У Х В А Л А

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

2 квітня 2008  року

м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах
Верховного Суду України в складі:

Головуючого - Сеніна Ю.Л.,

Суддів:              Косенка В.Й.,   Лихути Л.М.,

Охрімчук Л.І.,   Романюка Я.М.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_1до закритого акціонерного товариства (далі - ЗАТ)
“Оріль”, товариства з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) “Ніко-реєстр”,
виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради про виділення частки майна,
визнання акціонером та права власності на акції, визнання незаконними та
скасування змін до установчих документів та за зустрічним позовом ЗАТ “Оріль”
до ОСОБА_1про визнання договору відчуження акцій недійсним,

в с т а н о в и л а :

У квітні 2003 року ОСОБА_1.
звернувся до суду з позовом до АТ “Оріль” про виділення частки майна, посилаючись
на те, що він з листопада 1994 року є акціонером АТ “Оріль” і співвласником
майна товариства, у травні 1996 року його повідомили про виключення зі складу
співвласників, проте частку майна, що йому належить, виділено не було.

Під час розгляду справи
позивач уточнив та доповнив позов, пред'явив вимоги до              ЗАТ “Оріль”, ТОВ “Ніко-реєстр”,
виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради й просив також визнати його
акціонером ЗАТ “Оріль” станом на 14 травня 2001 року, визнати незаконною
перереєстрацію ЗАТ “Оріль” у ВАТ “Оріль”, зобов'язати відповідача надати
відповідні документи, визнати незаконними та скасувати зміни до установчих
документів товариства, зобов'язати ТОВ “Ніко-реєстр” внести зміни в реєстр
акціонерів.

ЗАТ “Оріль” пред'явило
зустрічний позов до ОСОБА_1. про визнання договору
відчуження акцій товариства ОСОБА_1. недійсним, посилаючись на те, що він
незаконно отримав акції.

Ухвалою Жовтневого
районного суду м. Дніпропетровська від 28 квітня 2005 року провадження в справі
було зупинено.

Ухвалою Апеляційного
суду Дніпропетровської області від 15 липня 2005 року зазначену ухвалу суду
скасовано, вирішення питання передано на новий розгляд до суду першої
інстанції.

ЗАТ “Оріль” подало касаційну скаргу на ухвалу
апеляційного суду й справа була направлена до Верховного Суду України.

У березні 2007 року
справа для розгляду в касаційному порядку була передана до Вищого
господарського суду України.

Постановою Вищого господарського суду
України від 24 квітня 2007 року касаційну скаргу  ЗАТ “Оріль” залишено без задоволення,
постановлено залишити без змін ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської
області від 15 липня 2005 року, а справу направити до господарського суду
Дніпропетровської області.

Господарський суд
Дніпропетровської області передав справу до Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська, ухвалою якого від 16 травня 2007 року постановлено продовжити
розгляд цивільної справи.

ОСОБА_1. звернувся до
Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з клопотанням про передачу справи
за підсудністю до господарського суду Дніпропетровської області.

Ухвалою Жовтневого
районного суду м. Дніпропетровська від 23 травня 2007 року в задоволенні
зазначеного клопотання відмовлено.

Ухвалою Апеляційного
суду Дніпропетровської області від 24 вересня 2007 року ухвалу суду першої
інстанції скасовано, провадження в справі
закрито.

У касаційній скарзі ОСОБА_1.
просить скасувати постановлені ухвали та передати справу на розгляд до
господарського суду Дніпропетровської області, посилаючись на порушення судами
норм матеріального та процесуального права.

Касаційна скарга підлягає задоволенню частково з
таких підстав.

Скасовуючи ухвалу суду першої
інстанції та закриваючи провадження в справі, апеляційний суд виходив із того,
що відповідно до пункту 4 частини 1 статті 12 ГПК України справа підвідомча
господарському суду, а тому не може розглядатися в порядку цивільного
судочинства й провадження в справі слід закрити на підставі пункту 1 частини 1
статті  205 ЦПК України.

Проте з такими висновками
апеляційного суду погодитись не можна, виходячи з наступного.

Відповідно до частин 2, 5 та 6 Прикінцевих положень
Закону України “Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо
визначення підсудності справ з питань приватизації та корпоративних спорів” від
15 грудня 2006 року, який набрав чинності з 29 грудня 2006 року, після набрання чинності цим Законом заяви і скарги у
справах, передбачених абзацом першим пункту 1 та пунктом 4 частини першої
статті 12 Господарського процесуального кодексу України, по яких не порушено
(не відкрито) провадження, розглядаються господарським судом у порядку,
встановленому Господарським процесуальним кодексом України. Після набрання
чинності цим Законом касаційні скарги (подання) на судові рішення у справах,
передбачених пунктом 2 Прикінцевих положень цього Закону, підлягають розгляду
за правилами Господарського процесуального кодексу України. Касаційні скарги
(подання) на рішення судів у справах, передбачених
пунктом 2 Прикінцевих положень цього Закону, що подані до
набрання чинності цим Законом, по яких провадження не порушено
(не відкрито) Верховним Судом України чи Вищим адміністративним
судом України, передаються для розгляду Вищому господарському
суду України.

До суду з позовом ОСОБА_1.
звернувся в квітні 2003 року, до набрання чинності Законом України “Про
внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо визначення підсудності
справ з питань приватизації та корпоративних спорів” від 15 грудня 2006 року;
справа по суті судом не розглянута, рішення не ухвалювалось, а тому згідно
пункту 2 Прикінцевих положень Закону України “Про внесення змін до деяких
законодавчих актів України щодо визначення підсудності справ з питань
приватизації та корпоративних спорів” її розгляд слід закінчувати у Жовтневому
районному суді м. Дніпропетровська.

Апеляційний суд зазначені
обставини не врахував, в порушення наведених вимог закону прийняв до розгляду і
відкрив апеляційне провадження у справі, а, розглянувши апеляційну скаргу,  безпідставно закрив провадження в справі.

За таких обставин ухвала апеляційного суду
підлягає скасуванню з підстав, передбачених пунктом 2 статті 342 ЦПК України, з
передачею справи на апеляційний розгляд до Апеляційного господарського суду
Дніпропетровської області.

Керуючись статтею 336 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного
Суду України

у х в а
л и л а :

Касаційну скаргу
ОСОБА_1задовольнити частково.

Ухвалу Апеляційного суду
Дніпропетровської області від 24 вересня 2007 року  скасувати, справу передати до Апеляційного
господарського суду Дніпропетровської області.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий -
Ю.Л.Сенін

Судді:
В.Й.Косенко

Л.М.Лихута

Л.І.Охрімчук

Я.М.Романюк