Справа № 2- 1460/08р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2008р. Краснолуцький міський суд Луганської області

у складі: головуючого судді Бичкова І.Г.

при секретарі Дворових Т.В.

розглянувши у попередньому судовому засіданні в м. Красний Луч цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду та в його обґрунтування навів, що з 18.01.1995 року він перебуває у зареєстрованому шлюбі в відповідачкою ОСОБА_2. Шлюб зареєстровано у РАЦС м.Красний Луч Луганської області, зроблено актовий запис № 19. Дошлюбне прізвище відповідачки ОСОБА_2. Шлюб зареєстрували в перший раз. Від шлюбу мають неповнолітню дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Донька ОСОБА_3 проживає разом з ними за адресою: АДРЕСА_1. Після розірвання шлюбу позивач бажає, щоб їхня дитина проживала разом з ним. Одруження з відповідачкою виявилося невдалим, відсутнє взаємне почуття. Позивач з відповідачкою проживають разом, шлюбні стосунки не підтримують. За таких обставин позивач вважає, що збереження шлюбу та подальше спільне життя суперечить інтересам сім»ї та унеможливлює примирення з відповідачкою. Спір про розділ майна відсутній. Строк на примирення для позивача не потрібний. Домовленість по аліментам досягнута. Позивач просить суд ухвалити рішення, яким розірвати шлюб між ним - ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований у РАЦС м.Красний Луч Луганської області, 18.01.1995р., актовий запис №19; визначити місце мешкання дитини з ним - ОСОБА_1.

Позивач у попередньому судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі, просив розірвати шлюб з відповідачкою, на примирення не згодний, а також просив визначити місце мешкання дитини з ним.

Відповідачка у попередньому судовому засіданні позовні вимоги визнала повністю, не заперечувала проти розірвання шлюбу та проти того, щоб дочка ОСОБА_3 проживала разом з позивачем.

Суд, вислухавши пояснення позивача, пояснення відповідачки, дослідивши та перевіривши письмові матеріали справи, дійшов до наступного.

Судом були встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судовим розглядом було встановлено, що 18.01.1995 року позивач з відповідачкою одружилися та зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_1, виданим 18.01.1995 року відділом реєстрації актів громадянського стану міста Красний Луч Луганської області (актовий запис № 19), відміткою про сімейний стан, зробленою на сторінці 10 паспорту серії НОМЕР_2, виданого 12.05.1997р. Красно луцьким МВ УМВС України в Луганській області на ім»я ОСОБА_1, та відміткою про сімейний стан, зробленою на сторінці 10 паспорту серії НОМЕР_3, виданого 18.11.1991 року Краснолуцьким МВ УМВС України в Луганській області на ім.»я ОСОБА_2.

ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася ОСОБА_3, батько - ОСОБА_1, мати - ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4, виданим 18.01.1996року відділом реєстрації актів громадянського стану міста Красний Луч Луганської області (актовий запис № 30 від 18.01.1996 року).

Згідно довідці, виданій 28.02.2008р. Краснолуцьким МВ УМВС України в Луганській області грошове утримання міліціонера-водія ОСОБА_1 за період з 01.09.2007р. по 29.02.2008р. становить 11678 (одинадцять тисяч шістьсот сімдесят вісім) гривень 67копійок.

Згідно довідці, виданій 28.02.2008р. Краснолуцьким МВ УМВС України в Луганській області заробітна плата старшого інспектору по обліку Краснолуцького МВ УМВС України в Луганській області ОСОБА_2 за період з 01.09.2007р. по 29.02.2008р. становить 8321 (вісім тисяч триста двадцять одна) гривня 43 копійки.

Із змісту довідки № 42, виданої 24.02.2008р. начальником МКП «Житлове експлуатаційно-ремонтне управління № 2» м.Красний Луч Луганської області випливає, що ОСОБА_1, 1967р. народження, проживає за адресою: АДРЕСА_1. Склад його сім»ї: три особи. Дружина - ОСОБА_2, 1964р. народження, донька- ОСОБА_3, 1995р. народження.

Із змісту свідоцтва про народження серії //НОМЕР_5, виданого 12.05.1967р. Боково-Платовською селищною Радою селища Боково-Платово на ім.»я ОСОБА_1, вбачається, що його батьками є: ОСОБА_4 і ОСОБА_5.

Згідно договору довічного утримання від 13.07.1993р., посвідченого секретарем виконкому Боково-Платовської селищної Ради народних депутатів Шолоховою Т.В., вбачається, що мати ОСОБА_5 надала у власність сину ОСОБА_1 належний їй на праві особистої власності житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_2. Цей будинок належить ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право на спадщину по закону, виданого Антрацитівською державною нотаріальною конторою 05.05.1982р. реєстр № 1667 договору дарування, посвідченого виконкомом Боково-Платовської селищної Ради і зареєстрованого у Красно луцькому бюро технічної інвентаризації 07.06.1993р. реєстр № 883. Свідоцтво про право на спадщину по закону зареєстровано у Краснолуцькому бюро технічної інвентаризації 04.06.1982р. реєстр № 883. На теперішній час, згідно довідки Краснолуцького бюро технічної інвентаризації від 19.10.1993р., будинок, розташований за адресою: : АДРЕСА_2 з надвірними будівлями та спорудами, належить на праві власності ОСОБА_1.

У судовому засіданні було встановлено, що одруження з відповідачкою виявилося невдалим, між сторонами виникли неприязні стосунки, спір про розділ сумісного майна відсутній, на примирення сторони не згодні; позивач наполягає на тому, щоб дитина проживала разом з ним; відповідачка проти цього не заперечує. При вирішенні питання про визначення місця проживання дитини судом було взято до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов»язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров»я. При вирішенні питання про визначення місця проживання дитини суд виходив із рівності прав та обов»язків батьків, але вважає за необхідне надати перевагу ОСОБА_1, як такому, який матеріально кращий забезпечений. Також судом була врахована та обставина, що позивач є власником будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2, яка свідчить про те, що ОСОБА_1 має найліпші умови для проживання та виховання дитини.

Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім»ю України» № 16 від 12.06.1998 року вирішуючи питання щодо прийняття заяви про розірвання шлюбу, суди повинні враховувати, що одночасно з позовом про розірвання шлюбу можуть бути заявлені вимоги про визначення місця проживання неповнолітніх дітей подружжя.

Згідно ч.1 ст.161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов»язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров»я та інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно Закону України «Про ратифікацію Європейської конвенції про здійснення прав дітей № 69-// від 03.08.2006р. Верховна Рада України ратифікувала Європейську конвенцію про здійснення прав дітей, вчинену 25 січня 1996 року у м.Страсбурзі та підписану від імені України 7 травня 1999 року, із такою заявою до статті 1: «Відповідно до пункту 4 статті 1 Конвенції Україна заявляє, що дія цієї Конвенції поширюється на розгляд судами справ, що стосуються: усиновлення дитини, встановлення опіки, піклування над дитиною, визначенні місця проживання дитини; позбавлення або оспорювання батьківських прав; інших питань про відносини між батьками та дитиною; будь-яких інших питань, що стосуються дитини особисто, а також питань її сім»ї ( у тому числі її виховання, поновлення батьківських прав, управління її майном)».

Таким чином, вислухавши пояснення позивача, пояснення відповідачки, дослідивши та перевіривши письмові докази справи, на основі з»ясованих обставин, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, давши їм належну оцінку, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини є законними обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Згідно ч.4 ст.130 ЦПК України ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст..174 ЦПК України. У відповідності до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.3, 4, 7,13, 15, 79,80, 107, 123, 130, 169, 174, 208, 209, 213-215, 218, 223, 224-228, 231-233 ЦПК України, ст.110-112 СК України; п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім»ю України» № 16 від 12.06.1998 року (із змінами, внесеними згідно з постановами Верховного Суду № 3 від 15.05.2006 року, № 3 від 30.03.2007 року); Європейською конвенцією про здійснення прав дітей; Законом України «Про ратифікацію Європейської конвенції про здійснення прав дітей» № 69// від 03.08.2006 року,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити у повному обсязі.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 18 січня 1995 року у відділі реєстрації актів громадянського стану міста Красний Луч Луганської області за актовим записом № 19.

Визнати місце проживання дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, уродженки міста Красний Луч Луганської області з позивачем ОСОБА_1.

При видачі свідоцтва про розірвання шлюбу стягнути з відповідачки ОСОБА_2 державне мито у розмірі 8,50 грн., позивача ОСОБА_1 від сплати звільнити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Луганської області через Краснолуцький міський суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги або шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Головуючий: