Справа №2-1016/08 копія
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И

21 жовтня 2008  рік
м.
Білогірськ

Білогірський
районний суд Автономної Республіки Крим у складі:

Головуючого                                                            судді
Чубабрія В.А.

при секретарі                                                            Фоломеєвій
В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну
справу за позовом ОСОБА_1до Білогірської районної державної лабораторії
ветеринарної медицини  про надання
щорічної відпустки та відгулів,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1.
звернулася до суду з позовом до Білогірської районної державної лабораторії
ветеринарної медицини  про надання
щорічної відпустки та відгулів.

Свої вимоги
мотивує тим, що 15.07.2008 р. директор Білогірської районної державної
лабораторії ветеринарної медицини ОСОБА_1. звернулася до голови ліквідаційної
комісії Драло В.К. із заявою про надання щорічної та додаткової відпустки, а
також відгулів. Відповідно до повідомлення заяву отримано 17.07.2008 р., але до
теперішнього часу ніяких дій з боку Драло В.К. не вчинено з невідомих причин.
Зазначає, що згоди на перенесення відпустки не давала. Не було це питання
погоджено і з профспілковим комітетом товариства. Просить зобов'язати
Білогірську районну державну лабораторію ветеринарної медицини надати
громадянці ОСОБА_1. щорічну, додаткову відпустку та відгули відповідно до заяв
від 15.07.2008 р.

21.10.2008 року
представник позивачки за довіреністю надав заяву про збільшення розміру
позовних вимог, просить збільшити розмір позовних вимог шляхом стягнення з
відповідача моральної шкоди у розмірі 5000 грн.

Позивачка
ОСОБА_1. у судовому засіданні на позові наполягала, просила задовольнити у
повному обсязі, пояснила, що зазнала моральної шкоди, оскільки, через те, що
їй, як одинокій матері, не надавали відпустки, вона не могла доглядати за
дитиною, приділити їй необхідну увагу. Дитина створювала для себе небезпеку,
оскільки залишилася вдома сама без нагляду.

У судовому
засіданні представник позивачки за довіреністю ОСОБА_2. на позові наполягав,
просив задовольнити у повному обсязі.

Представник
відповідача за довіреністю - Стіпаненко Н.О. у судовому засіданні проти
задоволення позову заперечувала, пояснила, що відпустку ОСОБА_1. не надають,
тому що зараз відбувається ліквідація лабораторії, ОСОБА_1. є її директором, та
необхідна її безпосередня участь у цьому процесі.

Заслухавши сторін, їх доводи, розглянувши матеріали
справи у їх сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову з
наступних підстав.

Відповідно до ст. 74 КЗпП України громадянам, які
перебувають у трудових відносинах з підприємствами, установами, організаціями
незалежно від форм власності, виду діяльності та галузевої належності, а також
працюють за трудовим договором у фізичної особи, надаються щорічні (основана та
додаткові) відпустки із збереженням на їх період місця роботи(посади) і
заробітної плати.

Відповідно до ч. 4 ст. 79 КЗпП України черговість надання
відпусток визначається графіками, які затверджуються власником або
уповноваженим органом за погодженням з виборним органом первинної профспілкової
організації (профспілковим представником), і доводиться до відома всіх
працівників. При складанні графіків ураховуються інтереси виробництва, особисті
інтереси працівників та можливості їх відпочинку.

Відповідно до ст. 10 Закону України
„Про відпустки” щорічні відпустки за бажанням
працівника в зручний для нього час надаються, зокрема: одинокій матері
(батьку), які виховують дитину без батька (матері).

15.07.2008 ОСОБА_1. написала заяву про надання щорічної
відпустки за період роботи з 05.03.2007 року до 04.03.2008 року та додаткової
відпустки строком на сім календарних днів як одинокої матері з 08.08.2008 до
09.09.08 р. (а.с.10).

Обидві заяви надійшли до управління ветеринарної медицини
в АР Крим, що підтверджується поштовими повідомленнями (а.с.11).

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_1. має
малолітнього сина та є одинокою матір'ю (а.с.38,39).

Відповідно до ст. 19 Закону України „Про відпустки”
одинокій матері надається щорічно додаткова оплачувана відпустка тривалістю 7
календарних днів без урахування святкових і неробочих днів.

Наказом № 13-к від 28.07.2008 р. Головного Управління
ветеринарної медицини АР Крим директору Білогірської районної державної
лабораторії ветеринарної медицини
ОСОБА_1. надано 7 календарних днів основної відпустки за період роботи з
05 березня 2007 до 04 березня 2008 року. За 17 календарних днів основної
відпустки, що залишилися, та 7 календарних днів додаткової відпустки наказано
виплатити грошову компенсацію(а.с.401).

Відповідно до ч.3 ст. 80 КЗпП України щорічна відпустка
за ініціативою власника або уповноваженого ним органу, як виняток, може бути
перенесена на інший період тільки за письмовою згодою працівників та за
погодженням з виборним органом первинної профспілкової організації
(профспілковим представником) у разі, коли надання щорічної відпустки в
раніше  обумовлений період може
несприятливо відбитися на нормальному ході роботи підприємства, установи,
організації, та за умови, що частина відпустки тривалістю не менше 24
календарних днів буде використана в поточному робочому році.

Крім того, згідно ч.4 ст. 83 КЗпП за бажанням працівника
частина щорічної відпустки замінюється грошовою компенсацією.

Однак, письмової згоди ОСОБА_1. на перенесення щорічної
відпустки та бажання щодо заміни її грошовою компенсацією не було.

Також, судом встановлено, що згідно п.п. 1,11 Наказу
Головного управління ветеринарної медицини в АР Крим від 22.04.2008 р. №61-д
„Про ліквідацію  Білогірської районної
державної  лабораторії ветеринарної медицини”
Білогірську районну державну лабораторію ветеринарної медицини ліквідовано з 15
липня 2008 року, головою ліквідаційної комісії призначено Драло В.К.
(а.с.34,36).

Отже, керування Білогірською районною державною
лабораторією ветеринарної медицини здійснюється ліквідаційною комісією. Тобто
відпустка директора ОСОБА_1. не може несприятливо відбитися на нормальному ході
роботи підприємства, установи, організації.

Таким чином, вимоги ОСОБА_1. про зобов'язання
відповідача  надати щорічну та додаткову
відпустку підлягають задоволенню у повному обсязі.

Також судом встановлено, що 18.01.2008 року п. 1.3 наказу
№ 9-д Управління ветеринарної медицини в АР Крим оголошено робочими днями усі
вихідні дні у період до зняття карантину, с наступним наданням відгулів в
зручний для працівників час (а.с.7).

Відповідно до ст.
72 КЗпП України робота у вихідний день може компенсуватися, за згодою сторін,
наданням іншого дня відпочинку або у грошовій формі у подвійному розмірі.

15.07.2008 року директор Білогірської районної державної лабораторії
ветеринарної медицини ОСОБА_1. написала заяву про надання їй відгулів за роботу
у вихідні дні 06.01.08,07.01.08, 12.01.08, 26.01.08, 27.01.08, 02.02.08,
03.02.08, 10.02.08, 16.02.08, 17.02.08, 23.0208,24.02.08,01.03.08,02.03.08
(а.с.6).

Однак, як встановлено у судовому засіданні, та не
оспорюється відповідачем, відгулів їй до цього часу не надано (лист про розгляд
заяви а.с.41).

Відповідно до табеля обліку робочого часу директора
Білогірської районної державної лабораторії ветеринарної медицини ОСОБА_1.
06.01.08р., був робочим днем за наказом № 41-о від 29.11.2007 року, та  07.01.08,
27.01.08,02.02.08,03.02.08,10.02.08.,
16.02.08.,17.02.08.,23.02.08,24.02.08.,01.03.08,02.03.08 - були вихідними
днями, 29.04.08 відповідно до наказу № 11-о від 22.04.2008, - робочий день
(а.с.42). Отже ОСОБА_1. відпрацювала два вихідних дні.

За такими
обставинами, суд вважає за необхідне зобов'язати Білогірську районну державну
лабораторію ветеринарної медицини надати ОСОБА_1 відгули тривалістю два
календарні дні.

Щодо вимог
ОСОБА_1. у частині стягнення моральної шкоди, суд вважає, що вони підлягають
частковому задоволенню за наступними підставами.

Відповідно до
ч.1 ст. 2371 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим
ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його
законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих
зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Суд визнає, що
через ненадання позивачу щорічної та додаткової відпусток вона не могла
приділити достатньо уваги своїй дитині, забезпечити її дозвілля, через що
зазнала моральних страждань.

Разом з тим, суд враховуючи характер та обсяг
страждань, вважає можливим стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1. моральну
шкоду  у розмірі 1000 грн., оскільки
вважає цю суму достатньою для покриття моральних витрат та страждань позивача.

Також суд вважає
необхідним, згідно ст.88 ЦПК України, стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1
. витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у суді у сумі
7,50 грн. та на користь держави судовий збір у сумі 17 грн.

На підставі
ст.ст. 2,21,29,79,80,2371 КЗпП України, ст.ст.
2,10,19 Закону України „Про відпустки”,  керуючись ст. ст. 10,11,60,61,88,212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

позов
задовольнити частково.

Зобов'язати
Білогірську районну державну лабораторію ветеринарної медицини надати ОСОБА_1
щорічну відпустку тривалістю 17 календарних днів, додаткову відпустку
тривалістю 7 календарних днів без урахування святкових і неробочих днів та
відгулів тривалістю два календарні дні.

Стягнути з
Білогірської районної державної лабораторії ветеринарної медицини на користь
ОСОБА_1моральну шкоду у розмірі 1000 грн., витрати на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи у суді у розмірі 7, 50 грн., а всього стягнути
1007,50 грн.

Стягнути з
Білогірської районної державної лабораторії ветеринарної медицини на користь
держави судовий збір у розмірі 17 грн.

В
решти вимог ОСОБА_1 - відмовити.

Рішення
може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його проголошення до
Апеляційного суду АР Крим, шляхом подання заяви про оскарження або апеляційної
скарги через Білогірський районний суд АР Крим.

Головуючий:     (підпис)

З оригіналом згідно. Суддя:             Секретар:

Рішення набрало законної сили______________року. Суддя:                            Секретар: