Справа №2-4047/2008р
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 листопада 2008року Краснодонський міськрайонний суд Луганської області в складі головуючого - судді Маньковської О.О., при секретарі Ляшенко Г.В., за участю позивача-відповідача ОСОБА_1., відповідача-позивача - ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод в спілкуванні з дитиною та його вихованні,

ВСТАНОВИВ:
29.07.2008р. позивач звернулась з позовом до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав.
В обгрунтування своїх позовних вимог вказала, що з 19.02.2005р. перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від цього шлюбу мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження. Наприкінці 2007року шлюб з відповідачем по справі було розірвано, з серпня 2007 року на утримання сина ОСОБА_3було стягнуто аліменти за рішенням суду в розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку. Зазначила, що на цей час з відповідачем спільно не проживає, останній злісно ухиляється від сплати аліментів на утримання дитини, має заборгованість в сумі 2743,71 грн. Вказала, що відповідач не займається вихованням сина, не цікавиться його здоров'ям. Дитина боїться відповідача й не бажає з ним спілкуватись. Відповідач перебуває на обліку лікаря-психіатра з червня 2007 року з діагнозом: шизофренія, параноїдная, непреривно-прогредієнтна течія. Аутизація особистості з емоційним обідненням. Оскільки відповідач не займається вихованням дитини, злісно ухиляється від сплати аліментів та дитина його побоюється, просить позбавити відповідача батьківських прав відносно його сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження.
Відповідач за первісним позовом 30.09.2008р. звернувся до суду із зустрічним позовом про усунення перешкод в спілкуванні з дитиною та його вихованні. В обгрунтування своїх вимог зазначив, що в зв'язку з тим, що відповідач за зустрічним позовом перешкоджала в спілкуванні з дитиною, забороняла приймати участь в його вихованні, він був змушений звернутись до органу опіки та піклування з заявою про визначення способів участі у вихованні та спілкуванні з сином. Відповідано до рішення органу органу опіки та піклування Краснодонського міськвиконкому визначено графік спілкування з дитиною. Вказав, що неодноразово звертався до відповідача за зустрічним позовом щодо виконання рішення органу опіки та піклування, але колишня дружина добровільно не виконує зазначене рішення з січня 2008 року, спілкуватись з дитиною у встановлений час можливості не дає, до квартири не пускає, причини відмови не пояснює, хоча дитина батька любить й сам батько відноситься до сина добре. Просив усунути перешкоди у спілкуванні та вихованні сина - ОСОБА_3, зобов'язавши відповідача за зустрічним позовом надати можливість спілкуватись з ним в неділю з 09-оо до 17-00 год. за місцем проживання матері.
Ухвалою суду від 16.10.208р. зустрічний позов прийнятий до спільного розгляду із первісним позовом, зазначені позови об'єднані в одне провадження.
