У Х В А Л А

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

16 липня 2008 року

м. Київ

Колегія  суддів
Судової палати у

цивільних  справах
Верховного Суду України в складі:

Головуючого

Яреми А.Г.,

Суддів:

Балюка М.І.,

Охрімчук Л.І.,

Мазурка В.А.,

Сеніна Ю.Л.,

розглянувши справу за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність державного
виконавця,

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_1. звернулася до суду із зазначеною
скаргою та просила суд  визнати неправомірною
бездіяльність державного виконавця ДВС та зобов'язати  відповідача внести зміни до виконавчого листа
про збільшення мінімального розміру аліментів на її користь з боржника до 30
%  прожиткового мінімуму та видати дозвіл
на погашення заборгованості по виплаті аліментів в сумі 239, 22 грн., посилаючись
на те, що відповідно до змін до сімейного законодавства України, внесених Законом
України  від  22 вересня
2005 року № 2901-ІV”Про внесення
змін до Сімейного кодексу України щодо збільшення розміру  аліментів на дітей”  мінімальний  розмір
аліментів  на одну дитину не може бути
менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Ухвалою Краснолиманського
міського суду Донецької області від 3 січня  2007 року
поновлено ОСОБА_1. строк на звернення до суду та  в  задоволенні  скарги відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Донецької області від 26 березня                2007 року  ухвалу Краснолиманського  міського суду
Донецької області від
3 січня 2007 року залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 ставить питання про скасування
ухвал судів першої та апеляційної інстанцій, у зв'язку з порушенням норм матеріального
та процесуального права та ухвалення нового рішення  по суті позовних  вимог.

Касаційна
скарга  підлягає  частковому задоволенню  з
таких  підстав.

Відмовляючи в задоволенні заявлених ОСОБА_1. вимог, суди
виходили із того, що відповідно до вимог ч. 1 ст.192 СК України  розмір аліментів, визначений за рішенням
суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом
платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного
стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та відмовляючи
заявниці  у збільшення розміру  виплачуваних
аліментів  державний виконавець
діяв відповідно до закону та в межах своїх повноважень, оскільки права на
самостійну зміну розміру  аліментів
не  має.

Проте  погодитися з
такими висновками судів не  можна з  таких
підстав.

Як вбачається з матеріалів справи на підставі
постанови  Краснолиманського міського
суду Донецької області від 27 листопада             2000 року, тим же судом  видано виконавчий лист № 2-1144 про стягнення
з ОСОБА_2. на  користь ОСОБА_1. аліментів
на утримання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі &frac14;
частини усіх видів заробітку щомісяця, але не менше &frac12; частини неоподаткованого мінімуму
доходів громадян, починаючи з 10 листопада 2000 року і до досягнення дочкою
повноліття.

Відповідно до внесених Законом України від 22 вересня
2005 року              № 2901-ІV ”Про внесення
змін до ст. 181 та 182 Сімейного кодексу України щодо збільшення розміру  аліментів на дітей” змін, які  набрали чинності  з 1 січня
2006 року  мінімальний  розмір
аліментів  на одну дитину не
може  бути менше, ніж 30 відсотків
прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Пунктом 17 п.п. 4
Постанови Пленуму  Верховного Суду
України від 15 травня 2006 року № 3 “Про застосування судами окремих норм
Сімейного  кодексу України при розгляді
справ щодо батьківства, материнства та
стягнення  аліментів встановлено,
що розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж  зазначений
у  ч. 2 ст. 182 СК України (
мінімальний розмір  аліментів на одну
дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму на  одну дитину відповідно віку) та зміна
законодавства в частині визначення
мінімального розміру  аліментів на
одну  дитину не є  підставою для
перегляду  постановлених  раніше
судових рішень про їх стягнення.

Крім того, розмір визначених судовим рішенням аліментів,
які  стягуються  на користь ОСОБА_1.  не змінювався
та  становить &frac14;  частину  всіх доходів  відповідача.

Оскільки судові ухвали
винесенні з  порушенням  норм
процесуального  права, вони
підлягають  скасуванню із направленням
справи  на  новий
розгляд до суду першої  інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України,  колегія
суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу
ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Краснолиманського
міського суду  Донецької області
від 3 січня  2007 року та ухвалу
апеляційного суду Донецької області від 26 березня            2007 року скасувати, а справу
направити на новий розгляд до суду першої
інстанції.

Ухвала
оскарженню  не  підлягає.

Головуючий                                                            А.Г.Ярема

Судді:                                                                        М.І. Балюк

В.А.Мазурок

Л.І.Охрімчук

Ю.Л.Сенін