overthelex/edrsr-tspk huggingface dataset:
У Х В А Л А

Іменем  України

7 серпня 2008
року
м. Київ

Колегія
суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного
Суду України в складі:

суддів:
Григор'євої Л.І.,

Данчука  В.Г.,              Жайворонок Т.Є., -

розглянувши
у попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Жукинської сільської ради про визнання успадкованого права на земельну частку
(пай) , за касаційною скаргою  ОСОБА_1 на рішення
Вишгородського районного суду Київської області від 17 серпня 2007 року та
ухвалу апеляційного суду Київської області від 22 квітня 2008 року,

встановила:

У березні 2007 року позивачка звернулася в суд із зазначеним позовом, мотивуючи його тим, що 2 жовтня 2000 року після смерті
матері вона отримала свідоцтво про право на спадщину на жилий будинок. До
виходу на пенсію її мати працювала в колгоспі с. Завалівка Пірновського району.
Після спорудження Київської ГЕС частину земель колгоспу було затоплено, а інша
частина відійшла до радгоспу “Жукинський”, якого в даний час не існує.  Оскільки мати працювала в колективному підприємстві,
вона повинна бути включена до списку членів КСП “Жукинський”, але її не
включили і земельну ділянку не виділили. Просила суд визнати за нею право на
земельну частку (пай) КСП “Жукинський” в порядку спадкування.

Рішенням Вишгородського районного суду від 17 серпня 2007 року,
залишеним  без  змін
ухвалою  апеляційного  суду
Київської  області   від
22 квітня 2008 року, в задоволенні позову відмовлено.

У поданій до Верховного Суду України касаційній скарзі ОСОБА_1. просить
скасувати зазначені судові рішення та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на
неправильне застосування судами  норм матеріального
права й порушення норм процесуального права.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження
судового рішення є неправильне застосування судом норм матеріального чи
порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної
інстанції перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом
першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і
не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні суду, чи відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Оскільки доводи касаційної скарги та матеріали справи
не дають підстав для висновку про порушення судами норм матеріального або процесуального
права, а отже, відсутні передбачені ст. ст. 338 - 341 ЦПК України підстави для скасування
вказаних судових рішень, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну
скаргу.

Керуючись ст. ст. 331, 332, 337 ЦПК України, колегія
суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

ухвалила:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення  Вишгородського  районного
суду  Київської    області
від   17   серпня
2007   року  та
ухвалу апеляційного суду Київської області від 22 квітня 2008 року  залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:                                                                 Л.І. Григор'єва

В.Г. Данчук

Т.Є. Жайворонок
У х в а л а

іменем
україни

12 серпня 2008  року

м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Пшонки
М.П.,                  Данчука В.Г.,            Косенка В.Й., -

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання шлюбу недійсним, за
касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Кобеляцького районного суду Полтавської
області від 24 грудня 2007 року та ухвалу апеляційного суду Полтавської області
від 18 березня 2008 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2007 рокуОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом,
обґрунтовуючи свої вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько - ОСОБА_3,
1922 року народження, після смерті якого відкрилася спадщина. Звернувшись до
нотаріальної контори для прийняття спадщини, він дізнався, що на спадщину
претендує і дружина батька- відповідачка в справі, яка зареєструвала свій шлюб
ізОСОБА_3 23 березня 2007 року. Вважаючи, що цей шлюб було укладено без наміру
створити сім'ю, позивач просив визнати його недійсним.

Рішенням Кобеляцького районного суду Полтавської області від          24 грудня 2007 року, залишеним без
змін ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 18 березня 2008 року,
позов задоволено. Визнано шлюб, укладений міжОСОБА_3 та ОСОБА_2, недійсним з
моменту його реєстрації.

У
касаційній скарзі ОСОБА_2 порушує питання про скасування  судових рішень та направлення справи на новий
розгляд до суду першої інстанції, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм
матеріального та процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія
суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в
касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність
застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи
процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини,
що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що судові рішення  ухвалено з додержанням норм матеріального та
процесуального права, відсутні передбачені статтею 338 ЦПК України підстави для
обов'язкового скасування судового рішення.

Наведені в касаційній скарзі доводи висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 332, 337 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у
цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

Касаційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити, а рішення Кобеляцького районного суду Полтавської
області від 24 грудня 2007 року та ухвалу апеляційного суду Полтавської області
від 18 березня 2008 року залишити без змін.

Ухвала
оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

Пшонка М.П.                               Данчук В.Г.                            Косенко В.Й.
У х в а л а

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

5 серпня 2008 року
м. Київ

Суддя Верховного Суду України
Костенко А.В.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 в особі представника
ОСОБА_2 на рішення Крюківського районного суду м. Кременчука від 11 січня 2008
року та ухвалу колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного
суду Полтавської  області від                     5 березня  2008 року, у справі за позовом ОСОБА_3до ОСОБА_1, ОСОБА_4 про
визнання договору купівлі-продажу дійсним, визнання права власності на
квартиру,

в с т а н о в и в :

Рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука від 11 січня                     2008 року, залишеним без
змін ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного
суду Полтавської  області від 5
березня  2008 року позов ОСОБА_3задоволено. Визнано дійсним
договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_1
в особі представника                   ОСОБА_4 Визнано за ОСОБА_3 право власності на вказану
квартиру. Стягнуто з   ОСОБА_1 на
користь ОСОБА_3  1 828 грн. 50 коп. судового збору, 30 грн.
витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

У
касаційній скарзі ОСОБА_1 в особі представника
ОСОБА_2 просить скасувати ухвалені у
справі рішення та ухвалити нове рішення, яким у
задоволенні позову ОСОБА_3відмовити,
посилаючись на неправильне застосування судовими інстанціями норм матеріального
права та порушення норм процесуального права.

У відкритті
касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 328
ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо
касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають
необхідності перевірки матеріалів справи.

Згідно
з вимогами ч.1 ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції в межах касаційної
скарги перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної
інстанцій норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати
або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи
відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи
іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, а тому доводи касаційної
скарги в цій частині без наведення конкретних порушень судом норм
процесуального права, які були допущені при встановленні зазначених у рішенні
фактів, також не можуть бути визнані такими, що викликають необхідність
перевірки їх матеріалами справи.

Із змісту касаційної скарги
та оскаржуваних судових рішень, доданих до скарги, вбачається, що наведені у
скарзі доводи не дають підстав для висновків про те, що рішення ухвалені без
дотримання норм матеріального та процесуального права.

Керуючись п.
5 ч. 3 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и
в :

Відмовити
ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження, у
справі за позовом ОСОБА_3до ОСОБА_1,
ОСОБА_4 про визнання договору купівлі-продажу дійсним, визнання права власності
на квартиру.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала
оскарженню не підлягає.

Суддя Верховного Суду України
А.В. Костенко
У Х В А Л А

Іменем  України

7 серпня 2008 року
м. Київ

Колегія
суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного
Суду України в складі:

суддів:
Григор'євої Л.І.,

Данчука  В.Г.,              Жайворонок Т.Є., -

розглянувши
у попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом кредитної спілки
„Кредит-Союз” до ОСОБА_1 про стягнення боргу, за касаційною скаргою  кредитної спілки „Кредит-Союз” на
рішення апеляційного суду Черкаської області від 5 березня 2008 року,

встановила:

У серпні 2007 року позивач звернувся в суд із зазначеним позовом, мотивуючи його тим, що між ним та ОСОБА_2. 25 травня
2004 року був укладений кредитний договір, відповідно до якого позивач надає
ОСОБА_2. кредит в сумі 4 035 грн. строком на один рік, який останній
зобов'язався повернути відповідно графіку, вказаного в договорі. Але взяті
зобов'язання не виконав, сплативши по договору лише 130 грн. відсотків,
заборгувавши станом на 17 липня 2007 року суму кредиту 4 035 грн. та відсотки
станом на 14 травня 2007 року в сумі 9 898 грн. 89 коп. За заявою ОСОБА_2
сторона в договорі  була замінена на
відповідачку ОСОБА_1, а тому просив стягнути з неї 13 933 грн. 89 коп.

