травня 2008 року в справі за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні житловим
приміщенням,

в  с
т  а  н
о  в  и  в :

У березні 2008 року ОСОБА_1 звернулася в суд із
вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що з 13 серпня 1999 року вона
прописана в                     АДРЕСА_1,
який на той час належав на праві власності її бабусі ОСОБА_3 та проживала в
ньому як член сім'ї разом з сином ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 народження. ІНФОРМАЦІЯ_2
померла бабуся позивачки та належний їй будинок з надвірними спорудами рішенням
Шполянського районного суду Черкаської області від 26 квітня 2004 року було
розділено між спадкоємцями, а саме виділено ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 &frac34; частини будинку, а ОСОБА_8 &frac14; його частину.                   Після поділу будинку вона з
сином продовжувала проживати в вказаному будинку. З ними також проживала її
мати - ОСОБА_8, яка 3 травня 2005 року виїхала на заробітки до Польщі,
залишивши позивачку проживати в належній їй частині.             На початку грудня 2007 року вона з
сином їздила до його батька в м. Біла Церква де пробули до початку лютого 2008
року, тобто за місцем основного проживання були тимчасово відсутні в межах
строку, що визначений ч. 2 ст. 405 ЦК України.                  По поверненню в спірний
будинок виявила, що замки будинку замінені, а після того коли їх зірвала її
було викликано в райвідділ міліції де дізналась, що 17 вересня 2007 року
будинок було куплено відповідачкою ОСОБА_2 Вважала, що факт набуття
відповідачкою права власності не є підставою для виселення колишніх членів
сім'ї співвласника будинку, оскільки з моменту вселення вона правомірно
проживала та користувалась житловими приміщеннями будинку. Просила суд
зобов'язати відповідачку не чинити перешкод у користуванні нею та її сином
жилим приміщеннями: верандою, площею 6,8 кв.м., кімнатою літ.№3, прибудовою
“б”, площею 6,3 кв.м. в житловому будинку АДРЕСА_1, а також надвірними
спорудами: криницею, туалетом, огорожею з воротами та хвірткою.

Рішенням Шполянського районного суду Черкаської області
від 22 квітня            2008 року,
залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Черкаської області від  28 травня 2008 року, в задоволенні позову
відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати судові
рішення з підстав неправильного застосування судами норм матеріального права та
порушення норм процесуального права із ухваленням нового рішення, яким
задовольнити її позов.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з
таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної
інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не
були встановлені в рішенні суду, чи відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими.

Із оскаржуваних судових рішень, доданих до них
матеріалів  вбачається, що скарга є  необґрунтованою і наведені в ній доводи не
дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначених
судових рішень.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 328 ЦПК України, у разі якщо
касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають
необхідності перевірки матеріалів справи, суддя-доповідач відмовляє у відкритті
касаційного провадження у справі.

Керуючись пунктом 5 частиною 3 статті 328 ЦПК України

у  х
в  а  л
и  в :

У відкритті касаційного провадження у справі за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням
відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити
ОСОБА_1.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Верховного Суду
України                                                              М.В. Патрюк