Справа № 2-18 2008 рік
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2008 року
Черняхівський районний су
д Житомирської області в скл
аді: головуючого - судді Васил
ьчука С. Ф.
при секретарі - Воробей Т.В.

з участю позивача - ОСОБА_1

відповідача - ОСОБА_2
представника відповідача
- ОСОБА_3
розглянувши у відкритому
судовому засіданні у смт. Чер
няхові справу за позовом ОС
ОБА_1 до ОСОБА_2 про розпо
діл спільного майна подружжя
, придбаного (набутого) під час
шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

31.05.07р. позивачка звернулася
з позовом до суду, в якому вка
зала, що у 1994 році вона вперше з
ареєструвала шлюб з відповід
ачем. У 1996 році шлюб було розірв
ано. Під час шлюбу їхній сім'ї
було виділено земельну ділян
ку для будівництва жилого бу
динку. До розірвання шлюбу у 19
96р. вони на цій ділянці ніяког
о будівництва не вели. Однак у
2000р. вона почала співмешкати з
відповідачем. До цього року в
ідповідачем за свій кошт бул
о зведено на земельній ділян
ці літню кухню і фундамент пі
д будинок. Під час співмешкан
ня з відповідачем вони почал
и добудовувати будинок, куди
переселилися у 2005р. Тому позив
ачка вважає, що їй належить 1/2 ч
астина вказаного будинку і п
росить виділити її в натурі, р
озділивши з відповідачем.
05.09.07р. позивачка подала до суд
у додаткову позовну заяву, в я
кій вказала, що крім будинку п
росить розділити між нею та в
ідповідачем і придбане майно
на загальну суму 18 тис. 235грн.
У судовому засіданні позив
ачка позов підтримала та поя
сненнями
підтвердила викладене в нь
ому.
Відповідач позов визнав ча
стково стосовно рухомого май
на. Стосовно
нерухомого майна позов не в
изнав.
Заслухавши пояснення стор
ін, допитавши свідків, дослід
ивши письмові докази, суд при
ходить до переконання, що поз
ов підлягає частковому задов
оленню з слідуючих підстав:

· правовідносини регул
юються ст. ст. 57, 59, 60, 62, 70, 71 СК Україн
и 2002 року, ст. ст. 22, 25, 28 КпШС Україн
и 1969р., Законом України "Про вла
сність" розділом Ш, главами 24 т
а 26 ЦК України 2004р.;
· як вбачається з поясне
нь сторін, підтверджених пок
азами свідків та письмовими
доказами, 18 січня 1996р. сторони р
озірвали шлюб і почали прожи
вати окремо
(ах. 4);
- у 2001році 12 грудня сторони по
вторно зареєстрували шлюб, я
кий був розірваний у
2007р. Час розірваня шлюбу згід
но ст. 61 ЦПК України за обопіль
ною згодою сторін

не підлягає доведенню в су
ді та з тих причин, що саме дан
ий склад суду розлучав сторо
ни;
· в березні 1995р. саме О
СОБА_2 була виділена земель
на ділянка в АДРЕСА_1 (а.с. 7, 1
1- 15);
· після розлучення з поз
ивачкою відповідач розпочав
будівництво будинку, а саме п
обудував літню кухню, звів фу
ндамент під будинок, чого не з
аперечила позивачка в суді т
а змістом позовної заяви;
· у зв'язку з вищенаведе
ним, керуючись ст. 22 КпШС Украї
ни 1969р., главою 3 Закону України
"Про власність", які діяли на м
омент будівельних робіт, літ
ня кухня та фундамент під буд
инок не є спільною власністю
подружжя, а є особистою власн
істю відповідача;
· у позові позивачка заз
начила, що з 2000р.вона почала спі
вмешкати з відповідачем і пр
одовжила з ним будівництво б
удинку, одружившись офіційно
тільки в грудні 2001р.;

· однак і в даному в
ипадку суд не може визнати сп
ільною власністю сторін ту ч
астину будинку, яка буда побу
дована до укладення шлюбу з т
их підстав, що фактично сторо
ни в шлюбі не проживали і угод
и про створення спільної, сум
існої власності у письмовій
формі у них укладено не було. Н
а це вказує і
· постанова Пленум
у Верховного Суду України №7 в
ід 4 жовтня 1991р. "Про практитку з
астосування судами законода
вства, що регулює право прива
тної власності громадян на ж
илий будинок";
· також при цьому су
д враховує і наступну обстав
ину про те, що позивачка до суд
у не надала жодного доказу на
встановлення здійсненого об
сягу збудованого будинку на
момент реєстрації повторно;
о шлюбу 12 грудня 2001р., а тому факт
ично позбавила суд можливост
і визначити те, яка частина бу
динку була добудована після
реєстрації шлюбу з метою вст
ановлення обсягу спільного м
айна подружжя у випадку наві
ть часткового задоволення по
зовних вимог;
· звідси суд не може
встановити, в якій частині бу
в добудований будинок до час
у реєстрації шлюбу;
· на підставі вищен
аведеного і за відсутністю у
суду будь-яких доказів з прив
оду того, яка частина будинку
була зведена під час шлюбу, су
д не може визнати цю невстано
влену частину будинку спільн
ою власністю сторін за відсу
тністю між ними угоди про ств
орення такої власності і за н
енаданням позивачкою доказі
в щодо обсягу власності;
· у вільних пояснен
нях в суді позивачка зазначи
ла, що будівництво будинку бу
ло фактично закінчене у 2003 чи у
2004р. Однак, до суду жодною з сто
рін не надано доказу про те, що
будинок прийнято в експлуат
ацію і він зареєстрований як
будь-чия власність. З цих підс
тав, за відсутністю доказів, с
уд не може визнати будинок за
вершений будівництвом, хоча
частки можливо виділити. Одн
ак, як зазначалося вище, суд не
взмозі встановити ці частки
за ненаданням доказів;
крім того, суд враховує і на
ступне. В судовому засіданні
були допитані свідки ОСОБА
_4, ОСОБА_5 , ОСОБА_6, ОС
ОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9,
ОСОБА_10, які посвідчили су
ду, що спірний будинок фактич
но та за свій кошт побудував б
атько відповідача - ОСОБА_4
Він фактично наймав зазначе
них свідків як робітників, ро
зраховувався з ними, за свій к
ошт придбав всю деревину, біл
ьшу частину якої взяв з свого
господарства, зрізавши у себ
е на городі осокори та тополі
. При зведенні стін, даху будин
ку, встановленні вікон, штука
туренні позивачка взагалі не
проживала з відповідачем. По
бачили позивачку біля будинк
у, коли він майже був закінчен
ий будівництвом;

- зазначене також підтвердж
ується накладними на отриман
ня будівельних матеріалів

саме ОСОБА_4, а не сторона
ми по справі.
Свідки не заперечили, що ві
дповідач допомагав батькові
будувати будинок.
· позивачка не надала с
уду ні одного доказу, який би с
відчив про те, що з грудня 2001р., ч
асу одруження, вона чи відпов
ідач витратили будь-які кошт
и на будівництво будинку;
· зазначане також підтв
ерджується довідкою сільрад
и № 718 та свідченнями 18 осіб на о
кремому листі, які суд визнав
письмовим доказом.
На підставі вищенаведеног
о, суд не визнає будинок, побуд
ований в АДРЕСА_1 спільною
власністю подружжя, про що пр
осить в позові позивачка, а то
му в цій частині позову позов
задоволенню не підлягає.
Щодо розподілу рухомого ма
йна (а.с. 19), то позов в цій частин
і підлягає частковому задово
ленню.
В судовому засіданні встан
овлено, що наявним на день вин
есення рішення є слідуюче ма
йно:
· кінь;
· автомобіль "ЗАЗ";
· три карнізи;
· доріжки 2 шт.;
· холодильник (марку з'я
сувати не вдалося);
· люстра 2шт.;
· запчастини до телевіз
ора "Славутич";
· 2 кухонні стільці.
Все останнє майно чи вжито
в їжу з 2006р. по час подачі позов
у, чи зіпсоване та викинуте. То
бто в наявності його немає.
Позивачка не заперечила, що
корову (позиція 31) вона особис
то продала та сплатила за ква
ртиру, в якій проживала.
Розподілу підлягає майно,
яке є в натурі.
Свині, кури, качки, гуси, кар
топля, буряк та інше їстивне м
айно, яке було станом на 2006р. не
збереглося у зв'язку з природ
німи властивостями та вжитко
м.
У судовому засіданні позив
ачка не довела, що кінь, меблі
"Вікторія", теля придбала саме
за кошти подружжя. Докази про
це в справі відсутні.
Відповідач заперечує прот
и того, що зазначене майно при
дбане за кошти їхньої сім'ї.

Однак, відповідач не запере
чив, що автомобіль, 3 карнізи, х
олодильник, дві люстри, 2 стіль
ці є в наявності. Кінь належит
ь його батькові, телефон мобі
льний розбився, корова прода
на особисто позивачкою. Теля
продали ще в той час, як сторо
ни проживали спільно, а кошти
витрачені.
Відповідач не заперечив ві
ддати позивачці автомобіль "
ЗАЗ", 3 карнізи, холодильник, 2 лю
стри, 2 кухонні стільці.
У позовній заяві та в судови
х засіданнях позивачка не за
значала, що відповідач вчиня
є будь-які дії, спрямовані на п
риховування майна.
При подачі позову позивачк
ою сплачено судові витрати 127г
рн. - судовий збір., 30 грн.- витрат
и на ІТЗ.
Фактично загальна ціна по
зову по двох заявах становит
ь 51 тис. 105грн. Судовий збір з ціє
ї суми становить 511грн.05коп. Нед
осплачено 384грн.05коп.
Однак суд, враховуючи те, що
на утриманні позивачки знах
одиться двоє неповнолітніх д
ітей, вона має невелику зароб
ітну плату, враховуючи майно
вий стан

позивачки, суд приходить д
о переконання, про необхідні
сть звільнення позивачки від
стягнення недосплаченого су
дового збору, ст. 82 ЦПК України
.
У зв'язку з частковим визн
анням позову, з відповідача с
удові витрати не стягуються.

На підставі вищенаведеног
о, ст. сї. 57, 59, 60, 62, 70, 71 СК України, ст. с
т. 22, 25, 28 КпШС України, ст. ст. 331, 380, 210 Ц
К України, керуючись ст. ст. 209, 212
-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частко
во.
ОСОБА_1 з спільного майна
подружжя, набутого під час шл
юбу з ОСОБА_2, виділити слі
дуюче майно:
· автомобіль "ЗАЗ", варт
істю 1000грн.;
· три карнізи вартістю 6
6грн.;
· холодильник вартістю
650грн.;
· люстра вартістю 65грн.;

· люстра вартістю 40грн.;

· два кухонні стільці ва
ртістю 60грн.
Всього майна на загальну су
му 1881грн.
У випадку неможливості ви
конати рішення в натурі, стяг
нути з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 грошову компенсаці
ю вартості майна, яке в натурі
повернути неможливо.
В останій частині позову в
ідмовити за безпідставністю
.
Звільнити ОСОБА_1 від д
остягнення судового збору, н
едосплаченого при подачі поз
овів в сумі 384грн.05коп.
Рішення може бути оскаржен
е до Апеляційного суду Житом
ирської області через Чернях
івський райсуд шляхом подачі
протягом 10 днів з дня проголо
шення мотивованого рішення з
аяви про апеляцію та апеляці
ї протягом 20 днів після подачі
заяви.
При відсутності заяви та ап
еляції' рішення вступає в зак
онну силу через 10 днів після п
роголошення мотивованого рі
шення.