Справа № 22-142                                                   Головуючий у 1 інстанції
2008 р.                                                            Щербак А.А.
Судця-доповідач: Прокопенко О.Л.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" січня 2008 року                                                                                м. Запоріжжя

Колегія судців судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької
області у складі:

Головуючого:   Бондара В.О.

Суддів:                Прокопенка О.Л.

Маловічко
С.В. При секретарі: Бабенко Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною
скаргою

ОСОБА_1

на рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 01 листопада 2007 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, утримання на жінку, яка
доглядає за дитиною у віці до трьох років, про участь в додаткових витратах на лікування
дитини, -

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2007 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про
стягнення аліментів, утримання на жінку, яка доглядає за дитиною у віці до
трьох років, про участь в додаткових витратах на лікування дитини.

В позові зазначала, що вона перебувала у шлюбних стосунках з відповідачем з 18.08.2006 року, від якого мають дитину -
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження. В даний час
шлюбні відносини припинені. Добровільну матеріальну допомогу на
утримання дитини відповідач не надає, у

2

зв'язку з чим,
просила суд, стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження у розмірі 500 грн. щомісячно до повноліття дитини, починаючи з дня
звернення до суду. Стягнути зг відповідача на утримання
позивачки - ОСОБА_1 щомісячно 500 грн. до досягнення ОСОБА_3 віку трьох років,
а також щомісячно витрати в сумі 500 грн. на
лікування неповнолітньої дитини.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 01 листопада
2007 року позовні вимоги задоволені частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження в розмірі 250 грн. щомісячно до повноліття дитини та 50
грн. щомісячно на додаткові витрати, що викликані
хворобою ОСОБА_3. до повноліття дитини.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначила, що рішення ухвалено з порушенням норм матеріального права, просить його
скасувати та ухвалите нове, яким задовольнити у повному
обсязі заявлені позовні вимоги.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення осіб, які брали участь у судовому засіданні, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає задоволенню частково виходячи з наступного.

Відповідно ст.. 309 ЦПК України підставою для зміни рішення суду першої інстанції є невідповідність висновків суду
обставинам справи.

Стягуючи з відповідача на користь позивачки 50 грн. щомісячно на додаткові витрати, що викликані хворобою сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження до його повноліття районний суд
виходив з того, що відповідач переніс операцію, а
тому вважав його матеріальний стан недостатнім.

Але колегія суддів з такими висновками суду погодитись не може тому, що 50 грн. є занадно малими коштами для підтримки
здоров'я дитини яка страждає вродженою ідеопатичною
правосторонньою м'язовою кривошиєю, дісплазією тазо - бедрених суглобів
які є наслідком гипоксично -травматичного
враження ЦНС, гідроцефальний синдром (а.с.8).

Згідно висновку
лікарів дитина потребує в постійному нагляді невролога,
ортопеда, медикаментозному лікуванні, ЛФК, масажі.

В листопаді та грудні місяцях 2006 року дитина отримувала комплексний курс
медикаментозної терапії, фізіотерапії та масажу.

Судом першої інстанції встановлено, що позивачкою на лікування дитини були витрачені кошти: у жовтні 2006 року 171, 80
грн., у грудні 2006 року 7,71 грн., у січні 2007 року
34, 05 грн., у лютому 2007 року 449,24 грн, у березні 2007
року 5,84 грн.

3

З огляду на вказане колегія суддів вважає, що сума стягнута з відповідача на користь позивачки на додаткові витрати, що викликані
хворобою дитини підлягає збільшенню до 150 грн. на місяць.

Колегія суддів приходить до переконання, що доводи апеляційної скарги в іншій частині не є такими, що спростовують
висновки суду першої інстанції, а лише відображують
позицію позивачки, висловлену нею в апеляційній
скарзі, і яку віна вважає такою, що є єдино вірною та єдино можливою.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 313, 314, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів,
-

ВИРІШИЛА

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 01 листопада 2007 року по цій справі змінити в частині стягнення
додаткових витрат та викласти у наступній редакції: „Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 150 грн. на додаткові витрати, що викликані
хворобою сина ОСОБА_3".

В іншій частині рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, проте може бути оскаржене до Верховного Суду України протягом
двох місяців.