Справа
№ 2-2365/ 2008р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28
липня 2008  року             Індустріальний  районний суд м. Дніпропетровська

в
складі : головуючого  судді   -
Слюсар Л.П.

при секретарі             -      Олексенко М.В.

розглянувши
у попередньому   судовому засіданні в
залі суду  м.

Дніпропетровська
цивільну  справу за позовною заявою  ОСОБА_1

до
ОСОБА_2  про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

В  липні
2008 року позивачка звернулася до суду з позовом  до відповідача про

розірвання
шлюбу, посилаючись на те, що 20  січня
1984 року вона  зареєструвала

шлюб
з відповідачем . Від шлюбу дітей не має.

В
обґрунтування своїх  позовних вимог в
позовній заяві  так і ході судового

засідання
позивачка  посилалася на те, що   шлюб із відповідачем повторний,

кожен
із них , вступаючи до  шлюбу, мав дітей
від  першого шлюбу -  у неї син

ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, а у

відповідача  - дві доньки.

На протязі
спільного життя відносини в сім'ї завжди були непростими в зв'язку

з
важким характером відповідача та тим, що на протязі довгого часу він

зловживав  алкогольними
напоями, знаходиться на обліку в наркологічному

кабінеті.
Навіть після того, як відповідач  пройшов
лікування від алкоголізму ,

він
продовжує вести себе не достойно.  На
протязі останніх років,  розлад  в

сім'ї
поглибився.  Між ними стали виникати
конфлікти через те, що відповідач в

гірший
бік  змінив відношення до її сина. Він
став перешкоджати проживанню сина

в
квартирі, влаштовував скандали, вигнав її сина з квартири,  забрав у сина

ключі
від квартири, вимагав від неї , щоб вона зняла сина з реєстрації в

квартирі.
З цією метою  принижує її честь та
гідність, всіляко ображає ,

погрожує
їй та сину.   З часом конфлікт
поглибився, що з жовтня 2006 року

перестали
проживати  однією сім'єю, вести спільне
господарство, підтримувати

дружні
відносини, і, хоча вимушені знаходитися в одній квартирі, проживають в

різних
кімнатах, кожен має  вій бюджет.   Відповідач будучи ініціатором

розірвання
шлюбу  запропонував їй в червні 2008 року
звернутися до РАГС для

розірвання
шлюбу, через місяць  від явки в органи
РАГС ухилився, поставивши

умовою
розірвання шлюбу зняття її сина з реєстрації в квартирі, з чим вона не

згодна,
оскільки в сина не має іншого місця проживання, тому вимушена

звернутися
до суду для вирішення питання про розірвання шлюбу в судовому

порядку.  Вважає, що сім'я  розпалася остаточно і відновлення її
неможливе,

подальше
спільне життя подружжя та збереження шлюбу
з відповідачем суперечить

її
інтересам, тому просить шлюб розірвати.
Майновий спір буде вирішуватися

окремо.

Відповідач в судове засідання   з'явився.
Позовні вимоги визнав  Просив

суд
шлюб розірвати.  Вказав,  що з березня 2006 року перестали проживати
однією

сім'єю.  Вказав, що
після одруження дружина  разом із
своїм сином  стала

проживати
в його квартирі. На прохання дружини він зареєстрував сина в

квартирі.  Дійсно
конфлікти в сім'ї виникли
через  сина дружини. Після

звільнення  відповідача
в березні 2006 року із роботи і виходу його на пенсію

по
інвалідності, виникли матеріальні труднощі в сім'ї.   Реєстрація сина

позивачки  в квартирі
не дає йому можливість отримати субсидію. Він

неодноразово
просив  сина дружини, та дружину  щоб її
син  знявся із

реєстрації,
однак  вони йому відмовили, тому він
забрав у  нього ключі від

квартири.

Виходячи із наведеного, суд  вважає, що рішення у справі можливо
постановити

при
проведенні попереднього судового засідання.

Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при
визнані позову ухвалюється судове

рішення
в порядку, встановленому ст.174 цього Кодексу.
Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК

України
у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних

підстав
ухвалює рішення про задоволення позову.

Так,
в судовому засіданні встановлено, що між сторонами 20 січня  1984 року в

відділі
РАГС Індустріального району м. Дніпропетровська, актовий запис НОМЕР_1,

був
зареєстрований шлюб. Від спільного життя дітей не має.  Судом встановлено,

що
сторони з   2006 року проживають окремо,
спільне господарство не ведеться,

примирення
не можливе. Майновий спір  буде
вирішуватися окремо.

Причиною
розпаду сім'ї  послужили конфлікти через
те, що відповідач став

перешкоджати
проживанню сина позивачки -   ОСОБА_3

в квартирі, влаштовував скандали, вигнав  сина позивачки  з квартири,
забрав

у
нього ключі від квартири, вимагав
зняття  його з реєстрації в
квартирі.

Все
це  послужило  підставою до того, що між сторонами були
втрачені почуття

любові
та поваги, що і призвело у підсумку до остаточного розпаду сім'ї.

Вказані
обставини підтверджуються поясненнями сторін.

При постановлені рішення, суд враховує те, що
сторони наполягають на

розірванні
шлюбу, сімейно-шлюбні відносини припинені, а тому приходить до

висновку
про те, що сім'я сторін розпалася остаточно та відновлена бути не може

Тому
суд вважає за необхідне позов задовольнити та розірвати шлюб, судові

витрати
віднести за рахунок відповідача.

Приймаючи
до уваги вищевикладене та керуючись ст.ст. 104, 110 Сімейного Кодексу

України
, ст.ст. 3,7,10, 11, 15, 57,88, 130,174,
212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Шлюб
між   ОСОБА_2  та
ОСОБА_1, зареєстрований  20  січня
1984 року в

відділі
РАГС Індустріального району м. Дніпропетровська, актовий запис НОМЕР_1   -

розірвати.

Стягнути  при видачі
свідоцтва про  розірвання шлюбу в
органах РАЦС в прибуток

держави  з
ОСОБА_2    державне мито в розмірі
25

грн.
50 коп., ОСОБА_1     від сплати
державного мита

звільнити.

Рішення може
бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області

через
Індустріальний районний суд, шляхом подачі у 10-ти денний строк, з дня

проголошення
рішення, заяви про апеляційне оскарження і подання після цього

протягом
20-ти днів апеляційної скарги,  або без
подання заяви про апеляційне

оскарження,
шляхом подачі апеляційної скарги на протязі 10-ти днів з  дня

проголошення
рішення.

Суддя:

Л.П. Слюсар