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкас від 5 грудня 2007 року
позов задоволено.

Рішенням апеляційного суду Черкаської області від 5 березня 2008 року
зазначене рішення районного суду скасовано, в задоволенні позову відмовлено.

У поданій до Верховного Суду України касаційній скарзі кредитна спілка „Кредит-Союз” просить скасувати рішення
апеляційного суду та залишити в силі рішення
суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм
матеріального права та порушення норм процесуального права.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження
судового рішення є неправильне застосування судом норм матеріального чи
порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної
інстанції перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом
першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і
не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні суду, чи відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Оскільки доводи касаційної скарги та матеріали справи
не дають підстав для висновку про неправильне
застосування судами норм матеріального права  або порушення норм процесуального права, а отже,
відсутні передбачені ст. ст. 338 - 341 ЦПК України підстави для скасування вказаних
судових рішень, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу.

Керуючись ст. ст. 331, 332, 337 ЦПК України, колегія
суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

ухвалила:

Касаційну скаргу кредитної спілки „Кредит-Союз”   відхилити.

Рішення апеляційного суду Черкаської області
від 5 березня 2008 року, залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:                                                                 Л.І. Григор'єва

В.Г. Данчук

Т.Є. Жайворонок
У х в а л а

іменем
україни

12 серпня 2008  року

м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Пшонки
М.П.,                  Данчука В.Г.,            Косенка В.Й., -

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом закритого акціонерного товариства комерційний банк
(далі - ЗАТ КБ) “Приватбанк” до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по сплаті
комунальних послуг, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Оболонського
районного суду м. Києва від 31 жовтня 2007 року та ухвалу апеляційного суду м.
Києва від    12 березня 2008 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2007 року ЗАТ КБ “Приватбанк” звернувся до суду із зазначеним
позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що між ним та ОСОБА_1укладено кредитний
договір. Оскільки умови цього договору відповідачем не виконувалися, позивач
просив стягнути з останнього заборгованість за кредитним договором в розмірі 12
044 грн.      40 коп.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 31 жовтня       2007 року, залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду м. Києва від        12
березня 2008 року, позов задоволено.

У
касаційній скарзі ОСОБА_1 порушує питання про скасування  судових рішень та направлення справи на новий
розгляд до суду першої інстанції, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм
матеріального та процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія
суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в
касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність
застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи
процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини,
що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що судові рішення  ухвалено з додержанням норм матеріального та
процесуального права, відсутні передбачені статтею 338 ЦПК України підстави для
обов'язкового скасування судового рішення.

Наведені в касаційній скарзі доводи висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 332, 337 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у
цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

Касаційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити, а рішення Оболонського районного суду м. Києва від 31
жовтня 2007 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 12 березня 2008 року
залишити без змін.

Ухвала
оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

Пшонка М.П.                               Данчук В.Г.                            Косенко В.Й.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

6 серпня 2008 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах
Верховного Суду України в складі:

Григор'євої Л.І.,   Левченка Є.Ф.,   Лихути Л.М.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні в м. Києві
справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “Лінгвей” до ОСОБА_1,
Державного департаменту  інтелектуальної
власності, треті особи ОСОБА_2 Закрите акціонерне товариство “Галлахер
Україна”, про визнання свідоцтва про реєстрацію авторського права на твір
недійсним та за позовом Закритого акціонерного товариства “Галлахер Україна” до
ОСОБА_1, Державного департаменту інтелектуальної власності, третя особа ОСОБА_2
про поновлення порушених прав інтелектуальної власності і визнання свідоцтва
про реєстрацію авторського права на твір недійсним, за касаційною скаргою
представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 на рішення Солом'янського районного суду міста
Києва від 27 березня 2007 року та ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 11
червня 2007 року,

в с т а н о в и л а:

Представник ОСОБА_1 - ОСОБА_3 звернулася до
Верховного Суду України з касаційною скаргою на рішення Солом'янського
районного суду міста Києва від 27.03.2007 р., залишене без змін ухвалою
Апеляційного суду міста Києва від 11.06.2007 р., яким позови ТОВ “Лінгвей” та
ЗАТ “Галлахер Україна” задоволено: визнано свідоцтво на твір № 12927 недійсним
та зобов'язано Державний департамент інтелектуальної власності внести
відповідні зміни до Державного реєстру свідоцтв України про реєстрацію
авторського права.

В обґрунтування касаційної скарги представник ОСОБА_1 посилається на неправильне
застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального
права, в зв'язку з чим ставить питання про скасування судових рішень та
передачу справи на новий розгляд до місцевого суду.

Колегія суддів дійшла висновку, що підстави
для перегляду судових рішень відсутні, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно ст. 335 ЦПК України суд касаційної
інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не
були встановлені в рішенні суду, чи відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено і це вбачається з матеріалів
справи, що судові рішення ухвалені з додержанням судами норм матеріального та
процесуального права, а також відсутні передбачені ч. 1 ст. 338 ЦПК України
підстави для обов'язкового скасування рішення суду.

Наведені у касаційній скарзі доводи висновок
судів не спростовують.

Керуючись ст.ст. 332, 336 ЦПК України,
колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у  х  в
а  л  и  л  а :

Касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Солом'янського районного суду міста Києва від 27 березня 2007 року
та ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 11 червня 2007 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Верховного Суду України :

Л.І. Григор'єва

Є.Ф. Левченко

Л.М. Лихута
У х в а л а

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

28 липня 2008 року
м.Київ

Колегія суддів Судової палати у
цивільних справах Верховного Суду України в складі:

Данчука
В.Г., Лященко  Н.П., Косенка В.Й.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу закритого акціонерного товариства (далі - ЗАТ)
«Українська транспортна страхова компанія» на рішення Голосіївського районного
суду м. Києва від 29 червня 2006 року та рішення апеляційного суду м. Києва від
26 червня 2007 року в справі за позовом ОСОБА_1,  ОСОБА_2 до ЗАТ «Українська транспортна
страхова компанія» про визнання мирової угоди недійсною, відшкодування
матеріальної та моральної шкоди,

в с т а н о в и л а :

Рішенням Голосіївського районного
суду м. Києва від 29 червня 2006 року позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задоволено
частково.  Визнано недійсною мирову угоду
від 31 січня 2002 року, укладену між Головою правління ЗАТ «Українська
транспортна страхова компанія»  Пішаковою
Г.В. та представником ОСОБА_1 - ОСОБА_3 Стягнуто з ЗАТ «Українська транспортна
страхова компанія»  на користь
ОСОБА_1             2 500 грн. моральної
шкоди. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Рішенням апеляційного суду м. Києва
від 26 червня 2007 року рішення районного суду в частині відмови у задоволенні
позову ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди скасовано і в
цій частині ухвалено нове рішення, яким позов ОСОБА_2 задоволено частково:
стягнуто на його користь з ЗАТ «Українська транспортна страхова компанія» 59
518 грн. 89 коп. матеріальної шкоди та 2 500 грн. моральної шкоди.           У решті - рішення районного суду
залишено без змін.

На зазначені судові рішення
надійшла касаційна скарга ЗАТ «Українська транспортна страхова компанія», в
якій воно просить їх скасувати, посилаючись на порушення судами норм
матеріального та процесуального права, і ухвалити нове рішення, яким відмовити
в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 та ОСОБА_2

Згідно ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження судового рішення може бути лише неправильне
застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального
права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК
України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу,
про перевагу одних доказів над іншими.

Оскільки з матеріалів справи та
змісту касаційної скарги не вбачається порушення судом норм матеріального та
процесуального права колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну
скаргу.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу закритого акціонерного товариства «Українська
транспортна страхова компанія»  відхилити.

Рішення Голосіївського районного
суду м. Києва від 29 червня 2006 року та рішення апеляційного суду м. Києва від
26 червня 2007 року залишити без зміни.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

В.Г. Данчук

Н.П. Лященко

В.Й. Косенко