Справа № 2 - 590/08
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

21
січня 2008 року Суворовський районний суд міста Одеси у складі:

Головуючого
-  судді         Малиновського О.М.,

при
секретарі -                    Стоянової
І.О.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні, в залі суду №15, в м. Одесі, цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 виступаючої в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2, ОСОБА_3,
виступаючої в інтересах неповнолітнього ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6 - про
відшкодування матеріальної та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1
виступаючі в інтересах своїй неповнолітньої дочки ОСОБА_2  звернулась до суду з позовними вимогами та
посилаючись на те, що 01.04.2007році відповідачами по справі була побита її
дочка, внаслідок чого вона отримала пошкодження здоров'я у вигляді тілесних
ушкоджень легкої тяжкості. В зв'язку з чим її дочка почала скаржитися на
головні болі, безсоння, поморочення, нудоту, відсутність апетиту, та болі в
області поперечного відділу спини. За результатами медичних обстежень вона була
направлена на стаціонарне лікування до Одеської міської лікарні № 3. Сума
матеріальних збитків за період медичних обстежень та лікування склала 307
гривень, які позивачка просила стягнути з відповідачів в солідарному порядку.

Крім
матеріальної шкоди, ОСОБА_1 просила стягнути заподіяну відповідачами моральну
шкоду, яку вона обґрунтовувала тим, що внаслідок незаконних дій
відповідачів  її дочка зазнала фізичні та
душевні страждання. Після отримання травм її дочка стала нервовою, психічно
неурівноваженою, часто плаче без поважної причини. Моральну шкоду, яку просила
стягнути з відповідачів, ОСОБА_1 оцінила в 20000 гривень.

ОСОБА_3,
виступаюча в інтересах неповнолітнього ОСОБА_4 також звернулась до суду з
позовними вимогами в яких просила стягнути з відповідачів  в солідарному порядку заподіяну матеріальну
шкоду в розмірі 230 гривень, моральну шкоду в розмірі 20000 гривень., та
понесені судові витрати.

Позовні
вимоги ОСОБА_3 були об'єднанні в одне провадження з позовними вимогами ОСОБА_1
ухвалою суду від 25.09.2007року.

Свої
вимоги ОСОБА_3 в частині стягнення матеріальної шкоди обґрунтовувала тим, що
відповідачі по справі 01.04.2007 році побили її сина, ОСОБА_4, 1993 року
народження, внаслідок чого він зазнав тілесні ушкодження  легкої тяжкості. Після медичного обстеження
проходив стаціонарне лікування в Одеської міської лікарні № 3. розмір яких
склав 230 гривень.

Моральну
шкоду позивачка обґрунтовувала тим, що після побиття її сина відповідачами, він
зазнав фізичних та душевних страждань, став роздратованим. У зв'язку з розладам
здоров'я не мав можливість займатися спортом, навчатися тощо.

У
судовому засіданні ОСОБА_1 та ОСОБА_3 пред'явлені позовні вимоги підтримали
просили задовольнити.

Відповідачка
ОСОБА_6 у судовому засіданні позовні вимоги не визнала в повному обсязі,
пославшись на те, що вона не била дітей, просила в задоволені позовних вимог
відмовити.

Відповідач
ОСОБА_5 також пославшись на те, що він не бив дітей, просив у задоволені
позовних вимог відмовити.

Суд
заслухавши сторін по справі, вивчивши матеріали цивільної справи, матеріали про
відмову в порушені кримінальної справи, заслухавши свідків, встановивши факти
та відповідні до них правовідносини прийшов до наступного.

Судом
встановлено, що 01.04.2007році приблизно о 19.00 годині у дворі будинку № 80 по
вулиці Дніпропетровська дорога в м. Одесі між неповнолітнім ОСОБА_4 та
неповнолітнім ОСОБА_7 виникла сварка та перейшла в бійку. Побачив дану бійку
батьки ОСОБА_7, - ОСОБА_5 та ОСОБА_6 підійшли до неповнолітнього ОСОБА_4 та
вдарили його, а саме ОСОБА_6 декілька разів кулаком по голові, а ОСОБА_5
декілька разів кулаком по губам. Після чого вони забрали свого сина та
направилися в напрямку до дому.

Факт
побиття ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 підтверджується:

матеріалами
про відмову в порушені кримінальної справи № 4496 від 01.04.2007р. та № 4498
від 02.04.2007р., а саме з постанови про відмову у порушені  кримінальної
справи від 05.04.2007р., яка на час розгляду справи є дійсною та
сторонами по справі не оспорювана.

Актом  судово-медичного обстеження № 1247 від
02.04.2007р., з якого вбачається, що у ОСОБА_4 виявлено пошкодження у вигляді
гематоми голови, кровопотік за вухом, забиття губи, яки
були заподіяні тупим предметом, можливо руками, та відносяться до
тілесних пошкоджень легкої тяжкості.

Допитана
у судовому засіданні свідок ОСОБА_8, яка раптово стала свідком зазначених
події, підтвердила той факт, що ОСОБА_6 та ОСОБА_5 били неповнолітнього
ОСОБА_4, при цьому вона бачила, що ОСОБА_5 тримав неповнолітнього, а ОСОБА_6
його била по обличчю. В той час вона подумала, що таким чином батьки виховують
свою дитину.

Опитаний
в судовому засіданні  малолітній ОСОБА_9,
1995 року народження, який 01.04.2007р. грався сумісно з ОСОБА_4 також
підтвердив факт побиття ОСОБА_6 та ОСОБА_5 неповнолітнього ОСОБА_4

Опитаний
неповнолітній ОСОБА_4 в судовому засіданні зазначав, що після його сварки з
ОСОБА_7, до нього підійшли його батька, та ОСОБА_5 його тримав, а ОСОБА_6 його
била руками по обличчю.

Після
побиття, ОСОБА_4 направився до дому. По дорозі він зустрів свою знайому
неповнолітню  ОСОБА_10, яка після його
розказу про зазначені вище події, вирішила повернутися до батьків ОСОБА_7 та
розібратися з ними.

ОСОБА_6
та ОСОБА_5 знаходились біля під'їзду будинку. Після розмови між неповнолітньою
ОСОБА_10 та ОСОБА_6 виник конфлікт в ході якого ОСОБА_6 схопила неповнолітню за
волоси та вдарила її руками по обличчю. Дана обставина підтверджується
постановою про відмову в порушені кримінальної справи від 05.04.2007р., та
поясненнями ОСОБА_6 даними нею 05.04.2007році оперуповноваженому Суворовського
РВ.

Допитана
у судовому засіданні свідок ОСОБА_11 показала, що вона знаходилась з ОСОБА_10
коли до них підійшов неповнолітній ОСОБА_4 Вона сумісно з ними підійшла до
ОСОБА_6 та ОСОБА_5. Як показала свідок, ОСОБА_10 з початку підійшла до ОСОБА_5
для вияснення обставини побиття ОСОБА_4, однак він її відштовхнув. Після
розмови ОСОБА_10 з ОСОБА_6, остання взяла її за волосся та вдарила її по
обличчю, при цьому ОСОБА_5 тримав ОСОБА_10

Допитана
у якості свідка ОСОБА_10 показала, що її тримав ОСОБА_5, а ОСОБА_6 тягала  за волосся та била руками її по обличчю,
вирвавши в неї волосся.

З
судово-медичного обстеження № 1246 від 02.04.2007р. проведеного за направленням
чергового Суворовського РВ, вбачається, що у ОСОБА_10 в  потиличній області мається дільниця шкіри 3х2
см. без волосся. Ліва вилиця має гематому 3х2 см. Зазначені пошкодження
відносяться до категорії легких тілесних пошкоджень.

Відповідно
до ч.1 ст.1199 ЦК України, у разі каліцтва або іншого ушкодження здоров'я малолітньої
особи фізична або юридична особа, яка завдала цієї шкоди, зобов'язана
відшкодувати витрати на її лікування, протезування, постійний догляд, посилене
харчування тощо.

Відповідно
до ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі
неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовуються особою, яка
її завдала, за наявності її вини.

Відповідно
до ч. 1 ст. 1190 ЦК України, особи, спільними діями або бездіяльністю яких було
завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим.

Отже,
враховуючі доведеність заподіяння шкоди, вини ОСОБА_6 та ОСОБА_5 у побитті  неповнолітніх ОСОБА_10 та ОСОБА_4, причинний
зв'язок між неправомірними діями відповідачів та ушкодженням здоров'я дітей,
суд вважає, що позовні вимоги  в частині
стягнення витрат на лікування дітей є доведеними та підлягають задоволенню.

Разом з
тим, з ОСОБА_6 та ОСОБА_5 в солідарному порядку на користь ОСОБА_1 слідує
частково стягнути витрати на лікування дочки ОСОБА_10 в розмірі 58 гривень,
оскільки позивачка не довела до суду, та не надала належних доказів в
підтвердження витрат понесених на її лікування в більшому розмірі. За таких же
самих обставин слідує задовольнити частково вимоги ОСОБА_3, стягнувши в
солідарному порядку з відповідачів втрати на лікування її сина, - ОСОБА_4 в
розмірі 60 гривень.

Відносно
стягнення з відповідачів витрат понесених ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на нібито не
отримані, однак сплачені ними послуги на навчання дітей  під час їх лікування, то вони задоволенню не
підлягають, оскільки ч.1 ст.1199 ЦК України, не передбачає відшкодування таких
витрат.

Судом
не приймаються до уваги показання свідка ОСОБА_12 оскільки вона чітко не змогла
пояснити, які події відбувались між ОСОБА_10, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 01.04.2007р.,
крім того її показання  суперечать
показанням інших свідків та зібраним по справі доказам.

Заперечення
відповідачів по справі є неспроможні та спростовуються фактами встановленими у
судовому засіданні та зазначеними в цьому рішенні. Надання з боку відповідачів
позитивних характеристик на їх ім'я та на ім'я їх сина ОСОБА_7 судом до уваги
не приймаються оскільки правового значення для вирішення спору вони не мають.

Посилання
ОСОБА_6 на ту обставину, що неповнолітня ОСОБА_10 перша кинулася в бійку з нею,
судом відхиляється, оскільки даний факт у судовому засіданні не доведений, а
крім того, судом оцінюються критично, так як не зважаючи на поведінку
неповнолітньої, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 не мали не якого права застосовувати до неї
фізичну силу.

Задовольняючі
частково позовні вимоги в частині майнових витрат, суд вважає, що частковому
задоволенню підлягають позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди. З
відповідачів в солідарному порядку слідує стягнути заподіяну моральну шкоду в
розмірі 6000 гривень на користь ОСОБА_1 та 6000 гривень на користь ОСОБА_3

При
визначені розміру моральної шкоди, суд враховує принцип розумності та
справедливості, приймає до уваги
характеру події, яки мали місце між відповідачами та неповнолітніми
дітьми позивачів, різницю у їх віці, цинізм з боку відповідачів при побитті
дітей, наслідки фізичного впливу на неповнолітніх.  Після побиття, діти відчували душевні та
психічні страждання, пов'язані з фізичним болем заподіяним відповідачами, що
підтверджується судовими медичними обстеженнями, показаннями свідків, а також
іншими доказами зазначеними в цьому рішенні. Внаслідок чого позивачки по
справі, як законні представники неповнолітніх, були вимушені докладати
додаткових зусиль для відновлення попереднього стану здоров'я своїх дітей, що
потягло за собою зміну їх звичайного образу життя. В зв'язку з чим, суд вважає
достатнім задовольнити позовні вимоги щодо стягнення моральної шкоди з
відповідачів на користь позивачів в розмірі зазначеному вище.

Відповідно
до ст.81,88 ЦПК України з відповідачів слідує стягнути на користь ОСОБА_1
понесені судові витрати по сплаті державного мита в розмірі 51 гривні та 30
гривень, витрати з інформаційно-технічного розгляду справи, а саме по 40,50
гривень з кожного, а на користь ОСОБА_3 понесені судові витрати по сплаті
державного мита в розмірі 51 гривні, 30 гривень витрат з
інформаційно-технічного розгляду справи та відповідно до ст.84 ЦПК України 1000
гривень на правову допомогу, по 540 гривень 50 копійок з кожного.

Керуючись
ст.ст.1167,1190,1199 ЦК України,ст.ст.10,11,57,63,64,81,88,209,212-215,218 ЦПК
України, -

ВИРІШИВ

Позов
ОСОБА_1 виступаючої в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Стягнути
в солідарному порядку з ОСОБА_5, ОСОБА_6 на користь ОСОБА_1 виступаючої в
інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 заподіяну матеріальну шкоду в розмірі 58
гривень.

Стягнути
в солідарному порядку з ОСОБА_5, ОСОБА_6 на користь ОСОБА_1 виступаючої в
інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 заподіяну моральну шкоду в розмірі 6000
гривень.

Стягнути
з ОСОБА_5, ОСОБА_6 на користь ОСОБА_1 виступаючої в інтересах неповнолітньої
ОСОБА_2 понесені судові витрати в розмірі 81 гривні, по 40 гривень 50 копійок з
кожного.

Позов
ОСОБА_3, виступаючої в інтересах неповнолітнього ОСОБА_4 - задовольнити  частково.

Стягнути
в солідарному порядку з ОСОБА_5, ОСОБА_6 на користь ОСОБА_3, виступаючої в
інтересах неповнолітнього ОСОБА_4 заподіяну матеріальну шкоду в розмірі 60
гривень.

Стягнути
в солідарному порядку з ОСОБА_5, ОСОБА_6 на користь ОСОБА_3, виступаючої в
інтересах неповнолітнього ОСОБА_4 заподіяну моральну шкоду в розмірі 6000
гривень.

Стягнути
з ОСОБА_5, ОСОБА_6 на користь ОСОБА_3, виступаючої в інтересах неповнолітнього
ОСОБА_4  понесені судові витрати в
розмірі 1081 гривні, по 540 гривень 50 копійок з кожного.

Рішення
може бути оскаржене в апеляційний суд Одеської області через суд першої
інстанції шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня проголошення рішення заяви
про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної
скарги або в порядку ч.4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя -