Справа №
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ   У К Р А Ї Н И

27 червня 2008 року
м.Вінниця

Староміський
районний суд  м.Вінниці в
складі:

головуючого судді:
Сілакова С.М.,

при секретарі:
Нурієвій А.О.,

з участю позивачки
ОСОБА_1,

представника відповідача                                 Малашкіна
М.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Вінниці
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Вінницької міської ради про визнання
права власності на самочинне будівництво,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася
в суд з позовом до Вінницької міської ради про визнання права власності на
самочинне будівництво. Позовні вимоги мотивує тим, що вона є власником 61/100
частин будинковолодіння АДРЕСА_1 в м.Вінниці на підставі рішення третейського
суду від 24.10.2002 року. Частина будинковолодіння складається з: кухні 1-3
площею 8,2 кв.м., кімнати 1-4 площею 14,2 кв.м., сарая В, погріба Д, прихожої
1-1, площею 13,5 кв.м., кімнати 1-5 площею 24,2 кв.м., санвузла 1-2 площею 4,2
кв.м., коридора 1-6 площею 5,5 кв.м., кімнати 1-7 площею 16,2 кв.м., кімнати
1-8 площею 24,7 кв.м. Відповідно до Державного акту на право власності на
земельну ділянку, їй належить 0,0743 га земельної ділянки, на якій розташоване
зазначене будинковолодіння. В 2007 році нею на належній їй земельній ділянці
без належного дозволу було побудовано гараж З площею 23,7 кв.м., сарай З-1
площею 10,13 кв.м. та навіс И розміром 2,15 х 7,45 м. Інший співвласник
будинковолодіння не заперечує проти вище зазначених самочинних споруд та
прийняття їх в експлуатацію. Самочинні споруди відповідають всім
будівельно-технічним, протипожежним, санітарним нормам. Виконком Вінницької
міської ради відмовив їй у прийнятті в експлуатацію та оформленні самочинного
будівництва. Будівництво не порушило жодних прав інших осіб. Просила визнати за
нею право власності на самочинно збудовані споруди: гараж З площею 23,7 кв.м.
(6,0 х 3,95м), сарай З-1 площею 10,13 кв.м. (2,88 х 3,52м) та навіс И розміром
2,15 х 7,45 м.

Позивачка
в судовому засіданні позов підтримала за обставин, викладених в позовній заяві.
Просила позов задоволити, застосувавши ст.376 ЦК України.

Представник відповідача в судовому засіданні
позов не визнав.

Вислухавши пояснення позивачки, представника
відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає
задоволенню.

Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та
заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст.319 ЦК України, власник
володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник
має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до ст.376 ЦК України, житловий
будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним
будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не
була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно
затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.
Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням
суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній
ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної
ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно.

Судом встановлено, що на підставі рішення
третейського суду від 24.10.2002 року позивачка ОСОБА_1 є власником 61/100
частин будинковолодіння по АДРЕСА_1 в м.Вінниці, яка складається з: кухні 1-3
площею 8,2 кв.м., кімнати 1-4 площею 14,2 кв.м., сарая В, погріба Д (право
постійного користування); а також з передачею у власність прихожої 1-1, площею
13,5 кв.м., кімнати 1-5 площею 24,2 кв.м., санвузла 1-2 площею 4,2 кв.м.,
коридора 1-6 площею 5,5 кв.м., кімнати 1-7 площею 16,2 кв.м., кімнати 1-8
площею 24,7 кв.м. Право власності ОСОБА_1 зареєстровано в КП «Вінницьке обласне
об»єднане бюро технічної інвентаризації» 24.10.2002 року.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 в 2007 році,
самочинно без належного дозволу з метою покращення житлових умов проживання та
господарювання, на земельній ділянці, що розташована по АДРЕСА_1 в м.Вінниці,
здійснено будівництво споруд: гаража З площею 23,7 кв.м. (6,0 х 3,95м), сарая
З-1 площею 10,13 кв.м. (2,88 х 3,52м) та навісу И розміром 2,15 х 7,45 м.

Згідно Державного акту на право власності на
земельну ділянку від 04.03.2003 року, виданого на підставі рішення Вінницької
міської ради, ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 0,0743 га, що
розташована по АДРЕСА_1 в м.Вінниці.

Враховуючи, що самочинне будівництво за адресою
м.Вінниця АДРЕСА_1 в м.Вінниці зведено з дотриманням будівельних, санітарних,
архітектурних, протипожежних норм та правил, земельна ділянка використовується
за призначенням, самочинне будівництво не порушує права інших осіб, а також те,
що позивачкою отримано державний акт на право власності на зазначену земельну
ділянку, суд вважає можливим визнати за ОСОБА_1 право власності на самочинно
збудовані споруди, а саме: гараж З площею 23,7 кв.м. (6,0 х 3,95м), сарай З-1
площею 10,13 кв.м. (2,88 х 3,52м) та навіс И розміром 2,15 х 7,45 м.

Суд розглядав справу в межах заявлених вимог та
на підставі наданих сторонами доказів.

На
підставі викладеного, керуючись ст. ст. 319, 375, 376 ЦК України, ст.ст.
10,11,60, 209, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в :

Позов
задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на самочинно
збудовані будівлі: гараж З площею 23,7 кв.м. (6,0 х 3,95м), сарай З-1 площею
10,13 кв.м. (2,88 х 3,52м) та навіс И розміром 2,15 х 7,45 м., в
будинковолодінні по АДРЕСА_1 в м.Вінниці.

Заяву про
апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня
проголошення рішення суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається до
апеляційного суду Вінницької області через Староміський районний суд м.Вінниці
протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя: