справи: 2-215
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

18 вересня 2008 року                              Маневицький
районний суд Волинської області

в
складі: головуючого - судді                              Покидюка М.В.

при
секретарі
Каращук В.С.

з
участю: позивача
ОСОБА_1

представників
відповідачів
Ткачука І.Г., Прокопчука М.П.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в смт. Маневичі цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до Довжицької сільської ради Маневицького району Волинської області,
ВАТ „Державний ощадний банк України” про визнання права власності на спадкове
майно,

ВСТАНОВИВ:

24 березня 2008 року
ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Довжицької сільської ради ради
Маневицького району Волинської області, ВАТ „Державний ощадний банк України”
про визнання права власності на спадкове майно.

Свої вимоги обґрунтував тим,
що його рідній сестрі, ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, належав житловий
будинок з господарськими приміщеннями по АДРЕСА_1. ОСОБА_2 в шлюбі не
перебувала, її син, який не був одруженим - помер ІНФОРМАЦІЯ_2. Після смерті
ОСОБА_2 відкрилася спадщина на все належне їй на праві власності майно. Заповіт
вона не посвідчувала. Спадкоємцем за законом другої черги за законом є позивач
ОСОБА_1, який у встановлений законом 6-ти місячний строк з дня відкриття
спадщини. Успадкував належне його сестрі ОСОБА_2 майно шляхом подачі заяви в
нотаріальну контору про прийняття спадщини, що підтверджується зареєстрованою
заявою від 13 лютого 2008 року. Крім того, ОСОБА_2 належав грошовий вклад в
Маневицькому ТВБВ № 10002/044 ВАТ „Державний ощадний банк України” на рахунку НОМЕР_3

Отримати свідоцтво про
право на спадщину на перелічене вище майно в даний час він не може через
відсутність на будинковолодіння правовстановлюючих документів і позасудовим
порядком вирішити це питання неможливо.

Посилаючись на зазначені
обставини, просив суд визнати за ним в порядку спадкування право власності на
будинковолодіння та грошовий вклад належні до смерті його рідній сестрі
ОСОБА_2

Позивач ОСОБА_1 позовні
вимоги підтримав повністю з підстав, викладених у позовній заяві, пояснив, що
він як єдиний спадкоємець за законом після смерті сестри своєчасно прийняв
спадщину і практично вступив в управління та володіння спадковим майном. Через
відсутність правовстановлюючих документів він не може оформити своїх спадкових
прав, а тому просить суд визнати за ним право власності на спадкове майно,
вказане в позовній заяві.

Представники відповідачів
Ткачук І.Г, Прокопчук М.П. позовні вимоги визнали повністю, не заперечують
проти визнання за позивачем права власності на житловий будинок з господарськими
приміщеннями по АДРЕСА_1 та грошовий вклад у ВАТ „Державний ощадний банк
України”. Будь-якого спору щодо даного майна немає.

Заслухавши пояснення
сторін, проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний і
підлягає до повного задоволення.

Згідно
з ч. 2 ст. 12 Закону України „Про власність” від 7.02.1991 року громадянин набуває права власності на доходи від участі в суспільному  виробництві,
індивідуальної  праці,  підприємницької діяльності,  вкладення
коштів  у  кредитні
установи,  акціонерні товариства,
а також на майно, одержане внаслідок успадкування  або укладення інших угод, не заборонених
законом.

Відповідно
до ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах,
що не заборонені законом, зокрема із правочинів.          Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше
прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не
встановлена судом.

Згідно
ст. 1216 Цивільного кодексу України
спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка
померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1262 Цивільного кодексу
України у другуу чергу право на спадкування за
законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька,
так із боку матері.

Частиною 2 ст. 1228 Цивільного кодексу України
передбачено, що право на вклад входить до складу спадщини незалежно від способу
розпорядження ним.

Згідно ст. 549 Цивільного кодексу України (в редакції 1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив
в управління або  володіння спадковим
майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття
спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути
вчинені  протягом шести місяців з дня
відкриття спадщини.

З
оглянутого в судовому засіданні свідоцтва про смерть НОМЕР_2 від 28 серпня 2007
року встановлено, що ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1, а згідно свідоцтва про
смерть НОМЕР_1 від 9 листопада 2005 року відомо, що ОСОБА_3, син
спадкодавця,  помер ІНФОРМАЦІЯ_2.

Той факт, що покійна ОСОБА_2 була власником житлового будинку з
господарськими приміщеннями
по АДРЕСА_1,  та власником
грошового вкладу в Маневицькому ТВБВ № 10002/044 ВАТ „Державний ощадний банк
України” на рахунку НОМЕР_3,
крім визнання цієї обставини сторонами, підтверджується, дослідженими судом, технічним
паспортом на даний будинок, довідкою Довжицької сільської ради № 481 від 11
березня 2008 року та експертним висновком про відповідність індивідуального
житлового будинку з господарськими приміщеннями, що знаходиться по АДРЕСА_1
діючим державним будівельним, санітарним і пожежним нормам від 28 серпня 2008
року.

Родинні
відносини позивача з ОСОБА_2, як рідної сестри з братом, встановлено згідно свідоцтв про народження
НОМЕР_4 від 27 листопада 1952 року та НОМЕР_5 від 18 березня 1954 року, виданих в с. Яблунька
Колківського району Волинської області,
які теж досліджені судом.

Заявою
в нотаріальну контору про прийняття спадщини № 820 від 13 лютого 2008 року, доведено факт прийняття позивачем спадкового майна. З цієї ж
довідки та із свідоцтва про смерть ОСОБА_3 НОМЕР_6 від 9 листопада 2005 року
доведено, що ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем за законом другої черги.

Відповідно
до ч. 3 ст. 1296
Цивільного кодексу України відсутність свідоцтва про право на спадщину не
позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Аналізуючи зібрані та
досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що позивач
ОСОБА_1, являючись спадкоємцем за законом на житловий будинок з господарськими
приміщеннями, який знаходиться по АДРЕСА_1 та грошовий вклад у ВАТ „Державний
ощадний банк України”, що належали ОСОБА_2, фактично набув на них
право власності. На даний час право власності на це майно ніким не оспорюється,
а тому суд вважає, що є всі підстави для визнання права власності на вказане
будинковолодіння та грошовий вклад за ОСОБА_1

Керуючись
ст.ст. 4, 10, 11, 60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 328, 1216, 1262,
1296 ЦК України (2003 року), ст. 549 ЦК України (1963 року), ст. 12 Закону
України „Про власність” від 07.02.1991 року, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності
на житловий будинок з господарськими приміщеннями, який знаходиться по АДРЕСА_1
та грошовий вклад з нарахованими процентами та компенсацією, який знаходиться в
Маневицькому ТВБВ № 10002/044 ВАТ „Державний ощадний банк України” на рахунку
НОМЕР_3, які належали ОСОБА_2

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області через
Маневицький районний суд шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом
десяти днів з дня проголошення рішення і поданням після цього протягом двадцяти
днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в
порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Рішення набирає законної сили протягом десяти днів з дня його проголошення,
якщо не буде подана заява про апеляційне оскарження. Якщо подається заява про
апеляційне оскарження, рішення набирає законної сили протягом двадцяти днів,
якщо не буде подана апеляційна скарга. У випадку подачі апеляційної скарги,
рішення набирає законної сили після розгляду справи судом апеляційної
інстанції.

Суддя: