Справа № 22ц/338                                           Головуючий в суді 1-ї інстанції Шимко В.П.
Категорія 33                                                     Доповідач Балашкевич С.В.
УХВАЛА

Іменем   України

14 лютого 2008 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах апеляційного суду Житомирської області в
складі: головуючого - судді Балашкевича С.В. суддів: Рафальської І.М.,
Зарицької Г.В. при секретарі Войтюк В.І.

з участю сторін та представника
третьої особи - Бердичівської райдержадміністрації

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в
м. Житомирі апеляційну скаргу закритого акціонерного товариства «Українська
каолінова компанія» на рішення
Бердичівського міськрайонного суду від 11 грудня 2007 року в справі за
позовом закритого акціонерного товариства «Українська каолінова компанія» до
ОСОБА_1про визнання недійсним Державного акту на право власності на землю, -

встановила:

Рішенням Бердичівського міськрайонного суду від 11 грудня 2007 року в задоволені
позову закритого акціонерного товариства «Українська каолінова компанія» ( далі - ЗАТ «Українська каолінова компанія»)
до ОСОБА_1. про визнання недійсним державного акту на право власності на
землю та зобов'язання передати вказаний державний акт Бердичівській районній
державній адміністрації відмовлено за безпідставністю.

В апеляційній
скарзі ЗАТ «Українська каолінова компанія» просить рішення суду скасувати й ухвалити нове рішення про задоволення позову, посилаючись
на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Встановлено, що
на території Садківської сільської ради Бердичівського району існувало два
колективних сількогосподарських підприємства: КСП «Хлібороб» с Садки
Бердичівського району та КСП «Веішкогадомецьке» с В.Гадомці Бердичівського району. Відповідно до рішень
цієї ради 1 квітня 1996 року КСП «Великогадомецьке» видано державний акт на
право колективної власності на землю серії НОМЕР_1(а.с. 115), а КСП «Хлібороб»
- державний акт на право колективної власності на землю серії ЖТ

2

НОМЕР_1 ( a.c. 111-112). До кожного з цих державних
актів додано список громадян - членів відповідного КСП.

У 1997 році батькам позивача видано сертифікати про право на земельну частку
(пай), яка перебувала у колективній власності СП «Великогадомецьке» (а.с. 134), а на
підставі свідоцтва про право на спадщину від 8 грудня 2000 року, яке позивачем не оспорено, 1 липня 2003
року ОСОБА_1. видано державний акт на право власності на земельну
ділянку серії НОМЕР_2 (а.с. 134-135).

Постановою
Верховної Ради України від 18 березня 1999 року № 517-XIУ «Про вилучення і надання
земельних ділянок для несільськогосподарських потреб та
попереднє погодження місць розташування об'єктів» було вилучено та надано З AT «Українська каолінова компанія» в
тимчасове користування під кар'єр землі сільськогосподарського підприємства «Хлібороб»
с Садки
Бердичівського району ( 135,3 гав т.ч. 129,4 га ріллі).

7 червня 1999
року КСП «Великогадомецьке» приєднано до КСП «Хлібороб», яке стало
правонаступником КСП Великогадомецьке». У зв'язку з цим зміни до державного акту на право колективної власності на землю,
що видавався КСП «Хлібороб», не вносилися.

Таким чином на час прийняття Верховною Радою України вказаної постанови
існувало дві різні юридичні особи: КСП «Хлібороб» с Садки Бердичівського району
та КСП «Великогадомецьке» с В.Гадомці Бердичівського району, яким були видані
різні державні акти на право колективної
власності. При цьому вилучена земельна ділянка на праві колективної
власності належала не КСП «Хлібороб», як зазначено в постанові, а КСП
«Великогадомецьке». На цю обставину звертав увагу апеляційний суд Житомирської області в постанові від 12 лютого 2007 року
при розгляді справи за
адміністративним позовом ОСОБА_2. та інших до Бердичівської районної
державної адміністрації про визнання розпорядження голови Бердичівської районої
державної адміністрації від 22 липня 2005 року № 325 незаконним ( а.с. 99-100).

Оскільки на час
прийняття постанови Верховної Ради України земельна
ділянка, на яку відповідачу виданий державний акт, не перебувала у користуванні
КСП «Хлібороб», тому суд дійшов обгрунтованого висновку про безпідставність
позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги цього висновку не спростовують.

Ухвалюючи
рішення, суд помилково послався на вимоги статті 125 ЗК 2002 року, проте ця помилка на правильність прийнятого рішення не вплинула.

Керуючись
ст.ст.209,303,304,307,3085313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ЗАТ «Українська каолінова компанія» відхилити. Рішення Бердичівського
міськрайонного суду від 11 грудня 2007 року залишити без зміни.

3

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і з цього часу може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо
до Верховного Суду України протягом двох місяців.