В судовому засіданні позивач-відповідач ОСОБА_1. свій позов підтримала, пояснила, що повністю займається вихованням сина, турбується про його фізичний та моральний стан здоров'я, матеріально його забезпечує. Батько дитини - ОСОБА_2 не проявляє ніякого інтересу до життя дитини, не піклується про його духовний та фізичний розвиток, матеріально дитину не забезпечує, алименти на цей час сплачує, хоча має заборгованість зі сплати аліментів. Перебуває на обліку в Краснодонській психіатрічній лікарні з діагнозом «шизофренія», в зв'язку з чим був звільнений з ПП «Фелікс». В побуті хвороба знаходить свій прояв в тому, що відповідач-позивач себе погано почуває, в залежності від фаз місяця в нього можливі приступи депресії, він може бути задумчивий. Ні відносно дитини ані відносно колишньої дружини заходів фізичного впливу ніколи не застосувував. Алкоголь він не вживає, на цей час є інвалідом 2 групи за загальним захворюванням. Позивач-відповідач ОСОБА_1. батька дитини - ОСОБА_2. охарактеризувала з негативного боку, зазначила, що він не здатний піклуватись про здоров'я, фізичний, духовний, моральний розвиток дитини. Проти задоволення зустрічного позову заперечує, вказала, що на час прийняття в 2007 році органом опіки та піклування рішення щодо визначення графіку відвідувань батьком сина - вона не заперечувала. Дійсно, після прийняття зазначеного рішення ОСОБА_2 відвідував сина, приносив деякі продукти харчування, тоді як була необхідність в більш суттєвих предметах побуту - взутті, одягу, про що вона неодноразово казала батьку дитини. Ці відвідання відбувались до січня 2008р. З того часу відповідач-позивач приходити перестав. Вказала, що відповідач-позивач матеріальної допомоги не надавав, хоча неофіційно працював, обмежувався лише сплатою аліментів. Він неодноразово дзвонив, вони домовлялись про його побачення з сином, але, попередньо домовившись про зустріч, ОСОБА_2 приходив не завжди, іноді вчиняв скандали, вказала, що заперечує проти відвідувань батьком дитини. Зазначила, що проти того, щоб відповідач-позивач ОСОБА_2 приймав участь у вихованні дитини, оскільки як людина, він, на її погляд характеризується негативно, дитина його побоюється. Насправді він дитиною не цікавиться. Вказала, що звернулась з цим позовом до суду, оскільки вважає, що такий батько дитині не потрібний, окрім того, він не займався вихованням дитини, злісно ухилявся від сплати аліментів, дитина його побоюється. Просила первісний позов задовольнити в повному обсязі. В задоволенні зустрічного позову відмовити в повному обсязі.
Представник третьої особи по справі - Органу опіки та піклування при виконкомі Краснодонської міської ради Луганської області ОСОБА_3. в судовому засіданні позов позивача-відповідача підтримала, пояснила, що з 2007 року, коли сімейні відносини між подружжям ОСОБА_2 було припинено, дитину виховує лише мати-ОСОБА_1. Батько дитини - ОСОБА_2 з сином не спілкується, вихованням дитини не займається, не цікавиться його здоров'ям. Має заборгованість з аліментів на утримання сина. Згідно висновку №85 від 08.07.2008р., орган опіки та піклування при Краснодонському виконкомі клопоче перед Краснодонським міськрайсудом про позбавлення ОСОБА_2. батьківських прав відносно його малолітнього сина-ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження. Проти задовлення зустрічного позову заперечувала.
Відповідач-позивач ОСОБА_2 у судовому засіданні проти задоволення первісного позову заперечував, пояснив, що після розірвання шлюбу в серпні 2007 році, між ним та позивачем-відповідачем ОСОБА_1. виникають сварки з приводу того, що вона заперечує проти його побачень з сином. Висновком органу опіки та піклування від 09.10.2007р. йому надано можливість спілкуватись з сином ОСОБА_3, встановлено графік відвідувань, але ОСОБА_1. проти цього заперечує. Зустрічатись з дитиною та приймати участі у вихованні сина змоги йому не дає, він неодноразово до неї звертався з цим проханням, в тому числі дзвонив, приходив. Коли відвідував сина, приносив йому продукти харчування, завжди цікавився сином та його долею. З січня 2008 року позивач-відповідач по справі заборонила йому бачитись з сином. Коли він приходив, вона його ображала, кривдила. Вказав, що працював в ПП «Фелікс» з березня 2007 року по січень 2008 року. З січня 2008 року йому встановлено 2 групу інвалідності за загальним захворюванням в зв'язку з психічним захворюванням. З серпня 2007 року на утримання сина ОСОБА_3з нього було стягнуто аліменти за рішенням суду в розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку. Вказав, що виконавчий лист на підприємство «Фелікс» не приходив. Платив аліменти самостійно - переводив гроші за адресою стягувача, так, разом з серпня по листопад 2007 року включно сплатив 120 грн. Зараз виконавчий лист знаходиться в УПФУ м.Краснодону, його середньомісячна пенсія складає 500 гривень. Аліменти вираховують з пенсії з березня 2008 року. Він подав заяву щодо утримання алиментів в розмірі 50%, але на цей час з нього утримують 75% , тобто 350 гривень щомісяця. Після утримання аліментів, йому залишається на проживання 150 гривень, в зв'язку з чим додаткової допомоги надавати він змоги не має. Дійсно проходив лікування в Краснодонській психіатрічній лікарні, має діагноз «шизофренія». Вказав, що ніколи дитину не ображав, до сина відноситься добре, й син його любить. Зазначив, що не вживає спиртне, веде нормальний спосіб життя. Має бажання брати участь у вихованні сина - ОСОБА_3, але цьому чинить перешкоди позивач-відповідач. Просив в задоволенні первісного позову відмовити в повному обсязі. Задовольнити зустрічний позов в повному обсязі.
