Справа № 22ц-115/2008 р.      Суддя по 1-й інстанції Вжещ
34                       Доповідач
апеляційного суду:
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2008 року колегія
суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської
області в складі:

головуючої
Буренкової К.О.,  суддів Довжук Т.С.
,  Козаченка В.І.,

при секретарі
судового засідання Гапєєвій Т.В.,

за
участю позивача ОСОБА_1,  його
представників ОСОБА_2,  ОСОБА_3 ,  ОСОБА_4
та відповідачки ОСОБА_5 ,

розглянувши
в відкритому судовому засіданні у м.
Миколаєві цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_1

на
рішення Казанківського районного суду від 11
жовтня 2007 р,  ухвалене за його позовом до ОСОБА_5 про
визнання шлюбу недійсним,

встановила:

В квітні
2007 р.
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5 про визнання шлюбу недійсним.

Позивач
зазначав,  що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його брат
ОСОБА_6,  якому належали на праві
власності земельні ділянки та майновий пай.

4 грудня 1998 р. ОСОБА_6 в
Дмитро - Білівській
сільській раді Казанківського району зареєстрував повторний шлюб з ОСОБА_5
,  яка взяла прізвище ОСОБА_1. Проте при
одруженні ОСОБА_6 не повідомив сільську раду про його перебування у шлюбі з
іншою жінкою - ОСОБА_7 Крім цього,
позивач зазначав,  що шлюб між
ОСОБА_6 та ОСОБА_5 був зареєстрований без наміру створити сім'ю.

Посилаючись
на наведені обставини та положення  ст.
ст.  15,  17,
45-48 КпШС України,
ОСОБА_1 просив визнати недійсним шлюб,
укладений між ОСОБА_6 та ОСОБА_5

Рішенням
Казанківського районного суду від 11
жовтня 2007 р. в позові
ОСОБА_1 відмовлено.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати і ухвалити нове
рішення,  яким його вимоги задовольнити.
Апелянт посилається на те,  що рішення
суду ухвалено з порушенням вимог процесуального закону та положень КпШС
України.

Заслухавши
доповідь судді,  пояснення представників
позивача,  відповідачки,  дослідивши матеріали справи,  колегія суддів вважає,  що апеляційну скаргу слід відхилити із
наступних підстав.

Згідно  ст.  45 КпШС,  положення якої були чинними на момент
укладення шлюбу між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 ,
шлюб може бути визнаний

2

недійсним
в разі порушення умов,  встановлених
статтями 17-18 цього ж
Кодексу,  а також в разі реєстрації шлюбу
без наміру створити сім'ю (фіктивний шлюб).

Проте за
правилами  ст. 46 КпШС шлюб не може бути
визнаний недійсним,  якщо на час розгляду
справи судом відпали ті обставини,  які в
силу закону були перешкодою для його укладення. Шлюб вважається дійсним з
моменту,  коли відпали ці обставини.

Судом
встановлено і це підтверджується записами в книзі реєстрації актів
громадянського стану Дмитро-Білівської сільської ради Казанківського
району,  показаннями свідка ОСОБА_8
,  яка працювала секретарем вказаної
сільської ради,  що шлюб між ОСОБА_6 та
ОСОБА_5  був зареєстрований 4 січня 1999
р. з порушенням чинного на той час КпШС,
оскільки ОСОБА_6 на момент його укладення перебував у шлюбі з іншою
жінкою - ОСОБА_7 Судом також встановлено,
що 24 березня 1999 р. Казанківським відділом реєстрації актів
громадянського стану в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу було
зроблено запис за №7 про розірвання шлюбу між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 Дана обставина
підтверджується і свідоцтвом про розірвання шлюбу між ОСОБА_6 і ОСОБА_7,  виданим 24 березня 1999 р. Казанківським
РАГС.  Факт реєстрації розірвання шлюбу
між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 сторони не оспорювали.

Наведене
свідчить,  що на момент розгляду справи
відпали підстави,  які в силу закону були
перешкодою для укладення шлюбу між ОСОБА_6 та ОСОБА_5

Відповідно
до положень  ст.  15
КпШС України для укладення шлюбу необхідна була лише взаємна згода
осіб,  які одружуються.

Як
вбачається із показань свідків ОСОБА_9,
ОСОБА_10,  ОСОБА_11,  ОСОБА_12,  ОСОБА_13 до укладення шлюбу ОСОБА_6 та ОСОБА_5  тривалий час перебували у фактичних шлюбних
відносинах і після укладення шлюбу продовжували проживати однією сім'єю,  вели спільне господарство,  ніяких претензій один до одного не
пред'являли. Достовірних доказів на підтвердження того,  що подружжя ОСОБА_6 та ОСОБА_5  зареєструвало шлюб без наміру створити сім'ю
позивач до суду не надав.

Встановивши
ці обставини,  суд першої інстанції на
підставі  ст.   ст.  15,
45,  46 КпШС
обгрунтовано відмовив ОСОБА_1 у задоволенні позову.

Доводи
ОСОБА_1 в апеляційній скарзі про незаконність рішення суду першої інстанції
безпідставні,  оскільки спростовуються
висновками суду та є наслідком помилкового тлумачення положень  ст.
ст.  15,
45,  46 КпШС,  які були чинними на момент укладення шлюбу
між ОСОБА_6 та ОСОБА_5

Оскільки
рішення суду ухвалено з додержанням положень матеріального права і вимог
процесуального закону,  то підстав для
його зміни чи скасування не вбачається.

Керуючись  ст.
ст.  303,
308,  315 ЦПК
України,  колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити,  а рішення
Казанківського районного суду від 11
жовтня 2007 р.
залишити без змін.

Ухвала
апеляційного суду може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до
Верховного Суду України протягом двох місяців з дня її проголошення.