Справа № 22ц-1729/2008                            Головуючий у 1інст.
Доповідач - Литвиненко І.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

1 жовтня  2008 року

м.
Чернігів

Апеляційний
суд Чернігівської області у складі:

головуючого- судді

литвиненко І.В.

суддів:

євстафіїва о.к., заболотного
в.м.

при секретарі з  участю

ОСОБА_1 ОСОБА_2, його представника ОСОБА_3,
представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши  у відкритому судовому засіданні апеляційну
скаргу ОСОБА_2 на рішення Новозаводського районного суду м.
Чернігова  від 13 серпня 2008 року по
справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_5 про стягнення матеріальної та моральної
шкоди,

В С Т А Н О В И В :

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати через неповне
та неправильне з'ясування  обставин
справи,  та ухвалити нове, яким
задовольнити позовні вимоги.

Рішенням
Новозаводського районного суду м. Чернігова від 13 серпня 2008 року  у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Апелянт
зазначає, що відмовляючи у задоволенні позову, суд зосередився на висновках
господарських судів щодо відсутності факту передачі майна позивачем
відповідачу, але позовні вимоги стосувались неправомірних дій відповідача, який
позбавив права власності позивача, і не взяв до уваги докази, які б свідчили
про те, що відповідач повертав товари, які позивач брав у кредит і залишались
вони в магазині, та суд не вирішив питання про виклик свідків, які б
підтвердили факт незаконного заволодіння відповідачем майном позивача.

Заслухавши
суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи,
апеляційний суд приходить  до  висновку, що апеляційна скарга підлягає
відхиленню, а рішення суду залишенню без змін з наступних підстав.

Судом
першої інстанції встановлено, що між ОСОБА_6 та ФОП ОСОБА_2 01.08.2005 р. та
01.01.2006 р.  були укладені договори  оренди
про строкове платне
користування  частиною приміщення
магазину продовольчих товарів, що розташовано за адресою  м. Чернігів, пр-т Перемоги, 106. Позивач
вважає, що після припинення в односторонньому порядку 18.05.2006 року договору
оренди ОСОБА_6, його батько ОСОБА_5, який є одним із співвласників орендованого
приміщення, протиправно заволодів майном, що знаходилось в цьому приміщенні і
належало позивачу, та  відмовився це
майно повернути позивачу.

Відмовляючи
у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що  позивач не довів факт знаходження у
відповідача свого майна, а тому відсутні підстави говорити про те, що
відповідач протиправно позбавив позивача його власності, чим спричинив
матеріальні збитки і моральну шкоду.

Такі
висновки суду ґрунтуються на постанові Київського апеляційного господарського
суду від 26.09.2006 р. по справі за позовом СПД - фізичної особи ОСОБА_2  до СПД ОСОБА_5 про спонукання до підписання
акту  та стягнення  заборгованості в розмірі 29976,64 грн., якою
було  відмовлено у задоволенні позову і в
якій дана оцінка тим доказам, на які посилається ОСОБА_2 як на підтвердження
знаходження майна на суму 29976,64 грн у ОСОБА_5

Твердження
апелянта про те, що рішеннями господарських судів встановлено факт знаходження
спірного майна станом на 19.05.2006 року в орендованому позивачем приміщенні,
не відповідають дійсності, оскільки, як вбачається з цих судових рішень,
інвентаризаційні описи товарів свідчать лише про проведення інвентаризації товарно-матеріальних
цінностей позивача та про наявність цих товарно-матеріальних цінностей в
певному місці на конкретну дату і не мають доказового значення щодо предмету
спору (а.с. 108, 136 т.2 справи господарського суду Чернігівської області №
1/115/2006р.).

Не
можуть бути підставою для скасування судового рішення і посилання апелянта на
те, що  суд першої інстанції не взяв до
уваги докази неправомірних дій відповідача, так як позивач не надав доказів
вчинення  відповідачем протиправних дій
по утриманню майна позивача.

Доводи
апеляційної скарги стосовно того, що суд не вирішив питання щодо виклику
свідків, які б могли підтвердити факт незаконного заволодіння відповідачем
майном позивача, є безпідставними, тому що, як вбачається з матеріалів справи,
ухвалою суду від 07.02.2008 року в попередньому судовому засіданні було
визначено викликати в судове засідання свідків, зазначених в позовній заяві
(а.с.101), проте, після того, як провадження по справі ухвалою суду від
05.03.2008 року було закрито, а ухвалою апеляційного суду від 15.04.2008 року
скасовано закриття провадження і направлено справу на новий розгляд, сторона
позивача в жодному судовому засіданні не ставила питання про допит свідків.

Крім
того, відповідно до ч.2 ст. 59 ЦПК України, неправомірність дій відповідача по
утриманню майна позивача  має бути
підтверджена певними засобами доказування, яких ОСОБА_2 суду не надав.

Апелянт
посилається як на докази того, що відповідач утримує його майно, на розрахунки
з постачальниками за продукти харчування, які зробив за ОСОБА_2 відповідач, та
на документи, які підтверджують звернення до ОСОБА_2 постачальників з
претензіями про сплату за продукти і повернення цих продуктів відповідачем
постачальникам, однак, в цьому разі не можна говорити про те, що оплачене або повернуте
відповідачем майно є власністю позивача, оскільки ОСОБА_2  те майно ще не було оплачено.

За
таких обставин, доводи апеляційної скарги не дають підстав  для її задоволення та скасування  рішення суду першої інстанції, яке ухвалено з
дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись    ст.ст.
303,  307,  308,
314-315,  319,  325
ЦПК України, апеляційний суд

У
Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Новозаводського
районного  суду м. Чернігова  від 13 серпня
2008   року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до
Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання нею законної
сили.

Головуючий:                                       Судді :