Справа № 22-507/2008                       Головуючий в 1
інстанції: Бердій М.А.
Доповідач: Демянчук С.В.
суддів судової палати  в цивільних
справах апеляційного суду Рівненської області у складі:
Головуючого судді: Буцяка З.І.
суддів: Демянчук С.В., Григоренка М.П.
при секретарі: Івановій І.С.
розглянула у відкритому судовому засіданні
цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Рівненського
міського суду Рівненської області від 28 лютого 2008 року по справі за позовом
Житлово-комунального підприємства „Покровське” до ОСОБА_1 про розірвання
договору реструктуризації та стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні
Заслухавши суддю-доповідача,
пояснення сторін, які з'явилися в судове засідання, перевіривши матеріали
справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів , -
Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 28 лютого 2008
року позов ЖКП „Покровське” до ОСОБА_1 про розірвання договору реструктиризації
та стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги задоволено
частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ЖКП „Покровське” 1159 грн. 89 коп.
заборгованості за надані житлово-комунальні послуги та понесені ЖКП
„Покровське” судові витрати по справі в розмірі 30 грн. витрат на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Не погодившись з вказаним
рішенням суду ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу. Вважає, що судом першої
інстанції при винесенні рішення не застосовано ряд норм матеріального права та
застосовано норми права, які на дані правовідносини не поширюються.

Вказує, що позивачем не
доведено жодним доказом факту надання послуг відповідачці.

Крім того зазначає, що при
відсутності договору позивач, як виконавець, в силу п. 1 ч. 2 ст. 21 Закону
України „Про житлово-комунальні послуги” не мав перед відповідачем також
зобов'язання по забезпеченню вчасного надання житлово-комунальних послуг
відповідної якості згідно з умовами договору, а відповідач в силу п. 1 ч. 1 ст.
20 цього ж Закону не був наділений кореспондуючим такому обов'язку правом
одержати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги.

Просила скасувати рішення
Рівненського міського суду від 28 лютого 2008 року в частині задоволення позову
та стягнення з ОСОБА_1 1159 грн. заборгованості за надані житлово-комунальні
послуги та ухвалити нове рішення, яким в позові ЖКП „Покровське” до ОСОБА_1
відмовити.

В поданих на апеляційну
скаргу запереченнях позивач вказує на законність та обґрунтованість рішення
суду першої інстанції, просив апеляційну скаргу відхилити.

В судовому засіданні
представник ОСОБА_1 адвокат ОСОБА_2  підтримала
апеляційну скаргу в повному обсязі.

Представник відповідача апеляційну скаргу не визнав, вважає висновки суду
першої інстанції правильними. Просив апеляційну скаргу відхилити, а рішення
суду залишити без змін.

Перевіривши
законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги, а також вимог, заявлених в суді першої інстанції,
правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права,
колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового  задоволення .

Задовольняючи
частково вимоги ЖКП „Покровське” в частині про стягнення з ОСОБА_1  1159 грн. 89 коп. заборгованості за надані
житлово-комунальні послуги , суд першої інстанції виходив зі встановлених
обставин того, що за відповідачкою рахується заборгованість за надані  житлово-комунальні послуги  квартирі АДРЕСА_1 , яка належить на праві
власності відповідачці. За таких обставин відповідачка відповідно до п . 7 ч.2
" Правил користування приміщеннями житлових будинків",  ст.526 ЦК України та ст.68 ЖК України повинна
сплатити зазначену заборгованість за надані житлово-комунальні послуги.

Проте, колегія суддів
повністю з таким висновком погодитися не може
з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК
України передбачено, що рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, коли
суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із
законом.

Обґрунтованим є рішення
ухвалене на основі повного і всебічного з'ясування обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з вимогами пунктів 3, 4
ст.214 ЦПК України при ухваленні рішення суд встановлює характер правовідносин,
зумовлених фактами, що мають місце, та правові норми, якими врегульовані ці
правовідносини.

На порушення зазначених вимог Закону, суд
належним чином не з'ясував характеру правовідносин, що виникли, не встановив,
яка правова норма  підлягає застосуванню
до цих правовідносин, не дав належної оцінки наявним доказам по справі, в
зв'язку з чим суд неправильно застосував норми матеріального права, висновки
суду першої інстанції не відповідають дійсним обставинам справи, що і є
підставою для скасування рішення суду  в
частині, що оскаржується,  з ухваленням
нового рішення по справі про часткове задоволення заявлених вимог.

Доказами
по справі встановлено, що ОСОБА_1 є власником спірної квартири АДРЕСА_1
відповідно до договору дарування  від
15.07.2005 року /а.с. 15/ .

З
того часу, відповідно до наданої позивачем апеляційному суду довідки -
розрахунку,  заборгованість ОСОБА_1 за
надані  житлово-комунальні послуги  по квартирі АДРЕСА_1 перед ЖКП
"Покровське" становить 1039 грн. 11 коп.

Відповідно
до положень ст.526 ЦК України зобов"язвння
має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Ст.
19 ч.1 Закону України "Про житлово - комунальні послуги" передбачено,
що відносини між учасниками договірних відносин в сфері житлово- комунальних
послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Відповідно до п.1 ч.3 ст.20
цього Закону споживач зобов'язаний укласти договір про надання житлово -
комунальних послуг, однак , як встановлено, відповідачка від такого
зобов'язання ухиляється, чого не заперечувала остання.

Встановлено, що позивачем надаються
житлово - комунальні послуги в межах проведеного нарахування; за ненадані
житлово-комунальні послуги проводились перерахунки.

Згідно
принципу диспозитивності цивільного судочинства
/ ст.11 ЦПК України/ суд розглядає цивільні справи не інакше як за
зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до норм ЦПК, в межах
заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб,  які беруть участь у справі. Обов'язок  доказування і подання доказів  процесуальним Законом / ст.60 ЦПК/, покладено
на сторони.
Однак, будь-яких доказів заслуговуючих на увагу і спростовуючих висновки суду ОСОБА_1 про те, що  послуги не
надавалися та в які періоди, остання суду не надала.

Доводи
відповідачки про незастосування судом положень ч. 1ст.19, п.1 ч.2 ст.21 Закону
України "Про житлово- комунальні послуги" не заслуговують на увагу,
оскільки посилання апелянта на зазначені норми Закону жодним чином обставин
встановлених даним рішенням  висновків
суду не спростовують, а , навпаки , узгоджуються з нормами зазначеного Закону.
Так, відповідно до п.1 ч.3 ст.20 цього Закону споживач зобов'язаний укласти
договір про надання житлово - комунальних послуг, однак , як зазначалося,
відповідачка від такого зобов'язання умисно ухиляється, що в свою чергу не
звільняє її від обов'язку по сплаті витрат, які несе ЖКП по утриманні будинку.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 307, 308, 313-315 ЦПК України, ст.
526 ЦК України. ч. 1ст.19, п.1 ч.2 ст.21 , п.1 ч.3 ст.20 Закону України "Про
житлово - комунальні послуги" , колегія суддів, -

В и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
задовольнити
частково.

Рішення
Рівненського міського суду Рівненської області від 28 лютого 2008 року в частині   позовних вимог ЖКП „Покровське” до ОСОБА_1
про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги в сумі 1159
грн.89 коп. скасувати.

Позовні
вимоги ЖКП „Покровське” до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані
житлово-комунальні послуги задовільнити частково та стягнути з ОСОБА_1 на
користь  ЖКП „Покровське” в рахунок
стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги в сумі  1039 грн.11 коп./ одну тисячу тридцять
дев"ять грн/.

В
решті рішення  залишити без змін, а
апеляційну скаргу без задоволення.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку
безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання
ним чинності.

Головуючий :
Буцяк З.І.

Судді :
Демянчук С.В.

Григоренко
М.П.