Справа №
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2008 р. Каланчацький районний суд

Херсонської області

в складі головуючого судді Прудкої Л.Г.

при секретарі Шаховій О.В.

розглянувши у попередньому судовому засіданні в смт. Каланчак цивільну справу за позовом
ОСОБА_1
до
ОСОБА_2
,
ОСОБА_3
про визнання договору дійсним та права власності на нерухоме майно,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить поновити строк на звернення до суду, визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна за реєстраційним
НОМЕР_1
від
ІНФОРМАЦІЯ_1
року, укладеного Херсонською товарною біржею „Ізумруд” між ним та
ОСОБА_2
,
ОСОБА_3
, та визнати за ним право приватної власності на квартиру
НОМЕР_2
в будинку
АДРЕСА_1
.

Мотивуючи свої вимоги, позивач вказує, що на підставі договору, який укладений між ним та відповідачами
ІНФОРМАЦІЯ_1
року, він купив вказану квартиру. Договір в нотаріальному порядку не посвідчували, як того вимагає закон, а посвідчили в Херсонській товарній біржі „Ізумруд” за реєстраційним
НОМЕР_1
. Позивач повністю сплатив відповідачам обумовлену суму. Відповідачі після отримання грошей передали йому квартиру, якою позивач на даний час користується. Після укладення договору позивач зареєстрував нерухоме майно в Каланчацькому БТІ за
НОМЕР_3
, про що свідчить відмітка в договорі від
ІНФОРМАЦІЯ_2
року.

З моменту укладення договору сторони виконали всі його умови, позивач
ОСОБА_1
сьогодні володіє та користується цим майном. Однак позивач не в змозі розпорядитися своїм нерухомим майном, оскільки сторонами при укладенні договору не була дотримана нотаріальна форма посвідчення.

Крім того позивач пропустив строк звернення до суду, оскільки згідно ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється 3 роки. Строк звернення
ОСОБА_1
пропустив в зв’язку з юридичною необізнаністю щодо порядку визнання права власності на нерухоме майно.

Відповідачі позов визнають.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання.

Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України, при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього Кодексу. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Судом встановлено, що дійсно між позивачем
ОСОБА_1
та відповідачами відбулася угода купівлі-продажу, згідно якої відповідачі передали позивачу належну їм квартиру, а позивач сплатив останнім обумовлену суму грошей. Угода купівлі-продажу не посвідчувалася нотаріально, оскільки сторони не знали про вимогу законодавства щодо нотаріального посвідчення угод з нерухомістю, а уклали договір в Херсонській товарній біржі „Ізумруд”.

Позивач як власник квартири має намір розпорядитися нею, однак зробити цього не має можливості з тих причин, що державна нотаріальна контора не визнає за ним права приватної власності на це майно.

Крім того
ОСОБА_1
пропустив строк на звернення до суду. Строк звернення до суду позивач пропустив в зв’язку з юридичною необізнаністю щодо порядку визнання права власності на нерухоме майно. Суд вважає причину пропуску вказаного строку поважною, тому позов слід задовольнити.

Відповідно до ст. 224 ЦК /в редакції 1963 року/ за договором купівлі-продажу продавець передає або зобов’язується передати майно у власність покупцю, а покупець приймає або зобов’язується прийняти майно та сплатити за нього обумовлену грошову суму.

Згідно ст. 47 ЦК /в редакції 1963 року/, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилась від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Суд вважає, що в даному випадку відбулася угода купівлі-продажу, житло передано відповідачами позивачу, який повністю розрахувався за нього. Претензій матеріального характеру у відповідачів до позивача за квартиру не має.

Крім того, суд вважає, що при укладенні договору купівлі-продажу дійсно було допущено порушення цивільного законодавства, однак незаконність набуття позивачем в такий спосіб цього нерухомого майна ніким не оспорювалась і не встановлена у судовому порядку, що у відповідності до ч. 2 ст. 328 ЦК України є підставою для набуття ним права власності на квартиру.

Таким чином, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 328, 224, 47 ЦК України /в редакції 1963 р./, ст.ст. 130, 174 ЦПК України, суд

В и р і ш и в :

Позов
ОСОБА_1
задовольнити.

Поновити строк звернення до суду.

Визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна за реєстраційним
НОМЕР_1
від
ІНФОРМАЦІЯ_1
року, укладеного Херсонською товарною біржею „Ізумруд” між
ОСОБА_1
та
ОСОБА_2
,
ОСОБА_3
.

Визнати за
ОСОБА_1
право власності на квартиру
НОМЕР_2
будинку
АДРЕСА_1
.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження та подання після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя