№2- 320/08
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

27
лютого 2008    року   Печерський
районний суд м. Києва в складі :

головуючого   -
судді Кафідової О.В.,

при
секретарі  -                    Нечаєвій Ю.Ю..,

розглянувши  у
відкритому судовому засіданні в м.Києві
цивільну справу за позовом ОСОБА_1до
Товариства з обмеженою відповідальністю
„Редакція газети „Факти та
коментарі” , Головного управління
Міністерства  внутрішніх  справ
України  в м. Києві ,
Міністерства  внутрішніх  справ України
про визнання  недостовірною   інформації
та  такою  , що
порушує  честь , гідність ,
ділову  репутацію  , спростування  інформації      ,

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся  до суду з позовом
до  зазначених відповідачів  про спростування  недостовірної інформації і відшкодування
моральної шкоди   ,  просить
постановити рішення  , яким
визнати  поширену інформацію  , яка
була  розповсюджена  щодо ОСОБА_2
у №204 ( 2241) за  п”ятнцю  03.11.2006
року  на  сторінці 31
всеукраїнської щоденної  газети
„Факти та  Коментарі”  -
недостовірною  .

Крім
того , позивач  просить  зобов”язати відповідачів - ТОВ „Редакція
газети „Факти та  коментарі” та  Міністерство
внутрішніх справ  України    наступну
недостовірну  інформацію  щодо
особи  ОСОБА_2 :

„що в
січні 2001  року  він в
ряді  магазинів  Дніпропетровська розплачувався  платіжною карткою міжнародної  платіжної системи „ВІЗА” , використовуючи
підроблений  паспорт ; що він є  причетним до шахрайських  дій , що спричинили банківським установам
збитки на 25  тисяч  гривень ; що він є  фігурантом справи злочинної  групи , яка займається  шахрайством та підробкою  кредитних
карток ; що він  розшукується
ГУБОЗом України ; що він  знаходиться
в  розшуку , як  фігурант міжнародного  злочинного угрупування „КАРДЕРПЛАНЕТ” , що
підтверджується  матеріалами
кримінальної  справи  №50-4164 ; що 02  жовтня
Печерський  районний  суд м. Києва
виніс  постанову  про дозвіл на
його затримання та  доставку до
суду ; що по відношенню до нього буде винесено міру  запобіжного заходу  у вигляді тримання  під вартою”,

- спростувати
у такий  же  спосіб , у якій  вона
була  поширена.

При цьому  , позивач
посилається  на  те , що ОСОБА_2є  його сином , з  яким він
проживає  однією сім”єю , і
відповідно до довідок  , підписаних  начальником
департаменту В.А. Бужинським
Міністерства  внутрішніх  справ України
, станом на 07.04.2005  року
,12.04.2006 року ,  02.06.2005  року , 21.08.2006  року засудженим ( за кримінальними справами)
не  значиться  та в
розшуку  не  перебуває , на  підставі
чого вважає  спірну  інформацію
недостовірною .

В судовому  засіданні
притягнуто в якості
співвідповідача  ГУ МВС України в
м. Києві , якими безпосередньо здійснювалась подача спірної  інформації
в  друкований  засіб
масової  інформації.

В судовому засіданні представник   позивача ОСОБА_3 підтримав зазначені позовні
вимоги , просив їх задовольнити в повному обсязі,  посилаючись
на  обставини  ,
викладені  в  позові та додаткових  поясненнях
.

Представник відповідача Товариства з обмеженою
відповідальністю   „Редакція газети
„Факти та  коментарі”  ЛЛебедєва М.В.  позов не визнала , просила в задоволенні
позову відмовити  , посилаючись на те ,
що  спірна   інформація
була надана  для  розповсюдження Головним управлінням  по боротьбі
з організованою злочинністю МВС України , була  підтверджена
наявністю в СУ ГУ МВС України в м. Києві
порушеною кримінальною  справою
№50-4164  саме відносно ОСОБА_2 ,
рішенням  про оголошення в  розшук
зазначеної  особи , надана ДЗГ МВС
України  для  її подальшого розміщення  у
засобах  масової  інформації . Вважає , що відсутні  підстави
для  визнання  спірної
інформації  недостовірною та  позивачем
не  доведено порушення  прав
позивача  , розповсюдженням  спірної
інформації  та ними не були
поширені ніякі негативні та  недостовірні
відомості відносно позивача , які б
могли  завдати  шкоди
позивачу  .

