У х в а л а

і м е н е м    у к р а
ї н и

23 квітня 2008 року

м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

головуючого

Патрюка М.В.,

суддів:

Берднік І.С.,                                      Лященко
Н.П., Костенка А.В.,                                Пшонки Н.П.,-

розглянувши
в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до комунального підприємства по
утриманню житлового господарства (далі - КП УЖГ) “Печерськжитло” про
відшкодування матеріальної та моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на
рішення Печерського районного суду м. Києва від 27 березня 2007 року та ухвалу
апеляційного суду м. Києва від 22 серпня 2007 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2006 року ОСОБА_1звернувся в суд із вищезазначеним позовом,
посилаючись на те, що 28 вересня 2006 року близько 11 години 57 хвилин біля
будинку № 16 на вул. Лютеранській у               м. Києві контейнер з-під  сміття з написом ЖЕО № 608 скотився з місця
свого розташування та вдарив задній бампер автомобіля Toyota Land Cruiser, номерний
знак НОМЕР_1, що належить йому на праві приватної власності.

У зв'язку з цим позивач просив стягнути з відповідача 2 739 грн.                 72 коп. матеріальної шкоди, 1
600 грн. моральної шкоди та 250 грн. витрат на проведення автотоварознавчого
дослідження.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 27 березня 2007 року,
залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 22 серпня 2007 року,
у задоволенні позову відмовлено.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_1просить скасувати ухвалені у справі судові рішення,
посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких
підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції
виходив із того, що всупереч п.п. 1.10, 2.10 Правил дорожнього руху позивач
ОСОБА_1як водій, причетний до дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП), 28
вересня 2006 року не повідомив орган міліції, не вжив усіх заходів для
збереження слідів пригоди та при розгляді справи не довів причинний зв'язок між
протиправними діями й заподіяною шкодою, оскільки його твердження про
заподіяння шкоди ударом контейнера з-під сміття в автомобіль відповідними
доказами, як це передбачено законодавством, не підтверджено.

В апеляційній скарзі на це рішення позивач, ставлячи
питання про скасування рішення й ухвалення нового рішення, посилався на
допущену судом неповноту з'ясування обставин справи, неправильне застосування
законодавства.

Зокрема, ОСОБА_1посилався на неправильне визначення судом
наявності ДТП і необхідності застосування до події Правил дорожнього руху,
оскільки автомобіль у русі не перебував, його на зупинці вдарив контейнер з-під
сміття внаслідок самовільного скочування з місця сміттєзбірки через неналежне
облаштування цього місця - неогородження пандусом.

Також посилався на неврахування судом показань очевидця
події -                 свідка ОСОБА_2.,
який дав показання про те, що таке скочування контейнера мало місце
неодноразово.

Апеляційний суд усупереч
ст. ст. 213, 214, 303, 309, 315 ЦПК України не забезпечив з'ясування наведених
доводів апеляційної скарги та, обмежившись формальним посиланням на
недоведеність позовних вимог, не вказав підстави визначення події як ДТП,
обґрунтованості застосування положень Правил дорожнього руху, оцінки наданих
позивачем доказів і щодо висновку суду першої інстанції про необхідність
доведення обставин відповідними доказами, “як це передбачено законодавством”.

Чому є вірним висновок суду першої інстанції без аналізу
показань свідка і яке законодавство та які докази допустимі для доведення такої
події, апеляційний суд не вказав.

За таких обставин,
які свідчать про те, що апеляційним судом неправильно застосовано процесуальний
закон і це призвело до неправильного вирішення справи, ухвала апеляційного суду
підлягає скасуванню з підстав, передбачених ч. 2 ст. 338 ЦПК України, з
передачею справи на новий апеляційний розгляд.

Керуючись ст. 338 ЦПК України, колегія суддів Судової
палати у цивільних справах Верховного Суду України

у
х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу апеляційного суду м. Києва від 22 серпня 2007 року
скасувати, а справу передати на новий апеляційний розгляд до суду апеляційної
інстанції.

Ухвала оскарженню
не підлягає.

Головуючий

М.В. Патрюк

Судді:

І.С. Берднік

А.В.
Костенко

Н.П. Лященко

М.П. Пшонка