Справа
№ 2-558 /2008 р.
Р І Ш Е Н Н Я

І М
Е Н Е М              У К Р А Ї Н И

04  червня  2008 р.                                                 Ренійський районний суд Одеської
області

у складі:   -     головуючого судді Дудник В.І.;

·
при секретарі Касаповій О.У.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні в м. Рені справу за позовом ОСОБА_1
до ОСОБА_2  про стягнення
аліментів на період навчання, -

В С Т А Н О В И В:

ВідповідачОСОБА_2.
позов  визнав, проти стягнення аліментів
на користь сина на період його навчання не заперечував, їх розмір не оспорював,
просив розглянути справу в попередньому судовому засіданні без його участі.

Позивачка
на задоволенні позову наполягала, також просила розглянути справу у її
відсутності.

Виходячи
з наведеного, суд вважає, що рішення  у
справі можливо  постановити при
проведенні попереднього судового засідання.

Відповідно
до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в
порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК
України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних
підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Судом в
ході розгляду справи були досліджені наступні докази:  копія свідоцтва про  народження ОСОБА_3ІНФОРМАЦІЯ_1р., згідно
якого його батьком єОСОБА_2.; копія свідоцтва про розірвання шлюбу сторін;
копія довідки від 13.11.2007р. про навчання ОСОБА_3. в Ізмаїльському вищому
професійному училищі; копія свідоцтва про народженняОСОБА_3

Судом в ході судового розгляду справи встановлено,
що позивачка просить стягнути аліменти
на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3ІНФОРМАЦІЯ_1 р.н. у зв'язку із
його навчанням з відповідача ОСОБА_2., із яким розлучена і який є батьком
дитини, пояснивши, що сімейне життя із відповідачем не склалося, сторони
розійшлися і мешкають окремо. Відповідач сплачував кошти на утримання сина за
виконавчим листом до його повноліття, тобто до 02.04.2008р. З травня 2008р.
примусове аліментне зобов'язання припинилося і більше відповідач матеріально
сина не забезпечує. Зараз син ОСОБА_3навчається у ВУЗі на бюджетній основі,
ніде не працює, оскільки ще не отримав спеціальність, потребує матеріальної
допомоги. Сама ж позивачка працює вчителем у школі, отримує зарплату, яка є
недостатньою для утримання сина, забезпечення його необхідними атрибутами для
навчання. Відповідач працює також, отримує стабільну зарплатню, мешкає окремо
від сина і має реальну можливість надавати йому матеріальну допомогу.

Вивчивши
матеріали справи, надані документи, суд приходить до висновку, що  позовні вимоги про стягнення  аліментів на утримання повнолітнього сина
обґрунтовані і підлягають  задоволенню.

Згідно
ст. 198 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх
непрацездатних дочку, сина, потребуючих матеріальної допомоги, при умові, якщо
вони можуть надавати таку матеріальну допомогу. Ст.199 СК України встановлено,
що якщо повнолітні син, дочка продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують
матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення ними 23 років
за умовою, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання
припиняється у разі припинення навчання. Виходячи з матеріалів справи, пояснень
позивачки, у відповідача є можливість утримувати свого повнолітнього сина
ОСОБА_3, який на даний момент є працездатним, але ніде не працює, навчається у
Ізмаїльському вищому професійному училищі
і потребує матеріальної підтримки від батька. Сама позивачка працює,
внаслідок чого отримує заробіток, який не може дозволити забезпечення  встановленого прожиткового мінімуму для сина
у період навчання, крім того вона також частково утримує ще  доньку. З урахуванням вищевикладених
обставин, суд вважає, що відповідач достатньо матеріально забезпечений, має
реальну змогу надавати матеріальну допомогу сину і, враховуючи  обставини справи, матеріальне положення
сторін (на утриманні позивачки перебуває син; відповідач працює, отримує
заробіток, мешкає окремо від родини) задовольняє позовні вимоги позивачки в
повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212,
213  ЦПК України, ст.ст. 182, 198, 199,
200  Сімейного кодексу України, -

В И Р І Ш И В :

Позовні
вимоги  ОСОБА_1  задовольнити.

Стягнути
з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 р.н., уродж. с.Гулянка Красноокнянського району
Одеської області, на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина
ОСОБА_3ІНФОРМАЦІЯ_1 р.н. у розмірі  1/6
частини заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму
для працездатних осіб щомісячно, починаючи з 27.03.2008р. і до закінчення
навчання, але не більше, як до досягнення сином ОСОБА_3 23 років. У разі
припинення навчання,
право на отримання  аліментів сином
ОСОБА_3- припиняється.

Стягнути  з ОСОБА_2
51 грн. держмита в доход держави,
а також 7 грн. 50 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи на користь Територіального управління Державної судової
адміністрації в Одеській області.

Згідно
із  ст. 367 ЦПК України, рішення суду в
частині стягнення аліментів на утримання
підлягає  негайному виконанню - у
межах суми платежу за один місяць.

Рішення
суду набирає законної сили  після
закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про
апеляційне оскарження не буде подано. Якщо буде подано заяву про апеляційне
оскарження, але апеляційна скарга не буде подана протягом двадцяти днів
після  подання заяви про апеляційне
оскарження, рішення суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У
разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не буде скасовано, набирає
законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Строк
оскарження рішення в Апеляційний суд Одеської області  через Ренійський районний суд Одеської
області: 10 днів - з дня проголошення рішення, 20 днів - після подання заяви
про апеляційне оскарження.

Суддя: підпис

Копія
вірна: суддя

Секретар