Справа №2-1853/2008
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
“30” жовтня 2008 р. м. Київ
Дніпровський районний суд м. Києва у складі:
Головуючого – судді САВЛУК Т.В.
при секретарях Рибалка Г.М., Дворніковій Т.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду м.Києва цивільну справу за позовом
яка діє в своїх інтересах та інтерсах неповнолітніх
, треті особи: Комунальне підприємство «Дирекція з управління та обслуговування житлового та нежитлового фонду» Дніпровської районної у місті Києві ради, Дніпровська районна у місті Києві державна адміністрація про зміну договору найму жилого приміщення,
, яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітніх дітей:
, звертаючись з позовом до суду, просить суд змінити договір найму жилого приміщення –
, залишивши в особовому користуванні кімнату жилою площею 18,1 кв.м позивачці та її малолітнім дітям; укласти окремий договір найму жилого приміщення
на кімнату жилою площею 18,1 кв.м з позивачкою; місця загального користування залишити в спільному користуванні, судові витрати покласти на відповідачів по справі.
в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, пояснила, що вона разом з двома неповнолітніми дітьми - донькою
, 1998 року народження, та
, 2000 року народження, проживає в трьохкімнатній квартирі
, разом з доньками вони займають жилу кімнату площею 10,4 кв.м., разом з ними в цій квартирі проживають відповідачі по справі
. – сестра, які фактично займають жилу кімнату 13,4 кв. м, а також
–брат, який займає жилу кімнату 18,1 кв.м. Разом з тим, її особисто не влаштовує той факт, що вона разом з двома дітьми та своїм чоловіком займають жилу кімнату, яка має найменшу житлову площу, має бажання разом з дітьми займати кімнату 18,1 кв.м, однак інші мешканці квартири заперечують, також не дають згоди прописати в цій квартирі її чоловіка. Оскільки між сторонами не визначено конкретного порядку користування даною квартирою, між ними виникають суперечки з приводу здійснення оплати за житлово-комунальні послуги, також існує неясність з приводу користування та проживання жилими кімнатами. Позивач вважає, що зміна договору найму та розподіл особового рахунку вирішить між сторонами питання щодо сплати за житлово-комунальні послуги та врегулює питання користування квартирою, що буде запобігати виникнення між ними конфліктів, для врегулювання даного спору просить залишити в її користування разом з неповнолітніми дітьми жилу кімнату 18,1 кв.м, та укласти окремий договір найму на цю кімнату, виділення в користування саме цієї кімнати, яка є більшою за площею в квартирі, буде сприяти захисту інтересів її малолітніх дітей, оскільки діти отримують можливість нормаль навчатись та проживати.
в судові засідання не зявились, про час та місце слухання справи повідомлялись належним чином, шляхом направлення судових повісток за адресою, вказаною у позовній заяві, про причини неявки суд не повідомили.
Представник третьої особи – Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації – Максими шина О., в судове засідання не зявилась, надала суду письмове клопотання про розгляд справи у її відсутність, проти позову заперечує з підстав, викладених у запереченнях на позов, які залучено до справи. (а.с.28)
Представник третьої особи - Комунальне підприємство «Дирекція з управління та обслуговування житлового та нежитлового фонду» Дніпровської районної у місті Києві ради, в судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.
На підставі ч.1 ст.224 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнанні неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 Цивільного процесуального кодексу України.
Заслухавши пояснення позивача, оцінивши зібрані у справі докази, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.
Як вбачається з матеріалів справи,
разом з членами сім’ї надане жиле приміщення -
, що підтверджується ордером на жиле приміщення
від 01 грудня 1990 року, виданого виконкомом Дніпровської районної ради народних депутатів в м. Києві. (а.с.6).
Відповідно до вимог Відповідно до статі 61 Житлового кодексу УРСР користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем – житлово-експлуатаційною організацією (а в разі відсутності – відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем – громадянином, на ім’я якого видано ордер.
Згідно п.15 Правил користування приміщеннями житлових будинків і при будинковими територіями, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 року №572, користування всіма приміщеннями квартир у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється на підставі договорів найму або оренди.
Згідно з Типовим договором найму жилого приміщення в будинках державного та громадського жилого фонду в Україні, затвердженого Постановою Ради Міністрів УРСР від 11.08.1988 р. наймодавець зобов’язується забезпечити належне утримання жилого будинку та прилеглої до нього території, своєчасно проводити ремонт жилого будинку, забезпечувати роботу його технічного обладнання, на час капітального ремонту надавати наймачеві та членам його сім’ї інше жиле приміщення тощо.
За нормою статті 63 Житлового кодексу УРСР предметом договору найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду є окрема квартира або інше ізольоване жиле приміщення, що складається з однієї чи кількох кімнат, а також одноквартирний жилий будинок.
Не можуть бути самостійним предметом договору найму: жиле приміщення, яке хоч і є ізольованим, проте розміром менше від встановленого для надання одній особі, частина кімнати або кімната, зв’язана з іншою кімнатою спільним входом, а також підсобні приміщення (кухня, коридор, комора).
Згідно довідки Житлової ремонтно-експлуатаційної організації №405 (форма №3) від 24 жовтня 2007 року в квартирі
1998 року народження,
, 2000 року народження,
(власник особового рахунку),
Відповідно до по поверхневого плану - квартира
складається з трьох кімнат житловою площею 10,4 кв.м, 13,4 кв.м та 18,1 кв.м, та місць загального користування, а саме: туалет – 1,1 кв.м, ванна кімната – 2,2 кв.м, кладова – 1,1 кв.м, кухня – 7,4 кв. м, коридор – 5,9 кв.м., а всього загальна площа квартири складає 59,6 кв.м..
Таким чином, враховуючи, що в спірній квартирі проживають чотири дорослих особи та дві неповнолітніх дитини, на кожного члена сім’ї в спірній квартирі приходиться з розрахунку загальної житлової площі 41,9 кв.м (41,9 кв.м : 6 осіб = 6,98 кв.м).
Як вбачається з позовних вимог,
просить виділити їй разом з двома неповнолітніми дітьми в користування жилу кімнату у квартирі площею 18,1 кв.м, та укласти окремий договір найму на цю кімнату.
Відповідно до частини першої ст. 104 Житлового кодексу УРСР член сім’ї наймача вправі вимагати, за згодою інших членів сім’ї, які проживають разом з ним, укладання з ним окремого договору найму, якщо житлову площу, що припадає на нього, може бути виділено у вигляді приміщення, яке відповідає вимогам ст.63 цього Кодексу.
Як роз’яснено пунктом 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 р. №2 „Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України, при поділі жилого приміщення за вимогою члена сім’ї наймача йому може бути виділено ізольоване жиле приміщення розміром, меншим за жилу площу, що припадає на нього. Однак поділ не може бути допущений, коли це призведе до штучного погіршення житлових умов позивача і викличе необхідність постановки його на облік як такого, що потребує поліпшення житлових умов.
З огляду на викладене, суд вважає, що з врахуванням розміру жилої площі, що припадає на кожного члена сім’ї, є неможливим виділення окремого приміщення
разом з її двома неповнолітніми дітьми без порушення санітарних норм на житлове приміщення, порушує права та законні інтереси інших мешканців квартири, оскільки проживання в одній кімнаті двох або більше осіб різної статті, в даному випадку при виділенні
та її неповнолітнім дітям жилої кімнати площею 18,1 кв.м (18,1 кв.м : 3 особи/6,03 кв.м.), яка між іншим пов’язана з іншою кімнатою спільних входом, тобто є прохідною, ущемляються житлові права відповідачів, в той час як позивачка набуває додаткове право щодо взяття на облік як такої, що потребує покращення житлових умов, тобто штучно погіршить її житлові умови.
Оцінивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що позов
яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітніх
, треті особи: Комунальне підприємство «Дирекція з управління та обслуговування житлового та нежитлового фонду» Дніпровської районної у місті Києві ради, Дніпровська районна у місті Києві державна адміністрація про зміну договору найму жилого приміщення є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню в повному обсязі.
Враховуючи наведене та керуючись ст.ст.47, 61, 63, 103, 104 Житлового кодексу УРСР , п.15 Правил користування приміщеннями житлових будинків і при будинковими територіями, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 року №572, Типовим договором найму жилого приміщення в будинках державного та громадського жилого фонду в Україні, затвердженого Постановою Ради Міністрів УРСР від 11.08.1988 р. , ст.ст.
10, 58, 88, 208, 212-215, 218, 224-226 Ц
ивільного процесуального кодексу України, суд
яка діє в своїх інтересах та інтерсах неповнолітніх
, треті особи: Комунальне підприємство «Дирекція з управління та обслуговування житлового та нежитлового фонду» Дніпровської районної у місті Києві ради, Дніпровська районна у місті Києві державна адміністрація про зміну договору найму жилого приміщення –
Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва протягом 20-ти днів після подачі заяви про апеляційне оскарження, яку може бути подано протягом 10-ти днів з дня проголошення рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10-ти днів з дня отримання його копії.

С у д д я