Справа № 22-350      Головуючий у 1 інстанції Комишня Н.І.
Суддя-доповідач:
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2008 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду
Запорізької області у складі:

Головуючого:  Бондара В.О. Суддів:            Прокопенка О.Л. Маловічко С.В. При секретарі: Бабенко
Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на ухвалу судді Кам'янсько-Дніпровського районного суду
Запорізької області від 23 листопада 2007 року по справі за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про усунення перешкод у здійсненні права власності на землю, -

ВСТАНОВИЛА:

22 жовтня 2007 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про
усунення перешкод у здійсненні права власності на землю.

Ухвалою Кам'янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 12
листопада 2007 року задоволено заяву представника відповідача про заміну
неналежного відповідача ОСОБА_3 належним відповідачем ОСОБА_2

Ухвалою Кам'янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 19
листопада 2007 року позовну заяву залишено без руху, як таку, що не відповідає
вимогам ст. 119, 121 ЦПК України та надано строк до 23 листопада 2007 року для
усунення недоліків.

Ухвалою судді Кам'янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області
від 23 листопада 2007 року позовну заяву залишено без розгляду.

У апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що ухвала суду постановлена з
порушенням норм процесуального права, тому підлягає скасуванню.

Заслухавши
доповідь судді апеляційного суду, дослідивши матеріали справи, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно
п.3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої
інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу суду першої інстанції і постановляє
ухвалу з цього питання, якщо воно було вирішено судом першої інстанції з
порушенням норм процесуального права.

Залишаючи
позовну заяву без розгляду, місцевий суд виходив з того, що позивачем не
зазначені докази, які підтверджують, що на земельну ділянку позивачки
проникають отруєні речовини при обробці рослин у сусідки гербіцидами і
ядохімікатами, не зазначені докази, що ці отруєні речовини шкодять її здоров'ю,
а також не зазначені докази, які підтверджують стан її здоров'я в зв'язку з
проникненням на її земельну ділянку отруєних речовин.

Проте
місцевий суд не звернув увагу, що позивач ставить питання про усунення
порушення свого права власності на землю у зв'язку з порушенням, на його думку,
правил розташування споруди на сусідній земельній ділянці і не ставить питання
про усунення проникнення отруєних речовин, про погіршення стану свого здоров'я
та інше, а зазначає це лише як наслідки.

Відповідно
до статей 10, 11, 60, 119 ЦПК України позивач сам визначає зміст позовних
вимог, викладає зміст обставин, якими обґрунтовуються вимоги, та зазначає
докази на підтвердження цих обставин. Суддя при прийнятті заяви не має права
давати оцінку доказам і встановлювати наявність чи відсутність обставин, якими
обґрунтовуються вимоги, і ставити залежно від цього вирішення питання про
прийняття позовної заяви.

З
матеріалів справи видно, що позивач відповідно до ст.3 ЦПК України має право на
звернення до суду за захистом свого права, форма та зміст заяви відповідає
вимогам закону, перешкоди для відкриття провадження у справі не вбачаються.

За таких
обставин, колегія суддів вважає, що ухвала районного суду підлягає скасуванню,
а справа направленню для розгляду по суті.

Керуючись ст.ст.
307, 312, 313, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу
судді Кам'янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 23
листопада 2007 року по цій справі скасувати, справу повернути до суду першої
інстанції для розгляду по суті.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути
оскаржена до Верховного Суду України протягом двох місяців.