Справа № 22 - ц- 886 Головуючий у 1-й інстанції: Бондаренко Л.С.
Категорія - 50 Суддя-доповідач: Ведмедь Н.І.
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

12 серпня 2008 року колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого - Смирнової Т.В.,

суддів - Ведмедь Н.І., Лузан Л.В.,

з участю секретаря судового засідання - Пархоменко А.П.

в присутності осіб, які приймають участь у справі : ОСОБА_1, ОСОБА_2

розглянула у відкритому судовому засіданні у приміщенні апеляційного суду цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Шосткинського міськрайонного суду від 3 червня 2008 року

у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, зацікавлена особа: орган опіки та піклування Шосткинської районної Ради

про позбавлення батьківських прав, -

в с т а н о в и л а :

Рішенням суду в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 не погоджується з рішенням суду, посилається на його незаконність.

Зокрема, посилається на те, судом не взяті до уваги її докази, які підтверджують, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, тому просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити її позов.

Судом першої інстанції було встановлено, що сторони є бувшим подружжям, які мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження. Дитина проживає з матір'ю. Батько живе окремо, з сином не спілкується , за рішенням суду сплачує аліменти.

Даний спір між сторонами виник після того, як відповідач не дав дозволу на виїзд сина разом матір'ю по путівці до Єгипту.

Згідно з відповіддю заступника голови Шосткинської райдержадмінстрації, батько дитини не дав згоди на виїзд за кордон, обгрунтовуючи це тим, що виїзд на 10 днів не є для лікування, організм дитини не прилаштований для зміни клімату ( а.с. 7).

До виникнення спору ні позивачка, ні відповідач не звертались до органу опіки а піклування з приводу вирішення спору щодо участі у вихованні дитини.

В судовому засіданні представник орган опіки та піклування Шосткинської районної ради вважала, що підстав для позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав стосовно його сина ОСОБА_3 немає.

Колегія суддів перевіривши законність і обгрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, виходячи з таких підстав.

Суд першої інстанції вірно з'ясував спірні правовідносини, повно, всебічно встановив обставини, що мають значення для справи у відповідності зі ст. 212 ч. 1 ЦПК України, дослідив всі наявні докази в справі та дав їм оцінку, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому їх дослідженні.

В апеляційній скарзі не наведені обставини та докази, які б ставили під сумнів законність рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 164 СК батько, мати можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків з виховання дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Як убачається з матеріалів справи, позивачкою не надано суду переконливих доказів про те, що відповідач негативно впливає на виховання сина, злісно ухиляється від надання допомоги.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 15 постанови від 30 березня 2007 р. N 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Отже, позбавлення батьківських прав є останньою мірою впливу на батьків і застосовуватись може лише при достатніх доказах винної поведінки батьків, свідомого знехтування ними своїх обов'язків.

Як вбачається з пояснень відповідача він не мав змоги приймати участь у вихованні сина через постійні перешкоди з боку позивачки та її батьків та її негативне ставлення до спілкування його з сином, а тому припинив спроби налагодити контакти з сином, щоб не травмувати його сварками.

Зазначене підтверджується і поясненнями органу опіки та піклування, викладені в запереченні на апеляційну скаргу, із яких вбачається, що ухиляння відповідача від участі у вихованні сина викликано суб'єктивними причинами, в складенні яких винні обоє батьків а оскільки ОСОБА_2 сплачує аліменти на утримання сина, а також не відмовляється від спілкування з ним, то позбавлення його батьківських прав буде недоцільним і невиваженим ( а.с.58-59).

За таких обставин, судова колегія вважає, що суд першої інстанції прийшов до обгрунтованого висновку про те, що відповідач не може виконувати свої батьківські зобов'язання не з своєї волі, а тому позбавляти його батьківських прав немає підстав.

Доводи апелянта про те, що відповідач не визнавав себе батьком сина є безпідставним, оскільки у свідоцтві про народження дитини батьком записаний ОСОБА_2, тобто відповідач визнав своє батьківство.( а.с. 5).

Не заслуговують на увагу посилання апелянта на те, що відповідач не надає допомоги на лікування дитини, яка є інвалідом, оскільки вона не має право відповідно до ст. 185 СК України звернутись до суду з позовом про стягнення додаткових коштів.

За таких обставин рішення суду першої інстанції узгоджується з доказами, наявними у справі, відповідає вимогам норм матеріального і процесуального права, і тому підстав для його зміни або скасування колегією суддів не вбачається.

Керуючись ст. ст. 303, 307 ч. 1 п. 1 , 308, 313-315 ЦПК України колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити, а рішення Шосткинського міськрайонного суду від 03 червня 2008 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців з моменту її проголошення.

Головуючий:

Судді: