Справа № 2-378
Рішення

Іменем України

«09» жовтня 2008 р. Корабельний районний суд м. Миколаєва

у складі: головуючого у справі судді –

Шкірай М.І.

при секретарі –

Ляшенко М.М.

за участю позивача –

ОСОБА_1
.

за участю відповідачів –

ОСОБА_2
.,
ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за позовом
ОСОБА_1
до
ОСОБА_2
,
ОСОБА_3
,
ОСОБА_4
про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП, -

Встановив

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, уточнивши який в судовому засіданні, просив зобов?язати відповідача придбати для позивача такий самий автомобіль - RENAULT 11 не менше 1987 року випуску, такої ж якості, в такому ж стані і в такій же комплектації, як до моменту нанесення шкоди, для чого встановити відповідачу строк. А також у разі невиконання у встановлений строк рішення про придбання автомобіля, відшкодувати позивачу вартість відновлюваного ремонту автомобіля у розмірі 49398 грн. Крім того позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь 5000 грн. – моральної шкоди та судові витрати.

В обґрунтування позову позивач вказував, що 04.10.2003 року в м. Миколаєві по пр. Октябрському водій автомобіля ВАЗ-2103, державний реєстраційний номер
НОМЕР_1
,
ОСОБА_4
, грубо порушивши правила дорожнього руху здійснив зіткнення із автомобілем RENAULT 11, державний реєстраційний номер
НОМЕР_2
, що належить позивачу. Крім того, позивач вказував, що внаслідок ДТП йому були нанесені тілесні пошкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, пошкодження грудної клітини. Таким чином окрім матеріальної шкоди позивачу була нанесена моральна шкода, що виявилася у душевних стражданнях, нервове потрясіння.

Відповідач
ОСОБА_3
в судовому засіданні позов не визнала, вказувала, що продала автомобіль ВАЗ-2103, державний реєстраційний номер
НОМЕР_1
ще у 2003 році
ОСОБА_2
по генеральній довіреності.

Відповідач
ОСОБА_2
позов не визнав, вказував, що придбав автомобіль ВАЗ-2103, державний реєстраційний номер
НОМЕР_1
за три місяці до аварії та передав у користування
ОСОБА_4
, не заперечував факт ДТП та не оспорював розмір шкоди, заявлений позивачем, але разом з тим, позов не визнав, вказуючи на те, що відповідати за скоєну ДТП повинен
ОСОБА_4
. як безпосередньо винний учасник ДТП.

Відповідач
ОСОБА_4
. в судове засідання не з?явився, заперечення проти позову до суду не надав, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином і своєчасно.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

В силу ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно ст. 1166 ЦК України, шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно п. 4 Постанови пленуму Верховного суду України № 6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав - договору оренди, довіреності тощо.

Разом з тим суд вважає за необхідне стягнути шкоду, завдану позивачу в солідарному порядку як з власника джерела підвищеної небезпеки –
ОСОБА_2
, так і з
ОСОБА_4
, як безпосереднім винуватцем зазначеної ДТП.

Що стосується вимог про відшкодування моральної шкоди, суд вважає, про необхідність задоволення таких, оскільки відповідають вимогам ст. 1167 ГК України, враховуючи характер і обсяг страждань, яких зазнав позивач виходячи із засад розумності, виваженості і справедливості.

В судовому засіданні встановлено, що 04.10.2003 року відбулася дорожньо-транспортна пригода.
ОСОБА_4
, керуючи автомобілем ВАЗ-2103, державний номер
НОМЕР_1
, порушив вимоги Правил дорожнього руху в наслідок чого допустив зіткнення із транспортним засобом RENAULT 11, державний реєстраційний номер
НОМЕР_2
, що належить позивачу по справі.

Постановою Корабельного районного суду м. Миколаєва від 04.12.2003 р.
ОСОБА_4
визнано винним у скоєнні ДТП.

В результаті ДТП автомобіль RENAULT 11, державний реєстраційний номер
НОМЕР_2
, що належить позивачу –
ОСОБА_1
на праві приватної власності, отримав ушкодження, які згідно із висновком експерта Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру УМВС України в Миколаївській області відновленню не підлягає, але ринкова вартість автомобіля складає 9004,28 грн.

Встановлені судом обставини і визначені відповідно до них правовідносини підтверджуються дослідженими в судовому засіданні матеріалами справи: заявами; актами; відомостями; довідками; квитанціями; листами; висновками; розрахунками (а.с. 2-3; 5-8; 9-19; 21; 23-30; 32-44).

Вимоги позивача в частині стягнення судових витрат, відповідно до ст. 88 ГПК України підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 10-11; 28-29; 57-60; 158; 179; 185; 208-209; 212; 214-215 ЦПК України, суд -

Рішив

Позовну заяву
ОСОБА_1
до
ОСОБА_2
,
ОСОБА_3
,
ОСОБА_4
про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП – задовольнити частково.

Стягнути в солідарному порядку з
ОСОБА_2
,
ОСОБА_4
на користь
ОСОБА_1
матеріальну шкоду у розмірі 11004,28 грн.; моральну шкоду у розмірі – 5000 грн.; судові витрати у розмірі – 563 грн., витрати на проведення експертизи – 973,56 грн., а всього – 17540,84 грн.

Заява про апеляційне оскарження рішення може бути подана протягом десяти днів. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються апеляційному суду Миколаївської області через Корабельний районний суд м. Миколаєва.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подала до апеляційного суду Миколаївської області.

Суддя