Справа № 2-445/08
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем УКРАЇНИ

15 квітня 2008
року

Красноперекопський
міськрайонний суд Автономної Республіки Крим в складі:

головуючого
судді Романової Л.В.

при секретарі
Самойловій К.В.

за участю
представника позивача ОСОБА_3

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду м. Красноперекопськ АРК цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила
право користування житловим приміщенням,-

в с т а н о в и в:

Позивачка
27.02.2008 р. звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою,
що втратила право користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що
відповідач з липня 2007 р. не проживає в житловому приміщенні за аАДРЕСА_1,
перевіз свої речі та не користується житлом. Проте до цього часу відповідач
знаходиться на реєстраційному обліку та не бажає добровільно знятися з
реєстрації.

У судовому
засіданні позивачка та представник підтримали позовні вимоги і просить
задовольнити позов.

Відповідач в
судове засідання не з'явився, представив заяву про визнання позову та згоду на
розгляд справи за його відсутності.

Суд, вислухавши
пояснення позивача, її представника, допитавши свідків ОСОБА_4., ОСОБА_5.,
ОСОБА_6, дослідивши письмові докази, перевіривши матеріали справи, вважає позов
таким, що підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що позивачка з 23.01.1995
р. є єдиною власницею житлового приміщення - квартири за аАДРЕСА_1 (а.с.5). За
рішенням суду від 01.10.2001 р. шлюб між сторонами розірвано. Відповідач з
23.01.2004 р. зареєстрований проживаючим за даною адресою, у приватній квартирі
позивача. Квартира складається з двох жилих кімнат та загальних приміщень. Як
свідчить з пояснень позивачки, шлюб між сторонами поновлений не був, проживали
у спільній квартирі окремо. Договір найму (оренди) житлового приміщення у
квартирі, що належить позивачці на праві приватної власності, сторони письмово
не укладали. Позивачка визнає, що між нею та відповідачем фактично існували
договірні відносини щодо найму (оренди) житла.

Факт не проживання відповідача з липня 2007
р. за вказаною адресою підтвердили свідки, що також узгоджується з актом від
28.02.2008 р., складеним працівниками КЖЕП за участю свідків-сусідів.

За встановленими ст.61 ЦПК України
правилами, обставини, визнані сторонами не підлягають доказуванню.

Із заяви відповідача свідчить, що він
визнає, що не проживає за аАДРЕСА_1 та мешкає у АДРЕСА_1

Оцінивши досліджені в судовому засіданні
докази в їх сукупності, суд вважає за необхідне позов задовольнити, визнати
відповідача таким, що втратив право користування вказаним житловим приміщенням.

Відповідно до ст. 163 ЖК України при
користуванні жилим приміщенням (квартирою), що належить громадянинові на праві приватної власності
особою на правах найму (оренди), у разі тимчасовій
відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається займане
жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою
статті 71 ЖК України. Тимчасова відсутність наймача
не звільняє від виконання обов"язків за договором найму жилого приміщення.
Відповідно до ст. 65 ЖК України право на житлову площу породжує не наявність
прописки (реєстрації), а факт постійного мешкання особи на цій площі, наявність
договору найму (оренди) та виконання обов'язків за цим договором.

Згідно до ч.2 ст.167 ЖК України, що передбачає
прово розірвання наймачем договору найму жилого приміщення в будинку
(квартирі), що належить громадянинові, встановлено, що у разі вибуття наймача
на постійне проживання в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті
договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття та особа
втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття. Враховуючи
обставини справи та статус житла, в якому відповідач значиться зареєстрованим
як проживаючий, що є приватною власністю позивачки, суд вважає за можливе
застосувати ст.167 ЖК України в порядку аналогії закону.

За таких обставин, суд прийшов до висновку,
що відповідача необхідно визнати таким, що втратив право користування жилим
приміщенням за аАДРЕСА_1.

Відповідно до чинного законодавства, що визначає порядок
реєстрації свободи пересування та вільного вибору
місця проживання фізичних осіб і встановлює випадки їх обмеження, зняття
з реєстраційного обліку здійснюється на підставі рішення
суду про позбавлення особи права користування житловим приміщенням.

Судові витрати, понесені позивачем, за
рахунок відповідача не відшкодовуються у зв"язку з відсутністю таких
вимог.

Керуючись ст.
ст. 8 ч.7, 10, 60, 61, 208, 212-215, 218 ЦПК України, на підставі ст. ст.71,
163, 167 ЖК України, ст.7 Закону України "Про свободу пересування та
вільний вибір місця проживання
в Україні", суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим
приміщенням задовольнити.

Визнати
ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_1 р.н., уродженця с. Боріхіно Мошенського р-ну Новгородської
обл., позбавленим права користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1

Рішення може
бути оскаржене до Апеляційного суду Автономної Республіки Крим через
Красноперекопський міськрайонний суд шляхом подачі заяви про оскарження
протягом десяти днів після проголошення рішення, після чого протягом двадцяти
днів подати апеляційну скаргу, або в порядку ст.295 ч.4 ЦПК України.

Суддя: