У х в а л а

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

19 листопада 2008 року                                                                                          м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

головуючого             Гуменюка
В.І.,

суддів:                       Косенка
В.Й.,                                 Барсукової
В.М.,

Балюка М.І.,                                              Луспеника Д.Д., -

розглянувши в
судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Хмельницької міської
ради, треті особи - ОСОБА_2, ОСОБА_3, про визнання недійсним
рішення міської ради, поновлення на черзі громадян, які потребують поліпшення житлових
умов, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу апеляційного суду Хмельницької
області від 2 липня 2008 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2008 року ОСОБА_1. звернувся в суд з позовом, вказавши, що його сім'я має право
на трикімнатну квартиру, яку вони отримали згідно договору про переуступку права,
укладеного між управлінням з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення
від наслідків Чорнобильської катастрофи Хмельницької обласної державної адміністрації
та ним (позивачем) 24 травня 2007 року, за адресою: АДРЕСА_1. У зв'язку з цим вищезгаданим
рішенням виконавчого комітету Хмельницької міської ради його знято з черги квартирного
обліку як забезпеченого житловою площею по нормі. Однак, рішенням Кам'янець-Подільського
міськрайонного суду Хмельницької області від 15 січня 2008 року вказану квартиру
визнано двокімнатною, тому просив визнати недійсним рішення виконкому Хмельницької
міської ради від 12 липня 2007 року № 709 “Про квартирний облік при виконавчому
комітеті міської ради” в частині зняття з черги квартирного обліку ОСОБА_1., як забезпеченого житловою площею по нормі,  зобов'язати виконком Хмельницької міської ради
поновити ОСОБА_1. на черзі громадян, постраждалих внаслідок
Чорнобильської катастрофи І категорії, які потребують поліпшення житлових умов з
11 листопада 1996 року.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду
Хмельницької області від 22 квітня 2008 року позов задоволено частково. Визнано
п. 36 рішення виконавчого комітету Хмельницької міської ради від 12 липня 2007 року
№ 709 “Про квартирний облік при виконавчому комітеті міської ради” в частині зняття
ОСОБА_1. з черги квартирного обліку, як забезпеченого житловою площею
по нормі, недійсним. Зобов'язано виконавчий комітет Хмельницької міської ради поновити
ОСОБА_1. на черзі громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи І категорії, та які потребують поліпшення житлових умов з 11 листопада
1996 року.

Ухвалою апеляційного суду Хмельницької області
від 2 липня 2008 року, зазначене рішення суду першої інстанції скасовано, провадження
у справі закрито.

Не погодившись із
зазначеним рішенням апеляційного суду, ОСОБА_1. подав до Верховного Суду
України касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом
норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить
оскаржувану ухвалу скасувати та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких
підстав.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та закриваючи провадження у
справі, апеляційний суд виходив із того, що згідно із ст. 17 КАС України, спори
фізичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень, дій
чи бездіяльності відносяться до компетенції адміністративних судів.

Проте з такими висновками апеляційного суду погодитися не можна, оскільки
суд дійшов їх без повного, всебічного та об'єктивного з'ясування обставин
справи, прав і обов'язків сторін у цих правовідносинах, неправильно
застосувавши норми матеріального та процесуального права.

Відповідно до вимог
ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним
є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу
згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і
всебічно з'ясованих  обставин, на які
сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень,  підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 15 ЦПК України суди розглядають в
порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або
оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових,
земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин крім
випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Встановлено, що  ОСОБА_1.
звернувся з позовом до виконавчого комітету Хмельницької міської ради треті
особи - ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання недійсним рішення міської ради,
поновлення на черзі громадян, які потребують поліпшення житлових умов.

Установлено, що  у
справі спір виник саме із житлових відносин, зазначена справа підлягає розгляду
в порядку цивільного судочинства.

За таких обставин, постановлена суддею апеляційного суду
ухвала підлягає скасуванню з направленням справи до апеляційного суду для
розгляду в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст. 336 ЦПК
України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу
апеляційного суду Хмельницької області від 2 липня 2008 року скасувати, а  справу передати до апеляційного суду для
розгляду в порядку цивільного судочинства.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                В.І. Гуменюк

Судді:                                                                       В.Й.
Косенко

М.І. Балюк

В.М.
Барсукова

Д.Д.
Луспеник