УХВАЛА

Іменем   України

14 лютого 2008 року

Колегія суддів
судової палати в цивільних справах апеляційного суду Житомирської області в
складі:

головуючого - судді              Широкової Л.В.

суддів                                     Франовської К.С.

Худякова A.M.

при секретарі
судового

засідання                                Чичирко В.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в М.Житомирі
апеляційну скаргу

комунального
підприємства „Житомирбудзамовник" на ухвалу Богунського

районного суду
м.Житомира від 04 вересня 2007 року по цивільній справі за позовом

ОСОБА_1до        комунального                                                                               підприємства

„Житомирбудзамовник" про
визнання частково недійсними умов договору інвестування, -

встановила:

Ухвалою Богунського районного суду м.Житомира від 04
вересня 2007 року

накладено заборону на укладання комунальному підприємству
„Житомирбудзамовник" будь-яких договорів з третіми особами щодо об'єкту
інвестиції - квартири № 278 загальною площею 68,37 м2 в будинку
(блок 7 поверх 8) по АДРЕСА_1, що потягнуть за собою зміну цільового
призначення об'єкту, закріплення його за іншими особами з метою подальшої
передачі у власність в тому числі і шляхом перерозподілу частки (долі при
дольовій участі) власності забудовників та інвесторів на об'єкт нового
будівництва. Ухвалу допущено до негайного виконання.

Не погоджуючись
з даною ухвалою, комунальне підприємство „Житомирбудзамовник" (далі - КП
„Житомирбудзамовник") подало апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу
скасувати, з підстав порушення судом норм матеріального та процесуального
права.

КП
„Житомирбудзамовник" вважає, що суд вийшов за межі вимог позивача. Зміна
цільового призначення квартири не є предметом спору. Квартира № 278 також не є
предметом спору, оскільки вона не побудована і не здана в експлуатацію.
Позивачка повну вартість квартири, що
будується не внесла. Таким чином об'єктом інвестиції є лише кошти, які
внесені позивачкою на час звернення до суду з цим позовом.

Оскільки
позивачка не ставить питання про визнання за нею права власності на квартиру №
278, суд не вправі забороняти їм здійснювати щодо цієї квартири будь-які угоди.

Перевіривши
законність та обґрунтованість ухвали судді суду першої інстанції в

Справа № 22ц/183                                                       Головуючий у суді 1-ї інстанції Грибан І.О.

Категорія 11                                                                             Судця-доповідач Широкова Л.В.

2

межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів
приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню , виходячи з наступного.

Так, як
вбачається із змісту позовної заяви, ОСОБА_1. звернулась в суд з позовом до КП
„Житомирбудзамовник" про визнання недійсними окремих положень договору
інвестування. Зокрема, позивач оспорює п.9.2 Договору /а.с.8/ яким надано ф
право Інвестору передавати свої права та обов'язки за цим Договором третім
особам за письмовою згодою Виконавця, та п.1 та 2 Додаткової угоди до Договору,
якими врегульовано порядок відчуження одержаної за Договором квартири
працівником Інвестором КП „Житомирбудзамовник" при звільненні з роботи за
умови неповної сплати інвестиційних коштів.

Відповідно до
п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року „Про
практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при
розгляді заяв про забезпечення позову" розглядаючи заяву про забезпечення
позову, суд /суддя/ має з урахуванням доказів, наданих позивачем на
підтвердження своїх, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно
виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання
можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог,
дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який
просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою позовним вимогам.

Розглядаючи
заяву ОСОБА_1. про забезпечення позову, суд першої інстанції цих роз'яснень до
уваги не взяв, а тому припустився помилки і застосував вид забезпечення позову,
який не відповідає позовним вимогам і не забезпечує прав як позивача, так і
відповідача у спорі.

На підставі
наведеного, ухвала в частині забезпечення позову підлягає зміні про
забезпечення позову ОСОБА_1.- забороною КП „Житомирбудзамовник" укладати
договори інвестування у будівництво кв.АДРЕСА_1з третіми особами на час дії
договору №11/01-06/3 від 11.01.2006 року укладеного з ОСОБА_1.

Такий вид
забезпечення позову відповідає вимогам ст.18 Закону України „Про інвестиційну
діяльність" щодо гарантій суб'єктів інвестиційної діяльності і не порушує
прав як позивача, так і відповідача.

Керуючись ст.ст. 303-304, 307, 312,
313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну
скаргу комунального підприємства „Житомирбудзамовник" задовольнити
частково.

Ухвалу Богунського
районного суду м.Житомира від 04 вересня 2007 року змінити щодо виду
забезпечення позову. Заборонити комунальному підприємству
„Житомирбудзамовник" укладати договори інвестування у будівництво
кв.АДРЕСА_1з третіми особами на час дії договору №11/01-06/3 від 11.01.2006
року укладеного з ОСОБА_1.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до
Верховного

Суду України протягом двох місяців з дня набрання
законної сили ухвалою апеляційного

суду