Справа № 22-ц-114-Ф/08
суду першої інстанції Муратова
Суддя-доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня
2008 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду
Автономної Республіки Крим у м. Феодосії у складі:

головуючого   - Моісеєнко Т.І.,

суддів  - Полянської В.О.,  Іщенка В.І.,

при секретарі - Петриченко О.В.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні у м. Феодосії цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасного випадку на
виробництві і професійного захворювання України в м. Керчі АР Крим, ППП
«Югрибпоїськ» про встановлення факту нещасного випадку на виробництві, дооформления акту про
нещасний випадок за формою Н-1, за апеляційною скаргою Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального страхування від нещасного випадку на виробництві і
професійного захворювання України в м. Керчі АР Крим на рішення Керченського
міського суду Автономної Республіки Крим від 01 листопада 2007 року,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1.
звернувся до суду з позовом до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасного випадку на виробництві і професійного захворювання
України в м. Керчі АР Крим, ППП «Югрибпоїськ» і просив встановити факт
нещасного випадку на виробництві зобов'язати ППП «Югрибпоїськ» видати акт про
нещасний випадок за формою Н-1.

Позовні
вимоги мотивовані тим, що з 26 жовтня 1993 року він знаходився в трудових
відносинах з ППП «Югрибопоїськ», де працював матросом та боцманом. 07 липня 1998
року під час виконання трудових обов'язків на борту судна БНРТ «Відродження»,
при швартуванні на ходу до судна БАТ «И. Зимаков» був травмований швартовим
капроновим кінцем «шпрінг». Лікарем судна йому була надана допомога, в порту
„Лас-Пальмас" (Іспанія) була проведена рентгенографія і встановлений
діагноз -повний надо-хроміальний вивих лівої ключиці з розривом зв'язок.
Складений акт про нещасний випадок, підписаний капітаном судна, по приходу в
порт «Керч» не був оформлений відповідно до вимог закону. У листопаді 1998 року
у зв'язку з одержаною травмою почалися болі в області поясниці. Згодом стан
здоров'я погіршувався, були виявлені інші захворювання серед яких хронічна
радікулопатія попереково-крижового відділу хребта, яку він пов'язує з нещасним
випадком на виробництві у 1998 році. Обслідуванням у 2005 році у Харківському
науково-дослідницькому інституті гігієни праці і профзахворювань хронічна
радікулопатія попереково-крижового відділу хребта

була
підтверджена. ППП «Югрибпоїськ» скласти акт про нещасний випадок по формі Н-1
відмовляє.

Рішенням
Керченського міського суду АР Крим від 01 листопада 2007 року позов ОСОБА_1задоволений.

Встановлений
факт нещасного випадку на виробництві, що відбувся з ОСОБА_1. 07 липня 1998
року на борту судна «Відродження» ППП «Югрибпоїськ».

Зобов'язано
ППП «Югрибпоїськ» дооформити акт про нещасний випадок на виробництві за формою
Н-1, що відбувся з ОСОБА_1. 07 липня 1998 року на борту судна «Відродження» ППП
«Югрибпоїськ».

З
рішенням суду не погодилось відділення виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасного випадку на виробництві і професійного захворювання
України в м. Керчі АР Крим. В апеляційній скарзі просить рішення суду скасувати
і ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

В
обгрунтування своїх вимог апелянт посилається на неправильне застосування судом
норм матеріального і процесуального права, неповне з'ясування суттєвих обставин
по справі і надання неналежної правової оцінки доказам, які надавалися
апелянтом.

Апелянт
вказує, що акт про нещасний випадок на виробництві складається відповідно до ч2
п. 15, п. 31 Положення про розслідування й облік нещасних випадків, професійних
захворювань й аварій на підприємствах, установах й організаціях, затвердженого
постановою КМУ № 623 від 10 серпня 1993 року. Проте судом першої інстанції не
взято до уваги, що нещасні випадки, оформлені актом за формою Н-1, реєструються
на підприємстві в спеціальному журналі; у випадку ліквідації підприємства акти
за формою Н-1, які зберігаються 45 років, підлягають передачі правоприемнику, а у випадку його
відсутності - у державний архів для подальшого зберігання. Як свідчить
відповідь із архіву акт за формою Н-1 відносно ОСОБА_1за 1998 рік відсутній, тобто він не складався. На думку
апелянта, надана суду копія акту складена одноосібно ОСОБА_2не скріплена
печаткою й не затверджена ППП „Югрибпоіск», не може бути підставою для визнання
факту нещасного випадку на виробництві.

Заслухавши
доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які з'явилися у судове засідання,
перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна
скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно
до ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність та обгрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої
інстанції.

Ухвалюючи
рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_1суд
першої інстанції виходив з того, що позивачем доведений факт нещасного
випадку на виробництві, якій відбувся з ним 07 липня 1998 року на борту судна
БНРТ «Відродження», приписаного до ППП «Югрибпоїськ».

З
вказаними висновками суду першої інстанції погоджується колегія суддів,
оскільки вони зроблені на підставі досліджених доказів, яким надана належна
правова оцінка.

У
відповідності зі ст. 14 Закону України «Про загальнообов'язкове державне
страхування від нещасного випадку на виробництві й професійному захворюванні,
які спричинили втрату працездатності», нещасний випадок це обмежене в часі
подія або раптовий вплив на працівника небезпечного виробничого фактору або
середовища, які відбулися в процесі виконання їм трудових обов'язків, внаслідок
яких заподіяна шкода здоров'ю або наступила смерть.

З
матеріалів справи вбачається, що позивач з 26 жовтня 1993 року знаходився в
трудових відносинах з ППП «Югрибопоїськ», де працював матросом та боцманом. 07
липня 1998 року під час виконання трудових обов'язків на борту судна БНРТ
«Відродження», при швартуванні на ходу до судна БАТ «И. Зимаков», ОСОБА_1. був
травмований швартовим капроновим кінцем «шпрінг». Внаслідок травмування позивач
отримав пошкодження здоров'я у вигляді повний надо-хроміального вивиху лівої
ключиці з розривом зв'язок. Вищеозначений факт підтверджений у судовому засіданні
зверненням плавсоставу за медичною допомогою в іноземних портах від 11 липня
1998 року (а.с. 15); довідкою поліклініки Керченської портової лікарні від 10
серпня 1998 року (а.с. 14); виписом з амбулаторного журналу амбулаторії БНРТ
«Відродження», актом від 08 липня 1998 року про нещасний випадок на
виробництві, що мав місце 07 липня 1998 року (а.с. 18-20); поясненнями ОСОБА_3.
та ОСОБА_4- очевидцями нещасного випадку (а.с.40-41).

З
оглядом на вищенаведене, колегія суддів вважає, що ОСОБА_1 відповідно до вимог
ч. 1 ст. 60 ЦПК України довів у судовому засіданні правомірність своїх вимог та
надав докази щодо нещасного випадку на виробництві, що трапився з ним 07 липня
1998 року на борту судна БНРТ «Відродження».

Доводи
апеляційної скарги Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування
від нещасного випадку на виробництві і професійного захворювання України в м.
Керчі АР Крим не мають безумовних підстав, підтверджуючих неправомірність
рішення прийнятого судом першої інстанції.

Вказані
доводи досліджувались судом першої інстанції під час розгляду справи, їм надана
належна правова оцінка, з якою колегія суддів погоджується.

Крім
того, з роз'яснень, що містяться в листі Верховного Суду України від 22 червня
2007 року № 6-3/2007 випливає, що відповідно до ч. 6 ст. 13 Закону України „Про
загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату
працездатності" факт нещасного випадку на виробництві або професійного
захворювання розслідується в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів
України, відповідно до Закону України „Про охорону праці".

Питання
розслідування нещасного випадку на виробництві згідно з Законом України „Про
охорону праці" відноситься до сфери організації здорових і безпечних умов
праці на підприємстві, а не до сфери регулювання питань соціального страхування
від нещасних випадків на виробництві.

Статтею
55 Закону України „Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили
втрату працездатності" передбачено право виконавчих органів Фонду
звертатися до суду за вирішенням спорів щодо сум страхових внесків, розміру
шкоди та прав на відшкодування, накладання штрафів та з інших питань, однак
право Фонду (його регіональних відділень) на оскарження факту нещасного випадку
на виробництві та професійного захворювання, законом не передбачено).

Порядок
розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і
аварій на виробництві, затверджений постановою КМУ № 1112 від 25 серпня 2004
року, не містить норм, які б надавали права робочим органам Фонду на оскарження
актів форми Н-1, Н-5 або форми НПВ.

Відповідно
до п. 59 цього Порядку право на оскарження змісту актів форми Н-І, Н-5 або
форми НПВ мають роботодавці, потерпілий або члени його сім'ї, яка представляє
його інтереси. Зазначений перелік є вичерпним і розширеному трактуванню не
підлягає. Фонд не належить до числа осіб, яким надано право оспорювати зміст
актів зазначеної форми.

Таким чином, колегія суддів
вважає, що оскільки встановлення факту нещасного випадку на виробництві не
стосується правовідносин між позивачем та Відділенням виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасного випадку на виробництві і професійного
захворювання України в м. Керчі АР Крим, а стосується правовідносин між
позивачем та ППП «Югрибпоїськ», апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Судова
колегія вважає, що, розглядаючи спір, суд першої інстанції повно і всебічно
дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно
визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює,
ухвалив рішення з дотриманням вимог ст.
213ЦПК України.

Відповідно
до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає
рішення без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з
додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.
ст. 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315 ЦПК України, колегія судів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального стракування від
нещасного випадку на виробництві і професійного захворювання України в м. Керчі
АР Крим відхилити.

Рішення
Керченського міського суду Автономної Республіки Крим від 01 листопада 2007
року залишити без змін.

Ухвала
суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення, однак
може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом двох місяців з дня
набрання законної сили.