Суд, вислухавши сторони, представника третьої особи, свідків, дослідивши письмові докази, які є в матеріалах справи, дійшов наступного висновку.
Відповідно до ст.15 ЦПК України розгляд даної справи належить до компетенції суду.
Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с.13), сторони розірвали шлюб 13.06.2008 року.
Згідно зі свідоцтвом про народження, батьками ОСОБА_3 є ОСОБА_2 та ОСОБА_1. (а.с.9).
Свідок ОСОБА_4. в судовому засіданні пояснила, що працює нянею. ОСОБА_3відвідує дошкільну установу. Мешкає з матірю. Мама та бабуся приділяють багато уваги вихованню та розвитку дитини, піклуються про його здоров'я, фізичний та духовний розвиток. Дитина має все необхідне для нормального розвитку. Мати цікавиться вихованням сина, турбується його здоров'ям. Батька дитини - ОСОБА_2. вона бачила лише раз, коли він прийшов до дитини. Бачила, що під час відвідування приносив дитині цукерки. Більше він сина не відвідував.
Свідок ОСОБА_6. в судовому засіданні пояснила, що є сусідою ОСОБА_1. Їй відомо, що за часи шлюбу, сторони мешкали разом за адресою дружини. ОСОБА_1. охарактеризувала як добру й порядну. Вказала, що ОСОБА_1. сама виховує дитину - сина ОСОБА_3, піклується про нього, про його фізичний та духовний розвиток, забезпечує його всім необхідним. З моменту розлучення ОСОБА_1. з чоловіком, вона жодного разу не бачила, щоб він приїзжав, відвідував дитину, брав будь-яку участь у вихованні дитини. Особисто їй відомо, що дитина батька дуже побоюється.
Аналогічні пояснення в судовому засіданні надав свідок ОСОБА_7
Свідок ОСОБА_8. в судовому засіданні пояснила, що є матір'ю позивача-відповідача ОСОБА_1. охарактеризувала з негативного боку, зазначила, що він не здатний піклуватись про здоров'я, фізичний, духовний, моральний розвиток дитини. Матеріально ОСОБА_2 дитині та колишній дружині не допомагає. Зазначила, що сторони за часи перебування в шлюбі мешкали в будинку, якій є їх спільною власністю, на грунті поділу нерухомого майна між ними відбувався конфлікт. Пояснила, що їй особисто відомо, що після розлучення відповідач -позивач ОСОБА_2 самовільно забрав з будинку речі, які були подарені на весілля.
З довідки від 08.05.2005р., виданої вуличним комітетом, вбачається, що ОСОБА_1. зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 разом з сином ОСОБА_3 (а.с.15).
З акта обстеження житлово-побутових умов, складеного 25.06.2008 року комісією Краснодонського міськвиконкому вбачається, що проведено обстеження умов проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де мешкає ОСОБА_1. разом з сином ОСОБА_3. Для виховання, розвитку та проживання дитини створено всі умови (а.с.19).
З акта обстеження житлово-побутових умов, складеного 07.07.2008 року комісією Краснодонського міськвиконкому вбачається, що проведено обстеження умов проживання за адресою: АДРЕСА_1 де мешкає ОСОБА_2 разом з матір'ю та братом. Встановлено, що в будинку чисто, санітарно-гігієнічні норми відповідають вимогам (а.с.21).
ОСОБА_2 приписаний за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.14), мешкає за адресоюАДРЕСА_1. За останньою адресою характеризується позитивно, скарги мешканців та сусідів відсутні. Алкоголь не вживає, завжди ввічливий, має почуття взаємодопомоги.Скарг ніколи не надходило (а.с.17).
Згідно виробничої характеристики, ОСОБА_2 працював в ПП «Фелікс» з 01.03.2007р. по січен 2008р. Зарекомендував себе як доброзичливий, ретельний працівник. Але декілька разів в нього виникали нервові розлади, взв'язку з чим він проходив лікування в психіатричній лікарні (а.с.20).
Як вбачається з відповіді на запит, ОСОБА_2притягувався до кримінальної відповідальності за ч.2ст.140 КК України, міра покарання за вироком Краснодонського міського суду - 2роки п/в без конфіскації майна, на підставі ст.46 КК України звільнений від відбування покарання з встановлення іспитового строку на 2 роки й штрафом 680 грн.(а.с.56).
З постанови про відмову в порушенні кримінальної справи від 30.11.2007р. вбачається, що 22.11.2007р. в Краснодонський МВ УМВС України надійшла заява від гр.ОСОБА_1. щодо прийняття заходів до її колишнього чоловіка - ОСОБА_2., який встроює їй скандали, а також погрожує фізичною розправою. Перевіркою встановлено, що між гр.ОСОБА_1. та ОСОБА_2 виникли давні несприятливі відносини на грунті того, що ОСОБА_1. обмежує свого колошнього чоловіка - ОСОБА_2. в побаченнях з їх спільною дитиною - сином ОСОБА_3. Ця ситуація є причиною того, що ОСОБА_2 дзвонить ОСОБА_1. на мобільний телефон, нецензурно висловлюється на її адресу, що порушує її нормальний відпочинок (а.с.12).
Згідно з довідкою ВДВС Краснодонського міськрайонного управління юстиції від 04.06.2008року №6573, заборгованість ОСОБА_2. перед ОСОБА_1. з аліментів на утримання сина ОСОБА_3, 2005 року народження складає 2743,71 грн. станом на 01.01.2008 року. (а.с.29).
Згідно висновку органу опіки та піклування при виконкомі Краснодонської міської ради від 08.07.2008 року №85, ОСОБА_2 вихованням дитини не займається, не цікавиться життям та здоров'ям сина, добровільно матеріально не допомагає. Клопочуть перед судом про позбавлення ОСОБА_2. батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_3 (а.с.10).
Згідно відповіді на запит, Краснодонська обласна психіатрічна лікарня листом від 24.07.2008р. повідомляє, що ОСОБА_2 перебуває на обліку у лікаря психіатра з червня 2007 року з діагнозом: шизофренія, параноїдная, непреривно-прогредієнтна течія. Аутизація особистості з емоційним обідненням (а.с.11).
Згідно з довідкою Краснодонської обласної психіатрічної лікарні від 06.10.2008р. ОСОБА_2 є інвалідом 2 групи, потребує постійного підтримуючого лікування.
З відповіді на запит Краснодонської обласної психіатрічної лікарні від 27.10.2008р. вбачається, що для рішення питань щодо того яким чином в побуті має проявлятись хвороба, чи є ОСОБА_2 соціально небезпечним, зокрема, чи можливо йому довіряти виховання дитини - треба проведення судово-психіатричної експертизи на базі Луганської обласної психоневрологічної лікарні. (а.с.55).
Згідно довідки МСЕК ОСОБА_2 є інвалідом 2 групи за загальним захворюванням з січня 2008 року. Згідно довідки УПФУ м.Краснодона ОСОБА_2 отримує середньомісячну пенсію в розмірі 500 гривень.
Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України ( далі - СК України), батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно з ст.150 СК України до обов'язків батьків щодо виховання та розвитку дитини належить піклування про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Виховання дитини в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини. Батьки зобов'язані готувати дитину до самостійного життя.
Вказані положення також закріплені в Декларації прав дитини, проголошеній Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 р., яка як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Згідно з ст.18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Правилами до ст.50 ЗУ «Про освіту» батьки зобов'язуються виховувати в дітей працелюбність, почуття доброти, милосердя, шанобливе ставлення до старших.
Згідно ч.1ст.12 ЗУ «Про охорону дитинства» «батьки мають право і зобовязані виховувати дитину піклуватися про її здоровя, фізичний, духовний і моральний розвиток».
Відповідно до ч.4 ст.155 СК України «ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності,встановленої законом».
Положеннями ст.164 СК України встановлено декілька підстав щодо позбавлення батьківських прав, зокрема, ухилення від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.
Мати та батько вважатимуться такими, що ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків, якщо вони за станом свого психічного здоров'я усвідомлюють значення своїх дій та можуть керувати ними, а також якщо вони мають юридичну та фактичну можливість до вчинення відповідних дій, які становлять зміст батьківського обовязку. Підставою для відповідальності батьків є лише їх ухилення від виконання батьківських обов'язків, що включає наявність вини, тобто, це акт свідомої поведінки, коли особа має реальну можливість виконати свій юридичний обов'язок по вихованню дитини, але не вчиняє відповідних дій.
Так, в судовому засіданні встановлено, що сторони припинили фактичні шлюбні відносини з 2007 року й з цього часу не проживають разом. Від спільного проживання мають сина-ОСОБА_3, 2005 року народження, який мешкає разом з матір'ю - позивачем-відповідачем. Відповідач має заборгованість зі сплати аліментів на утримання дитини - сина ОСОБА_3, 2005 року народження - станом на 01.01.2008 року ця сума становила 2743,71 грн. В судовому засіданні сторони не оспорювали той факт, що ОСОБА_2 разом з серпня по листопад 2007 року включно сплатив 120 грн. на користь стягувача ОСОБА_1. На цей час з відповідача-позивача аліменти утримуються в обсязі 75% за місцем знаходження виконавчого листа - в УПФУ м.Краснодону, останні два місяці - в жовтні та листопаді 2008 року відповідач-позивач сплачує аліменти понід 300 гривень. Як випливає з пояснень відповідача, він від обов'язку по вихованню дитини не ухилявся, мав намір брати участь у догляду й вихованні дитини, але позивач по справі йому в цьому відмовила, чинила при цьому перешкоди. Коли він приходив відвідувати дитину - ображала його. Від сплати аліментів також не ухилявся. Неодноразово звертався до виконавчої служби щодо направлення виконавчого листа за місцем роботи. Зараз сплачує аліменти, які утримуються в УПФУ м.Краснодону. До органів опіки та піклування з заявою про вирішення питання щодо участі у вихованні дитини звертався, позивач-відповідач рішення органу опіки та піклування не виконує. Вказав, що завжди цікавився долею сина, бажає приймати участь у його вихованні, але позивач-відповідач чинить йому перешкоди.
Сама позивач-відповідач в судовому засіданні не заперечувала, що після прийняття органом опіки та піклування рішення щодо надання можливості ОСОБА_2. приймати участь у вихованні дитини, він приходив до сина, приносив цукерки, сирки, сік, спілкувався з ним. Ці відвідання відбувались до січня 2008р. З того часу приходити перестав. Не оспорювала той факт, що відповідач-позивач дзвонив, просив про зустріч з сином, але вона заперечувала, оскільки вважає, що він не здатний піклуватись про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.
Згідно положень ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.
В судовому засіданні підстав для позбавлення відповідача-позивача батьківських прав не встановлено. На підставі доказів, здобутих в судовому засіданні, суд дійшов висновку, що відповідач є таким, який не ухилявся від виконання своїх батьківських обов'язків, він не мав фактичної можливості до вчинення відповідних дій, які становлять зміст батьківського обовязку. Відповідач не мав реальну можливість виконати свій юридичний обов'язок по вихованню дитини, оскільки йому перешкоджала позивач-відповідач. Позивач-відповідач в судовому засіданні не визначила конкретні обставини, які б підтверджували факт того, що відповідач-позивач ухиляється від виховання дитини.
Приймаючи рішення, суд виходить з інтересів дитини, з того, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом. В побуті відповідач характеризується як добра, порядна людина, алкоголь не вживає, аліменти сплачує, просив суд не позбавляти його батьківських прав, оскільки має прагнення до спілкування з дитиною, брати участь у її вихованні, піклуванні про неї. В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 фактично цікавився дитиною, намагався зустрітися з сином, але позивач-відповідач чинила йому перешкоди. Фактів ухилення чи самоусунення відповідача-позивача від виховання дитини, або фактів застосування фізичного насилля щодо дитини з боку батька в судовому засіданні не встановлено.
З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про необхідність в задоволенні первісного позову відмовити за необґрунтованістю.
Згідно положень ст.159 СК України «якщо той з батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутись до суду з позовом про усунення цих перешкод». В порядку положень ч.2 ст.159 СК України, суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини.
При вирішенні зустрічного позову, суд виходить з того, що ОСОБА_2 вжив всіх заходів для добровільного залагодження спору, а тому має юридичне й моральне право на судовий захист.
Оцінюючи стан здоров'я відповідача-позивача ОСОБА_2 й вплив його психічного захворювання на його взаємовідносини з оточенням, суд виходить з наступного. Згідно листа Краснодонської обласної психіатричної лікарні коло питань щодо соціальної безпечності особи належить до компетенції експертів-психіатрів. Клопотань щодо проведення судово-психіатрічної експертизи від сторін не надходило. Згідно пояснень позивача-відповідача, психічне захворювання ОСОБА_2 виявляється в тому, що він може погано себе почувати, що знаходить свій вираз в депрессивнму стані, він може бути задумчивий. Ні з боку позивача-відповідача, ні з боку свідків, які надавали пояснення в судовому засіданні, відомостей щодо неадекватної поведінки, яка б свідчила про суспільну небезпечність ОСОБА_2. - не надходило. Окрім того, надання можливості спілкуватись дитині з батьком за місцем проживання матері є гарантією безпеки дитини. З огляду на викладене, суд вважає, що зустрічний позов ОСОБА_2. щодо усунення перешкод в спілкуванні, вихованні сина ОСОБА_3, а саме - зобов'язання ОСОБА_1. надати можливість ОСОБА_2 спілкуватись з сином ОСОБА_3 за місцем проживання матері в неділю 09.00 до 17.00 год. - підлягає задовленню в повному обсязі.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст.150,155,159,164,180 СК України, Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 р., ст.18 Конвенції про права дитини, ст.50 ЗУ «Про освіту», ч.1ст.12 ЗУ «Про охорону дитинства», ст.ст.10,11,60, 212-215 ЦПК України, ППВСУ №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», суд
В И Р І Ш И В :
В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав - відмовити в повному обсязі.
Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод в спілкуванні з дитиною та його вихованні - задовольнити в повному обсязі. Усунути перешкоди в спілкуванні ОСОБА_2з сином -ОСОБА_3 в його вихованні, а саме - зобов'язати ОСОБА_1 надати можливістьОСОБА_2 спілкуватись з сином -ОСОБА_3 в неділю з 09-оо до 17-00 год. за місцем проживання матері.
На рішення може бути подана заява про апеляційне оскарження протягом десяти днів з моменту проголошення рішення і апеляційна скарга протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження, або апеляційна скарга протягом десяти днів з моменту проголошення рішення в Апеляційний суд Луганської області через Краснодонський міськрайонний суд Луганської області.
Суддя О.О.Маньковська