Справа №
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 листопада 2008 року м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого-судді Гриніва М.А.

секретаря Шмігель І.О.

з участю: позивачки
ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Калуш справу за позовом
ОСОБА_1
до
ОСОБА_2
про стягнення аліментів, суд –

в с т а н о в и в:

Сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі з 2000 р. до
ІНФОРМАЦІЯ_1
р. Від спільного проживання в якому народилося двоє дітей: дочка
ОСОБА_3
,
ІНФОРМАЦІЯ_2
р.н. та дочка
ОСОБА_4
,
ІНФОРМАЦІЯ_3
р.н., які проживають з позивачкою, тому вона звернулася із позовом до суду про стягнення із
ОСОБА_1
аліментів на утримання дітей в розмірі 13 частини всіх видів заробітку, щомісячно починаючи з жовтня 2005 р. до досягнення дітьми повноліття.

Позивачка
ОСОБА_2
у судовому засіданні позов підтримала і пояснила, що після розірвання шлюбу вона домовилася з відповідачем, що він у жовтні 2005 р. виїжджає за кордон на роботу, а після повернення на зароблені гроші вони куплять квартиру. Вона чекала три роки на повернення
ОСОБА_1
, однак дізналася що він нікуди не виїжджав, а проживає з іншою жінкою. Весь цей час вона сама утримувала дітей, тому вважає, що відповідач мав би платити їй аліменти з жовтня 2005 р. в розмірі 13 частини всіх видів заробітку, щомісячно до досягнення дітьми повноліття, хоча у неї не має доказів того, що вона вживала заходів щодо одержання аліментів з відповідача
ОСОБА_1
, а він ухилявся від їх сплати. Просить позов задовільнити.

Відповідач
ОСОБА_2
у судове засідання не з’явився, однак подав заяву, згідно якої позов визнає частково, не заперечує, щоб з нього стягували аліменти в розмірі 13 частини заробітку, щомісячно на утримання неповнолітніх дітей, однак з часу звернення позивачки до суду, а не з жовтня 2005 р., а справу просить розглянути без його участі. Також стверджує, що позивачка знала де він працює і проживає, він до червня 2008 р. один раз на місяць приїжджав до дітей і тільки з липня 2008 р. став проживати з іншою жінкою. І у вересні 2008 р. перерахував позивачці 1000 грн.

Суд, проаналізувавши докази по справі, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступних підстав:

Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов’язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Судом встановлено, що відповідач
ОСОБА_2
є батьком неповнолітніх дочок
ОСОБА_3
,
ІНФОРМАЦІЯ_2
р.н. та
ОСОБА_4
,
ІНФОРМАЦІЯ_3
р.н., що стверджується світокопіями свідоцтв про народження дітей(а.с. 4, 5).

Як видно із світокопії свідоцтва про розірвання шлюбу, шлюб між сторонами розірвано
ІНФОРМАЦІЯ_1
р.(а.с. 3), і діти проживають з позивачкою, що стверджується довідкою Середньоугринівської сільської ради від 19.09.2008 р. (а.с. 6).

Відповідач
ОСОБА_2
працює і має стабільний заробіток, що стверджується довідкою про доходи (а.с. 8).

При таких обставинах суд вважає, що відповідач взмозі сплачувати аліменти на утримування неповнолітніх дітей.

З урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України, аліменти слід визначити в розмірі 13 частини всіх видів заробітку, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, як цього вимагає позивачка, проти чого не заперечує відповідач, з чим погоджується і суд.

Згідно 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред’явлення позову.

Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв’язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більше як за 3 роки.

Як ствердила суду позивачка
ОСОБА_1
у неї не має доказів того, що вона вживала заходів щодо одержання аліментів з відповідача
ОСОБА_1
, а він ухилявся від їх сплати.

При таких обставинах суд вважає, що позивачка не предоставиила суду доказів, передбачених ч. 2 ст. 191 СК України, тому у позові в частині стягнення аліментів за минулий час слід відмовити і стягувати аліменти від дня пред’явлення позову, як це передбачено ч. 1 ст. 191 СК України.

з відповідача також слід стягнути 150 грн. судових витрат на користь позивачки, згідно квитанції (а.с. 12), які вона оплатила за надання правової допомоги по складанню позовної заяви до суду та в користь держави 51 грн. державного мита та 30 грн. за інформаційно – технічного забезпечення розгляду справи.

На підставі ст. ст. 180, 182, 183, 191 СК України, та керуючись ст. ст. 213-215, 367 ЦПК України, суд -

р і ш и в:

Позов задовільнити частково. Стягувати із
ОСОБА_2
, 1976 р.н., уродженця м. Ковель Волинської області, зареєстрованого с. Качин Камінь-Каширського району Волинської області, жителя м. Ірпінь
АДРЕСА_1
Київської області, працюючого лісником Святошинського лісництва Святошинського лісопаркового господарства м. Київ аліменти на користь
ОСОБА_1
на утримання дітей: дочки
ОСОБА_3
,
ІНФОРМАЦІЯ_2
р.н., та дочки
ОСОБА_4
,
ІНФОРМАЦІЯ_3
р.н. в розмірі 13 частини всіх видів заробітку, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно.

В задоволенні решти позову відмовити

Стягнути із
ОСОБА_1
на користь
ОСОБА_1
150 грн. за надання правової допомоги.

Стягнути з
ОСОБА_1
51 грн. держмита в користь держави та 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Стягнення аліментів розпочати з 23.10.2008 р. і проводити до повноліття дітей.

Рішення в частині стягнення аліментів допустити до негайного виконання.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву не було подано в строк. У разі подачі заяви, але апеляційна скарга не була подана в строк, рішення набирає законної сили після закінчення цього строку.

Заяву про апеляційне оскарження подається до апеляційного суду Івано-Франківської області протягом 10-ти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга подається протягом 20-ти днів з дня подачі заяви про апеляційне оскарження через Калуський міськрайонний суд.

Г о л о в у ю ч и й: