Справа № 2-193/08
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2008 року Світловодський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі : головуючого - судді Гармаш Т.І., при секретарі - Пересунько О.А, розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Світловодську цивільну справу за позовом
ОСОБА_1
до
ОСОБА_2
про захист честі та гідності,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач
ОСОБА_1
звернулась до суду з позовом до
ОСОБА_2
про захист честі та гідності та стягнення матеріальної та моральної шкоди. Свої вимоги мотивує тим, що відповідач
ОСОБА_2
є її сусідом та неодноразово протягом останніх років принижує її як людину, висловлюючись в її адресу образливими та принизливими словами. Останній раз це було 23 червня 2004 року близько 21 години.
ОСОБА_2
через відкрите вікно зі свого будинку кричав що вона психічно хвора людина, яку необхідно лікувати та що вона займається проституцією. Свідком цього були її сусіди та діти. Вважає, що такі висловлювання не відповідають дійсності та принижують її людську честь та гідність. Будучи враженою черговим приниженням, яке відбулось в присутності її дітей та сусідів вона зазнала нервових хвилювань, що призвело до погіршення її стану здоров’я і вона вимушена була тривалий час лікуватися. На лікування вона витратила 301 грн.39 коп. Моральну шкоду вона оцінює у 10000 грн. Просить стягнути із
ОСОБА_2
на її користь у відшкодування матеріальної та моральної шкоди зазначені суми та просить зобов’язати
ОСОБА_2
попросити у неї вибачення та спростувати перед людьми, які були свідками його образливих висловлювань, його вигадки про те що вона є психічно хворою людиною та що вона займається проституцією.

В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримала просила позов задовольнити, посилаючись на обставини, якими обґрунтовує свої позовні вимоги та на докази, які підтверджують дані обставини.

Відповідач в судовому засіданні позов не визнав та заперечував проти існування таких подій взагалі.

Заслухавши пояснення сторін, свідків, з’ясувавши обставини справи, дослідивши докази суд приходить до наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що 23 червня 2004 року близько 21 години,
ОСОБА_2
з вікна свого будинку висловлював в адресу
ОСОБА_1
образливі слова та, зокрема, говорив що вона психічно хвора людина та що вона займається проституцією.

Зазначений факт підтвердили свідки
ОСОБА_3
та
ОСОБА_4
, які безпосередньо чули зазначені слова, які
ОСОБА_2
висловлював в адресу
ОСОБА_1

Факт того що
ОСОБА_2
неодноразово викликали у Власівську селищну раду з приводу його неправомірної поведінки відносно
ОСОБА_1
стверджується поясненнями свідка
ОСОБА_5
, даними 09.11.2004 року (протокол судового засідання а.с.25), які були судом оголошені.

Факт того, що
ОСОБА_2
постійно ображає та погрожує
ОСОБА_1
підтвердила свідок
ОСОБА_6

Випискою із амбулаторної карти хворої
ОСОБА_1
стверджується, що вона знаходилась на лікуванні з 24.06.2004 року по 05.07.2004 року (а.с.4) та на лікування витратила 301 грн. 39 коп., що стверджується фіскальними чеками (а.с.5-9).

Висновком спеціаліста психолога (а.с.10-15) стверджується, що матеріальний еквівалент моральної шкоди, заподіяної
ОСОБА_1
склав 4035 грн. Дана сума містить у собі компенсацію за перенесені моральні страждання.

Із змісту статті 201 ЦК України особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством є, зокрема, честь та гідність людини, які відповідно до Конституції України визнаються найвищою соціальною цінністю.

Відповідно до ст.297 ЦК України кожен має право на повагу його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі.

Беручи до уваги обставини, встановлені в судовому засіданні, суд приходить до висновку, що неправомірними діями відповідача
ОСОБА_2
, а саме поширенням ним відносно
ОСОБА_1
відомостей, які принижують її гідність та честь, відповідачу заподіяна матеріальна та моральна шкода, яка відповідно до ст. ст. 23, 1167 ЦК України, підлягає стягненню з особи яка її заподіяла.

Оцінюючи докази надані судом стосовно розміру матеріальної та моральної шкоди, суд приходить до висновку, що матеріальна шкода у виді витрат на лікування підлягає відшкодуванню в повному обсязі, суму в яку, позивач оцінює свої моральні страждання, а саме в 10000 грн. суд вважає завищеною, та вважає, що моральну шкоду слід стягнути у сумі 4035 грн., що стверджується висновком спеціаліста психолога.

Крім цього суд приходить до висновку, що підлягає задоволенню позов
ОСОБА_1
в частині принесення їй відповідачем вибачень в присутності
ОСОБА_3
та
ОСОБА_4
та спростування інформації, яка ганьбить її честь та гідність.

На підставі викладеного та ст.ст. 23, 201, 297, 1167 ЦК України, керуючись ст.ст. 10,11,209,212,214-215,217,218 ЦПК України,-

ВИРІШИВ:

Позов
ОСОБА_1
задовольнити частково.

Зобов’язати
ОСОБА_2
принести вибачення
ОСОБА_1
та спростувати інформацію поширену ним, яка ганьбить її честь та гідність, а саме інформацію стосовно того що вона є психічно хворою людиною та займається проституцією в присутності
ОСОБА_4
,
ОСОБА_3
Стягнути з
ОСОБА_2
на користь
ОСОБА_1
у відшкодування матеріальної шкоди 301 (триста одну) грн. 39 коп. та у відшкодування моральної шкоди 4035 (чотири тисячі тридцять п’ять ) грн.

В решті частині позову – відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Кіровоградської області через Світловодський міськрайонний суд шляхом подання заяви про оскарження протягом десяти днів після його проголошення, та поданням апеляційної скарги протягом двадцяти днів після подання заяви про оскарження, або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Суддя Світловодського міськрайонного суду

Т.І. Гармаш