У Х В А Л А  І М Е Н Е М     У К Р А Ї Н И

17 жовтня 2008 року                                                                                             м. Київ

Колегія суддів Судової палати у
цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Охрімчук Л.І., Левченка Є.Ф.,
Сеніна Ю.Л., -

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1до
національної акціонерної компанії «Енергетична компанія України» про зміну
формулювання причин звільнення, стягнення середнього заробітку за час
вимушеного прогулу, вихідної допомоги та відшкодування моральної шкоди, за
касаційною скаргою ОСОБА_1на рішення Печерського районного суду м. Києва від 23
травня 2007 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 13 травня 2008 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2007 року ОСОБА_1
звернулася в суд із позовом до
національної акціонерної компанії «Енергетична компанія України» (далі - НАК «Енергетична компанія України») про зміну формулювання причин звільнення, стягнення
середнього заробітку за час вимушеного прогулу, вихідної допомоги та
відшкодування моральної шкоди.

Зазначала, що з 19 квітня 2005 року
працювала у НАК «Енергетична компанія
України» на посаді
начальника юридичного управління.

Наказом НАК «Енергетична компанія України» від 25 грудня 2006 року               № 649-к ОСОБА_1 була звільнена з
роботи на підставі ст. 38 КЗпП України.

Посилаючись на незаконність
звільнення, просила змінити формулювання причин звільнення, стягнути з НАК «Енергетична компанія України» на її користь 7 200 грн.
середнього заробітку за час вимушеного прогулу, 10 080 грн. вихідної допомоги,
50 000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 23 травня 2007
року, залишеним
без зміни ухвалою апеляційного суду м. Києва від 13 травня 2008 року, в задоволенні позовних вимог
ОСОБА_1 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить
скасувати зазначені судові рішення, а справу передати на новий розгляд до суду
першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального
права та порушення норм процесуального права.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК
України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу,
про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з
матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалені з додержанням норм
матеріального та процесуального права, а доводи скарги цих висновків не
спростовують.

Відсутні й передбачені ст. 338 ЦПК
України підстави для обов'язкового скасування судового рішення.

Ураховуючи наведене, колегія суддів
вважає за необхідне відмовити в задоволенні касаційної скарги.

Керуючись статтями 332, 336, 337
ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду
України

у
х  в  а
л  и  л  а :

Касаційну скаргу ОСОБА_1відхилити.

Рішення Печерського районного суду
м. Києва від 23 травня 2007 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 13
травня 2008 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

Л.І. Охрімчук

Є.Ф. Левченко    Ю.Л. Сенін