Справа № 2- 636
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2008 року

Черняхівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючої-судді Слободенюк Н.Є.,

при секретарі Боголюб Т.Є.,

розглянув у попередньому судовому засіданні в смт. Черняхові справу за позовом
ОСОБА_1
до територіальної громади в особі
ОСОБА_2
про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1
звернувся до суду з позовною заявою, в якій вказував, що
ІНФОРМАЦІЯ_1
його тітка
ОСОБА_3
уклала заповіт, яким на випадок її смерті заповіла все належне їй на день смерті майно. Заповіт не змінений і не скасований.
ІНФОРМАЦІЯ_2

ОСОБА_3
померла. Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить житловий будинок
АДРЕСА_1
Спадкоємців першої черги, або осіб, які б мали право на обов’язкову частку в спадковому майні
ОСОБА_3
. немає. Позивач прийняв спадщину шляхом фактичного вступу в управління спадковим майном. Однак оформити свідоцтво про право власності на спадщину в Черняхівській державній нотаріальній конторі неможливо із-за відсутності належно оформлених документів на вказаний будинок. В зв'язку з цим, позивач просить визнати за ним право власності на вказаний будинок як за спадкоємцем за заповітом після смерті
ОСОБА_3
.

Позивач
ОСОБА_1
в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі, змінив підстави наведені в позовній заяві та просив визнати за ним право власності на будинок на підставі Закону України «Про власність» та ст.. 548, 549 ЦК України (в редакції 1963 р.).

Представник відповідача в судове засідання не з'явився. До суду надійшла заява з
ОСОБА_2
в якій висловлене клопотання про слухання справи у відсутності представника відповідача, позов визнаний у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача, суд приходить до наступного висновку:

В п.4 Перехідних положень ЦК України зазначається, що положення ЦК України (ред. 2004 р.) застосовуються до цивільних правовідносин, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Оскільки
ОСОБА_3
померла в 2002 році, а тому до даних спірних правовідносин слід застосувати законодавство, яке діяло на момент їх виникнення, а саме норми ЦК України(ред. 1963 р.) та Закону України «Про власність».

Із ч. 1статті 12 ЗУ «Про власність» вбачається, що праця громадян є основою створення і примноження їх власності. У відповідності із ст.. 13 ч. 1 цього закону, вважається, що об’єктами права приватної власності є жилі будинки.

Згідно і з п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду від 4 жовтня 1991 року N 7 « Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок»(назву змінено згідно з постановою Пленуму Верховного Суду від 25.05.98 р. N 15)

Із змінами, внесеними постановами Пленуму Верховного Суду України від 25 грудня 1992 року N 13, від 25 травня 1998 року N 15, 4 , відповідно до ст. 12 Закону України "Про власність" у

приватній власності громадян можуть знаходитись жилі будинки, збудовані на відведеній у встановленому порядку земельній ділянці.

У відповідності із п. Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 (із змінами, внесеними постановою від 25 травня 1998 року № 15), спори, щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватись за нормам, що регулювали власність цього двору, а саме : право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року, не втратили право на частку в його майні.

У відповідності із ст. 548 ЦК України, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

В ст.. 549 ЦК України вказано, що визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

За ч. 2 ст. 182 ЦК України, право власності на нерухоме майно підлягають державній реєстрації.

Із довідки БТІ № А-151 від 28.07. 2008 року вбачається, що за
ОСОБА_3
право власності на житловий будинок
АДРЕСА_1
не зареєстровано.

В судовому засіданні встановлені наступні факти:

ІНФОРМАЦІЯ_1

ОСОБА_3
, рідна тітка позивача, уклала заповіт, яким заповіла все належне їй на день смерті майно. Заповіт зареєстрований в реєстрі за
НОМЕР_1
, не змінений і не скасований.
ІНФОРМАЦІЯ_2

ОСОБА_3
померла в
ІНФОРМАЦІЯ_3
Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить спірний житловий будинок, розташований

по
АДРЕСА_1
в
ІНФОРМАЦІЯ_3
Будинок належав на праві власності
ОСОБА_3
як майно колгоспного двору. Після її смерті спадщину, до складу якої входив спірний будинок, прийняв
ОСОБА_1
, як спадкоємець за заповітом шляхом фактичного вступу в управління спадковим майном. Інших спадкоємців, а також осіб, які б мали право на обов’язкову частку в спадковому майні спадкодавиці немає.
Вказана спадщина належить позивачеві з моменту відкриття спадщини, однак в даний час позивач не має можливості оформити право на спадщину після смерті
ОСОБА_3
., тому що у спадкодавиці відсутні
належно оформлені документи на вказаний будинок, тобто відсутня державна реєстрація будинку.

Вказані факти сторонами не оспорюються ними визнаються. Крім того, що зазначені обставини сторонами визнаються, вони підтверджуються матеріалами справи, їх визнання відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи і інтереси інших осіб, тому підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем позову суд не вбачає.

В зв’язку з цим, суд у відповідності із ст. 61 ЦПК України, визнає вказані обставини такими, що не підлягають доказуванню.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що,оскільки право власності на будинок зареєстроване не було, з моменту відкриття спадщини пройшло шість місяців, інших спадкоємців немає, слід визнати за
ОСОБА_1
право власності на вказаний будинок, як за спадкоємцем за заповітом після смерті
ОСОБА_3
.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст.3, 10, 11, 60, 174, 212, 215 ЦПК України, ст. ст. 548, 549 ЦК України (ред.. 1963 р.), ст.. ст.. 182 ч. 2 ЦК України (ред.. 2004 року), ст.. ст. 12, 13 Закону України «Про власність», суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати право власності на житловий будинок
АДРЕСА_1
вартістю
ІНФОРМАЦІЯ_4
за
ОСОБА_1
, як за спадкоємцем за заповітом після смерті
ОСОБА_3
яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_2
в
ІНФОРМАЦІЯ_3

До суду може бути подано заяву про апеляційне оскарження рішення протягом десяти днів з дня його проголошення.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Житомирської області через Черняхівський районний суд протягом двадцяти днів після подачі заяви про апеляційне оскарження, або у строк, встановлений для подачі такої заяви без попередньої її подачі.

Головуюча-суддя: (підпис)Н.Є.Слободенюк

Копія:вірно

Суддя