Справа №2о-193/2008 р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.11.2008 року Кіровоградський районний суд Кіровоградської області

в складі головуючого-Терещенко Д.В.,

при секретарі-Гонтаренко В.В.,

при попередньому судовому засіданні в м. Кіровограді розглянувши заяву
ОСОБА_1
, заінтересована особа
ОСОБА_2
про встановлення юридичного факту

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернулася до суду з заявою про встановлення юридичного факту.

Представник заявника в судовому засіданні просив задовольнити заяву.

Заінтересована особа в судове засідання не зявився.В письмовій заяві просив розглядати справу без його участі.

Судом встановлено,що матері заявника-
ОСОБА_3
та його брату
ОСОБА_2
на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 01 серпня 2000 року Другою кіровоградською державною нотаріальною конторою по реєстру
НОМЕР_1
належав будинок з господарсько-побутовими будівлями під
АДРЕСА_1
.

07 липня 1999 року Другою Кіровоградською державною нотаріальною конторою по реєстру
НОМЕР_2
був посвідчений заповіт згідно якого
ОСОБА_3
заповідала заявнику належну їй на праві особистої власності частину житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель, що знаходиться в місті Кіровограді, по вулиці Белінського під номером двадцять шість та земельну ділянку, на якій вона розташована.

ІНФОРМАЦІЯ_1
року померла
ОСОБА_3
Спадщину після неї прийняв заявник, як спадкоємець за заповітом, фактично вступивши в управління або володіння спадковим майном, оскільки на момент відкриття спадщини проживав разом з нею. Крім нього є ще спадкоємець за законом першої черги – це його брат
ОСОБА_2
, однак він спадщину не приймав, оскільки на момент відкриття спадщини разом із спадкодавицею не проживав і заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори не подавав.

В вересні 2008 року заявник звернувся до нотаріуса з метою оформлення спадщини. Після вивчення документів нотаріус пояснила, що свідоцтво про право на спадщину не зможе видати через об’єктивні причини,т.я. житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями знаходився в спільній сумісній власності, тобто частки кожного з власників не виділені, а для нотаріуса ця обставина є перепоною в видачі свідоцтва про право на спадщину.

Відповідно до п. 224 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 20/5 від 03 березня 2004 року встановлено, що нотаріус може видати свідоцтво про право на спадщину за законом чи за заповітом після смерті одного з учасників спільної сумісної власності лише після виділення (визначення) частки померлого у спільному майні.

Частиною 2 ст. 372 ЦК України встановлено, що у разі поділу майна, яке знаходиться у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Ніяких домовленостей, договорів чи судових рішень з цього приводу не було, тобто обидва власники фактично були співвласниками житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями в рівних частках.

При таких обставинах заява підлягає задоволенню.

На підставі ст. 372 ЦК України, та керуючись ст.ст.3-4, 234, 256-259 ЦПК України, суд-

ВИРІШИВ :

Встановити факт, що
ОСОБА_3
, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_1
року та
ОСОБА_2
, на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого 01 серпня 2000 року Другою кіровоградською державною нотаріальною конторою по реєстру
НОМЕР_1
належав житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями під
АДРЕСА_1
, в рівних частках, тобто по 1/2 частині кожному.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду протягом 10 днів з наступного дня після його проголошення шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана протягом 20 днів з дня подачі заяви про апеляційне оскарження.

Суддя:підпис

Згідно з оригіналом

Суддя Кіровоградського районного суду Терещенко Д.В.