Справа  2-17 /08
Р І Ш Е Н  Н Я

ІМЕНЕМ                      УКРАЇНИ

11 січня  2008 року
м. Хорол

Хорольський районний суд

Полтавської     області

в складі : головуючого судді   Винниченко Ю.М.,

при
секретарі     Листопад В.Л.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі
місцевого суду  цивільну справу за
позовом    ОСОБА_1  до  СТОВ
“Тарасівське”  Хорольського району,  Серпутько
Олександра Сергійовича  про
поновлення на роботі, виплату
середнього заробітку  за час вимушеного  прогулу та відшкодування моральної шкоди,

встановив:

Позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з даним
позовом до СТОВ
“Тарасівське”  Хорольського району,  Серпутько
Олександра Сергійовича  про
поновлення на роботі,  виплату
втраченого заробітку  за час вимушеного  прогулу та відшкодування моральної шкоди,
вказавши, що вона працювала на посаді головного економіста СТОВ „ Тарасівське „
Хорольського р-ну з травня 1976 року.

Наказом
директора СТОВ „ Тарасівське „ Хорольського р-ну Серпутько О.С. від 3 листопада
2007 року за № 100 ОСОБА_1 звільнено у зв”язку з прогулами без поважних причин
згідно п.4 ст. 40 КЗпП України.

Позивачка
вважає її звільнення з посади головного економіста незаконним, оскільки під час
відсутності на роботі вона виконувала
свої депутатські обов”язки,
звільнення з роботи відбулося без згоди профспілкової організації товариства,
тому  в результаті незаконного звільнення
їй завдана значна моральна шкода, оскільки
на даний  час вона не може  працевлаштуватись, не має коштів на лікування
свого чоловіка та стареньких батьків, купити газовий котел , що вийшов із ладу
в її помешканні, а також погіршення
особистого  здоров”я, у зв”язку з
чим вона проходила курс стаціонарного лікування з 19.11.2007 року з діагнозом „
гіпертонічний криз після перенесення нервового стресу”, тому після збільшення
своїх позовних вимог  вона оцінює свої
моральні страждання  та завдану їй
моральну шкоду в сумі 12 000 гривень.

В
судовому засіданні позивачка  ОСОБА_1
підтримала позов та просила суд поновити її на посаді головного економіста СТОВ “Тарасівське”  Хорольського району Полтавської
області, стягнути з відповідача СТОВ
“Тарасівське”  Хорольського району
Полтавської області на  її користь
втрачений заробіток за час вимушеного прогулу за період з 3.11.2007 року
по  11.01. 2008 року  та стягнути з відповідача  Серпутько
Олександра Сергійовича на  її
користь у відшкодування моральної шкоди, завданої незаконним звільненням,  грошові кошти в сумі  12 000
гривень,  пояснивши, що вона
дійсно була відсутня на роботі 29 вересня
2007 року з 10 години 30 хвилин до 17 години  без
узгодженням з керівництвом
товариства, але вважає причину її відсутності на роботі поважною,
оскільки була викликана  до штабу „
Партії регіонів”  на інструктаж  по роботі в дільничій комісії спостерігачем
на  позачергових виборах народних
депутатів України 30 вересня 2007 року.

Представник
відповідачів СТОВ
“Тарасівське”  Хорольського району   та  Серпутько
Олександра Сергійовича - Янченко С.І.
позов не визнала повністю, пояснивши, що позивачка ОСОБА_1
звільнена  з роботи відповідно до чинного
законодавства за прогул  29 вересня 2007
року,  тобто відсутність на роботі більше
трьох годин робочого дня  без поважних
причин  згідно п. 4 ст. 40 КЗпП України.

Свідок
ОСОБА_2 показала, що з 10 години 30 хвилин
29 вересня 2007 року разом з ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та ОСОБА_4
перебували  на інструктажі   виборчого штабу  “ Партії регіонів”, який мав індивідуальний
характер та тривав близько 15- 30
хвилин.

Свідок
ОСОБА_3   дала покази, аналогічні показам
свідка ОСОБА_2

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку,
що  в позові ОСОБА_1 належить відмовити
повністю на підставі слідуючого.

Відповідно
до п.4 ч.1 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений
строк, а також строковий договір до закінчення строку його чинності

можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним
органом у випадку прогулу               (
в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого  дня) без поважних причин.

З п. 24  Постанови Пленуму Верховного суду
України  від 6 листопада  1992
року ”  Про практику розгляду
судами трудових спорів” слідує, що  при
розгляді позовів про поновлення на роботі осіб, звільнених за п.4 ст.40 КЗпП,
суди повинні виходити з того, що передбаченим цією нормою закону прогулом
визнається відсутність працівника на роботі як протягом усього робочого дня,
так і більше трьох годин безперервно або сумарно протягом робочого дня без
поважних причин (наприклад, у зв'язку з поміщенням до медвитверезника,
самовільне використання без погодження з власником або уповноваженим ним
органом днів відгулів, чергової відпустки, залишення роботи до закінчення
строку трудового договору чи строку, який працівник зобов'язаний пропрацювати
за призначенням після закінчення вищого чи середнього спеціального учбового
закладу).

В судовому
засіданні встановлено, що позивачка ОСОБА_1 дійсно була відсутня більше трьох
годин безперервно, тобто з 10 години 30 хвилин до 17 години  протягом робочого дня 29 вересня 2007 року
без погодження з власником або уповноваженим ним органом,  що визнали сторони та доводиться письмовими
доказами: копією пояснюючої записки секретаря товариства Реутенко Н.М. ( а.с.
36), копією доповідної записки заступника директора товариства  Ляшенка М.Г. ( а.с. 72), копією табеля виходу
на роботу адмінперсоналу СТОВ „ Тарасівське” Хорольського р-ну за вересень 2007
року.

Доводи позивачки
ОСОБА_1 про поважність причини її відсутності на  роботі
29. 09. 2007 року  у зв”язку з
виконанням депутатських обов”язків та викликом  до штабу „ Партії регіонів”  на інструктаж
по роботі в дільничній комісії спостерігачем суд вважає  необгрунтованими та
безпідставними, оскільки її відсутність на робочому місці не була пов”язана з
виконанням нею депутатських обов”язків та не погоджувалась з власником або
уповноваженим ним органом, що суперечить вимогам ст. ст. 139, 142 КЗпП України,
та  повністю спростовуються повідомленням
начальника  Хорольського районного
виборчого штабу  “ Партії регіонів”
Лисенко Ю.О., а також  показами свідків
ОСОБА_3 та ОСОБА_2, з яких слідує, що
вказаний інструктаж із спостерігачами на дільничих виборчих
комісіях  29  вересня 2007 року  мав індивідуальний характер та тривав з
кожним  не більше 30 хвилин.

При  звільненні ОСОБА_1  були повністю враховані вимоги  ч.  2,
3 ст. 149 КЗпП України, тобто ступінь тяжкості вчиненого проступку, обставини,
за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника ОСОБА_1, оскільки
раніше протягом року  вона притягувалась
до дисциплінарної відповідальності за прогули, що доводиться копією наказу
директора СТОВ „ Тарасівське „ Хорольського р-ну  Серпутько О.С. за

№ 70 від 1.09.2007 року , яким за прогули на роботі  28, 29, 30 серпня 2007 року  ОСОБА_1 оголошено догану.

Розірвання трудового договору з працівником  ОСОБА_1
відбулося  у відповідності до  вимог
ст. 43 КЗпП України   після
розгляду відповідного подання  дирекції
СТОВ „ Тарасівське” Хорольського р-ну профкомом вказаного товариства, що
визнали сторони та доводиться копією протоколу № 3 засідання профкому  товариства від 30 жовтня 2007 року  ( а.с. 32-35), оскільки частина  7 вказаної статті передбачає, що рішення виборного органу первинної профспілкової
організації (профспілкового представника) про відмову в наданні згоди на
розірвання трудового договору повинно бути обгрунтованим. У разі якщо в рішенні
немає обгрунтування відмови в наданні згоди на розірвання трудового договору,
власник або уповноважений ним орган має право звільнити працівника без згоди
виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового
представника).

Виходячи з того,  що позивачка ОСОБА_1 перебувала у тарифній
відпустці з 1.10.2007 року по 31.10.2007 року, що визнали сторони та доводиться
копією табелю виходу на роботу адмінперсоналу СТОВ “ Тарасівське” Хорольського
р-ну за жовтень 2007 року, копією відповідного наказу за № 75 від 10.09.2007
року, при  її звільненні  відповідачем повністю дотримані вимоги ст.
ст. 40 ч. 3, 148 КЗпП  України.

Також при звільненні ОСОБА_1  керівництвом
товариства були  повністю виконані
вимоги ч. 3 ст. 33 Закону України „ Про
статус депутатів місцевих рад” в редакції від 1.12.2007 року, що
доводиться  копією письмового
попередження  на адресу Тарасівської
сільської ради  Вих. за № 99  від 19.10.2007 року  та
квитанцією поштового відправлення
рекомендованого листа  за № 321
від 19.10.2007 року.

Враховуючи  законність та
обгрунтованість звільнення  позивачки
ОСОБА_1 з роботи за прогул  29 вересня
2007  року без поважних причин,  а
також вимоги          ч. 2 ст. 149
КЗпП  України,  суд
визнає формулювання її звільнення у відповідному  наказі
таким, що  не відповідає чинному
законодавству, що не тягне поновлення звільненого працівника на роботі, тому
відповідно до ч. 3 ст. 235 КЗпП України вважає необхідним  змінити формулювання причини звільнення
ОСОБА_1  та вказати правильну   причину
її   звільнення   згідно
Наказу  директора   СТОВ „ Тарасівське „  Хорольського р-ну  Серпутько О.С.  від 3
листопада  2007 року за  № 100 слідуючого змісту : „ звільнити ОСОБА_1  з посади головного економіста СТОВ
“Тарасівське”  Хорольського району
Полтавської області   за  прогул, тобто відсутність на роботі більше
трьох годин робочого дня  29  вересня 2007 року без поважних причин  згідно п. 4 ст. 40 КЗпП України.

На
підставі наведеного, керуючись  ст.ст.
10, 60, 209,  213, 215, 218 ЦПК України,

ст.ст. 40, 43, 148, 149,
232, 235    КЗпП  України,
п. 24
Постанови Пленуму Верховного суду України  від 6 листопада  1992
року ”  Про практику розгляду
судами трудових спорів”,

вирішив:

В позові
ОСОБА_1  до СТОВ “Тарасівське”  Хорольського району,  Серпутько
Олександра Сергійовича  про
поновлення на роботі,  виплату  середнього
заробітку  за час вимушеного  прогулу та відшкодування моральної шкоди
відмовити повністю за безпідставністю позовних вимог.

Змінити
формулювання причини звільнення ОСОБА_1
та вказати правильну
причину   її   звільнення
згідно   Наказу  директора
СТОВ

„ Тарасівське „ Хорольського р-ну  Серпутько О.С.  від 3
листопада 2007 року за № 100 слідуючого змісту : „ звільнити ОСОБА_1  з посади головного економіста СТОВ
“Тарасівське”  Хорольського району
Полтавської області   за  прогул, тобто відсутність на роботі більше
трьох годин  протягом робочого дня  29 вересня 2007 року без поважних причин  згідно п. 4 ст. 40 КЗпП України.”

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку  до судової колегії
у цивільних справах  Апеляційного суду
Полтавської області шляхом  подачі до
Хорольського райсуду заяви про апеляційне оскарження протягом 10 днів з дня
проголошення рішення, а також апеляційної
скарги   протягом 20 днів після
подання вказаної заяви.

Головуючий: