Справа № 22-Ц-39/2008 р.                         Головуючий 1-ї
інстанції: Нев'ядомський Д.В.
- про власність                            Доповідач : Солодков А.А.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2008 року судова
колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської
області в складі:

Головуючого - Солодкова А.А.,

Суддів                                         -          Кіся
П.В., Кругової С. С.,

при
секретарі - Соколовій
А.В.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Харкові апеляційну скаргу представника
позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Дергачівського районного суду Харківської
області від 08 жовтня 2007 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_3, Товариства з обмеженою відповідальністю „Природна вода", ОСОБА_4,
третя особа приватний нотаріус ОСОБА_5, про визнання частково недійсними протоколу
зборів засновників та Статуту ТОВ „Природна вода", скасування державної
реєстрації свідоцтва про право власності та зобов'язання повернути внесене в
статутний фонд майно, -

встановила:

ОСОБА_1
звернулась до суду із позовом 17.07.2007
року, в якому просила визнати недійними протокол зборів засновників ТОВ
„Природна вода" від 05.04.2007
року в частині передачі ОСОБА_3 майна, п. 4.2 статуту ТОВ „Природна вода" від 05.04.2007 року, скасувати
державну реєстрацію свідоцтва про право власності ТОВ „Природна вода" на
майно, яке було внесене в статутний фонд ТОВ „Природна вода" ОСОБА_3, а
саме на артезіанську свердловину №1,
артезіанську свердловину №4,
частину нежитлової будівлі військового містечка №211 загальною площею
1215, 10 кв.м.,
зобов'язати ТОВ „Природна вода" повернути ОСОБА_3 та ОСОБА_1 внесене в
статутний фонд майно.

В
обґрунтування позовних вимог посилалась на те, що з 16.01.1987 року перебувала
з відповідачем ОСОБА_3 у зареєстрованому шлюбі, від якого мають двох дітей. У 2004 році сторони
вирішили розірвати шлюб та звернулися до суду з відповідною позовною заявою.
Рішенням Дергачівського районного суду Харківської області 12 липня 2004 року
шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 був розірваний. Свідоцтво про розірвання шлюбу в
органах РАЦС сторони не отримали, розподіл майна не проводили, продовжували
мешкати однією родиною, вести спільне господарство та підтримувати подружні
стосунки, тому позивачка вважає, що майно, набуте за цей період, є їхньою
спільною власністю.

15 лютого 2007 року відповідач
ОСОБА_3 за згодою позивачки та за їхні спільні кошти придбав у фірми „АС"
ТОВ за 235 000  грн.  43/100 військового
містечка АДРЕСА_1, а
саме: АПК літ И-1,
цегляне, площею 51, 90 кв.м.
будівля казарми літ А-1, цегляна, площею 67,
70 кв.м., лазня літ Г-1, цегляна, площею 63, 50 кв.м., сарай літ Д-1,
цегляний, площею 201, 0 кв.м., вбиральня літ Ж-1, цегляна, площею 14, 90 кв.м.,
овочесховище літ В-1, бутобетонне, площею 100,
60 кв.м., водопровідно-насосна станція літ 3-2, цегляна, площею 55,
40 кв.м., вартове приміщення літ Б-1, цегляне, площею 76, 30 кв.м., загальною
площею 1291, 40 кв.м.
Вказане майно було придбане позивачкою та відповідачем ОСОБА_3 за спільні
кошти.

05 квітня 2007 року, без згоди
позивачки, ОСОБА_3 разом із представником ОСОБА_4 - ОСОБА_6,
заснував ТОВ „Природна вода". Як вклад до статутного фонду підприємства
ОСОБА_3 було внесено наступне майно: артезіанська свердловина №1, артезіанська
свердловина №4, частина нежитлової будівлі вищевказаного військового містечка
№211 загальною площею 1215,
10 кв.м. Цей майновий вклад був оцінений на суму 22500  грн.  В
той же день був складений та посвідчений статут ТОВ „Природна вода".

2

Позивачка,
посилаючись на ст. ст. 60,
61, 63, 65 СК України вважає, що укладені ОСОБА_3 протокол зборів
засновників (учасників) ТОВ „Природна вода" від 05.04.2007 року та Статут
ТОВ „Природна вода" є недійсними в частині передачі ОСОБА_3 майна, тому що
позивачка мала дати згоду на це.

В
судовому засіданні відповідач ОСОБА_3 позов визнав повністю та пояснив, що
позивачка не заперечувала проти розірвання шлюбу, свідоцтво про розірвання
шлюбу вони не одержували, проживають разом. Майно у „АС" ТОВ він придбав
за згодою позивачки. Дане майно було придбане за спільні кошти, отримані від
продажу будинку позивачки у 2001-2002
роках, їхнього підсобного господарства та заробітних плат сторін.
Відповідач ОСОБА_3 придбав автомобіль та створив ТОВ „Природна вода" без
згоди позивачки. В зв'язку з тим, що у нього почалися непорозуміння з
представником ОСОБА_4, він звернувся до господарського суду із заявою про
припинення ТОВ „Природна вода".

Представник
відповідача ТОВ „Природна вода" та представник відповідача ОСОБА_4 позов
не визнали в повному обсязі, пояснивши, що на момент створення товариства та
передавання права власності на спірне майно відповідач ОСОБА_3 надав копію
рішення суду про розірвання шлюбу з позивачкою. Позивачкою не надано доказів на
підтвердження її позовних вимог.

Третя
особа приватний нотаріус ОСОБА_5 в судове засідання не з'явилась, просила
розглядати справу у її відсутності.

Рішенням
Дергачівського районного суду Харківської області від 08 жовтня 2007 року провадження
у справі в частині позовних вимог про повернення ОСОБА_3 та ОСОБА_1 внесеного в
статутний фонд майна закрите в зв'язку з відмовою позивачки від позову в цій
частині, в задоволенні інших позовних вимог відмовлено в повному обсязі.

В
апеляційній скарзі представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 просить рішення суду першої інстанції скасувати
та ухвалити нове рішення, яким повністю задовольнити позовні вимоги. При цьому
посилається на порушення та неправильне застосування судом норм матеріального
права.

У
наданих до суду запереченнях на апеляційну скаргу представники відповідачів ТОВ
«Природна вода» та ОСОБА_4 просять залишити рішення суду першої інстанції без
змін.

У
наданих до суду поясненнях на апеляційну скаргу відповідач ОСОБА_3 просить
задовольнити апеляційну скаргу позивачки та скасувати рішення суду першої
інстанції.

Заслухавши
пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи
апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню, а рішення суду зміні з наступних підстав.

Відповідно
до п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України суд
апеляційної інстанції змінює рішення суду першої інстанції в разі порушення або
неправильного застосування норм процесуального права.

Судом
встановлені такі обставини і відповідні до них правовідносини.

Позивачка
ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбі з 16.01.1987 року, від якого
мають двох дітей: ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, та
ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2.
Рішенням Дергачівського районного суду Харківської області 12 липня 2004 року,
яке набуло чинності 23.07.2004 року, шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 був
розірваний.

Таким
чином, суд першої інстанції правильно застосував норму ч. 2 ст. 114 СК України,
згідно з якою у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання
чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до п. 15 постанови
Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року, не зважаючи на те, що
розірвання шлюбу, здійснене на підставі рішення суду, потребує подальшої
реєстрації у державному органі РАЦС, моментом припинення шлюбу є день набрання
чинності рішенням суду про його розірвання.

Зазначеним
судовим рішенням було встановлено факт окремого проживання позивачки ОСОБА_1 та
відповідача ОСОБА_3 у період з 2003 року до моменту ухвалення судового рішення
про розірвання шлюбу, тобто до 12.07.2004 року, який відповідно до ч.3 ст. 61
ЦПК України є встановленою обставиною і не підлягає доказуванню при розгляді
цієї справі. Зазначена встановлена обставина спростовує усні та письмові
пояснення позивачки ОСОБА_1 та відповідача ОСОБА_3, показання свідків, довідку
Пересічанської селищної ради, про те, що за період з моменту реєстрації шлюбу
до моменту подання даного позову сторони

3

постійно
проживали разом та вели спільне господарство і ніколи у цей період не проживали
окремо. Крім того, пояснення свідка ОСОБА_7 про те, що він проживав весь час
разом зі своїми батьками (позивачкою ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_3)
спростовуються довідкою Пересічанської селищної ради, згідно з якою разом з
ОСОБА_1 проживають: ОСОБА_3 та їх донька ОСОБА_8. Відсутність шлюбних відносин
та спільного проживання позивачки ОСОБА_1 та відповідача ОСОБА_3 на момент
придбання відповідачем ОСОБА_3 спірного майна підтверджується також усними
поясненнями відповідача ОСОБА_3, наданими в судовому засіданні, згідно з якими
при нотаріальному посвідченні приватним нотаріусом Дергачівського районного
нотаріального округу Харківської області ОСОБА_9 15.02.2007 року договору купівлі-продажу частини об'єкта
нерухомості, укладеного між ОСОБА_3 та Фірмою «АС» ТОВ, ОСОБА_3 надав нотаріусу
належним чином засвідчений витяг з рішення Дергачівського районного суду
Харківської області від 12.07.2004 року про розірвання шлюбу між ним та
позивачкою ОСОБА_1

Судом
першої інстанції надано належну оцінку доказам у справі у їх сукупності та
правильно встановлено, що позивачкою ОСОБА_1 не доведено факт спільного
проживання та ведення спільного господарства з відповідачем ОСОБА_3 після
розірвання шлюбу на момент придбання спірного майна відповідачем ОСОБА_3 за
наявності згоди позивачки та за спільні з нею кошти. За таких обставин спірне
майно не є об'єктом права спільної сумісної власності позивачки ОСОБА_1 та
відповідача ОСОБА_3, підстави для застосування до нього положень статті 74 СК
України відсутні.

15.02.2007
року відповідач ОСОБА_3 придбав у Фірми «АС» ТОВ частину військового містечка №
211 - нежитлову будівлю, загальною площею 2982, 55 кв.м. по АДРЕСА_1, на підставі
договору купівлі-продажу частини об'єкта нерухомості, посвідченого приватним
нотаріусом Дергачівського районного нотаріального округу Харківської області
ОСОБА_9 Вказаний договір був зареєстрований КП «Дергачівське районне БТІ»
22.02.2007р. за реєстраційним НОМЕР_1.
Згідно з п. 10 зазначеного
договору право власності на частину об'єкта нерухомості виникає у покупця
(відповідача ОСОБА_3) з моменту державної реєстрації цього договору.

05.04.2007 року ОСОБА_3 та
представником ОСОБА_4 - ОСОБА_6
було підписано протокол загальних зборів засновників ТОВ «Природна вода» та
статут вказаного товариства, справжність підписів ОСОБА_3 та ОСОБА_6 на яких
було засвідчено приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу
ОСОБА_5. Відповідно до вищевказаних документів, ОСОБА_3 передав до статутного
фонду ТОВ «Природна вода» наступне майно: артезіанську свердловину № 1,
артезіанську свердловину № 4, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1; частину
нежитлової будівлі військового містечка № 211, загальною площею 1215, 10 кв.м.,
розташованої на земельній ділянці по АДРЕСА_1, що складається з: АПК літ. И-1,
цегляне, площею 51, 90 кв.м,
будівля казарми літ. А-1, цегляна, площею 660, 10 кв.м, склад літ. Ф-1,
цегляний площею 67, 70 кв.м., лазня літ. Г-1, цегляна, площею 63, 50 кв.м, сарай літ.
Д-1, цегляний, площею 201,
0 кв.м, вбиральня літ. Ж-1, цегляна, площею 14, 90 кв.м, овочесховище літ. В-1, бутобетонне, площею 100, 60 кв.м,
водопровідно-насосна станція літ. 3-2,
цегляна, площею 55,
40 кв.м. Позивачкою ОСОБА_1 не доведено наявність правових та обґрунтованих
підстав для визнання протоколу зборів учасників ТОВ «Природна вода» від
05.04.2007р. та Статуту ТОВ «Природна вода» в частині передання спірного майна
до статутного фонду недійсними.

На
підставі п. 1 ч. 1 ст. 115 ЦК України,
господарське товариство є власником майна, переданого йому учасниками
товариства у власність як вклад до статутного (складеного) капіталу зазначених
документів.

14.06.2007 року виконкомом
Пересічанської селищної ради Дергачівського району Харківської області було
видане Свідоцтво про право власності на нерухоме майно, зареєстроване 14.06.2007 року КП
„Дергачівське районне бюро технічної інвентаризації" за реєстраційним НОМЕР_1, згідно з яким
нежитлові будівлі загальною площею 1215, 10 кв.м. (будівля казарми літ.А-1,
площею 660, 10 кв.м., овочесховище літ. В-1 площею 100, 60 кв.м., лазня
літ. Г-1 площею 14, 90 кв.м.,
водопровідно-насосна станція літ. 3-2,
площею 55, 40 кв.м., АПК літ. И-1 площею 51, 90 кв.м., склад
літ. Ф-1 площею 67, 70 кв.м. ),
розташовані за адресою: АДРЕСА_1,  належать відповідачеві
ТОВ „Природна вода"
на праві приватної спільної часткової власності. Реєстрація права власності
ТОВ „Природна вода" на зазначене нерухоме майно здійснена в установленому
порядку,  зокрема згідно з Законом
України „Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх
обмежень" та Тимчасовим положенням про порядок державної реєстрації прав
власності на нерухоме майно,
затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 p. N 7/5 (у редакції
наказу Міністерства юстиції України від 28
січня 2003 p. N 6/5),  зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 18 лютого 2002 р. за N 157/6445. Враховуючи,  що право власності на зазначене майно
зареєстроване за відповідачем ТОВ «Природна вода» у встановленому порядку,  приймаючи до уваги,  що право власності відповідача ТОВ «Природна
вода» позивачкою ОСОБА_1  не оспорюється,  наявність правових підстав для скасування
державної реєстрації свідоцтва на право власності ТОВ „Природна вода" на
майно,  яке було внесено до статутного
фонду ТОВ „Природна вода"
ОСОБА_3,  позивачкою
ОСОБА_1  не доведено.

Таким
чином,  суд першої інстанції ухвалив
рішення про відмову ОСОБА_1  у
задоволенні позову про визнання недійсними протоколу зборів засновників ТОВ
«Природна вода» від 05.04.2007
року в частині передачі ОСОБА_3 майна,
п. 4.2 статуту
ТОВ «Природна вода» 5.04.2007
року,  скасування державної
реєстрації свідоцтва на право власності ТОВ «Природна вода» на майно,  яке було внесено в статутний фонд ТОВ
«Природна вода» ОСОБА_3,  а саме на
артезіанську свердловину №1,  артезіанську свердловину №4,  частину
нежитлової будівлі військового містечка №
211 загальною площею 1215,
10 кв.м. ,  з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази.

Щодо
позовних вимог позивачки ОСОБА_1  до
ОСОБА_3,  ТОВ «Природна вода»,  ОСОБА_4 за участю приватного нотаріуса
ОСОБА_5 про зобов'язання ТОВ «Природна вода» повернути ОСОБА_3 та ОСОБА_1
внесене в статутний фонд майно,  колегія
суддів встановила наступне.

Під час
судового розгляду в суді першої інстанції позивачка ОСОБА_1  надала суду письмові уточнення до позовної
заяви від 05.10.2007р.,  в яких просила
суд: скасувати державну реєстрацію свідоцтва на право власності ТОВ «Природна
вода» на майно,  яке було внесено в
статутний фонд ТОВ «Природна вода» ОСОБА_3,
а саме на: 1) артезіанську
свердловину №1; 2) артезіанську
свердловину №4; 3) частину
нежитлової будівлі вищевказаного військового містечка № 211 загальною площею
1215, 10 кв.м. ;
визнати недійсним протокол зборів засновників (Учасників) ТОВ «Природна вода»
від 05.04.2007р. в частині передачі ОСОБА_3 майна; визнати недійсним п. 4.2. статуту ТОВ
«Природна вода» від 05.04.2007р.

Суд
першої інстанції дійшов висновку,  що
фактично уточнення позовної заяви полягало у відмові від позовної вимоги
повернути внесене до статутного фонду ТОВ «Природна вода» ОСОБА_1  та ОСОБА_3 майно,  тому на підставі ч.3  ст.  174 ЦПК України
вирішив закрити провадження у справі.

Згідно з
ч. 2  ст.  174
ЦПК України до ухвалення судового рішення у зв'язку з відмовою позивача від
позову або визнанням позову відповідачем суд роз'яснює сторонам наслідки
відповідних процесуальних дій,
перевіряє,  чи не обмежений
представник сторони,  який висловив намір
вчинити ці дії,  у повноваженнях на їх
вчинення. Судом першої інстанції не було роз'яснено сторонам наслідки відмови
від позову та не перевірено,  чи не обмежений
представник сторони,  який висловив намір
вчинити цю дію,  у повноваженнях на їх
вчинення,  що є порушенням норм
процесуального права,  яке призвело до
неправильного вирішення справи,  що
згідно з п.4 ч.1  ст.  309
ЦПК України є підставою для скасування або зміни рішення в частині закриття
провадження у справі. Крім того,  у судовому
засіданні представник позивачки ОСОБА_1  - ОСОБА_2
пояснив,  що від позовної вимоги в
частині повернення майна позивачка не відмовляється.

За таких
обставин позовна заява в частині зобов'язання ТОВ «Природна вода» повернути
ОСОБА_3 та ОСОБА_1  внесене в статутний
фонд майно підлягає розгляду судом.
Враховуючи відсутність правових підстав для зобов'язання ТОВ «Природна
вода» повернути ОСОБА_3 та ОСОБА_1
внесене в статутний фонд майно,
яке є власністю ТОВ «Природна вода»,
необґрунтованість заявлених позовних вимог,  підстави для задоволення позовних вимог в цій
частині відсутні,  в задоволенні позову
необхідно відмовити.

5

Таким
чином, рішення суду першої інстанції в частині закриття провадження у справі за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ТОВ «Природна вода», ОСОБА_4 за участю приватного
нотаріуса ОСОБА_5 в частині повернення ОСОБА_3 та ОСОБА_1 внесеного в статутний
фонд майна підлягає зміні на підставі п. 4
ч. 1 ст. 309 ЦПК України,
згідно з яким порушення або неправильне застосування норм матеріального або
процесуального права є підставою для зміни рішення суду першої інстанції.

Крім
того, ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 02 серпня 2007 року в порядку
застосування заходів забезпечення позову було заборонено певні дії щодо відчуження
спірного майна, що передано ОСОБА_3 у статутний фонд ТОВ „Природна вода" і
знаходиться на балансі ТОВ „Природна вода", а фактично за адресою:
АДРЕСА_1.

Відповідно
до ч. 6 ст. 154 ЦПК України, якщо у задоволенні позову було відмовлено,
провадження у справі закрито або заяву залишено без розгляду, вжиті заходи
забезпечення позову застосовуються до набрання судовим рішенням законної сили.
Проте суд може одночасно з ухваленням судового рішення або після цього
постановити ухвалу про скасування заходів забезпечення позову.

На
підставі вищевказаного, судова колегія вважає за необхідне скасувати заходи
забезпечення позову.

Керуючись
ч. 6 ст. 154, ст. ст. 303, 304, п. 4 ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 314, ст. ст. 316, 317, 319 ЦПК України, ст.
ст. 89, 115, 207-210 ЦК України,
ст. ст. 65, 74, 104, 114
СК України, судова колегія, -

вирішила:

Апеляційну
скаргу представника позивача ОСОБА_1 -
ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення
Дергачівського районного суду Харківської області від 08 жовтня 2007 року змінити.

В задоволенні
позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ТОВ «Природна вода», ОСОБА_4 за участю
приватного нотаріуса ОСОБА_5 в частині зобов'язання ТОВ „Природна вода"
повернути ОСОБА_3 та ОСОБА_1 внесене в статутний фонд майно відмовити.

В іншій частині
рішення суду залишити без змін.

Скасувати
ухвалу Дергачівського районного суду Харківської області від 02 серпня 2007 року про
застосування заходів забезпечення позову. Зняти заборону вчиняти певні дії щодо
відчуження спірного майна, що передано ОСОБА_3 у статутний фонд ТОВ „Природна
вода" і знаходиться на балансі ТОВ „Природна вода", а фактично за
адресою: АДРЕСА_1.

Копію
рішення направити ВДВС Дергачівського району Харківської області, БТІ та
нотаріальну контору для виконання.

Рішення
суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення і
може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду
України протягом двох місяців з дня набрання ним законної сили.