НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2008 року                справа № 2- 5 -08        м. Нововолинськ

Нововолинський міський суд
Волинської області  під головуванням

судді
Федонюк С.Ю.,

при
секретарі
Навроцькій М.Р.,

з
участю :

позивачів                                      ОСОБА_1,
ОСОБА_2,ОСОБА_3,

представника
позивачів              ОСОБА_4,

відповідачів                                  ОСОБА_5,
ОСОБА_6,ОСОБА_7,

представника
відповідача           ОСОБА_8,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом  ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7 , житлово-комунального підприємства № 1 Нововолинської міської
ради, про зміну договору найму жилого приміщення , та  за
позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2 про визнання втрати права на житло,   суд,-

встановив :

14
серпня 2007 року в суд звернулися  з
позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 , ЖКП №  1, про зміну договору найму житлової квартири
по АДРЕСА_1 . Позивачі просили  виділити
їм в користування житлові кімнати
площею 16,9 кв.м. та  площею 6,6
кв.м., визнати  ОСОБА_1 наймачем даних
жилих приміщень у спірній квартирі, а відповідача  ОСОБА_5 - наймачем жилих кімнат  площею 12,6 кв.м та 9,5 кв.м., виділивши
відповідачам дані кімнати в користування . Відповідно просили змінити договір
найму квартири  і зобов”язати ЖКП № 1
укласти з  ОСОБА_1  та
ОСОБА_5 окремі договори найму вказаних приміщень.

24 вересня 2007 року   ОСОБА_5
подала до суду   позовну заяву
до  ОСОБА_2  про визнання його  втратившим право користування жилим
приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 на підставі ст.71,72 ЖК України, оскільки  відповідач не проживає у спірній квартирі без
поважних причин більше шести місяців . Позовні вимоги про визнання  ОСОБА_2
таким ,що втратив право на житло,
ОСОБА_5 мотивує тим, що
відповідач фактично  проживає разом
із своєю дружиною та сином в однокімнатній
квартирі , що належить батькові відповідача - ОСОБА_9,-   на АДРЕСА_2,    Оскільки відповідач більше як шість
місяців  не проживає у спірній квартирі
без поважних причин, тому просить визнати його втратившим право на користування
жилою квартирою по АДРЕСА_1.

10 грудня 2007 року позови об”єднані в
одне провадження.

Позивачі за первісним позовом ОСОБА_1,
ОСОБА_3 та ОСОБА_2 та їх представник ОСОБА_4 в судовому засіданні свої  позовні вимоги повністю підтримали і
пояснили, що на квартиру АДРЕСА_1, яка належить до комунальної власності,
особовий рахунок відкритий на відповідача ОСОБА_5 Квартира   складається з  чотирьох кімнат і має загальну площу 66,8
кв.метри, житлову площу - 45,6 кв.м. Двома кімнатами - площею 16,9 кв. та 6,6
кв.м користуються  позивачі , а іншими
двома - площею 12,6 кв.м та 9,5 кв.м - відповідачі  .
Обидві сторони несуть витрати по оплаті за дане житло. Оскільки між ними
та відповідачами мають місце постійні конфлікти з приводу користування спірним
житлом,   а тому з метою вирішення
конфлікту, а також щоб закріпити право на житлову площу за  ними,
просять змінити договір  найму
житла і виділити в користування фактично зайняті  ними кімнати і зобов”язати ЖКП-1 укласти з
ОСОБА_1 та ОСОБА_5 окремі договори найму вказаних приміщень.В позові ОСОБА_5 до
ОСОБА_2 відповідач та його представник
по другому позову  просять
відмовити. Свої заперечння мотивують тим,що ОСОБА_2 не має іншого житла, не
втрачав інтересу до спірної квартири, постійно - майже щоденно знаходився  у квартирі по АДРЕСА_1, приймав участь в
оплаті за комунальні послуги, даючи кошти матері - ОСОБА_1, яка  вносила плату за  нього, допомагав у ремонті приміщення, має
там свої речі,тому вважають,що підстав для визнання його втратившим право на це
житло немає.

В судовому засіданні відповідачі
ОСОБА_6 та ОСОБА_7 позов про зміну договору найму не визнали і пояснили,
що    протягом останнього часу  їх сім'я постійно конфліктує з приводу неприязних
відносин  з  позивачами
та у зв'язку з перешкодами в користуванні спірним житлом. Фактично за
усною домовленістю між усіма членами сім'ї тривалий час порядок користування
кімнатами   було встановлено таким
чином, як вказали позивачі, двері їх кімнат зачиняються на ключ.Ключі мають усі
мешканці квартири. Ніхто не чинить перешкод у користуванні житлом позивачам.
Просять у первісному позові відмовити.

Відповідач
за первісним позовом і позивач за іншим позовом ОСОБА_5 та її представник  ОСОБА_8 первісний позов заперечили, а свій
позов про втрату права на житло ОСОБА_2 підтримали та пояснили,  що дійсно
останнім  часом конфліктують  з позивачем
ОСОБА_1 Позивачі за первісним позовом
зайняли   кімнати площею 16,9 кв.м
і 6,6 кв.м  у квартирі  АДРЕСА_1.
ОСОБА_5 із сином ОСОБА_7 та внуком ОСОБА_6  фактично займають  ізольовані кімнати площею 12,6 кв.м. та 9,5
кв.м.   ОСОБА_5 ствердила, що  здійснює оплату за  комунальні послуги за всіх членів своєї сім”ї
із  пенсії та   за кошти, що надають їй син і внук.  Вважають, що ОСОБА_2 постійно проживає у  квартирі по АДРЕСА_2, яка належить  його батькові ОСОБА_9 У спірну квартиру лише
приходить, але не  ночує.  У зв”язку з цим просять у первісному позові
відмовити, а  позов щодо визнання ОСОБА_2
втратившим право користування квартирою задовольнити.

Представник відповідача ЖКП-1
м.Нововолинська  в судове засідання не
з”явився з поважних причин, будучи повідомленим належним чином, подав до суду
заяву,  в якій просить  справу розглядати у його відсутності, проти
позову не заперечує.

Свідки ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13,
ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_9, та сторони, допитані в судовому засіданні  в якості свідків, ствердили, що між  сторонами виникли  протягом останніх місяців суперечки та  неприязні відносини ,що пов”язано з  проживанням у квартирі, внаслідок чого  дві кімнати зайняли позивачі , а дві -
відповідачі.  Свідки зазначили, що
дійсно  ОСОБА_2 не  втрачає інтересу до спірного житла, майже
щоденно  буває  у квартирі та на подвір»ї і на городі,
приймає участь у ремонті квартири, дає кошти на оплату за комунальні послуги ,
має в квартирі свої речі,  має ключі
від  входу до квартири та від займаних їх
сім»єю кімнат .  Ніхто із свідків не  ствердив, що ОСОБА_2 був безперервно
відсутнім за місцем своєї реєстрації протягом строку,що перевищує 6 місяців.

Свідки
ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_12 ствердили в судовому засіданні, що   ОСОБА_2
у спірній квартирі не ночував, жив постійно у квартирі по АДРЕСА_3.
Однак кожен з них зокрема не був жодного разу у
квартирі  по АДРЕСА_3, не знають,
чи є там якісь речі або меблі  ОСОБА_2

Заслухавши пояснення позивачів, відповідачів та  їх представників,а також показання свідків,
та дослідивши письмові докази по справі, й проаналізувавши норми закону, що
регулюють спірні правовідносини, суд прийшов до висновку, що позовні
вимоги  за первісним позовом про зміну
договору найму житлового приміщення слід задовольнити,  а позов про втрату права на житло є  безпідставним
і  не підлягає до задоволення.

Судом встановлено такі факти та
відповідні їм правовідносини.

Суд вважає встановленим, що спірне жиле
приміщення - це  чотирикімнатна квартира
, що є комунальною власністю, і  всі
кімнати у ній є ізольовані, тобто з окремим входом з коридору, площами
відповідно - 16,9 кв. метрів, 12,6 кв. метрів , 9,5 кв.метрів та 6,6 кв.м.

З довідки з місця проживання та про
склад сім'ї (а.с.7,77) і копії особового рахунку (а.с.76) слідує, що наймачем
квартири АДРЕСА_1  є   ОСОБА_5
У квартирі житловою площею  45,6
кв. метри і загальною площею  66,8 кв.
метри,  зареєстровано 6 осіб, а саме -   ОСОБА_5, ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_7
та ОСОБА_6

Відповідно
до плану квартири  (а.с.75) спірне жиле
приміщення   має      4 ізольованих одна від одної кімнати
площею відповідно 16,9 кв.м., 12,6 кв.м.,
9,5 кв.м. та  6,6 кв.м.

Як
ствердила  позивач ОСОБА_1 та
допитані в якості свідків  сторони  ОСОБА_2,ОСОБА_6, що не заперечила  й
ОСОБА_5 ,оплата за комунальні послуги здійснювалася  наймачем ОСОБА_5 та частково ОСОБА_1

У квартирі  зареєстровано
шестеро осіб - сторони по справі .
На кожного з цих осіб, що мешкають у спірному житлі, припадає по  7,6 кв.м жилої  площі . У квартирі  в разі виділення окремо двох кімнат площею
16,9 кв.м. і 6,6 кв.м. позивачам , на кожного з них буде припадати по 7,8
кв.м., а при виділенні відповідачам кімнат площами 12,6 кв.м та 9,5 кв.м. -
відповідно - на кожного з відповідачів - по 7,4 кв.м жилої площі, що не
суперечить вимогам ст.63 ЖК України і не
погіршує житлові умови мешканців  та
не може бути підставою для визнання їх такими, що потребують поліпшення житлових
умов.

Між сторонами існує конфлікт з приводу
користування спірним житлом, що підтверджується копіями  матеріалів Нововолинського МВ УМВС по
перевірках за фактами скарг на сімейні скандали
між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 (а.с.19,48) та показаннями  свідків та сторін ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_6
та ОСОБА_7, допитаних в якості свідків.

З акта комісії ЖКП № 1  від 19 вересня 2007 р.(а.с.91 ),складеного в
той час, коли первісний позов був уже поданий до суду, вбачається, що на час
перевірки внука позивача ОСОБА_2 в спірній квартирі не було, зі слів сусідів
ОСОБА_16 та ОСОБА_17 він не проживає    у
квартирі   протягом 5 років. Однак в суді
встановлено, що члени даної комісії в квартирі під час перевірки не були, не
з»ясовували ,чи є там належні ОСОБА_2 речі, меблі, побутова техніка і т.д.,
комісія акт складала на подвір»ї.

Згідно із ст.104 ЖК України член сім'ї
наймача вправі вимагати за згодою інших членів сім'ї, які проживають разом з
ним, укладення з ним окремого договору найму, якщо жилу площу, що припадає на
нього, може бути виділено у вигляді ізольованого приміщення за розміром не
менше від встановленого для надання одній особі, і яке відповідає вимогам ст.63
цього кодексу. Виходячи з правил ст. 63 ЖК України площа жилого приміщення, що
виділяється при зміні договору найму жилого приміщення на вимогу члена сім'ї
наймача, не може бути меншою рівня середньої забезпеченості жилою площею у
даному населеному пункті. Крім того, дана стаття передбачає, що не можуть бути
самостійним предметом договору найму частина кімнати або кімната, зв”язана з
іншою кімнатою спільним входом.

Згідно Постанови виконкому Волинської
обласної ради народних депутатів та Президії Волинської обласної ради
профспілок про правила обліку громадян, що потребують поліпшення житлових умов
і надання їм жилих приміщень від 10.01.1985р. № 6 встановлено мінімальну норму
жилої площі на кожного члена сім'ї в м.Нововолинську 6,5 кв. метрів і рівень
забезпеченості жилою площею на одну людину - 7 кв. метрів.

Жилі приміщення  в даному випадку  є ізольованими , не зв”язаними спільним
входом з іншими кімнатами, тому
відповідають вимогам ст.63 ЖК України.
У зв»язку з наведеним  є всі правові
підстави для задоволення первісного позову про зміну договору найму жилого
приміщення.

Ст.71 ЖК
України передбачено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його
сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач
був відсутній з поважних причин понад шість місяців, цей строк може бути
продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом.

Позивач по
другому позову ОСОБА_5 та її представник
просять позбавити  ОСОБА_2 права
користування  житлом  на підставі ст.ст.71, 72 ЖК України. А в
судовому засіданні   мотивами  позову
наводять  те, що відповідач
фактично проживає або у квартирі свого батька по АДРЕСА_2, або у будинку
батьків своєї дружини по АДРЕСА_3. Однак жодних доказів фактичного постійного
проживання  ОСОБА_2 у вказаних
приміщеннях  суду не надано. Також судом
встановлено, що іншого житла, в тому числі
на праві власності,  ОСОБА_2 не
має.

Крім того,
як зазначено в п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України  від 12.04.1985 р. № 2 «Про деякі питання ,що
виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», наймач, або
член його сім'ї , який вибув  на інше постійне
місце проживання, згідно ст.107 ЖК України, втрачає право користування  жилим приміщенням  з дня вибуття. Однак суд може визнати особу
такою, що втратила право  користування
жилим приміщенням, лише  з однієї
вказаної позивачем підстави, передбаченої ст.71 або ст.107 ЖК України. Змінити
підставу позову суд самостійно не може.

Відповідно
до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Приймаючи
до уваги, що  позивачем по другому позову
ОСОБА_5 не доведено  факт
безперервної  відсутності  ОСОБА_2 у місці реєстрації - у спірній   квартирі
протягом більше як шість місяців,
і  в судовому засіданні не здобуто
переконливих доказів даних обставин,
тому суд в зустрічному позові  про
визнання  ОСОБА_2 таким, що втратив право
користування житлом , відмовляє.

Керуючись ст.ст.10, 60, 209, 210, 213-215, 218 ЦПК
України, ст.ст.47, 63, 64, 71,72, 104 ЖК України, суд,

Вирішив :

Позов  ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7 , житлово-комунального підприємства № 1 Нововолинської міської
ради, про зміну договору найму жилого приміщення задовольнити.

Змінити договір найму житлової квартири
АДРЕСА_1.

Виділити у користування у квартирі
по АДРЕСА_1  ОСОБА_1, ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 житлові кімнати площею 16,9 кв. м
та 6,6 кв. м , а ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 - житлові кімнати площею
12,6 кв. м  та  9,5 кв.м.

Побутові та господарські приміщення - кухню, ванну і туалет, коридори та
кладові   залишити  у спільному
користуванні  мешканців
квартири.

Зобов'язати житлово-комунальне підприємство № 1 Нововолинської міської ради:

-    укласти
окремий договір найму   на  житлові кімнати площею 16,9 кв.м та 6,6 кв.м
у квартирі АДРЕСА_1  і відкрити особовий
рахунок на ОСОБА_1,

-    укласти окремий
договір найму    на житлові кімнати
площею 12,6 кв. та 9,5 кв. м. у квартирі АДРЕСА_1 і відкрити особовий
рахунок   на ОСОБА_5.

В
позові  ОСОБА_5 до ОСОБА_2 про   визнання його таким, що втратив право
користування жилим приміщенням  по
АДРЕСА_1, відмовити.

Рішення
суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляції до апеляційного суду у
Волинській області протягом двадцяти днів після подачі заяви про апеляційне
оскарження, яку може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення
рішення.

Рішення
суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження, якщо заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне
оскарження, але апеляційна скарга не була подана, рішення суду набирає законної
сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги, рішення
суду набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий