Справа № ___2-о-426____
“_18_” червня 2008р.  Свердловський міський суд Луганської області
головуючого судді                 Бабенко С.Ш.,
при секретарі                     Радченко Л.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в
місті Свердловську Луганської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про
встановлення факту втрати джерела засобів до існування, -
звернулася до суду із заявою, в якій зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 54 років
помер її чоловік ОСОБА_2, з яким заявниця перебувала у зареєстрованому шлюбі з
1956 року і постійно проживала з ним однією сім'єю по день його смерті.
чоловік заявниці працював на шахтах на підземних роботах й одержував
високу заробітну плату. Заявник працювала у продовольчому ОРСі буфетницею й
одержувала невисоку заробітну плату. Заробітна плата чоловіка заявника значно
перевищувала її заробіток, тому основним джерелом засобів до існування сім'ї
заявника був доход її чоловіка.
квітня 1984 року по день смерті чоловік заявника отримував пенсію за віком, а
також працював у ВП “Управління з матеріально-технічного постачання” й
одержував заробітну плату, але за деякий час до смерті він змушений був
звільнитися, у зв'язку з тяжким захворюванням. На той час заявник працювала
продавцем й одержувала невисоку заробітну плату. Доходи чоловіка значно
перевищували її доход й вони були для неї основним джерелом засобів до
заявник одержує пенсію, але бажає перейти на пенсію чоловіка, щоб одержувати
побутове вугілля з цього приводу звернулася до УПФ у м. Свердловську Луганської
області, однак їй рекомендовано звернутися до суду.
Заявник просить суд постановити рішення, яким
встановити факт, що у зв'язку зі смертю ІНФОРМАЦІЯ_1 її чоловіка ОСОБА_2 вона
втратила джерело засобів до існування.
У судовому засіданні заявник ОСОБА_1
обставини поданої заяви та зазначені вимоги підтримала у повному обсязі,
наполягає на їх задоволенні, пояснивши, що до теперішнього часу не зверталася
до Пенсійного Фонду України у м. Свердловську Луганської області, тому що не
знала, що можливо перейти на пенсію померлого чоловіка. В теперішній час вона є
пенсіонером, отримує пенсію у розмірі 580,74 грн.
Представник заінтересованої особи УПФ
в м.Свердловську Луганської області Мальнова О.В. із заявленими вимогами
погодилася та не заперечує проти їх задоволення.
Суд, вислухавши пояснення учасників
процесу, свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4, перевіривши матеріали справи та надані
докази, вважає заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до положень ч.2 ст.256 ЦПК
України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких
залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних
осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Судом встановлено, що заявник ОСОБА_1
та померлий ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2, були подружжям, проживали разом, вели спільне
господарство, що підтверджується свідоцтвом про одруження від 06.12.1956 року,
відповідно до якого ОСОБА_2 та ОСОБА_5 зареєстрували шлюб у сільській раді ш.
4-3 Біс Краснодонського району Ворошиловградської області Після реєстрації
шлюбу, присвоєні прізвища чоловікові ОСОБА_2, дружині ОСОБА_1.
Згідно довідки ВП “Управління з
матеріально-технічного постачання” ОСОБА_2 за період роботи з 1982 року по
з урахуванням грошової реформі №762/96 від 25.08.1996 року, відповідно до
довідки ПФУ у м. Свердловську Луганської області ОСОБА_2 отримував пенсію за
віком за період з 1982 року по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 щомісяця у розмірі
продовольчому ОРСі та отримувала середньомісячну заробітну плату у розмірі
Згідно свідоцтва про смерть НОМЕР_1
від 13.07.1988 року ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 54 років.
Відповідно до положень ст.36 Закону
України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" пенсія у зв'язку
з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім'ї померлого
годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день
смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по
інвалідності, а в разі смерті пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій
статті 32 цього Закону, - незалежно від тривалості страхового стажу. Батьки і
чоловік (дружина) померлого, які не були на його утриманні, мають право на
пенсію у зв'язку з втратою годувальника, якщо втратили джерело засобів до
існування. Непрацездатними членами сім'ї вважаються: чоловік (дружина), батько,
мати, якщо вони є інвалідами або досягли пенсійного віку, передбаченого статтею
26 цього Закону.    До членів сім'ї, які
вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться
особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони: були на повному
утриманні померлого годувальника; одержували від померлого годувальника
допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.
Члени сім'ї померлого годувальника,
для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування,
але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у
зв'язку з втратою годувальника.
Відповідно до п.8 постанови Пленуму
Верховного Суду України «Про судову практику по справах про установлення
фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995р. для установлення факту
перебування особи на утриманні померлого необхідно, щоб допомога, що робиться
для заявника була постійним і основним джерелом до існування. В судовому
засіданні встановлено, що при житті ОСОБА_2 його пенсія за віком для заявниці
була постійним і основним джерелом засобів її існування, оскільки її доходи
були значно менше пенсії її чоловіка.
При таких обставинах суд вважає
доведеними вимоги заявниці, оскільки встановлення даного факту має для неї
юридичне значення, тому що дозволяє їй надалі реалізувати право на одержання
пенсії у зв'язку з втратою годувальника, суд вважає її вимоги такими, що
підлягають задоволенню.
На підставі ст.273 ЦПК України, ст.36
Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» у
редакції Закону України від 09.07.2003р., ст.38 Закону України «Про пенсійне
забезпечення», п.8 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову
практику по справах про установлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від
31.03.95р., керуючись ст.ст.10-15, 60, 212-215,
223, 293 ЦПК України, суд
Заяву ОСОБА_1 задовольнити.
Встановити факт втрати ОСОБА_1
джерела засобів до існування після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 її чоловіка ОСОБА_2.
Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про
апеляційне оскарження не було подано.

На рішення суду може бути подана
заява про апеляційне оскарження до Апеляційного суду Луганської області
протягом десяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається
протягом двадцяти днів з дня подання заяви про апеляційне оскарження судового
рішення, через суд першої інстанції.

Головуючий