Справа № 2-47
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2008 року Калуський міськрайонний суд Івано – Франківської області

в складі : головуючої – судді ГАЛУЩАК Л.О.

секретаря ДАНИЛІВ Г.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Калуш цивільну справу за позовом
ОСОБА_1

до ТзОВ
ОСОБА_2
про стягнення заборгованості по заробітній платі , -

В С Т А Н О В И В :

що позивач звернувся до суду із зазначеним позовом. Свої вимоги мотивує тим, що із
ІНФОРМАЦІЯ_1
року перебував у трудових відносинах з відповідачем по справі й згідно протоколу зборів учасників ТзОВ
ОСОБА_2

НОМЕР_1
від
ІНФОРМАЦІЯ_1
року його було призначено директором товариства по сумісництву, так як в цей час він працював і менеджером
ІНФОРМАЦІЯ_2
. Відповідно до протоколу
НОМЕР_2
від
ІНФОРМАЦІЯ_1
року йому було встановлено заробітну плату в розмірі 4500 грн. Однак , незважаючи на те, що було встановлено заробітну плату в розмірі 4500 грн., фактично нарахування проводилося, виходячи із мінімальної заробітної плати до того часу поки не запустять завод у виробництво. 27.09.2005 року він звільнений із займаної посади згідно п.1 ст. 36 КЗпП України ( за угодою сторін). Однак , при звільненні з ним не проведеного повного розрахунку , не виплачено повністю заробітну плату, яка була встановлена протоколом
НОМЕР_2
від
ІНФОРМАЦІЯ_1
року зборів учасників ТзОВ
ОСОБА_2
, що становить 90 тис. грн. Неодноразово звертався до відповідача з проханням виплатити заборговану заробітну плату , однак останній відмовляється. Тому просить постановити рішення , яким стягнути з відповідача 90 тис. грн. заборгованої заробітної плати.

Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги й просить стягнути заборговану заробітну плату за період з червня 2003 року по час звільнення . Крім цього доповнив, що між учасниками товариства була усна домовленість про те, що заробітну плату в сумі 4500 грн. буде виплачуватись тоді, коли буде організовано виробництво на території України й після цього виплатиться повністю заборгована сума . Однак, у видачі даних коштів відповідач відмовляється.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав та пояснив суду, що при звільненні позивача із займаної посади з ним повністю проведено розрахунок, заборгованість по заробітній платі відсутня, що підтверджується актами перевірки Територіальної державної інспекції праці й , крім цього, вважають, що протокол зборів учасників ТзОВ
ОСОБА_2

НОМЕР_2
від
ІНФОРМАЦІЯ_1
року позивач підробив з метою заволодіти даними коштами. Тому в задоволені позову просить відмовити.

Суд, заслухавши сторін , свідка, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав:

Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні робітника чи службовця виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації провадиться в день звільнення.

В судовому засіданні встановлено, що позивач з
ІНФОРМАЦІЯ_1
року перебував у трудових відносинах з відповідачем по справі і 27.09.2005 року він звільнений із займаної посади згідно п.1 ст. 36 КЗпП України ( за угодою сторін), що підтверджується фотокопією трудової книжки / а.с.5 / .

Із протоколу зборів учасників ТзОВ
ОСОБА_2

НОМЕР_2
від
ІНФОРМАЦІЯ_1
року вбачається, що позивачу було встановлено заробітну плату в розмірі 4500 грн. ( а.с.6) .

Як вбачається із довідок
НОМЕР_3
від
ІНФОРМАЦІЯ_3
року , виданої відповідачем по справі ( а.с. 2,4, 7 ) позивачу в 2003 році заробітна плата не виплачувалась, в 2004 році по 250 грн., в серпні 2004 року – 265.82 грн., у вересні 2004 року – 255.25 грн., в 2005 році виплачено загальну суму заробітної плати 25776.89 грн. Даний факт підтверджується і відомостями по заробітній платі ( а.с.46-73). Таким чином , різниця між виплаченою заробітною платою та встановленою зборами учасників ТзОВ
ОСОБА_2
становить 91 889

грн. 19 коп.

, яку , суд вважає і слід стягнути з відповідача в користь позивача.

В судовому засіданні з”ясовано, що у позивача заборгованість по заробітній платі за липень – грудень 2003 року по 4500 грн. , січень-липень 2004 року по 4250 грн. , серпень 2004 року 4234.18 грн., вересень - грудень 2004 року по 4250 грн. ,січень 2005 року – 4211.54 грн.,

лютий 2005 року -4204.99 грн., березень 2005 року – 600 грн., квітень-липень

2005 року по 50 грн., серпень 2005 року- 1006.58 грн.

У відповідності до Положення про порядок компенсації працівникам втрати частини заробітної плати у зв”язку з порушенням термінів її виплати
НОМЕР_4
від
ІНФОРМАЦІЯ_4
року позивачу слід нарахувати компенсацію за втрату частини заробітної плати через порушення термінів її виплати, що становить 73 452

грн. 62 коп.

Суд не приймає до уваги твердження представника відповідача в тій частині, що відповідач немає заборгованості по заробітній платі перед позивачем й при його звільненні з ним проведено повний розрахунок по-скільки даний факт спростовується матеріалами справи, зокрема представник відповідача не заперечив факту щодо усної домовленості між сторонами на виплату заборгованої заробітної плати в розмірі 4500 грн. після організації виробництва на території України.

Свідок
АДРЕСА_3
суду пояснив, що з листопада 2004 року він працював головним бухгалтером на ТзОВ
ОСОБА_2
і позивач представив йому чистий протокол зборів учасників ТзОВ
ОСОБА_2

НОМЕР_2
від
ІНФОРМАЦІЯ_1
року , де було зазначено тільки те, що він призначався директором, розмір заробітної плати зазначений не був.

Однак дані пояснення не заслуговують на увагу, по-скільки призначення
ОСОБА_1
на посаду директора та його заробітну плату було оформлено як два різні протоколи.

В судовому засіданні встановлено, що генеральний директор ТзОВ
ОСОБА_2

ОСОБА_3
звертався із заявою до Калуського МВ УМВС для проведення перевірки щодо незаконних дій позивача відносно протоколу зборів учасників ТзОВ
ОСОБА_2

НОМЕР_2
від
ІНФОРМАЦІЯ_1
року. Постановою про відмову в порушенні кримінальної справи від 14.05.2008 року в порушенні кримінальної справи щодо
ОСОБА_1
по факту викрадення офіційного документу чи вчинення службового підроблення відмовлено у зв»язку з відсутністю в його діях ознак злочину, передбачених ст.. 357, 358,366 чи іншою статтею КК України.

У відповідності до ст.. 88 ЦПК України суд стягує і судові витрати.

На підставі викладеного, керуючись ст. 116 КЗпП України, Положенням про порядок компенсації працівникам втрати частини заробітної плати у зв”язку з порушенням термінів її виплати ”, ст. 208, 210 , 213-215 ЦПК України, суд

Р І Ш И В :

Позов задоволити . Стягнути із

ТзОВ
ОСОБА_2
в користь
ОСОБА_1

91 889

грн. 19 коп.

заборгованості по заробітній платі , 73 452

грн. 62 коп. компенсації за несвоєчасно виплачену заробітну плату, всього 165 341 грн. 81 коп. та 1700 грн. державного мита в дохід держави, 30 грн. витрат з інформаційно – технічного забезпечення розгляду цивільних справ

Рішення в частині стягнення платежів за один місяць в сумі 4500 грн. допустити до негайного виконання.

Рішення може бути оскаржене до Івано-Франківського Апеляційного суду через Калуський міськрайонний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20-ти днів апеляційної скарги або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

ГОЛОВУЮЧА :