Колегія суддів Судової палати у
цивільних справах
Верховного Суду України в складі:
головуючого        Гнатенка А.В,
суддів:                   Берднік І.С.,                                Данчука
Григор&acute;євої Л.І.,                          Косенка В.Й., -
розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом відкритого акціонерного товариства „Енергопостачальна
компанія „Дніпрообленерго” до ОСОБА_1про стягнення збитків; за зустрічним
позовом ОСОБА_1до відкритого акціонерного товариства „Енергопостачальна
компанія „Дніпрообленерго” про відшкодування моральної шкоди, за касаційною
скаргою відкритого акціонерного товариства „Енергопостачальна компанія
„Дніпрообленерго” на рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська
Дніпропетровської області від 10 січня 2007 року та ухвалу апеляційного суду
Дніпропетровської області від 16 липня 2007 року,
в с т а н о в и л а :
У квітні 2006 року відкрите
акціонерне товариство „Енергопостачальна компанія „Дніпрообленерго” (далі - ВАТ
„ЕК „Дніпрообленерго”) звернулось у суд із позовом до ОСОБА_1. про стягнення
Позивач зазначав, що 10 червня 2004
року під час планової перевірки стану електричних приладів обліку та
електроустановок у квартирі АДРЕСА_1у присутності відповідача було виявлено
порушення п. 48 Правил користування електричною енергією для населення -
пошкодження пломби приладу обліку, про що складений акт № 00004228.
Відповідно до Методики обчислення
розміру відшкодування збитків, нанесених електропостачальнику внаслідок
порушення споживачем Правил користування електричною енергією для
населення,  розмір нанесених збитків
складає  929, 6 грн.
Цей розмір збитків позивач  просив стягнути з відповідача.
У червні 2006 року ОСОБА_1.
звернувся з зустрічним позовом до ВАТ „ЕК „Дніпрообленерго” про відшкодування
моральної шкоди у розмірі 1 000 грн., заподіяної йому неправомірними діями
відповідача, який 25 жовтня 2005 року на 45 днів безпідставно відключив
електропостачання у квартирі АДРЕСА_1у зв ?язку з непогашенням ним суми
збитків, нарахованих на підставі акту № 00004228 від 10 червня 2004 року.
Рішенням Дніпровського районного суду м.
Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 10 січня 2007 року, залишеним
без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 16 липня 2007
року, у задоволені позову ВАТ „ЕК „Дніпрообленерго” відмовлено. Зустрічний
позов ОСОБА_1. задоволено.

У касаційній скарзі ВАТ „ЕК „Дніпрообленерго”, посилаючись на порушення судами норм матеріального й
процесуального права, просить  скасувати
постановлені у справі судові  рішення, а справу направити на новий
розгляд.

Касаційна скарга підлягає
задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог ВАТ „ЕК „Дніпрообленерго”  про
стягнення з ОСОБА_1. 929, 6 грн.
збитків; суд виходив з того, що
письмового договору на постачання електроенергії між позивачем та
відповідачем не було укладено, а
фактичне користування відповідачем електроенергією  в
квартиріАДРЕСА_1 до оформлення права власності на зазначену квартиру в
порядку спадкування  не може бути
підставою для задоволення позовних
вимог.

Проте  такого висновку суд дійшов з порушенням норм
матеріального й процесуального права.

Главою 61 ЦК України, Законом України “Про енергетику”, Правилами
користування електричною енергією для населення
не встановлена обов ?язкова письмова форма договору про користування
електричною енергією.

Відповідно до ч. 2 ст. 205 ЦК
України, правочин, для якого законом не встановлена  обов ?язкова письмова форма, вважається
вчиненим, якщо  поведінка сторін засвідчує
їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

Судом, у порушення ст. ст. 10, 214, 215 ЦПК України,  не встановлено, чи свідчить поведінка сторін
про фактичне укладення ними договору на користування електроенергією, хто
фактично користувався квартирою № АДРЕСА_1та
електроенергією, що постачалась в цю квартиру,
після смерті 10 березня 2000 року попереднього власника  квартири ОСОБА_2.; не перевірено пояснення представника ВАТ „ЕК
„Дніпрообленерго” про те, що ОСОБА_3.  з 2002 року був наймачем квартири та проводив
оплату спожитої електроенергії.

Розглянувши зустрічні позовні вимоги ОСОБА_1. про стягнення з ВАТ „ЕК „Дніпрообленерго” 1 000 грн. моральної шкоди, суд дійшов висновку про
неправомірність дій відповідача по відключенню енергопостачання в квартирі
позивача 25 жовтня 2005 року та задовольнив ці вимоги на підставі ст. 1167 ЦК.

З таким висновком  суду
погодитись також не можна.

Стаття  1167 ЦК України передбачає підстави
відшкодування моральної шкоди у разі виникнення деліктних правовідносин.

Судом встановлено, що 14 квітня
2005 року після оформлення ОСОБА_1. права власності на квартиру № АДРЕСА_1в
порядку  спадкування між ВАТ „ЕК
„Дніпрообленерго” та ОСОБА_1. було укладено письмовий договір на користування
електричною енергією, а  25 жовтня 2005
року працівники ВАТ „ЕК „Дніпрообленерго” вчинили дії з порушенням умов
договору.

Тому суд, застосувавши до даних
правовідносин правила ст. 1167 ЦК України, усупереч вимогам ст. ст. 214,
215  ЦПК України, не з&cent;ясував характер правовідносин, що виникли між сторонам.

Крім того, вирішуючи питання про
правомірність відключення енергопостачання в квартиру ОСОБА_4. за несплату ним
заборгованості по акту  № 00004228  від  10
червня 2004 року,  суд не перевірив
пояснення ОСОБА_1. про відсутність у нього боргу на час укладення договору на
користування електроенергією.

На вказані порушення судом першої
інстанції не звернув уваги й суд апеляційної інстанції, який залишив рішення
суду першої інстанції без змін.

З урахуванням наведеного ухвалені у
справі  рішення підлягають скасуванню з
передачею справи на новий  розгляд до
суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338, 345 ЦПК України,
колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу відкритого
акціонерного товариства „Енергопостачальна компанія „Дніпрообленерго”
задовольнити.

Рішення Дніпровського районного
суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 10 січня 2007 року та
ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 16 липня 2007 року
скасувати.

Справу передати на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                     А.В.
Гнатенко

Судді:                                                                І.С.
Берднік

Л.І.
Григор&acute;єва

В.Г.
Данчук

В.Й.
Косенко