Представник  відповідача Головного управління  Міністерства
внутрішніх  справ  України
в м. Києві Притула О.Г. в судовому
засіданні  позов  не
визнав , посилаючись на  те ,
що  ними дійсно 27.09.2004  року
притягнуто до кримінальної відповідальності в якості  обвинуваченого ОСОБА_2 27.09.2004  року
за  ч. 4 ст. 190 , ч.2 ст. 15 ,
ч.2 ст. 190 , ч.2 , 3 ст. 358 КК України
і  того ж дня  ОСОБА_2
був  оголошений  в
розшук , на підставі чого 31.03.2006
року до ДЗГ МВС України  була  надана
інформація  щодо розшуку  для
подальшого розміщення у ЗМІ . При цьому
зазначив  , що відсутність  такої
інформації  в  департаменті інформаційних  технологій ,
пояснюється  спізнілим
надання  такої  органом
досудового слідства , однак
вона  повністю  підтверджується   відповідними постановами , які  містяться
в  матеріалах  кримінальної
справи №50-4164.Просив в задоволенні
позову відмовити .

Представники відповідача
Міністерства  внутрішніх  справ України
Горбась Д.В., Жиденко В.В.,  в
судовому  засіданні  позов
не  визнали , посилаючись на  те , що спірна  інформація
на  час  її
розповсюдження  і на час  розгляду справи в суді є достовірною,  підтверджується  матеріалами кримінальної  справи №50-4164 , постановою  печерського районного
суду м. Києва  від 02.10.2006  року
щодо  розшуку  ОСОБА_2, доставку  його до суду
для  вирішення  питання
обрання  запобіжного заходу  , просили відмовити в задоволенні  позову .

Суд , вислухавши  представників сторін,  вивчивши письмові докази ,  приходить до
наступних  висновків .

В судовому засіданні встановлено , що у №204 ( 2241) від
03.11.2006  року  всеукраїнської щоденної  газети „Факти та  Коментарі”  в статті
„ІНФОРМАЦІЯ_1» утверждают, что их никто не разыскивает, ы написали исковое
заявление на  газету «Факты», поместившую
информацию об этом»  , яка містить   „Информацию
о  розыске” надруковану  іншим
шрифтом   була розповсюджена
інформація , щодо  оголошення в розшук
ОСОБА_2 .

Як вбачається  з
наданих  копій постанови старшого
слідчого по особливо важливим справам  СУ
ГУ МВС України в м. Києві  від
27.09.2004  року  ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , притягнуто в
якості  обвинуваченого в скоєнні  злочину , передбаченому ч. 4 ст. 190 , ч.2
чт. 15, ч.2 ст. 190 , ч.2,ч.3 ст. 358 КК України ( а.с. 61-63)  та від 27.09.2004  року
про оголошення  ОСОБА_2  в
розшук , судом встановлено , що
відносно ОСОБА_2  порушена  кримінальна
справа  та  він
дійсно перебуває  в розшуку .

Фактичні  обставини розшуку  ОСОБА_2 підтверджуються  постановою
старшого слідчого по особливо важливим справам  СУ ГУ МВС України в м. Києві  від 19.09.2005  року про виділ матеріалів кримінальної  справи відносно ОСОБА_2 в  тому
числі  з матеріалів  кримінальної
справи  №18-00145/5   та
присвоєння  реєстраційного
№50-4164  та  Постановою Печерського районного суду м.
Києва  від 02.10.2006 року  , якою
надано дозвіл  на  затримання ОСОБА_2 та  доставку
до суду , що   не  заперечувались в судовому  засіданні представником позивача, тому
суд  вважає  зазначені
обставини встановленими .

Таким
чином  встановлено , що  відповідачами в статті , яка містить
оскаржуєму  інформацію ,  надано дійсну
інформацію притягнення  сина  позивача
до кримінальної  відповідальності
, оголошення  його в  розшук
та  дозволено затримати останнього
та  доставити до суду  , яка не підлягає  спростуванню
.

Згідно
ст.  10  Конвенції
про  захист  прав
і  основних  свобод
людини ,  кожна  людина
має  право  на
свободу  виявлення  поглядів
. Це  право  включає
свободу  дотримуватись  своїх
поглядів  ,  одержувати і
поширювати  інформацію  та
ідеї без  втручання  держави
і незалежно  від  кордонів .

Згідно
ст.  34  Конституції
України  ,  кожному
гарантується  право  на
свободу  думки  і
слова  ,  на
вільне  вираження  своїх
поглядів  і  переконань ,
кожен  має  право
вільно збирати , зберігати , використовувати  і
поширювати інформацію  усно ,  письмово
або в  інший  спосіб
-  на  свій
вибір .

Згідно ст. 23 Закону  України “Про
інформацію”  ,  інформація
про особу  - це  сукупність
документованих  даних або  публічно оголошених  відомостей
про особу .

В  даному  випадку
відповідачем Товариства з обмеженою відповідальністю   „Редакція газети „Факти та  коментарі”
були розповсюджені  фактичні  дані  ,
надані ДЗГ МВС України    інформації  щодо розшуку
осіб , щодо яких  органом  досудового слідства  порушена
кримінальна  справа для  подальшого розміщення у ЗМІ,  саме
з  метою  їх
розповсюдження

Однак
,  позивачем, який  є
батьком особи , щодо якої  проводяться  слідчі дії ,
не  надано належних  доказів
при подачі  позову , при час
проведення  попереднього судового
засідання  , в судовому  засіданні
на  підтвердження вищезазначених
фактичних обставин, що  його син  ОСОБА_2
не притягується  до кримінальної
відповідальності , не розшукується  та
не  надані  достовірні дані  про
місцезнаходження ОСОБА_2 та  його  можливе перебування  на
роботі   , якщо  позивач дійсно вважає , що його син  не
перебуває  в  розшуку
.

При цьому  слід зазначити , що  син позивача
ОСОБА_2 подавав аналогічний  позов   до Шевченківського районного суду м. Києва
від себе  особисто , однак в  судові
засідання  не з”являвся ,
після  визнанні явки до суду  позивача
обов”язковою , суд залишив  позов  без
розгляду  в зв”язку  з
неявкою  позивача ,  що
не  заперечував представник  позивача ОСОБА_3 в цьому  судовому
засіданні

Виходячи з  вищенаведеного , суд  вважає доведеною  невідповідність відомостей , викладених  в
спірному   статті ознакам  таких , що не відповідають дійсності ,
підлягають спростуванню     та  завдають шкоди інтересам позивача , відсутні  докази, що спірна інформація є недостовірною
, а  відтоді  відсутні
підстави  для  їх
спростування  та  відновлення
порушеного права  позивача за  ст. 277 ЦК України.

Посилання представника  позивача  на  те
,  що
саме вище  зазначена  ним інформація  , як
цілісне  джерело інформації  , завдало
шкоди  його інтересам , як  батьку
ОСОБА_2,  не  знайшло
свого підтвердження в судовому
засіданні.

Таким чином суд , оцінивши в сукупності
добуті в судовому засіданні докази
, знаходить необхідним  в
задоволенні позову відмовити , оскільки встановлено,  що відповідачами не порушені  права
позивача.

На підставі викладеного , керуючись
ст. ст.  34, 68 Конституції
України , ст. 10 Конвенції про
захист  прав  і
основних  свобод  людини ,
ст.ст. 23, 201, 270, 277, 297, 299
ЦК України ,   Законом України  “Про інформацію “, ст. ст. 10,  60, 131,
140,   174 , 195 , 208, 209, 212, 213,
214, 215, 218 ЦПК України суд , -

ВИРІШИВ:

Позовну  заяву ОСОБА_1до Товариства з обмеженою відповідальністю   „Редакція газети „Факти та  коментарі” , Головного управління  Міністерства
внутрішніх  справ  України
в м. Києві , Міністерства
внутрішніх  справ України    про визнання  недостовірною   інформації
та  такою  , що
порушує  честь , гідність ,
ділову  репутацію  , спростування  інформації
-  залишити без задоволення .

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного  суду  м. Києва
через Печерський  районний   суд м. Києва .

Заяву про  апеляційне  оскарження рішення  суду
може  бути подано  протягом 10
днів  з  дня
проголошення  рішення  .

Апеляційна  скарга  на
рішення  суду  подається
протягом  20 днів після  подання заяви про апеляційне оскарження .

СУДДЯ: