Колегія суддів Судової палати у цивільних справах
Верховного Суду України в складі:
суддів:
Костенка А.В.,    Лященко Н.П., Луспеника Д.Д., Пшонки
розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до
відкритого акціонерного товариства «Північний гірничо-збагачувальний комбінат»,
відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі
про стягнення недоплат з втраченого заробітку та компенсації за порушення
строків виплати недоплат у зв'язку з відшкодуванням шкоди здоров'ю, за
касаційною скаргою відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування
від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.
Кривому Розі (далі - Відділення) на рішення Тернівського районного суду м.
Кривого Рогу від 5 квітня 2007 року та ухвалу колегії суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області  від  18
в с т а н о в и л а :
У травні 2006 року ОСОБА_1
звернулася в суд із зазначеним позовом до відкритого
акціонерного товариства (далі - ВАТ) «Північний
гірничо-збагачувальний комбінат» та Відділення про стягнення
недоплат з втраченого заробітку та компенсації за порушення строків виплати
недоплат у зв'язку з відшкодуванням шкоди здоров'ю. Свої позовні вимоги
обґрунтовувала тим, що ВАТ «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» з
листопада 1996 року до 1 квітня 2001 року не був врахований коефіцієнт 1,4
підвищення тарифних ставок і посадових окладів при визначенні розміру
відшкодування шкоди, завданої внаслідок трудового каліцтва. Указане порушення
призвело до недонарахування  ОСОБА_1
щомісячних страхових виплат ВАТ «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» з
листопада 1996 року до 1 квітня 2001 року та Відділенням - з 1 квітня 2001
Рішенням Тернівського районного
суду м. Кривого Рогу від 5 квітня 2007 року, залишеним без змін ухвалою колегії
суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської
області  від  18 липня 2007 року, позов ОСОБА_1 задоволено
частково. Стягнуто з Відділення на користь ОСОБА_1 894 грн. 30 коп. щомісячних
страхових платежів за період з 1 червня 2003 року до 1 січня 2007 року та 160
грн. 62 коп. щомісячно, починаючи з 1 січня 2007 року до наступного
перерахування, 1 грн. 50 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Відділення звернулося з касаційною
скаргою, в якій просить скасувати постановлені у справі рішення, а справу
передати на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на порушення
судами норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального
права.

Касаційна скарга
підлягає задоволенню з таких підстав.

Ухвалюючи рішення про
часткове задоволення позову ОСОБА_1, суд першої
інстанції, з висновками якого погодився й суд апеляційної інстанції,   виходив із того, що при нарахуванні позивачу
страхових виплат ВАТ «Північний гірничо-збагачувальний
комбінат»  не застосувало
коефіцієнт підвищення тарифних ставок і зробило помилковий розрахунок сум
відшкодування шкоди ОСОБА_1, у результаті чого суми  були
незаконно занижені.

Проте з такими висновками
судів погодитися не можна з таких підстав.

Відповідно  до п. 28
Правил   відшкодування  власником
підприємства, установи і організації або  уповноваженим
ним органом   шкоди,  заподіяної
працівникові  ушкодженням здоров'я,
пов'язаної  з  виконанням
ним   трудових обов'язків,
затверджених  постановою  Кабінету
Міністрів України від 23 червня  1993 року № 472,
перерахований або нарахований розмір втраченого заробітку у перерахунку на 100 відсотків втрати
професійної працездатності не може бути більшим від середньомісячного заробітку відповідного працівника
(після підвищення тарифних ставок) за умови
його роботи протягом повного календарного
місяця або у перерахунку на повний календарний місяць роботи.

За таких обставин із висновками
судів щодо наявності підстав для перерахування щомісячних платежів та стягнення суми недоплати погодитися не
можна, оскільки,
змінюючи розмір щомісячних виплат, суди як першої, так і апеляційної інстанцій не перевірили,
чи відбулося фактичне підвищення заробітної плати на підприємстві, не
витребували від товариства відомості про розмір середнього заробітку за
професією позивача на кожний момент підвищення тарифних ставок протягом повного
календарного місяця або у перерахунку на повний календарний місяць роботи, унаслідок чого не
визначилися з відповідністю розміру суми відшкодування, нарахованої позивачу, граничним сумам середньої
заробітної плати.

Ураховуючи, що судами при
вирішенні спору неправильно застосовані норми матеріального права, судові
рішення підлягають скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду
першої інстанції, у ході якого суду слід урахувати наведене та залежно від
установленого вирішити спір.

Керуючись ст. ст. 336, 338
ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верхового Суду
України

у  х
в  а  л и л а :

Касаційну скаргу
відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі
задовольнити.

Рішення Тернівського
районного суду м. Кривого Рогу від 5 квітня 2007 року та ухвалу колегії суддів
судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської
області  від  18 липня 2007 року скасувати, а справу
передати на новий розгляд до суду першої інстанції .

Ухвала набирає законної сили з моменту його оголошення й оскарженню не
підлягає.

Головуючий

М.В. Патрюк

Судді:

А.В. Костенко

Д.Д. Луспеник

Н.П. Лященко

М.П. Пшонка