Справа № 2-508
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

29 лютого 2008 року
Бородянський районний суд

Київської
області в складі : головуючої - судді Міланіч А.М.

при секретарі
- Дещенко А.С., Шилан М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду
в смт.Бородянка справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розділ
спільного майна подружжя та вселення,

в с т а н о в и в :

В січні 2004 року позивачка звернулася
до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що вони з відповідачем
перебували в зареєстрованому шлюбі з 22 серпня 1987 року, який було розірвано
30 січня 2002 року.

Від цього шлюбу вони мають двох дітей -
дочок ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Під час спільного проживання ними з
відповідачем було побудовано житловий будинок в АДРЕСА_1та придбане інше майно
всього на загальну суму 82753 грн.

Просила розділити між нею та
відповідачем вказане спільне майно подружжя, виділивши їй у власність житловий
будинок, телевізор «Весна», кухонний посуд, постільну білизну, а саме: 5
подушок, 5 простирадл, 5 наволочок, 5 рушників, 10 покривал, 10 пар гардин, 3
скатертини, 15 метрів тюлі, меблеву стінку, 2 дивани, 2 ліжка, 1 шафу, стіл
письмовий, тумбу під телевізор, 5 стільців, стіл кухонний, а всього майна на
загальну суму 55528 грн. Решту майна на суму 27225 грн. просила виділити
відповідачу.

В травні 2005 року позивачка звернулася
до суду з позовом про розділ вказаного будинковолодіння та просила визнати за
нею з врахуванням інтересів неповнолітніх дітей право власності на 53100 його
частини, виділивши в користування коридор 1-1 площею 6,2 кв.м, кухню 1-2 площею
8,2 кв.м, жилу кімнату 1-3 площею 14,3 кв.м, жилу кімнату 1-6 площею 11,4 кв.м,
погріб під приміщенням 1-3, літню кухню, сарай 23 від «Б», 13 частину
огорожі № 1,2. За відповідачем просила визнати право власності на 47100 частин
будинковолодіння, виділивши йому жилу кімнату 1-4 площею 12,1 кв.м, жилу
кімнату 1-5 площею 21,9 кв.м, гараж 13 частина «Б»/, навіс «В», 23 огорожі №
3,4. Вбиральню «Г», колодязь №5 залишити в спільному користуванні. Також
просила розділити земельну ділянку, виділивши кожному в користування по 1000
кв.м.

Ухвалою Бородянського районного суду
від 12 травня 2006 року вказані позови були об»єднані в одне провадження.

В процесі розгляду справи позивачка
позовні вимоги уточнила, вважала за можливе виключити із спільного майна, яке
підлягає розділу, корову, свиней, консервацію, овочі, які відповідач вже
використав в своїх потребах, та просила розділити спільно нажите майно
подружжя, виділивши їй в користування телевізор «Весна», кухонний посуд, три
подушки, вісім покривал, п»ять пар гардин, дві скатертини, меблеву стінку, два
дивани, два ліжка, письмовий стіл, кухонний стіл, тумбу під телевізор, швейну
машинку, холодильник. Відповідачу просила виділити решту рухомого майна.

Також просила визнати за нею право
власності на 53100 частини спірного будинковолодіння, а за відповідачем - на
47100 частин з виділенням вищезазначених приміщень, та зобов»язати відповідача
не чинити їй перешкод в користуванні належними на праві власності приміщеннями
та надвірними будівлями, вселивши її у вказані приміщення.

В судовому засіданні позивачка позов підтримала
і викладене підтвердила, позовні вимоги уточнила та в зв»язку з проведенням
будівельно-технічних експертиз просила провести розділ будинковолодіння та
земельної ділянки відповідно до висновків спеціаліста-будівельника від 6 травня
2007 року та 20 січня 2008 року, виділивши їй 55100 частин будинку, а
відповідачу - 45100 його частин з тими ж приміщеннями, що були визначені нею
раніше.

Відповідач та його представник ОСОБА_5.
позов не визнали, суду пояснили, що спірний будинок будувався силами та коштами
самого відповідача з використанням будівельних матеріалів, які були ним
придбані ще до шлюбу, а тому даний будинок є власністю лише відповідача. Все
інше зазначене позивачкою майно теж не підлягає розділу, оскільки було придбане
ще батьками відповідача та отримане ним у спадщину, трактор та мотоцикл йому на
праві власності не належать, а автомобіль «Жук» за ним зареєтровано вже після
припинення ведення спільного господарства в 2001 році, автомобіль «Жигулі»
продав ще під час шлюбу в 1990-1991 роках і кошти пішли на будівництво будинку,
холодильник вийшов з ладу і його викинули. Відповідач визнав, що заперечує
проти вселення позивачки у спірний будинок, так як не бажає, щоб вона там
проживала.

Вислухавши пояснення позивачки,
відповідача та його представника ОСОБА_5., покази свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7,
ОСОБА_8., ОСОБА_9., ОСОБА_10., ОСОБА_11., ОСОБА_12., ОСОБА_13., дослідивши
письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задовленню.

Судом встановлено, що сторони з 22
серпня 1987 року перебували в зареєстрованому шлюбі а.с.18 т.2, який був
розірваний 30 січня 2002 року а.с.8 т.2 і від цього шлюбу вони мають
неповнолітню дочку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 а.с.7 т.2, яка проживає з позивачкою
а.с.158 т.2.

Як визнали позивачка та відповідач в
судовому засіданні, спільне проживання та ведення спільного господарства вони
припинили з квітня 2000 року.

Під час шлюбу сторони побудували
житловий будинок в АДРЕСА_1 і 27 жовтня 1997 року на підставі свідоцтва про
право власності, виданого відповідно до рішення виконкому Загальцівської
сільської ради від 13 лютого 1996 року вказане будинковолодіння було
зареєстроване на ім»я відповідача, що підтверджується копією свідоцтва про
право власності а.с.33 т.1, копією довідки Бородянського БТІ від 26 липня
2002 року, копією технічного паспорту на будинок а.с.12-17., показами свідків
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8., ОСОБА_9., ОСОБА_10., ОСОБА_11., ОСОБА_13.

Відповідно до ст.60 СК України майно,
набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної
сумісної власності.

Оскільки спірний будинок був
побудований сторонами під час шлюбу, то суд вважає, що він належить сторонам на
праві спільної сумісної власності.

В обгрунтування своїх заперечень
відповідач посилається на те, що будинок був збудований лише ним, за його кошти
та з матеріалів, які він мав ще до одруження.

Однак, дані обставини не знайшли свого
підтвердження в судовому засіданні та суперечать зібраним по справі доказам.

Як вбачається з розписки від 11
листопада 1988 року а.с.243 т.2, позивач дійсно придбав будинок в
с.Сидоровичі Іванківського району Київської області, матеріали з якого
використовувались у будівництві спірного будинку, але, виходячи з даної
розписки, не до шлюбу, як він стверджує, а в період, коли сторони вже
перебували у шлюбі. Це підтверджують також і допитані в судовому засіданні
свідки ОСОБА_6., ОСОБА_7., ОСОБА_9., ОСОБА_13.

Надані відповідачем квитанції та
товарні чеки про придбання будівельних матеріалів теж не можуть свідчити про
внесення ним особистих коштів на будівництво будинку, оскільки в більшості
даних документів не зазначена особа, яка купувала матеріали
а.с.25,27,29,32,34,35 т.3, накладна від 13 серпня 1985 року видана взагалі на
ім»я сторонньої особи а.с.26 т.3, накладні, датовані 15 грудням 1983 року, 14
жовтня 1985 року, 14 листопада 1985 року і березнем 1983 року мають явні
виправлення дати їх видачі а.с.24,26,31 т.3, в інших накладних від 26 листопада
1983 року а.с.24 т.3, 16 серпня 1986 року а.с.28 т.3, 4 листопада 1986 року
а.с.29 т.3, 19 серпня 1986 року а.с.30 т.3 не проставлені відмітки про
оплату товару та його видачу. До того ж, відповідачем не надано доказів
використання даних матеріалів саме в будівництві спірного будинку. Покази
свідків ОСОБА_7, ОСОБА_6 та ОСОБА_13. про використання в будівництві
будівельних матеріалів, які були заготовлені відповідачем ще до шлюбу з
позивачкою, судом до уваги не приймаються, оскільки ними не вказано які саме це
були матеріали, в якій кількості, коли придбані та при виконанні яких
будівельних робіт вони були використані.

Також судом не приймається до уваги
посилання відповідача на вкладення ним в будівництво будинку коштів, отриманих
від продажу придбаного до шлюбу автомобіля, оскільки суду не надано доказів
знаходження такого автомобіля у нього на праві власності та його продажу.

Зважаючи на вищевикладене, суд не
приймає до уваги і висновок спеціаліста-будівельника від 20 січня 2008 року
щодо достатності для будівництва спірного будинку матеріалів, придбаних
відповідачем в 1983-1988 роках.

Суд також не вбачає підстав для
задоволення вимог позивачки та включення до складу спільного сумісного майна
подружжя сторін іншого, зазначеного нею в позовній заяві майна, оскільки
будь-яких доказів щодо придбання цього майна сторонами в період шлюбу та
наявності його на даний час суду не надано, а відповідач дані обставини
заперечує. До того ж, позивачка відмовилась від проведення товарознавчої
експертизи по оцінці вказаних нею речей і вартість їх не встановлена.

Таким чином, розподілу підлягає лише
будинковолодіння  АДРЕСА_1, визнане судом
спільною сумісною власністю сторін.

Рішенням виконкому Загальцівської
сільської ради від 23 грудня 2004 року позивачці надано дозвіл на
переобладнання вказаного будинку в двохквартирний а.с.20-21 т.1..

Відповідно до ч.1 ст.70 СК України у
разі поділу майна, що є об»єктом права спільної сумісної власності подружжя,
частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю
між ними або шлюбним договором.

За таких обставин суд вважає, що кожен
із сторін має право на 12 частину спірного будинку.

Згідно висновку
спеціаліста-будівельника від 20 січня 2008 року вартість вказаного будинку
становить 210 508 грн. а.с.13-21 т.3, а тому розмір ідеальних часток сторін
буде складати 105 254 грн. 210 508 грн. : 2 .

Приймаючи до уваги викладене, суд
вважає за необхідне розділити спірне будинковолодіння згідно вказаного висновку
спеціаліста-будівельника, за яким сторонам виділяються його частини,
максимально наближені до їх ідеальних часток, виділивши позивачці з врахуванням
житлових інтересів неповнолітньої дитини, яка з нею проживає, 55100 частин
будинку, а саме приміщення в будинку: коридор 1-1 площею 6,2 кв.м, кухню 1-2
площею 8,2 кв.м, житлову кімнату 1-3 площею 14,3 кв.м, житлову кімнату 1-6
площею 11,4 кв.м, погріб під приміщенням 1-3,
ганок з навісом, з надвірних будівель - 23 частини гаража-кухні-сараю
«Б», вбиральню «Г», огорожу № 3 з металевими воротами, 12 частину колодязя №
4, який залишається в спільному користуванні, а всього вартістю 117 558 грн.,
що більше її ідеальної долі на 12 304 грн. 117 558 грн. - 105 254 грн..

Відповідачу суд вважає за необхідне виділити  в особисту власність 45100 частин
будинковолодіння, а саме: в будинку приміщення 1-4 житлова кімната площею
12,1 кв.м, 1-5 житлова кімната площею 21,9 кв.м, з надвірних будівель - 13
частину гаража-кухні-сараю «Б», навіс «В», огорожу №1, 12 частину колодязя №
4, всього вартістю 92 950 грн., що менше його ідеальної долі на 12 304 грн.

Оскільки виділена позивачці частина
будинку перевищує її ідеальну частку, то суд вважає за необхідне стягнути з неї
на користь відповідача відповідну компенсацію в сумі 12 304 грн.

Враховуючи знаходження на утриманні
позивачки неповнолітньої дитини, а також те, що більшу частину необхідних для
розділу будинку переобладнань потрібно виконати в частині будинку відповідача,
суд визнає за необхідне покласти на нього обов»язок провести за свій рахунок
дані переобладнання, а саме : демонтувати дверні блоки з приміщення 1-3 в
приміщення 1-4,1-5, дверні отвори закласти, демонтувати віконний блок в
приміщенні 1-5, віконний отвір закласти, облаштувати віконний отвір в стіні в
приміщенні 1-5, облаштувати перегородки, розділяючі приміщення 1-5 на 5,4 кв.м
коридор та 16,5 кв.м житлову кімнату, влаштувати дверний отвір з приміщення
1-4 в приміщення 1-5, заповнити отвори однопольними дверними блоками, заповнити
віконний отвір блоками зі склом, а всього виконати робіт на суму 1597 грн.

Виконання робіт по забезпеченню частин
будинку автономними системами інженерного обладнання та встановлення необхідних
приладів суд вважає за необхідне покласти на сторони за рахунок їх особистих
коштів.

Оскільки позивачці виділяється 55100
частин будинку, а, як вбачається з пояснень сторін, відповідач створює
позивачці перешкоди в користуванні цим будинком, то суд вважає за необхідне
зобов»язати відповідача не чинити позивачці перешкод в користуванні належною їй
частиною будинку та вселити її в цю частину будинку.

Зважаючи на вищевикладене, в іншій
частині вимог по розподілу майна подружжя суд вважає за необхідне в позові
відмовити.

Керуючись ст.60,61,63,69,70,71 СК
України, ст.ст. 10,11,209,212,214-215,218  ЦПК України, суд

в и р і
ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розділ
спільного майна подружжя та вселення задовольнити частково.

Розділити спільне майно подружжя
ОСОБА_1 та ОСОБА_2, а саме, будинок АДРЕСА_1.

Виділити ОСОБА_1 в особисту власність
55100 частин будинковолодіння
АДРЕСА_1, а саме : в будинку приміщення 1-1 коридор площею 6,2 кв.м,
1-2 кухня площею 8,2 кв.м, 1-3 житлова кімната площею 14,3 кв.м, 1-6
житлова кімната площею 11,4 кв.м, погріб під приміщенням 1-3, ганок з
навісом, з надвірних будівель - 23 частини гаража-кухні-сараю «Б», вбиральню
«Г», огорожу № 3 з металевими воротами, 12 частину колодязя № 4, всього
вартістю 117558 сто сімнадцять тисяч п»ятсот п»ятдесят вісім гривень.

Виділити ОСОБА_2, в особисту власність
45100 частин будинковолодіння АДРЕСА_1, а саме: в будинку приміщення 1-4
житлова кімната площею 12,1 кв.м, 1-5 житлова кімната площею 21,9 кв.м, з
надвірних будівель - 13 частину гаража-кухні-сараю «Б», навіс «В», огорожу №1,
12 частину колодязя № 4, всього вартістю 92950 дев»яносто дві тисячі
дев»ятсот п»ятдесят гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2
компенсацію різниці в частках в сумі 12304 дванадцять тисяч триста чотири\
гривні.

Зобов»язати ОСОБА_2 виконати роботи по
переобладнанню будинку АДРЕСА_1, а саме : демонтувати дверні блоки з приміщення
1-3 в приміщення 1-4,1-5, дверні отвори закласти, демонтувати віконний блок в
приміщенні 1-5, віконний отвір закласти, облаштувати віконний отвір в стіні в
приміщенні 1-5, облаштувати перегородки, розділяючі приміщення 1-5 на 5,4 кв.м
коридор та 16,5 кв.м житлову кімнату, влаштувати дверний отвір з приміщення
1-4 в приміщення 1-5, заповнити отвори однопольними дверними блоками, заповнити
віконний отвір блоками зі склом, а всього виконати робот на суму 1597 одна
тисяча п»ятсот дев»яносто сім гривень.

Виконання робіт по забезпеченню частин
будинку автономними системами інженерного обладнання та встановлення необхідних
приладів покласти на їх власників - ОСОБА_1 до ОСОБА_2 за рахунок їх особистих
коштів.

Зобов»язати ОСОБА_2 не чинити ОСОБА_1
перешкод в користуванні належною їй частиною будинку АДРЕСА_1 та вселити її в
цю частину будинку.

В іншій частині в позові відмовити.

Заяву про апеляційне оскарження
рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після
подання заяви про апеляційне оскарження до Апеляційного суду Київської області
через Бородянський районний суд Київської області.

Головуюча-суддя                                                                              Міланіч
А.М.