Справа № 2-24/08
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М       У
К Р А Ї Н И

07 квітня 2008 року
Деснянський районний суд м. Чернігова

у
складі  судді Бечко Є.М.

при
секретарі  Шамаріній Т.В.,

за  участю
відповідачів,

представників  сторін: ОСОБА_1.,

ОСОБА_2.

розглянувши у відкритому  судовому
засіданні в залі суду у м. Чернігові цивільну справу за позовом  ОСОБА_3, ОСОБА_4до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ЧМВ УМВС
України в Чернігівській області про
визнання  недійсними заповіту,  договору
дарування, свідоцтва  про  право
власності  на  житло, витребування  майна
з  незаконного  володіння,
скасування  реєстрації проживання
та  реєстрацію  права власності,     виселення,
усунення  перешкод  у
користуванні  власністю,  відшкодування
матеріальної  та  моральної шкоди,

встановив:

Позивачі змінивши та доповнивши
позовні  вимоги  просять:

1. Визнати недійсний договір дарування
1/2 частини квартири АДРЕСА_1, посвідченого державним нотаріусом першої
Чернігівської нотаріальної контори Фефеловою Ю.К., зареєстрованою в реєстрі 14
січня 2005 р. за № 2-71.

2. Заповіт ОСОБА_7. від 16 грудня 2004
р. зареєстрованого в реєстрі № 2-6241 визнати нікчемним.

3. Визнати стан ОСОБА_7. під час
вчинення вище згаданих правочинів як такий, коли вона не усвідомлювала значень
своїх дій та (або) не могла керувати ними.

4. Визнати недійсним свідоцтво про право
власності на житло, видане на ім'я ОСОБА_5 на підставі договору дарування &frac12; частини квартири
АДРЕСА_1

5. Відмінити реєстрацію права власності на
нерухоме майно Чернігівського міжміського бюро технічної інвентаризації -
реєстраційний номер 1802762 номер запису 17102 в книзі 178 від 08 квітня 2005р.

6. Зобов'язати сектор у справах
громадянства, іміграції та реєстрації фізичних осіб Деснянського відділу
міліції України в Чернігівській області відмінити паспортну цію ОСОБА_5 та
ОСОБА_6 за  адресою АДРЕСА_1та виселити
їх із квартири.

7. Витребувати від ОСОБА_5. і ОСОБА_6.,
із незаконного володіння та користування &frac12;
частини квартириАДРЕСА_1, що належить
нам згідно свідоцтва про право на спадщину від 03.09.2003 р. за №2-3004 та
зобов'язати ОСОБА_5. негайно в залі суду передати ОСОБА_3. ключі від
вищезгаданої квартири.

8. Зобов'язати ОСОБА_5. та ОСОБА_6.
припинити дії, що порушують право власності ОСОБА_3. та ОСОБА_4. на &frac12; частину вищезгаданої квартири. Надати можливість ОСОБА_3. та ОСОБА_4. в
любий час користуватись та розпоряджатись своєю власністю.

9. Стягнути в рівних частинах з ОСОБА_5.
та ОСОБА_6. на  користь ОСОБА_3. кошти в
розмірі 16009 грн. 66 коп. в якості відшкодування матеріальної шкоди завданої
незаконними діями.

10. Стягнути в рівних частинах з
ОСОБА_5. та ОСОБА_6. на відшкодування
моральної шкоди заподіяної незаконними діями на користь ОСОБА_3. кошти в
розмірі 750 гривень, на користь ОСОБА_4. - кошти в  розмірі 750 гривень.

11.Стягнути в рівних частинах з ОСОБА_5.
та ОСОБА_6. на користь ОСОБА_3  кошти в
розмірі 245 грн. 60 коп. в якості відшкодування витрат по сплаті державного
мита та витрат інформаційно-технічне забезпечення по розгляду судової справи.

Свої вимоги  мотивують тим, що їм, позивачам по справі,
ОСОБА_3. та ОСОБА_4., згідно свідоцтва про право на спадщину від 04.09.2003р.
зареєстрованого в реєстрі за №2-3004 посвідченого державним нотаріусом
Чернігівської державної нотаріальної контори та витягу про права власності на
нерухоме майно Чернігівського міжміського бюро технічної інвентаризації
належить &frac12; частина однокімнатної квартири АДРЕСА_1

Другою половиною вищезгаданої квартири
володіла ОСОБА_7.

За її
життя вони давали можливість ОСОБА_7користуватись їхнім майном. Після її
смерті ІНФОРМАЦІЯ_1відповідачі захопили і до цього часу безпідставно утримують
в своєму володінні і користуванні ОСОБА_5і ОСОБА_6, використовуючи їх власність
для власного збагачення.

ОСОБА_6. і ОСОБА_5. замінили замок на
вхідних дверях квартири та не надають їм доступу до неї, чим позбавляють права
використання майна для задоволення власних потреб. ОСОБА_5. і ОСОБА_6.
порушують правила користування приміщення та правила гуртожитку. Вони понад 31
місяць набули та здійснюють зберігання їхнього майна без достатньої правової
підстави. На вимоги безпосередньо до них та через органи комунального
господарства і внутрішніх справ що до відновлення їх прав незаконні набувачі не
реагують, фактами що підтверджують дану поведінку незаконних набувань є акт
ЖЕУ-10 від 21.12.2005 р., звернення до Деснянського відділу міліції м.
Чернігова та прокуратури м. Чернігова

Зазначають,  що згідно ст. 1212 ЦК України особа, яка
набула майна або зберігала його у себе за рахунок іншої особи без достатньої
правової підстави, зобов'язана повернути потерпілому це майно. Цю вимогу закону
відповідачі не виконують. В зв'язку з тим, що їх позбавлено права користуватись
житлом і вони його не можуть використовувати для задоволення власних потреб,
виникла значна наша заборгованість перед комунальними підприємствами. Цей борг
станом на 1 лютого 2008 р. складає 1794,67 грн.

Захопивши житло цими послугами
скористалися відповідачі, тому згідно підпункту 4 пункту 3 ст. 1212 ЦК України вони
повинні сплатити цей борг в якості компенсації за заподіяну їм шкоду.

Захопивши вказане житло відповідачі
позбавили їх права розпоряджатися своїм майном.

У грудні 2005 року позивачі зробили
спробу продати свою частину квартири за 18 тис. грн., що значно нижче ринкової
вартості. Відповідачі любими засобами перешкоджали їм у цьому. По-перше вони
недавали можливість техніку Чернігівського МБТІ оглянути квартиру для
підготовки  витягу з реєстру прав
власності на нерухоме майно. На надіслану в установленому порядку пропозицію
щодо купівлі частини, квартиру ОСОБА_5. повідомила нотаріуса про те що вона
звернулася до суду заборону про відчудження нашого майна. На що відповідно
нотаріус відреагувала відмовивши у вчиненні правочину.

У зв'язку з тим, що їх позбавили права
продати майно, вони зазнали збитків на оформлення витягу з Реєстру в розмірі
176 грн. 75 коп., на нотаріальне оформлення та доставку офіційної пропозиції,
щодо купівлі частини квартири в розмірі 60 грн. Згідно п. 1 ст.22 ЦК України
особа, якій задано збитків у результаті порушення її цивільного права, має
право на її відшкодування, крім того ними упущена вигода щодо отримання
додаткового доходу від здачі належного їм майна в оренду - у них була
домовленість з двома студентами Чернігівського державного політехнічного
університету щодо здачі їм в найм нашої житлової площі з двома ліжками з
оплатою за це 100 грн. на місяць з кожної. У зв'язку з тим, що цього не
сталося, упущена вигода в розмірі
6200грн.(100*2*31міс =6200 грн.)

Також упущена вигода щодо ефективного
використання коштів які вони могли б отримати від продажу частини квартири. Цей
правочин міг бути здійснений 15 березня 2006 року. Розміщення коштів в розмірі
18 тис. грн. в депозит у кредитній спілці «Народна воля» дав би їм можливість
до 01 березня 2008 року отримати відсотки в розмірі 7746 грн. 41 коп. (18 тис.
грн. * 714 днів * 22% : 365 днів). Не маючи можливості використовувати майно у
власних цілях довелось брати кредити на нагальні потреби. На їх обслуговування
із сімейного бюджету будо оплачено процентів в розмірі 31 грн. 83 коп.

Таким чином, протиправними діями
відповідачів ОСОБА_3. завдано матеріальної шкоди на суму 16009 грн. 66коп.

Всі протиправні дії відповідачів, щодо
самовільного захоплення належної частини квартири та за рахунок цього власне їх
збагачення призвело до значних душевних страждань, тому, що вони не очікували
такого нахабного нехтування їх конституційними правами.

Ця частина однокімнатної квартири
дісталася їм у спадок від ОСОБА_8., батька позивачки ОСОБА_3. Кошти на
придбання цього майна надавала їх сім'я, для цього брали також кредит в банку.
Вони сподівались, що це майно нам знадобиться у скрутну хвилину, але на жаль
цього не відбулося.

В результаті протиправних дій
відповідачів різко погіршився їхнього здоров'я.

ОСОБА_3. постійно відчуває недомагання,
головну біль, головокружіння, перевищує норму кров'яний тиск. Це позначилось на
її працездатності - кількості та якості виконаної роботи.

Крім того, різко погіршився
психологічний стан в сім'ї. Замість того, щоб використовувати свій вільний час
на відновлення працездатності, інтелектуальний розвиток членів сім'ї та
відпочинок, створення додаткових матеріальних благ, члени сім'ї змушені
використовувати час на підготовку різних клопотань, відвідування різних
установ, перебування в суді, отримання різноманітних юридичних консультацій.
Все це крім матеріальних, потребує значних емоційних сил та витрат енергії.
Тобто їх примусили, всупереч волі, неефективно використовувати час для
відпочинку та грубо втрутились у приватне життя.

Страждання ОСОБА_4. полягає в тому, що
після закінчення інституту вона майже рік не могла знайти роботу за отриманою
спеціалізацією  та змушена перенавчатися
щоб отримати більш затребувану спеціальність. А на це, як відомо потрібні
кошти, тому що навчання платне. Те, що залишалася без засобів існування та не
могла у власних цілях використовувати свою власність, призвело до душевних
страждань, що поглиблювалось безсиллям перед свавіллям відповідачів.

Вони зазнали моральних страждань із-за
того, що на протязі майже трьох років відчували невпевненість за своє майно в
зв'язку з позбавлення права володіння користування та розпорядження житлом.

В
судовому  засіданні  представник
позивачів  підтримав позов.

Відповідачі  ОСОБА_5., ОСОБА_6. та їх  представник у
судовому  засіданні позов  не
визнали,  мотивуючи,  що ОСОБА_7. спочатку  заповідала
ОСОБА_5. &frac12; частину спірної
квартири,  а  потім і
подарувала  її.

Представник ЧМВ УМВС України в
Чернігівській  області  у судове
засідання  не  з'явився,  про  розгляд
справи  сповіщався,  про
відкладення  справи  не
звертався.

За  вказаних  обставин суд
вважає  за  можливе
розглянути  справу  у
відсутність  осіб,  що не
з'явились.

Заслухавши
пояснення  осіб,  які беруть
участь  у  справі, поясненя експерта  дослідивши
матеріали  справи,  суд
приходить  до  висновку,
що  позов  не
підлягає  задоволенню.

В  судовому  засіданні
встановлено,  що згідно свідоцтва про право на спадщину від
04.09.2003р. зареєстрованого в реєстрі за №2-3004 та посвідченого державним
нотаріусом Чернігівської державної нотаріальної контори та витягу про права
власності на нерухоме майно Чернігівського міжміського бюро технічної
інвентаризації, ОСОБА_3. та ОСОБА_4. належить &frac12; частина однокімнатної квартириАДРЕСА_1

Другою половиною вищезгаданої квартири
на  підставі  свідоцтва
про  право власності  на
житло,  виданого ВО “ЧРПЗ” від
03.09.1993 року  та рішення  Деснянського
райсулу м. Чернігова від 10.12.1997 року,  зареєстрованими  в
Чернігівському МБТІ 05.06.1998 року за
реєстровим  № 17102, володіла
ОСОБА_7,  яка  померла ІНФОРМАЦІЯ_1

16 грудня 2004 р. ОСОБА_7. склала
заповіт,  згідно  якого
заповідала все  своє  майно
ОСОБА_5. Заповіт  було  зареєстровано в нотаріальній конторі в
реєстрі за № 2-6241.

14.01.2005 року ОСОБА_7. уклала договір
дарування 1/2 частини квартириАДРЕСА_1ОСОБА_5, який  був посвідчений державним нотаріусом першої
Чернігівської нотаріальної контори Фефеловою Ю.К. та  зареєстрований в реєстрі 14 січня 2005 р. за
№ 2-71.

Реєстрація права власності на спірну
квартиру була  здійснена Чернігівським
МБТІ 08 квітня 2005року,  реєстраційний
номер 1802762, номер запису 17102 в книзі 178.

Представник  позивачів зазначав,  що на
момент  укладення  заповіту
та договору  дарування
ОСОБА_7.  була  психічно
хворою та  не могла  усвідомлювати
значення  своїх  дій
та  керувати  ними,
в  зв'язку  з  чим вказані
правочини слід  визнати  недійсними, а
їх  реєстрацію та  реєстрацію
проживання  відповідачів належить  скасувати.

Однак, висновки акту №10 амбулаторної посмертної
судово-психіатричної  експертизи
спростовують дані  твердження  представника
позивачів. ОСОБА_7. на  час  складання
заповіту та укладання
договору  дарування не  була
позбавлена можливості усвідомлювати  значення
своїх  дій  та
керувати  ними.

За
вказаних обставин  у  суду
немає  підстав  вважати ОСОБА_7. такою, що не могла  усвідомлювати
значення  своїх  дій
та  керувати  ними
на  час
складання  заповіту та
укладання  договору  дарування,
в  зв'язку  з  чим у
задоволенні  цієї частини
позовних  вимог належить  відмовити.

За  вказаних
обставин немає  підстав  для
скасування  реєстрації  права
власності та  свідоцтва про  право
власності, оскільки  вони  здійснені
на  підставі  належних
правовстановлюючих  документів.

Немає  підстав  для
виселення відповідачів  з  власної
квартири, а  також  і
реєстрації  проживання,
оскільки  власник,  а
також члени  його  сім'ї вправі  використовувати  власне
житло  для  свого
проживання.

Щодо вимог про витребування з
незаконного володіння та користування відповідачів &frac12; частини квартириАДРЕСА_1, що належить позивачам згідно свідоцтва про право
на спадщину від 03.09.2003 р. за №2-3004 та зобов'язати ОСОБА_5. негайно в залі
суду передати ОСОБА_3. ключі від вищезгаданої квартири, суд  також  вважає їх
такими,  що  не
підлягають  задоволенню,  оскільки
спірна  квартира є  однокімнатною,  а
отже  неподільною,  а
з  врахуванням  права
власності обох  сторін на  неї
володіння  та  користування
відповідачів є  правомірним
та  повинне здійснюватись  за погодженням  сторін. Щодо
передачі  ключів,  то
позивачка не  з'явилась  у  судове
засідання та, крім  того суду
не  надано доказів  того,
що відповідачі  не  надавали їй ключі,  оскільки
вона  не  зверталась
до них  з такою  вимогою.

Щодо зобов'язання ОСОБА_5. та ОСОБА_6.
припинити дії, що порушують право власності ОСОБА_3. та ОСОБА_4. на &frac12; частину вищезгаданої квартири, надання можливість ОСОБА_3. та ОСОБА_4. в
любий час користуватись та розпоряджатись своєю власністю,  то
суду  також  не
надано  доказів того  що
відповідачі створювали ОСОБА_3. та ОСОБА_4. перешкоди у
користуванні   половиною  спірної
квартири. Позивачі постійно
проживають  за  іншою
адресою та  не  зазначили
у  який  саме
спосіб вони  збираються  користуватись та  розпоряджатись  своєю
власністю на  частину   вказаної
квартири, в  зв'язку  з  чим
у  задоволенні   цієї
частини  позовних  вимог також належить відмовити.

Вимоги
позивачів  про стягнення в рівних
частинах з ОСОБА_5. та ОСОБА_6. на
користь ОСОБА_3. кошти в розмірі 16009 грн. 66 коп. в якості
відшкодування матеріальної шкоди, завданої незаконними діями та про стягнення в
рівних частинах з ОСОБА_5. та ОСОБА_6. на відшкодування  моральної шкоди заподіяної незаконними діями
на користь ОСОБА_3. кошти в розмірі 750 гривень, на користь ОСОБА_4. - кошти
в  розмірі 750 гривень позивачами не  обгрунтовані та  не
доведені належними  засобами  доказування. Крім того суду  не надано доказів для підстав  вважати
дії  відповідачів неправомірними,   наявність
яких та  їх
причинно-наслідковий  зв'язок  з  настанням
негативних  наслідків  для
позивачів став би  підставою для
відшкодування  шкоди,  в  зв'язку  з  чим
належить  відмовити  і у цій
частині   позовних  вимог.

За  вказаних  обставин також  відсутні
підстави для   відшкодування  на
користь  позивачів  судових
витрат.

Керуючись ст.ст. 10, 60,  88, 209, 212, 213 ЦПК України,  ст.ст. 13, 14, 16, 22, 23, 203, 210, 215,
225, 310, 316, 317, 358-360, 382, 386,  1066,
1067, 1212-1214 ЦК України, ст.ст. 116, 156, 157 ЖК України, суд,-

вирішив:

В  задоволенні  позову
відмовити.

Рішення  може  бути
оскаржене до апеляційного  суду
Чернігівської  області.

Заява  про апеляційне  оскарження рішення  суду може
бути  подана протягом десяти  днів з дня
його проголошення.

Апеляційна скарга на рішення суду
може бути  подана протягом
двадцяти днів після  подання  заяви про
апеляційне  оскарження.

С у д д я