У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

1
жовтня 2008 року

м.
Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

головуючого

Гнатенка А.В.,

суддів:

Барсукової В.М., Григор'євої Л.І.,  Гуменюка В.І., Луспеника Д.Д.,-

розглянувши
в судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними
діями органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури, заінтересовані
особи - Головне управління Державного казначейства України в Житомирській
області та прокуратура Житомирської області, за касаційними скаргами першого
заступника прокурора Житомирської області, Головного управління Державного
казначейства України в Житомирській області на ухвалу Ємільчинського районного
суду Житомирської області від 29 лютого 2008 року та ухвалу апеляційного суду
Житомирської області від 14 травня 2008 року,

в
с  т  а
н  о  в
и  л  а :

У лютому 2005 року ОСОБА_1 звернувся в суд із заявою про відшкодування
моральної шкоди, завданої незаконними діями органів дізнання, попереднього
слідства, прокуратури, зазначаючи, що 7 липня 1999 р. по факту умисного
ухилення від сплати податків відносно посадових осіб ВКФ «Зевс» та ТОВ
«Чорнобильський дзвін» податковою міліцією Державної податкової адміністрації в
Житомирській області була порушена кримінальна справа за ч. 3 ст. 148-2 КК
України. В ході її розслідування щодо нього, як власника, керівника та
посадової особи вказаних господарських товариств, 7 липня 1999 р. накладався
арешт на майно як підозрюваного, проводились обшуки за місцем роботи та
проживання, проведено виїмку грошових коштів та майна, а також 8 липня 1999 р.
застосований як запобіжний захід підписка про невиїзд. За відсутністю складу
злочину, на підставі п. 2 ст. 6 КПК України кримінальна справа 21 червня 2001
р. була закрита.

Посилаючись на те, що зазначеними вище незаконними діями правоохоронні
органи мали на меті штучну недобросовісну конкуренцію на ринку торгівлі
нафтопродуктами, йому завдані моральні, фізичні страждання. Були порушені
необхідні життєві зв'язки, він був позбавлений можливостей реалізації своїх
звичок, погіршилися стосунки з близькими людьми, розпалася сім'я, принижені
його честь, гідність та ділова репутація, загострилися проблеми зі здоров'ям.

З урахуванням наведеного заявник просив стягнути з державного бюджету на
його користь 23260881,35 грн. моральної шкоди, зменшивши цей розмір в судовому
засіданні до 5800000 грн.

Ухвалою Ємільчинського районного суду Житомирської області від 29 лютого
2008 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Житомирської області
від 14 травня 2008 року, заява ОСОБА_1задоволена частково. На його користь з
Державного казначейства України стягнуто 24000 грн. моральної шкоди, завданої
незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури.

У поданих касаційних скаргах з посиланням на неправильне застосування судами
норм матеріального права та порушення норм процесуального права: перший заступник прокурора Житомирської області просить скасувати
ухвалені судові рішення та направити справу на новий розгляд; представник
Головного управління Державного казначейства України в Житомирській області
просить скасувати ухвалені судові рішення та відмовити заявнику у задоволенні
його вимог.

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України,
заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи скарг та перевіривши матеріали
справи, дійшла висновку, що касаційні скарги Головного управління Державного
казначейства України в Житомирській області та першого заступника прокуратура
Житомирської області підлягають відхиленню з наступних підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм
процесуального права, а у відповідності до положень ст. 337 цього ж Кодексу
касаційна скарга підлягає відхиленню в разі ухвалення рішення з додержанням
норм матеріального і процесуального права.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення заяви ОСОБА_1, суд першої інстанції,
з висновками якого погодився й суд апеляційної інстанції, вірно виходив з того,
що наявними є підстави та умови для відшкодування шкоди, завданої заявнику
незаконними діями органів дізнання, попереднього слідства та прокуратури,
відповідно до Закону України “Про порядок відшкодування шкоди, завданої
громадянинові незаконними діями органів дізнання, попереднього слідства,
прокуратури і суду”. Суд стягнув на користь заявника із розрахунку мінімальної
зарплати за час знаходження під слідством, а також враховуючи засади розумності
та справедливості моральну шкоду в розмірі 24000 грн.

Щодо розміру стягненої моральної шкоди на користь заявника, то в цій
частині судові рішення відповідають вимогам чинного законодавства та
роз'ясненням, даним у п. 14 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від
31 березня 1995 року “Про судову практику в справах про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди”.

Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у
цивільних справах
Верхового Суду України

у х в а л и л а :

Касаційні скарги Головного управління Державного казначейства України в
Житомирській області та першого заступника прокуратура Житомирської області
відхилити.

Ухвалу Ємільчинського районного суду Житомирської області від 29 лютого
2008 року та ухвалу апеляційного суду Житомирської області від 14 травня 2008
року залишити без змін.

Ухвала
оскарженню не підлягає.

Головуючий

А.В. Гнатенко

Судді:

В.М. Барсукова   Л.І. Григор'єва   В.І.
Гуменюк  Д.Д. Луспеник