Справа  2-1802/ 2008 року
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

м. Ковель                                                                                         10
вересня  2008   року

Ковельський міськрайонний суд
Волинської області     під  головуванням

судді
Миронюка  М.Г. ,

за
участю  секретаря                         Посполітак  Г.О.,

позивача                                              ОСОБА_1.,

відповідача                                           ОСОБА_2,

розглянувши у попередньому відкритому судовому засіданні в
м.Ковелі цивільну  справу за позовом    ОСОБА_1 до ОСОБА_2  про
розірвання шлюбу,-

В С
Т А Н О В И В:

ОСОБА_1  звернулась
до суду із позовом про розірвання шлюбу з ОСОБА_2   мотивуючи тим, що з відповідачем по справі
перебуває у шлюбі з 22.05.2004  року. Від
шлюбу мають  неповнолітніх дітей :  син
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , син ОСОБА_4 ,ІНФОРМАЦІЯ_2 .Спільне життя не
склалось . Відповідач   зловживає
спиртними напоями  , на грунті
пияцтва  влаштовував   скандали , ображає  позивачку , наносив їй неодноразово  побої
.  Шлюб
існує  лише  формально . Подальше збереження  шлюбу неможливе, а тому позивачка просить
шлюб розірвати.

В
судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала  і суду пояснила , що викладені обставини свідчать
про неможливість відновлення шлюбних відносин. Подальше збереження  шлюбу за обставин, що склались, є недоцільним
і тому просить шлюб розірвати.

Відповідач  ОСОБА_2  в судовому засіданні позов визнав , не
заперечує  щодо його задоволення .

Суд заслухавши пояснення сторін,
дослідивши письмові докази по справі приходить до висновку , що позов
підставний і підлягає до  задоволення.

Вимогами
ч.4 ст.130 ЦПК України встановлено, що при визнанні позову ухвалюється судове
рішення в порядку, передбаченому ст.174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК
України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних
підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ч. 1  ст. 110 СК України  позов про розірвання шлюбу  може бути
пред'явлений  одним із подружжя
.

Згідно
представленого суду свідоцтва про укладення шлюбу НОМЕР_1 від 22.05.2004  року сторони вступили в юридичний шлюб , який
зареєстровано  Уховецькою  сільською
радою Ковельського району Волинської області  , про що в книзі  реєстрації актів про укладення шлюбу  зроблено
актовий запис № 2 .

Суд,
враховуючи ту обставину, що сторони виявили взаємну згоду на розірвання шлюбу,
вважає за недоцільне надавати строк для примирення.

Як
встановлено в судовому засіданні неповнолітні діти : син  ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1  ( свідоцтво про народження НОМЕР_2 ) , син
ОСОБА_4 ,ІНФОРМАЦІЯ_2( свідоцтво про народження НОМЕР_3 ) залишаються проживати
з позивачкою, суд вважає, що судові витрати, пов'язані з оформленням розлучення
в органах РАЦСу  слід покласти на
відповідача -  ОСОБА_2.

На
підставі вищенаведеного та керуючись ст.ст.10,60,88,130,174,212,213,214,215,218
ЦПК України та ст.110, 112 СК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов  ОСОБА_1 задовольнити повністю .

Розірвати шлюб між ОСОБА_2   та   ОСОБА_1
,  укладений 22 травня
2004  року , який зареєстровано
Уховецькою  сільською  радою Ковельського району Волинської
області  , про що в книзі  реєстрації актів про укладення шлюбу  зроблено
актовий запис № 2 .

При
отриманні свідоцтва про  розірвання шлюбу
в  органах  РАЦСу стягнути з

ОСОБА_2    в
користь держави 17 ( сімнадцять ) гривень держмита ,  ОСОБА_1 від
сплати звільнити.

Рішення може
бути оскаржено до апеляційного суду Волинської області через Ковельський
міськрайонний суд  шляхом  подачі в 10-денний строк з дня
проголошення  рішення заяви  про апеляційне оскарження і поданням після
цього протягом 20 днів апеляційної скарги , з подачею її копії до апеляційної   інстанції
або в порядку  ч. 4 ст. 295 ЦПК
України .

Головуючий