І М Е Н Е М    У К Р А Ї Н И
26 червня   2008 року                                                                                  м.Ужгород.
Судова колегія судової
палати у  цивільних справах Апеляційного
суду Закарпатської області   в складі:
головуючого :  Власова С.О.,
суддів:
Кеміня М.П., Куштана Б.П.,
секретарі : Молнар Е. А.,
з участю адвоката: Микита  М.Ф.,
розглянувши у  відкритому
судовому  засіданні справу  за апеляційною скаргою
ОСОБА_1 на рішення  Іршавського  районного суду   від 18 грудня   2007 року по
справі за   позовомОСОБА_2 до
ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи:ОСОБА_5, Іршавська державна нотаріальна
контора  про визнання угоди недійсною ,-
В С Т А Н О В И Л А :
2006 року  ОСОБА_2 звернулася до
суду  з вищевказаним позовом в якому
зазначала, що 17.08.1997 р. між нею та
ОСОБА_3була досягнута усна
домовленість про  купівлю  від ОСОБА_3 житлового будинку, що
розташований  по вул. Жовтневій ( колишня
вул. Перемоги) в с. Сільце Іршавського району за суму еквівалентну  8500
дол. США. Цю суму грошей  ОСОБА_2
передала ОСОБА_3, однак  остання
18.09.1997 р. продала  вищевказаний
будинок не їй, аОСОБА_4. В подальшому у 2004 році ОСОБА_4  подарувала цей  будинок грОСОБА_5., яка у теперішній час і є
законним  власником  будинку.
--------------------------------------------------------------------------------------------------------------
Справа № 22ц-1067/08
рядка статистичного звіту: 20
Головуючий у першій інстанції: Маркович І..І.
Доповідач: Власов С.0.
Посилаючись на вказані
обставини позивачка просила
поновити   загальний строк
позовної давності та визнати,   що   між нею
та ОСОБА_3.,  17.08.1997 р. мало
місце укладення  договору   купівлі - продажу вищевказаного  будинку без належного оформлення.  У зв'язку з цим  позивачка просила   визнати недійсною угоду про купівлю -
продаж  будинку  від 18.09.1997 р., яку  укладено
між ОСОБА_3та ОСОБА_4
Рішенням  Іршавського
районного суду від 18 грудня  2007
року  в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі   позивачка ОСОБА_2просить   рішення суду скасувати і ухвалити нове
рішення, яким  задовольнити  її позовні вимоги. Вказує, що суд не врахував
ту обставину, що  по усній угоді без
належного оформлення 17.08.1997 р. спірний будинок нею куплено  від
ОСОБА_3., та   що ОСОБА_4 двічі
23.11.1997 р. та 5.03.2004 р.
заповідала  свій    будинок їй, однак  в подальшому ОСОБА_4 подарувала будинок   грОСОБА_5.
з чим  позивачка  не згідна.

Судова колегія  заслухавши доповідь судді - доповідача,
пояснення сторін, що з'явилися, перевіривши матеріали цивільної справи  й обговоривши доводи  апеляційної скарги і заперечення на неї,
вважає,  що  апеляційна скарга ОСОБА_2 задоволенню не  підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК
України  апеляційний суд відхиляє
апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального
права.

Не може були скасоване
правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Вирішуючи спір суд першої
інстанції правильно оцінив зібрані по справі докази та  послався в рішенні  на
договір купівлі - продажу від 18.09. 1997 р., згідно якого ОСОБА_3у
встановленому законом порядку  за  6550 грн. продала   свій будинок   гр. ОСОБА_4/а.с.7, 128/.

Суд  в рішенні послався і  на інші докази, зокрема,   на рішення Іршавського районного суду від
3.03.2006 р. ухваленому  по  цивільній справі  № 2-8/2006, яка  розглянута
судом за  позовом ОСОБА_2до
ОСОБА_5., ОСОБА_4, ОСОБА_3., Іршавської державної нотаріальної контори,
приватного нотаріуса ОСОБА_6 Сілецької
сільської ради, про визнання частково недійсними  договору
купівлі - продажу будинку, договору дарування, рішення сесії
Сілецької  сільської ради та державного
акту на землю, яке набуло законної сили,
згідно  якого ОСОБА_2  відмовлено у позові за недоведеністю
позовних  вимог /а.с.71-76, 129/.

Отже, суд відмовляючи
ОСОБА_2 в задоволенні позову  обґрунтовано
виходив з того, що такий матеріалами справи не доведений, та що позивачем
пропущено загальний строк позовної давності.

Судом апеляційної
інстанції встановлено, матеріалами справи стверджено, що теперішнім
власником  спірного житлового будинку є
гр. ОСОБА_5

Правочин на підставі якого
ОСОБА_5. набула право власності на будинок, ОСОБА_2  у своїй
позовній заяві  не оспорює  та вона не просила суд застосувати правові
наслідки   недійсності   правочину
/а.с.5-6/.

Доводи на які  посилається апелянт  у
своїй апеляційній скарзі не знайшли свого підтвердження у суді
апеляційної інстанції, а тому не можуть бути задоволені.

Згідно ч.1 ст. 303 ЦПК
України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд
перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду  першої інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Таким чином,  колегія суддів вважає, що доводи апеляційної
скарги суттєвими  не являються і не дають
підстав для висновку про неправильне застосування  судом першої інстанції норм матеріального чи
процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного
вирішення справи.

Керуючись
ст.ст.304, п.1 ч.1 ст. 307,  308,313, п.1
ч.1 ст.314,315,317,319  ЦПК   України
судова колегія судової палати, -

У Х
В А  Л И Л А :

Апеляційну скаргу
ОСОБА_2відхилити.

Рішення  Іршавського районного  суду
від   18 грудня   2007 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду
набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути  оскаржена
шляхом подачі касаційної скарги протягом двох місяців  з дня набрання законної сили до суду
касаційної інстанції.

Головуючий:

Судді :