Справа № 2-762/08
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м   У к р
а ї н и

23
червня 2008 року  Самарський
районний  суд м. Дніпропетровська у
складі:

головуючої судді
Петешенковій М.Ю.

при секретарі
Гаврилові О.М.

розглянувши
у відкритому судовому  засіданні в м. Дніпропетровську
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, за участю третіх осіб: ОСОБА_3,
Комунального підприємства "Дніпропетровське міжміське бюро технічної
інвентаризації", Восьмої Дніпропетровської державної нотаріальної контори,
ОСОБА_4 про визначення частки та визнання права власності у порядку спадкування
за законом, суд -

в с т а н о в и в:

18
лютого 2008 року до Самарського районного суду м. Дніпропетровська звернулася
ОСОБА_1 з позовною заявою до ОСОБА_2, за участю третіх осіб: ОСОБА_3, Комунального
підприємства "Дніпропетровське міжміське бюро технічної
інвентаризації", Восьмої Дніпропетровської державної нотаріальної контори,
ОСОБА_4 про визначення частки та визнання права власності у порядку спадкування
за законом, посилаючись на те, що у 2000 році вона разом зі своїм чоловіком
ОСОБА_5, сином ОСОБА_2, невісткою ОСОБА_3 та онуком ОСОБА_6, приватизували
квартиру за адресою: АДРЕСА_1, та отримали свідоцтво про право власності, з
зазначенням про належність квартири їм на праві спільної сумісної власності.

ІНФОРМАЦІЯ_1
року помер ОСОБА_5 Після його смерті вона звернулася до Восьмої
дніпропетровської державної нотаріальної контори для оформлення спадщини, але
їй було відмовлено, оскільки частка померлого не була виділена із спільного
сумісного майна.

Вона зазначає, що спадщину після
смерті померлого чоловіка фактично прийняла, оскільки постійно проживала разом
з ОСОБА_5 по день його смерті. Вона та її син ОСОБА_5 є єдиними спадкоємцями за
законом першої черги. Інших спадкоємців першої черги, та таких, хто має право
на обов'язкову частку у спадщині, чи право на спадщину за заповітом не існує.

Таким чином, її чоловіку ОСОБА_5, як
одному з співвласників, фактично належала 15 частина майна, а інші 45 частки
належать відповідно їй, ОСОБА_2, ОСОБА_3,                    ОСОБА_7, в рівних долях.

Вважає, що 1 5 частка майна, що належала ОСОБА_5, перейшла до неї та до
їхнього сина, ОСОБА_2 у власність у порядку спадкування, як до спадкоємців за
законом першої черги, по 1 10 частці, відповідно.

Позивач
просить визначити частку квартири та визнати за нею право власності у порядку
спадкування за законом на 1 10 частину квартирі АДРЕСА_1.

В
судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала та просила  позов задовольнити у повному обсязі.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2, треті особи
ОСОБА_3, ОСОБА_4 позов визнали та просили задовольнити в повному обсязі.

Представник
третьої особи Комунального підприємства «Дніпропетровське міжміське бюро
технічної інвентаризації» в судове засідання не з'явився, про час та місце
розгляду справи повідомлений належним чином. У матеріалах справи є лист з
клопотанням розглядати цивільну справу без його представника (а.с. 43 ).

Представник
третьої особи Восьмої дніпропетровської державної нотаріальної контори в судове
засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. В
матеріалах справи містяться пояснення третьої особи щодо погодження із вимогами
позивача та з проханням розглядати справу без їхнього представника (а.с. 35).

Вислухавши
пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги
підлягають задоволенню із наступних підстав.

В
судовому засіданні встановлено, що квартира АДРЕСА_1 на праві спільної
власності належить ОСОБА_5, ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_7 Власники
квартири набули право власності на підставі свідоцтва про право власності на
житло від 18 вересня 2000 року (а.с. 6)

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_5 помер, про що свідчить копія
свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1, виданого Самарським відділом РАЦС
Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області 05
жовтня 2006 року, актовий запис № 1099 (а.с. 10).

Після смерті ОСОБА_5 позивач, будучі дружиною померлого
звернулася до Восьмої дніпропетровської державної нотаріальної контори із
заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину,  але постановою нотаріуса їй було відмовлено
через те, що на день смерті ОСОБА_5 його частина у спільній власності не була
визначена (а.с. а.с. 8, 12).

В силу ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за
заповітом або за законом.

Згідно
ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти
спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця, у тому числі зачаті за
життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його
пережив, та батьки.

Таким чином, після смерті померлого чоловіка позивач фактично прийняла
спадщину, оскільки постійно проживала разом зі спадкодавцем ОСОБА_5 по день
його смерті. Позивач та її син ОСОБА_5 є єдиними спадкоємцями за законом першої
черги.

Відповідач ОСОБА_2 та третя особа Нор Г.,Б. на
час смерті батька фактично не вступили в управління або володіння спадковою
квартирою, в установлений законом строк з заявою про прийняття спадщини до
нотаріальної контори не звернулися, а тому спадщину не прийняли.

У
відповідності з ч. 4 ст. 355 ЦК України спільна власність вважається частковою,
якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно.

В силу
ч. 1 ст. 357 ЦК України частки у праві спільної часткової власності вважаються
рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом.

З
матеріалів справи вбачається, що в даному випадку ані договором, ані законом не
встановлено спільну сумісну власність на спірну квартиру, а тому ця квартира належала
співвласникам на праві спільної часткової власності, отже, за правилом ч. 1 ст.
357 ЦК України, частки кожного з них являлися рівними.

Відповідно
до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та
інтересів є визнання права.

Аналізуючи
факти, встановлені у судовому засіданні в їх сукупності, співвідношуючи їх зі
змістом приведених норм, суд вважає, що позовна вимога про визначення частки та
визнання права власності у порядку спадкування за законом за                 ОСОБА_1 на спадкове майно
підлягає задоволенню, оскільки вона прийняла це майно після смерті чоловіка та
є спадкоємцем першої черги.

Керуючись ст.ст.
16, 355, 357, 1217, 1261 Цивільного кодексу України, ст.ст. 4 - 8, 10, 11, 18,
57 - 60, 169, 174, 208, 209, 212 - 215, 218 Цивільного процесуального кодексу
України, суд

ВИРІШИВ:

Визначити, що
ОСОБА_5, ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_7 на підставі свідоцтва про право
власності на житло від 18 вересня 2000 року квартира АДРЕСА_1 належала по 1 5
частині кожному.

Визнати за ОСОБА_1
у порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_5, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_1 року, право власності на 1 10 частку квартири АДРЕСА_1.

Заяву про апеляційне оскарження рішення може бути подано
протягом десяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга на рішення
подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про
апеляційне оскарження.

Головуючий
суддя:
М.Ю. Петешенкова