Справа №
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

24 вересня 2008 року               Шаргородський районний суд
Вінницької  області

в складі: головуючого             судді  Славінської Н.Л.

при секретарі
Петрук Н.М.

розглянувши у попередньому судовому засіданні в місті Шаргороді в залі
суду  справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в:

11.09.2008 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом до  ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, в якому
зазначила, що вона перебуває в зареєстрованому
шлюбі з відповідачем з 23.06.2001 року. Від даного шлюбу вони не мають
неповнолітніх дітей.

ОСОБА_1 просить шлюб  розірвати,
посилаючись на те, що  її спільне життя з
відповідачем не склалося через те, що вони
однією сім'єю не проживають близько двох років і шлюбних стосунків не
підтримують. Вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе та
суперечить її інтересам. Розривати шлюб через органи РАЦСу відповідач
відмовляється.

В попередньому судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 підтримала позовні
вимоги, посилаючись на ті самі обставини, наполягає на розлученні, миритися з
відповідачем не бажає.

Відповідач ОСОБА_2в попередньому судовому засіданні позов визнав, згоден на
розірвання шлюбу, миритися з позивачкою не бажає, наполягає на розірванні
шлюбу.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що
рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового
засідання.

Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при
визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174
цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем
позову суд, за наявності до того законних підстав, ухвалює рішення про
задоволення позову.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2перебувають в зареєстрованому шлюбі
з 23.06.2001 року (а.с.5).  Від даного
шлюбу вони не мають неповнолітніх дітей.
Сторони не  бажають миритися,
проживають окремо близько двох років, позивачка та відповідач мають стійке
волевиявлення, спрямоване на припинення сімейних відносин і розірвання
шлюбу.

Відносини, які склалися між подружжям, а саме:  непорозуміння між ними та сварки, що виникали
через різні характери та погляди на сімейне життя, ведення спільного
господарства, негативно впливають на здоров'я сторін і суперечать їх інтересам.
Розірвати шлюб через органи РАЦСу відповідач не бажає.

Даному факту відповідають сімейні правовідносини, які регулюються
ст.ст.105,110,112 СК України,  відповідно
до яких шлюб розривається судом за
позовом  одного із подружжя, якщо
буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу
суперечило  б інтересам одного з них.

Згідно ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і
чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки  у шлюбі та сім'ї.

Оскільки в судовому засіданні
встановлено, що збереження шлюбу та подальше спільне проживання  подружжя суперечить інтересам подружжя, то
суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Керуючись
ст.ст.6,10,60,84,88, 130, 212-215 ЦПК України,
на підставі ст.51 Конституції України,  ст.ст. 105,110,112 СК України, суд

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб  між ОСОБА_1 та
ОСОБА_2, зареєстрований Лозівською сільською радою Шаргородського району
Вінницької області 23.06.2001 року, актовий запис за №3.

При видачі свідоцтва про розірвання шлюбу стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 державне мито на
користь держави в сумі по 8,50 грн. з кожного.

Рішення може бути оскаржене у апеляційному порядку до апеляційного суду
Вінницької області через Шаргородський районний суд шляхом подачі в 10-денний
строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням
після цього протягом 20 днів апеляційної скарги або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК
України.

СУДДЯ :