Справа №2-2228/08/04
РІШЕННЯ

Іменем     України

7 квітня
2008 р.
Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого
- судді                              Донець
О.В.

при
секретарі                                        Муленко
К.І.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1,
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про встановлення факту укладання договору та визнання права
власності,

ВСТАНОВИВ:

Позивачі
просять встановити
факт укладення договору довічного утримання|вмісту| та визнати за ними право власності 1/2 частину|частка| квартири АДРЕСА_1,
посилаючись на наступне. 20.10.1994 р. вони уклали договір довічного утримання|вмісту| з|із| ОСОБА_4 і ОСОБА_5, який
був засвідчений|посвідчувати| нотаріусом.
Предметом відчуження зазначеного договору була квартира АДРЕСА_1.
ІНФОРМАЦІЯ_1
|вмерла|
ОСОБА_5 померла. 9 березня 1995 р. між ними
та |
ОСОБА_4 укладена угода про розірвання договору довічного утримання
|вмісту||на
його частину |частку|квартири АДРЕСА_1, яка була|з'являлася| предметом договору довічного
утримання і||вмісту належала відчужувачам в рівних частинах, по &frac12; частини кожному. 5 квітня 1995 року Харківське
БТІ зареєструвало за ними право власності на &frac12;
частину |частка| квартири АДРЕСА_1. 17.07.2006 року| ОСОБА_4 уклав|ув'язнює| договір довічного утримання
|вмісту|з відповідачкою ОСОБА_3,
предметом відчуження за яким була інша &frac12; частина квартири АДРЕСА_1.|застосування| ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 помер|вмер|. Ними з
відповідачкою досягнута угода про продаж належної їм квартири, однак, з'ясувалося, що оригінал
документа, що встановлює їх право на частину|частку| квартири, яка належить їм,
загублений|.  Вони звернулись|обертатися| до державного нотаріального архіву м. Харкова для отримання|здобуття|  дубліката документа. Однак,
отримати його вони не змогли, оскільки |одержувати|нотаріус, який
укладав угоду |про розірвання частини|частки|
договору довічного утримання|вмісту| 9.03.1995 р.,
помилково анулював увесь документ|. Зазначене
змушує їх звертатися до суду, в зв'язку з чим просять встановити факт укладання
договору довічного утримання та визнати за ними право власності на &frac12;
частину квартири АДРЕСА_1.

Представник
відповідача позовні вимоги визнав в повному обсязі.

Суд,
вислухавши позивачів, представника відповідача, дослідивши матеріали справи,
задовольняє позовні вимоги, вважаючи їх законними та обґрунтованими.

В
судовому засіданні встановлено, що|частці| 20.10.1994 р. між
позивачами ОСОБА_1, ОСОБА_2, з однієї сторони, та|вмісту||із| ОСОБА_4 і ОСОБА_5,
з іншої сторони, укладений договір довічного утримання, засвідчений|посвідчувати|   нотаріусом восьмої Харківської державної нотаріальної
контори ОСОБА_6.

|застосування|Згідно ст. 748 ЦК України моментом виникнення
у|біля| набувача| права власності на майно,
передане|передавати| за
договором довічного утримання|вмісту| є|з'являється| державна| реєстрація такого договору.

Зазначений
договір зареєстрований
КП «Харківське
міське БТІ» 20 березня 1995 року, за
реєстровим номером В-3234. Зазначене підтверджується наданою
суду копією реєстраційного посвідчення, виданого КП «Харківське міське БТІ».

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла|вмерла| ОСОБА_5, що
підтверджується наданою суду копією|з'являється| свідоцтва|свідчення| про смерть|достатку|.

9 березня 1995 р.|, після смерті ОСОБА_5, між
позивачами та ОСОБА_4
укладена угода про розірвання договору довічного утримання
на |вмісту|його частину|частку|,
оскільки квартира АДРЕСА_1, яка була|з'являлася|
предметом договору довічного утримання,||вмісту| знаходилась|перебувала| у
спільній|спільній| сумісній|спільній|
власності. Згідно п. 2 договору довічного утримання|вмісту| від 20.10.1994 р. спірна
квартира належала
в рівних частинах,
по &frac12;
частині, кожному з|із| відчужувачів |частці|на
підставі свідоцтва|свідчення|
про право власності на житло від|
24.09.1993 р. |основі|.

5 квітня 1995 року КП «Харківське
міське БТІ» реєструє 1/2 частину|частка| квартири АДРЕСА_1 за
позивачами по справі - ОСОБА_1
та ОСОБА_2,|частка| на підставі договору довічного утримання|вмісту| від 20.10.1994 р. і угоди про розірвання договору
від 9.03.1995 р. |застосування|

Після|потім|
розірвання договору довічного утримання|вмісту| на свою частину|частку| ОСОБА_4 уклав|ув'язнює| 17.07.2006 року договір
довічного утримання|вмісту| з|із||
ОСОБА_3, предметом якого є|застосу|з'являється| &frac12; частина квартири АДРЕСА_1.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 помер, що
підтверджується копією с|вмер|відоцтва|свідчення| про смерть|застосування|.

В зв'язку з втратою позивачами оригіналу договору довічного
утримання вони звернулись|обертатися| до державного нотаріального архіву м. Харкова для отримання|здобуття| його дубліката, однак
отримати його виявилося
не можливим|одержувати|,
оскільки нотаріус, який укладав угоду| про розірвання частини|частки| договору довічного утримання|вмісту| від 9.03.1995 р.
помилково анулював| увесь документ.

Відповідно
до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його
права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а
також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Ф|більше
того|акт укладання
позивачами договору довічного утримання з ОСОБА_5 також підтверджується листом
КП «Харківське міське БТІ», відповідно до якого квартира АДРЕСА_1 зареєстрована
за ОСОБА_1 і ОСОБА_2 - &frac12; частина на підставі
договору довічного утримання від 20.10.1994 р., та за ОСОБА_3 - &frac12;
частина на підставі договору довічного утримання від
17.07.1996 р.

Таким
чином, доводи позивачів знайшли своє повне підтвердження, в зв'язку з чим суд
задовольняє позовні вимоги в повному обсязі.

На
підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10,11,60,212-215,256,259 ЦПК України,
ст.ст. 392,744,748 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні
вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2 задовольнити.

Встановити факт укладення
договору довічного утримання|вмісту| між ОСОБА_1, ОСОБА_2,
з однієї сторони, та|із| ОСОБА_5, з іншої сторони, на 1/2 частину|частка| квартири АДРЕСА_1,
від 20 жовтня 1994 р.

Визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право власності 1/2 частину|частка| квартири АДРЕСА_1.

Рішення
може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської
області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня
проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 20 днів апеляційної скарги, або в порядку ч.4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя