У х в а л а

і м е н е м
у к р а  ї н и

29 жовтня 2008 року

м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

головуючого
Патрюка М.В.,

суддів:            Жайворонок Т.Є.,                            Лященко Н.П.,

Костенка
А.В.,                                   Перепічая В.С.,-

розглянувши
в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про спонукання до
укладення договору за касаційною скаргою ОСОБА_1  на рішення апеляційного суду м. Києва від 9
червня 2008 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2008 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про зобов'язання
ОСОБА_2 укласти з ним договір купівлі-продажу земельної ділянки АДРЕСА_1,
посилаючись на те, що відповідач ухиляється від укладення з ним цього договору,
незважаючи на те, що 21 грудня 2007 року вони уклали попередній договір,
відповідно до умов якого відповідач взяв на себе зобов'язання продати, а він,
позивач, купити земельну ділянку АДРЕСА_1. Відповідно до п. 3 попереднього
договору сторони зобов'язалися укласти договір купівлі-продажу майна не пізніше
20 січня 2008 року. Проте відповідач ухиляється від укладення цього договору.

У процесі розгляду справи ОСОБА_1 змінив свої позовні вимоги та просив
стягнути з ОСОБА_2 303 тис. грн. отриманих останнім за попереднім договором і
пеню в сумі 303 тис. грн.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 27 березня 2008 року
позов задоволено.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від 9 червня 2008 року рішення
районного суду скасовано й ухвалено нове рішення про відмову в задоволенні
позовних вимог ОСОБА_1

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення,
ухвалене судом апеляційної інстанції, і залишити в силі рішення суду першої
інстанції, посилаючись на порушення апеляційним
судом норм матеріального та процесуального права.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких
підстав.

Відповідно до ст. ст. 213, 214 ЦПК України рішення
повинно бути законним і обґрунтованим та відповідати на питання: чи мали місце
обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності
тощо), які мають значення для вирішення справи та докази на їх підтвердження;
які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова
норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Судові рішення не відповідають цим вимогам.

Вирішуючи спір, суди цих вимог закону не врахували та,
визнаючи одну чи іншу сторону винними в ухиленні від укладення договору
купівлі-продажу, не встановили, хто все ж таки ухилявся від укладення цього
договору: чи позивач, який узагалі не отримував телеграму, в  якій містилася інформація щодо часу й місця
зустрічі, а отримала його дружина, про що свідчить лист з Північного вузла
поштового зв'язку “Укрпошта” від 29 лютого 2008 року  № П-259(а.с. 67), чи відповідач, який
надіслав телеграму та не “пересвідчився” в тому, що вона була вчасно отримана
позивачем.

З урахуванням наведеного судові рішення не можна визнати
законними й обґрунтованими, тому вони як постановлені з порушенням норм
матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення
справи, відповідно до вимог ч. 2 ст. 338 ЦПК України підлягають скасуванню з
передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. 338 ЦПК України, колегія суддів Судової
палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Оболонського районного суду м. Києва від 27
березня 2008 року та рішення апеляційного суду м. Києва від 9 червня 2008 року
скасувати, а справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий

М.В. Патрюк

Судді:

Т.Є. Жайворонок  А.В. Костенко  Н.П. Лященко  В.С. Перепічай