overthelex/edrsr-tspk huggingface dataset:
Справа № 2-1037/08р.
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м      У к р
а ї н и

22 липня
2008 р.
Староміський районний суд м.Вінниці

в
складі: головуючого судді Білоуса О.В.,

при секретарі Козлову О.М.,

за
участю позивачки ОСОБА_1., відповідача ОСОБА_2 .,

розглянувши
у відкритому попередньому судовому засіданні в м.Вінниці цивільну справу за
позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2про розірвання шлюбу,
-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1звернулася
до суду з позовом до ОСОБА_2про розірвання шлюбу, мотивуючи його тим, що
24.02.1990 року зареєструвала з відповідачем шлюб. Під час проживання в шлюбі у
них ІНФОРМАЦІЯ_1народився син ОСОБА_3 . Спільне життя у сторін не склалося
через несумісність характерів та різних поглядів на життя. Шлюбні стосунки та
ведення спільного господарства припинилися. Просить шлюб з відповідачем
розірвати.

В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, за обставин
викладених  у позові. Суду пояснила, що
примирення та подальше сумісне життя з відповідачем неможливе, а тому наполягає
на розірванні шлюбу.

Відповідач ОСОБА_2. позов визнав, не заперечує проти
розірвання шлюбу.

Оскільки  відповідач  визнав позов і визнання позову не суперечить
закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає можливим
розглянути справу по суті і ухвалити рішення у попередньому судовому засіданні,
відповідно до вимог ст. ст. 130, 174 ЦПК України.

Вислухавши
пояснення сторін, дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд прийшов до
висновку, що позов підлягає  задоволенню.

Судом
встановлено, що сторони тривалий час не підтримують шлюбних стосунків, втратили
почуття та повагу один до одного та остаточно прийшли
до висновку про неможливість сумісного проживання у шлюбі, а тому суд прийшов
до висновку, що сім'я сторін розпалась остаточно і її збереження неможливе.

Відповідно
до ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню судові витрати.

На
підставі викладеного, керуючись ст.ст. 105, 110, 111, 112 Сімейного кодексу
України, ст.ст. 5,10, 11, 60, 88, 130, 174, 212 - 215, 294 ЦПК України, суд,
-

в и р і ш и в :

Позов
задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1  та ОСОБА_2 , зареєстрований 24 лютого 1990
року відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління
юстиції Вінницької області, актовий запис №518 - розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2на користь
ОСОБА_1судовий збір в сумі 8 (вісім) грн. 50 коп., витрати на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільних справ в сумі 7 (сім) грн.
50 коп. та витрати за надання правової допомоги в суд в сумі 150 (сто
п'ятдесят) грн.

При
реєстрації розірвання шлюбу стягнути з ОСОБА_2 державне мито на користь держави
в сумі 17 (сімнадцять) грн., ОСОБА_1 від сплати державного мита звільнити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Вінницької області на
протязі двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження, яку може
бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Повне
рішення суду виготовлене 25.07.2008 року.

Суддя:
Р І Ш Е Н Н Я                                            № 2-1074-08

І М Е Н Е М              У К Р А Ї Н И

26 серпня 2008 р.
Староміський райсуд м. Вінниці в складі

судді
Венгрин О.О.,

при секретарі Кулішку О.В.,

за участі позивачки ОСОБА_1.,

представника відповідача - адвоката ОСОБА_2.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну
справу за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_3про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1
. звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3. про розірвання шлюбу, мотивуючи його
тим, що 16.08.1980 р. вони з відповідачем зареєстрували шлюб. Спільне життя не
склалось, оскільки вони мають несумісні характери, різні погляди на життя і на
роль кожного з подружжя в сім'ї, є чужими по суті один одному людьми.
Відповідач поводив себе під час спільного проживання неналежним чином -
порушував подружню вірність, принижував її людську та жіночу гідність. Фактично
вони припинили подружні стосунки біля року тому і відповідач перейшов жити до
іншої жінки, вони припинили будь-яке спілкування. В даний час кожен з них живе
своїм окремим життям, намірів до примирення та до відновлення сімейних відносин
жоден з них не має. Шлюб існує лише формально.

В
судовому засіданні позивачка ОСОБА_1. позов підтримала за викладених в позовній
заяві обставин. Суду
пояснила, що вони з
відповідачемразом
не проживають майже рік.На
примирення не погоджується, відповідач проживає з іншою жінкою. Діти у них з
відповідачем повнолітні. Просить позов задоволити.

Відповідач
ОСОБА_3. в судове засідання не з'явився,
надав заяву про те, що позов визнає, згоден на розірвання шлюбу.

Позивачка
та представник відповідача просять розглянути справу по суті в попередньому
судовому засіданні, що суд вважає можливим.

Вислухавши
пояснення сторін, дослідивши та оцінивши матеріали справи, беручи до уваги те,
що сторони не проживають разом майже рік, відповідач фактично проживає в іншій
сім”ї,  суд прийшов до висновку, що
збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 105, 110, 112 СК
України,

ст.ст. 10,
11, 60, 130, 174, 209, -215 ЦПК України, суд

в
и р і ш и в:

Позов задоволити.

Шлюб між ОСОБА_3і
ОСОБА_1, зареєстрований 16.08.1980 р. Вінницьким міським відділом ЗАГС, актовий
запис № 1416, розірвати.

При реєстрації
розірвання шлюбу стягнути з ОСОБА_3. на користь держави державне мито в розмірі
17 (сімнадцять) грн., від сплати якого ОСОБА_1. звільнити.

Заява про апеляційне оскарження рішення суду може бути
подана протягом 10 днів з дня його проголошення, апеляційна скарга на рішення
суду подається протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження
через Староміський райсуд м. Вінниці до апеляційного суду Вінницької області.

Суддя
Справа № 2-226/08
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

21 серпня
2008р.           Локачинський районний
суд Волинської області

в складі: головуючого - судді Вознюк І.І.,

за участю: секретаря - Марчук Н.Я.,

позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Цвіля М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі
Локачах

справу за позовом ОСОБА_1 до Шельвівської сільської ради
Локачинського району про визнання права власності  на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач заклала
даний позов, мотивуючи це тим, що як спадкоємець за заповітом не може оформити
право власності на будинок з надвірними будівлями.

В судовому
засіданні позивач підтримала позовні вимоги і пояснила, що у  БТІ їй відмовили видати витяг з реєстру прав
власності, оскільки бабуся не виготовила правовстановлюючі документи на
будинок. Бабуся заповіла це майно їй.

Представник
відповідача позов визнав і  пояснив, що
ОСОБА_2. заповіла будинок і все своє майно позивачу. Спадкоємець по закону -
батько позивача - на майно не претендує. Інші особи до сільської ради по цьому
питанню не звертались.

Заслухавши
пояснення, дослідивши матеріали справи, суд встановив, що згідно заповіту від
14.05.2007 року ОСОБА_2. усе своє майно заповіла ОСОБА_1 (а.с.7). Померла
ОСОБА_2. ІНФОРМАЦІЯ_1(а.с.5). Згідно витягу з погосподарської книги
Шельвівської сільської ради будинок належав ОСОБА_2. (а.с.6). З довідки
нотаріальної контори слідує, що позивач своєчасно звернулась із заявою про
прийняття спадщини (а.с.8).

Відповідно ст.ст.1216,
1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від
фізичної особи, яка померла
(спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців), а до складу спадщини входять
усі права і обов'язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і
не припинилися внаслідок його смерті.

Так як на момент
відкриття спадщини спадкодавцю ОСОБА_2. належало право власності на будинок,
суд приходить до висновку, що це право переходить до позивача, як спадкоємця,
отже,  позов є підставний.

Керуючись
ст.ст.10, 11, 60, 212-215  ЦПК України,
ст.ст.1216, 1218 ЦК України, суд,-

ВИРІШИВ:

позов задовольнити. Визнати за ОСОБА_1 право власності на
житловий будинок з надвірними  будівлями,
який знаходиться за адресою: Локачинський район, АДРЕСА_1 в порядку спадкування
по заповіту ОСОБА_2.

Рішення набирає
законної сили після закінчення строку подачі заяви про апеляційне оскарження.

Заяву про
апеляційне оскарження може бути подано до Апеляційного суду Волинської області
через Локачинський районний суд протягом 10 днів з дня проголошення рішення,
апеляційну скаргу - 20 днів з дня подання заяви.

Суддя     підпис

Оригіналу відповідає

Довідка: Рішення не скасоване, не змінене, вступило в
законну силу 2 вересня 2008 року.

Суддя
Локачинського районного суду                                                 І.І.Вознюк
Справа
№ 2-н-83 /08
ЛОКАЧИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
С У Д О В И Й   Н А К А З
Номер справи 2-н-83 / 08
Суддя Локачинського районного суду Волинської області
ЗАТ  КБ «ПриватБанк»
про видачу судового наказу про стягнення із  ОСОБА_1 заборгованості за кредитом та судових
відповідно до ст.ст.
96, 102, 103 ЦПК України, ст.ст.1050 ч.2, 1054 ч.2 ЦК України
на користь закритого акціонерного товариства комерційний
МФО № 305299
дві тисячі триста дев'яносто дев'ять) грн. 62 коп.
боржника на користь стягувача  40.50 грн.
(сорок)  гривень 50 копійок судових
витрат, що були останнім сплачені при подачі заяви.
боржника на користь держави судовий збір   -   грн.    -    коп.
4. Судовий наказ
після набрання  ним законної сили видати
Суддя підпис
Суддя Локачинського районного суду
104 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) боржник має
право в разі заперечення проти вимог стягувача протягом десяти днів з дня
отримання судового наказу подати заяву про його скасування.
статті 105 ЦПК України в разі ненадходження заяви від боржника протягом трьох
днів після закінчення строку на її подання та за наявності даних про отримання
боржником копії наказу судовий наказ набирає законної сили і суд видає його
стягувачеві для пред'явлення до виконання.
про скасування судового наказу, що подана в установлений строк, розглядається
судом протягом п'яти днів з дня її надходження без судового розгляду і виклику
сторін, про що постановляється ухвала, якою скасовується судовий наказ (стаття
Судовий наказ
набрав чинності  « _____ »
__________________  200 __ року
Суддя       _________________
___________________________________
(ініціали, прізвище судді, який видав судовий наказ)
виконання судового наказу
Дата надходження судового наказу на виконання
Повне найменування установи, підприємства, організації,
у якому знаходився судовий наказ на виконанні
Загальна сума, відрахована за судовим наказом
Дата повернення судового наказу до органу державної
виконавчої служби чи стягувачеві
повернення судового наказу
Підпис керівника установи, підприємства, організації (з
прикладанням печатки)
_____________________________________________________________________________
__________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А  І М Е Н Е М     У К Р А Ї Н И

3 жовтня 2008 року                                                                                               м. Київ

Колегія суддів Судової палати у
цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Охрімчук Л.І., Левченка Є.Ф.,
Сеніна Ю.Л., -

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом
комунального підприємства «ЖЕК-10» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, за
касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова
від 16 листопада 2007 року та ухвалу апеляційного суду Чернігівської області
від 7 лютого 2008 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2007 року комунальне підприємство «ЖЕК-10» (далі - КП «ЖЕК-10») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Зазначало, що ОСОБА_1 з травня 2004
року по січень 2007 року припинила своєчасно та в повному обсязі здійснювати
оплату за надання послуг з обслуговування її житла.

Загальний борг за вказаний період
становить 473 грн. 34 коп.

Посилаючись на зазначені обставини,
просило стягнути з ОСОБА_1
473 грн. 34 коп. заборгованості.

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 16 листопада
2007 року, залишеним
без зміни ухвалою апеляційного суду Чернігівської області від             7 лютого 2008 року, позовні вимоги КП «ЖЕК-10» задоволені: стягнуто з              ОСОБА_1 на користь КП «ЖЕК-10» 473 грн. 34 коп. заборгованості по оплаті послу з
обслуговування житла, 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить
скасувати зазначені судові рішення та ухвалити нове рішення про відмову в
задоволенні позовних вимог КП «ЖЕК-10», посилаючись на неправильне
застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального
права.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК
України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу,
про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з
матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалені з додержанням норм
матеріального та процесуального права, а доводи скарги цих висновків не
спростовують.

Відсутні й передбачені ст. 338 ЦПК
України підстави для обов'язкового скасування судового рішення.

Ураховуючи наведене, колегія суддів
вважає за необхідне відмовити в задоволенні касаційної скарги.

Керуючись статтями 332, 336, 337
ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду
України

у
х  в  а
л  и  л  а :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Деснянського районного суду
м. Чернігова від 16 листопада 2007 року та ухвалу апеляційного суду
Чернігівської області від 7 лютого 2008 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

Л.І. Охрімчук

Є.Ф. Левченко    Ю.Л. Сенін
У х в а л а

і м е н е м
у к р а  ї н и

2 жовтня 2008 року

м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

головуючого
Патрюка М.В.,

суддів:           Прокопчука Ю.В.,

Пшонки М.П.,-

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2про стягнення боргу,  за касаційною скаргою ОСОБА_2на ухвалу
апеляційного суду Одеської області від 14 листопада 2007 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2005 року ОСОБА_1 звернувся в суд із вищезазначеним позов,
посилаючись на те, що 16 липня 2003 року він передав ОСОБА_2 в борг 126 740
грн., які останній зобов'язався повернути частками в строк до                31 грудня 2003 року, про що власноруч
написав розписку. Оскільки після спливу строку відповідач не повернув борг, то
позивач просив стягнути інфляційні у сумі 25 694 грн. 38 коп., 3% річних у сумі
18 406 грн. 81 коп., збитки у сумі 18 714 грн. 12 коп., а всього 189 455 грн.
31 коп.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 14 липня 2006 року в
задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 12 липня 2007 року рішення
районного суду скасовано й ухвалено нове рішення про задоволення позову.

10 вересня 2007 року ОСОБА_2 подав в суд заяву про перегляд рішення
апеляційного суду Одеської області від 12 липня 2007 року у зв'язку з                      нововиявленими
обставинами, з тих підстав, що лише у вересні 2007 року отримав поштою від
позивача лист, в якому містилася копія розписки, яка була оцінена апеляційним
судом як доказ існування боргу.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 14 листопада 2007 року у
задоволенні заяви ОСОБА_2 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати ухвалу апеляційного суду
Одеської області від 14 листопада 2007 року, посилаючись на порушення судом
норм матеріального та процесуального права.

Згідно ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження судового
рішення може бути неправильне застосування судом норм матеріального права чи
порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може
встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в
рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність чи
недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Оскільки з матеріалів справи та змісту касаційної скарги не вбачається
порушення судом норм матеріального та процесуального права колегія суддів
вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_2відхилити.

Ухвалу апеляційного суду Одеської області від 14 листопада 2007 року
залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
М.В. Патрюк

Судді:                                                                                    Ю.В. Прокопчук

М.П. Пшонка
26 вересня 2008 року                                           м. Київ
Колегія суддів Судової палати у
цивільних справах Верховного Суду України у складі :
Лихути Л.М., Охрімчук Л.І., Сеніна Ю.Л.,
в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до державного
міського підприємства “Івано-Франківськтеплокомуненерго” про поновлення на
роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та
відшкодування моральної шкоди,
року ОСОБА_1 звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що він
працював у відповідача машиністом котлів, наказом № 84-к від 2 серпня 2004 року
його незаконно було звільнено з роботи на підставі пункту                1 статті 40 КЗпП України,
незаконним звільненням йому також заподіяна моральна шкода.
поновити його на роботі, стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу
та 5000 грн. на відшкодування моральної шкоди.
Справа судами розглядалася неодноразово.
Івано-Франківського міського суду від 18 грудня 2007 року в задоволенні позову
відмовлено в зв'язку з пропуском позивачем строку на звернення до суду з
Рішенням
Апеляційного суду Івано-Франківської області від 28 лютого              2008 року рішення суду першої
інстанції скасовано та ухвалено нове рішення про відмову в задоволенні позову.

У касаційній скарзі ОСОБА_1
просить скасувати рішення апеляційного суду та ухвалити нове рішення,
посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Касаційна скарга задоволенню не
підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до
ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне
застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального
права.

Доводи скарги та матеріали
витребуваної справи не дають підстав для висновку, що апеляційним судом при
розгляді справи допущені порушення норм матеріального чи процесуального права,
які передбачені ст. ст. 338 - 341 ЦПК України як підстави для скасування
рішень.

Згідно з ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд
перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може
встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в
рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність чи
недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, а тому
доводи касаційної скарги в цій частині не можуть бути визнані як підстава для призначення справи до судового розгляду.

Оскаржуване судове рішення ухвалене
з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст.
332, 336 ЦПК України, колегія суддів Cудової палати у цивільних
справах Верховного Суду України

у  х
в  а  л
и  л  а :

Касаційну скаргу ОСОБА_1
відхилити, рішення  Апеляційного суду
Івано-Франківської області від 28 лютого 2008 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Верховного Суду України:
Л.М.Лихута

Л.І.Охрімчук

Ю.Л.Сенін
Справа № 2-1832
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2008 року Кіцманський районний суд Чернівецької області

у складі : головуючої - судді Олексюк Т.І.

при секретарі - Савчук Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м.Кіцмань справу за позовом
ОСОБА_1
до
ОСОБА_2
,
ОСОБА_3
про визнання права на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1
. звернулась до суду з позовом до
ОСОБА_2

ОСОБА_3
про визнання права на спадкове майно : земельну частку (пай) розміром 1,43 в умовних кадастрових гектарах вартістю 19522 гривень, що перебуває у колективній власності колгоспу «
ІНФОРМАЦІЯ_1
»
АДРЕСА_1
, без визначення цієї частки в натурі (на місцевості), після смерті
ІНФОРМАЦІЯ_2
року
ОСОБА_4
Вказує, що інший спадкоємиць за законом – відповідач по справі
ОСОБА_2
. не претендує на дане спадкове майно, а вона в управління спадщиною вступила своєчасно, обробляє земельну ділянку, отримує дивіденди від оренди земельного паю, але оформити право на спадщину їй перешкоджає пропуск строку для подання заяву про прийняття спадщини, тому просила позов задовольнити.

Відповідач
ОСОБА_2
. та представник відділу земельних ресурсів визнали заявлені вимоги, звернувшись до суду з відповідними заявами.

Відповідно до ч.1 ст. 61 ЦПК України обставини визнані сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

В зв”зку з визнанням відповідачами позову, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наявності законних на те підстав і оскільки це не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси сторін і третіх осіб.

Враховуючи наведене, ст.ст. 1258, 1264, 1268, 1270 ЦК України, керуючись ст.ст. 61, 130, 174, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати за
ОСОБА_1
право на земельну частку (пай) розміром 1,43 в умовних кадастрових гектарах вартістю 19522 гривень, що перебуває у колективній власності колгоспу «
ІНФОРМАЦІЯ_1
»
АДРЕСА_1
, без визначення цієї частки в натурі (на місцевості), згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії
ІНФОРМАЦІЯ_3
, виданого
ІНФОРМАЦІЯ_4
року
ОСОБА_4
.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. При поданні заяви на апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, рішення набирає законної сили після закінчення цього строку.

Заява про апеляційне оскарження рішення може бути подана протягом 10 днів з дня його проголошення, а апеляційна скарга - протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження до апеляційного суду Чернівецької області через Кіцманський районний суд.

Суддя: