У Х В А Л А

І М Е Н Е М    У К Р А Ї Н И

19 листопада 2008 року

м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

головуючого

Яреми А.Г.,

суддів:

Левченка Є.Ф., Лихути Л.М.,                             Охрімчук
Л.І.,  Сеніна Ю.Л., -

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_1 до відкритого акціонерного товариства
«Енергопостачальна компанія «Дніпрообленерго» про захист прав споживачів,
відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2005 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відкритого
акціонерного товариства «Енергопостачальна компанія «Дніпрообленерго» (далі -
ВАТ «Енергопостачальна компанія «Дніпрообленерго») про захист прав споживачів,
відшкодування моральної шкоди.

Зазначала, що між нею та відповідачем був укладений договір від 24 травня
2000 року № 0402187 про надання послуг із постачання електроенергії. Відповідно
до умов зазначеного договору відповідач зобов'язався забезпечувати постачання
електроенергії в її будинок АДРЕСА_1.

13 вересня 2004 року між нею та ВАТ «Енергопостачальна компанія
«Дніпрообленерго» був укладений договір про погашення заборгованості за
постачання електроенергії щомісяця в розмірі 62 грн. 79 коп. Свої зобов'язання
за зазначеним договором вона виконувала належним чином, однак ВАТ
«Енергопостачальна компанія «Дніпрообленерго» у порушення вимог п. 27 Правил
користування електроенергією 17 грудня 2004 року відключило її будинок від
постачання електроенергії.

Посилаючись на те, що незаконним відключенням її будинку від постачання
електроенергії їй була завдана моральна шкода та порушені її права споживача,
просила стягнути на її користь 10 000 грн. на відшкодування моральної шкоди,   1 440 грн. неотриманого прибутку, 5 156 грн.
20 коп. штрафу за непостачання електроенергії.

Рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області
від 29 жовтня 2006 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 17 квітня 2008
року рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області
від           29 жовтня 2006 року
скасовано та ухвалено нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено
частково: стягнуто з ВАТ «Енергопостачальна компанія «Дніпрообленерго» на її
користь 1 000 грн. на відшкодування моральної шкоди, 1 054 грн. 54 коп. штрафу.

У касаційній скарзі ВАТ «Енергопостачальна компанія «Дніпрообленерго»
просить скасувати рішення апеляційного суду, а рішення суду першої інстанції
залишити в силі, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної
інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про
часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1, суд апеляційної інстанції виходив
із того, що позивачка не мала заборгованості з оплати послуг із постачання
електроенергії та що відповідач відключив її будинок від постачання електроенергії
без достатніх підстав, а тому відповідно до вимог ст. 24 Закону України «Про
захист прав споживачів» споживач має право на відшкодування завданої моральної
шкоди та сплати штрафу в розмірі п'ятикратної вартості невідпущеної
електроенергії.

Проте з такими висновками апеляційного суду погодитися не можна.

Судом установлено, що відповідно до договору від 24 червня 2003 року № 359,
укладеного між позивачкою та відповідачем, ОСОБА_1 зобов'язалася сплатити
заборгованість за використану електроенергію за актом № 00104205 у розмірі               523 грн. 69 коп. до 24 червня
2004 року з обов'язковою щомісячною оплатою заборгованості в розмірі 43 грн. 64
коп. до 24 числа кожного місяця.

Оскільки ОСОБА_1 зазначена заборгованість своєчасно не була сплачена, 13
вересня 2004 року між нею та відповідачем був укладений договір про погашення
заборгованості за поставлену електроенергію та складено графік погашення
заборгованості за актом № 00113396 у розмірі 1 691 грн. 54 коп. до                 1 вересня 2007 року в розмірі
щомісяця по 46 грн. 98 коп. до 1 числа кожного місяця та за актом № 00104205 з
вересня 2004 року з лютого 2005 року щомісяця по 13 грн. 34 коп.

Згідно з особовим рахунком ОСОБА_1 станом на листопад 2004 року борг за
використану електроенергію становив 133 грн. 20 коп., станом на грудень 2004
року - 68 грн. 77 коп.

Відповідно до п.п. 3.8, 7.2 договору про користування електричною енергією
від № 0402187 від 24 травня 2000 року та додаткового договору № 1 від 24 травня
2002 року до зазначеного основного договору відповідачем було надіслане ОСОБА_1
повідомлення про заборгованість, що підтверджується реєстром відправленої
рекомендованої кореспонденції Синельниківського РЕМ від 22 жовтня 2004 року, та
згідно з умовами п. 3 договору № 816/244 від 13 вересня 2004 року           17 грудня 2004 року будинок ОСОБА_1
був відключений від електропостачання.

Згідно із ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень,
крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частинами 1, 4 ст. 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і
заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів»
захист прав споживачів, передбачених законодавством, здійснюється судом.

При задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо
відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Пункт 5 ч. 1 ст. 4 зазначеного Закону передбачає право споживача на
відшкодування моральної шкоди лише у випадках, коли така шкода заподіяна
небезпечною для життя і здоров'я людей продукцією.

Дослідивши повно та всебічно всі обставини справи, суд першої інстанції
дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позовних
вимог ОСОБА_1

При встановленні зазначених фактів судом першої інстанції не було порушено
норм процесуального права, рішення суду відповідає вимогам матеріального права
та встановленим обставинам справи й скасоване апеляційним судом помилково.

За таких обставин рішення апеляційного суду підлягає скасуванню із
залишенням у силі рішення суду першої інстанції з підстав, передбачених ст. 339
ЦПК України.

Керуючись п. 3 ч. 1 ст. 336, ст. 339 ЦПК України, колегія суддів Судової
палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу відкритого акціонерного товариства «Енергопостачальна
компанія «Дніпрообленерго» задовольнити.

Рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 17 квітня 2008 року
скасувати, а рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 29 жовтня 2006 року залишити в силі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий

А.Г. Ярема

Судді:

Є.Ф. Левченко

Л.М. Лихута

Л.І. Охрімчук

Ю.Л. Сенін