Справа № 2-150/2008 року
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2008
року                                                             м.
Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області

в складі:
головуючого-судді:                      Островського
Л.Є.,

з участю секретаря:                     Попович Л.І.

з
участю адвоката:                       ОСОБА_1.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Івано-Франківську цивільну справу за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання заяви про відмову  від спадщини недійсною, визнання недійсним
свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 26.03.2002 року, зняття з
реєстраційного обліку, -

в с т а н о в и
в :

ОСОБА_2.
звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання заяви про відмову від
спадщини недійсною, визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за
заповітом від 26.03.2002 року, зняття з реєстраційного обліку.

В судовому засіданні позивач і представник позивача
позовні вимоги підтримали, суду пояснив, що в 1966 році його дружина ОСОБА_4.
продала свій будинок в с. Тязів і придбала будинок в м. Івано-Франківськ
поАДРЕСА_1, він доклав 1000 крб. для його придбання. 12.04.1995 року його
дружина склала заповіт, яким заповіла &frac12; частину квартири по АДРЕСА_2 в м. Івано-Франківську своїй
дочці ОСОБА_3. Після смерті дружини частина квартири перейшла її дочці згідно
заповіту. До нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини він не
звертався, отже відповідно до чинного законодавства вважається таким, що
прийняв спадщину, оскільки фактично вступив у володіння спадковим майном. 26.03.2002
року ОСОБА_3. обманним шляхом змусила його підписати заяву про відмову від
частки спадщини в нотаріальній конторі. Про те, що він підписує таку заяву він
не знав, оскільки нотаріус дала йому підписати чистий листок. Відповідно до ч.
1 ст. 56 ЦК УРСР угода, укладена
внаслідок помилки може бути визнана недійсною за позовом сторони, яка
діяла під впливом помилки. Відповідно до ч.2 п.12 Постанови Верховного Суду
України “Про судову практику в справах про визнання угод недійсними” під оманом
слід розуміти умисне введення в оману учасника угоди шляхом повідомлення
відомостей, що не відповідають дійсності, або замовчування обставин, що мають
істотне значення для угоди, що укладається. Крім того він уклав договір
довічного утримання з ОСОБА_5 і має намір її прописати в квартирі, однак
зробити це не має змоги без згоди ОСОБА_3., оскільки вона є співвласником
квартири і забрала всі документи на квартиру, відмовляється їх повернути.

Просили позовні вимоги задоволити.

В судовому засіданні представник відповідача позовні
вимоги не визнав,  суду пояснив, що
ОСОБА_3. після смерті її матері ОСОБА_4. належить &frac12; квартири, яка знаходиться по
АДРЕСА_2 в м. Івано-Франківську на підставі свідоцтва про право на спадщину за
заповітом від 26.03.2002 року, друга частина квартири належала ОСОБА_2.
26.03.2002 року позивач подав в Першу Івано-Франківську нотаріальну контору
заяву, в якій відмовився від обов”язкової частки успадкованої квартири в
користь відповідачки, тому сторони є співвласниками квартири, яка знаходиться
по АДРЕСА_2 в м. Івано-Франківську в рівних долях.

Просив відмовити в задоволенні позову.

Вислухавши сторін, дослідивши письмові докази по справі,
суд вважає, що в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2. слід відмовити, виходячи
із наступного.

Судом встановлено, що 12.04.1995 року ОСОБА_4. склала
заповіт, яким заповіла &frac12;
частину квартири по АДРЕСА_2 в м. Івано-Франківську своїй дочці ОСОБА_3.,
після смерті якої частина квартири перейшла їй згідно заповіту. До нотаріальної
контори з заявою про прийняття спадщини після смерті дружини ОСОБА_2. не
звертався, отже відповідно до чинного законодавства вважається таким, що
прийняв спадщину, оскільки фактично вступив у володіння спадковим майном.

26.03.2002 року позивач ОСОБА_2. подав в Першу
Івано-Франківську нотаріальну контору заяву, в якій відмовився від обов”язкової
частки успадкованої квартири в користь відповідачки, тому сторони є
співвласниками квартири, яка знаходиться по АДРЕСА_2 в м. Івано-Франківську в
рівних долях.

Судом встановлено, що ОСОБА_2. уклав договір довічного
утримання з ОСОБА_5 і має намір прописати її в квартирі, яка належить сторонам,
однак зробити цього не може без згоди іншого співвласника.

Посилання позивача на те, що заяву про відмову від
обов”язкової частки на спадщину  його
змусили написати шляхом обману, оскільки він думав, що прописує в квартирі
відповідачку, тому що нотаріус дала йому підписати чистий листок паперу, не
заслуговує на увагу суду, оскільки є голослівними та не підтверджуються будь
якими доказами.

Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать
права володіння користування та розпорядження своїм майном, на зміст права
власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Відповідно до вимог ст. 319 ЦК України, власник володіє,
користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

За наведених вище обставин суд не вбачає підстав для
задоволення позовних вимог ОСОБА_2.

На підставі ст.ст. 317, 319 ЦК України та керуючись
ст.ст. 215-218 ЦПК України, суд, -

В  и
р  і  ш
и  в  :

В задоволенні
позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання заяви про відмову  від спадщини недійсною, визнання недійсним
свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 26.03.2002 року, зняття з
реєстраційного обліку  - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду
Івано-Франківської області шляхом подачі заяви до Івано-Франківського міського
суду про апеляційне оскарження рішення суду протягом десяти днів з дня
проголошення рішення та подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя:
Островський Л.Є.

Копія вірно