Справа № 2-42/08
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2008 року Сарненський районний суд Рівненської області

підголовуванням судді - ТОВСТИКИ І.В.

при секретарі - СТАРОВЕЦЬКІЙ Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сарни справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя ,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась із позовом до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, в обґрунтування якого посилається на те, що з 13.10.1984 року по 20.04.2007 року перебували з відповідачем у зареєстрованому шлюбі і в цей період побудували житловий будинок по АДРЕСА_1 та придбали автомобіль марки « Славута», і це майно належить їм на праві спільної сумісної власності, однак добровільно не домовились про порядок користування ним після розірвання шлюбу, в зв'язку з чим просить поділити будинок та стягнути грошову компенсацію половини вартості автомобіля.

Позивач в порядку ч.2 ст. 31 ЦПК України подала заяву про зміну позовних вимог, в якій вказує, що спірний будинок не може бути поділений, а тому змінює предмет позову і просить визнати за нею право власності на 1/2 частину будинковолодіння, яке належить їм із відповідачем на праві спільної сумісної власності, без його поділу в натурі.

ОСОБА_1 підтримала позовні вимоги повністю і дала пояснення згідно заяви.

Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги визнав частково і пояснив, що дійсно спірне будинковолодіння побудоване в період шлюбу з позивачкою, однак на будівництво витрачалась його заробітна плата, а не кошти дружини ; щодо автомобіля, то він також придбаний в період їх шлюбу, але шляхом виплати кредиту, який він сплачував із своєї заробітної плати, а тому вважає, що транспортний засіб є його приватною власністю; просить відмовити у поділі шляхом грошової компенсації половини автомобіля позивачці, а щодо визнання права власності на 1/2 частину будинковолодіння не заперечує.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення зі слідуючих підстав.

Судом достовірно встановлено, що між сторонами виник спір, який випливає із цивільних правовідносин про право спільної сумісної власності подружжя, які регулюються главою 8 Сімейного Кодексу України.

Згідно оглянутих свідоцтв про укладення шлюбу ( серія НОМЕР_1 ) та про розірвання шлюбу ( серія НОМЕР_2 ) ОСОБА_1 і ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі з 13.10.1984 року по 20.04.2007 року.

Акт опису майна від 21.03.2007 р., складений комісією Стрільської сільської ради, підтверджує наявність майна подружжя ОСОБА_1 у виді будинковолодіння та легкового автомобіля марки « Славута».

Згідно будівельного паспорта на забудову садиби в сільському населеному пункті ОСОБА_2 на відведеній земельній ділянці згідно рішення виконкому Стрільської сільської ради № 20 від 2.06.1993 року побудував згідно проекту житловий будинок по АДРЕСА_1 на відведеній 26.09.1994 року в натурі земельній ділянці.

Із пояснень сторін судом встановлено, що будинок не був зданий в експлуатацію, але проживають в ньому з 1994 року.

Згідно договору купівлі-продажу транспортного засобу з використанням банківського кредиту від 3.09.2004 року ОСОБА_2 придбав легковий автомобіль марки « Славута» вартістю 19575 грн.

Кредитний договір № ROCOAK 1111 0959 від 7.09.2004 року підтверджуєфакт надання ОСОБА_2 кредиту для купівлі автомобіля Приватбанком в сумі 13702,90 грн. до 5.09.2007 року.

Сторони підтвердили факт погашення кредиту на придбання автомобіля повністю у березні 2007 року, тобто в період шлюбу.

Відповідно до ч.1 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку.

Судом достовірно встановлено, що спірне майно: будинковолодіння та легковий автомобіль придбані позивачем і відповідачем за час зареєстрованого шлюбу,а тому дане майно належить їм як подружжю на праві спільної сумісної власності, так як набутеза спільні кошти у виді заробітної плати сторін.

Щодо посилань ОСОБА_2 на отримання позики на будівництвов Сарненському РЕМ по місцю роботи та продажу акцій для купівлі автомобіля, то відповідач не представив докази, що саме ці кошти витрачені на придбання майна та саме ці кошти, належали йому особисто.

Із пояснень сторін встановлено, що будинковолодіння не зареєстрованеу встановленому порядку і відсутній технічний паспорт, що унеможливлює проведенняекспертизи про його поділ, що також підтверджується посвідченням Рівненського ОБТІ від 20.02.2008 року, в зв'язку з чим позивач змінила предмет позову і просить визнати за нею право на ідеальну частку спірного будинковолодіння в спільній сумісній власної, так як майно є неподільним.

Відповідно до положень п. 25 Постанови Пленуму Верховного Суду від 21.12.2007 року № 11 « Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ майна подружжя» - коли неподільні речі не можуть бути реально поділені між подружжям відповідно доїх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності.

Таким чином, суд вважає, що ОСОБА_1 має право на визнання ідеальної часткив спірному будинковолодіння без його реального поділу у розмірі1/2 частини відповідно до ч.1 ст.70 СК України, так як частки сторін у спірному майні є рівними, та залишити будинковолодіння в с. Стрільск у спільній частковій власності сторін.

Крім того, неподільним майном є легковий автомобіль марки « Таврія» д.н. ВНОМЕР_3 , на який сторони набули право спільної сумісної власності, ринкова вартість якого згідно автотоварознавчого висновку № 07787 від 12.12.2007 року складає 12730 грн.

Оскільки, транспортним засобом користується відповідач, який за фахом роботи має потребу в автомобілі, суд приходить до висновку, що позовна вимога ОСОБА_1 про поділ автомобіля шляхом стягнення з ОСОБА_2 половини вартості підлягає до задоволення, так як спірне майно є їх спільною сумісною власністю у рівних частках, в зв'язку з чим транспортний засіб необхідно виділити відповідачу та стягнути 6365 грн. грошової компенсації неподільного майна на користь позивачки, що не буде порушувати права сторін івідповідати вимогам закону.

Керуючись ст. ст. 60,61,65,70,71 Сімейного Кодексу України, ПостановоюПленуму Верховного СудуУкраїни від 21.12.2007 року № 11 « Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», ст.ст. 15,16,328.368 ЦК України, ст.ст. 5,6,88,212-215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину жилого будинку з погосподарськими будівлями по АДРЕСА_1 , належного на праві спільної сумісної власності як подружжя з ОСОБА_2 .

Виділити на праві приватної власності ОСОБА_2 транспортний засіб автомобіль марки « Славута» 2004 року випуску ( № двигуна НОМЕР_4 ) державний номер НОМЕР_5 .

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 6365 ( шість тисяч триста шістдесят п'ять ) грн. грошової компенсації вартості неподільного майна подружжя транспортного засобу автомобіля «Славута» д. н. НОМЕР_5 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 143 ( сто сорок три) грн. судових витрат по оплаті правової допомоги, проведення експертного дослідження. ІТЗ розгляду справи.

Звільнити сторони від сплати держмита згідно Закону України « Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Рівненської області протягом 20- ти днів після подання заяви про апеляційне оскарження, яка може бути подана протягом 10-ти днів з дня його проголошення; якщо у строк встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження не будуть подані така заява або апеляційна скарга , то рішення набирає законної сили.

Суддя - підпис Копія вірна

СУДДЯ САРНЕНСЬКОГО ТОВСТИКА І.В.

РАЙОННОГО СУДУ