У Х В А Л А

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

19 листопада 2008 року                                                                        м.
Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

головуючого          Гуменюка
В.І.,

суддів:                      Балюка
М.І., Барсукової В.М.,

Косенка
В.Й., Луспеника Д.Д.,

розглянувши
в судовому засіданні справу за позовом прокурора Орджонікідзевського  району м. Запоріжжя в інтересах ОСОБА_1 до
товариства з обмеженою відповідальністю “Вепес ЛТД” про встановлення факту
трудових відносин, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Орджонікідзевського
районного суду м. Запоріжжя від 25 січня 2008 року та ухвалу апеляційного суду
Запорізької області від 8 квітня 2008 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2008 року прокурор Орджонікідзевського  району м. Запоріжжя звернувся до суду в
інтересах ОСОБА_1 з позовом до ТОВ “Вепес ЛТД” про встановлення факту трудових
відносин.

У заяві зазначав, що ТОВ “Вепес ЛТД” в порушення вимог трудового
законодавства, без укладання трудового договору та видання відповідного наказу
прийняло на роботу ОСОБА_1 вантажником в с. Колодісте Уманського району
Черкаської області. 5 листопада 2005 року під час виконання ОСОБА_1 трудових
обов'язків стався нещасний випадок, внаслідок якого він загинув, про що
складено відповідний акт за формою Н-1.

Посилаючись на те, що на утриманні ОСОБА_1 перебувала його дружина ОСОБА_1,
просив встановити факт трудових відносин між ОСОБА_1 та ТОВ “Вепес ЛТД”,
необхідний для отримання ОСОБА_1 страхових сум відшкодування в зв'язку з
втратою годувальника.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 25 січня 2007
року, залишеною без зміни ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 8
квітня 2008 року, у відкритті провадження у справі  відмовлено в зв'язку з тим, що подана заява
не підлягає розгляду в судах в порядку цивільного судочинства.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить постановлені ухвали скасувати,
посилаючись на порушення судами норм процесуального права, а справу направити
до суду першої інстанції для розгляду заяви по суті.

Касаційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відмовляючи у відкритті провадження у справі, суд першої інстанції, з
висновками якого погодився й суд апеляційної інстанції, виходив з того, що
встановлення факту трудових відносин, а саме наявність певного стажу роботи за
відсутності відповідних записів у трудовій книжці визначається у порядку, передбаченому
законодавством, що регулює правовідносини, з якими пов'язана необхідність
встановлення цього стажу.

Відмова відповідного органу у встановленні такого факту може бути оскаржена
заінтересованою особою до суду в порядку, передбаченому КАС України.

Проте погодитись з такими висновками судів не можна з наступних підстав.

Частиною 1 статті 256 ЦПК України передбачений перелік фактів, що мають
юридичне значення, які встановлюються судом.

В частині 2 цієї ж статті ЦПК України зазначено, що в судовому порядку
можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна
або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не
визначено іншого порядку їх встановлення.

Разом з тим, відмовляючи у відкритті провадження у справі, суд послався на
те, що заявник просить встановити факт трудового стажу, для підтвердження якого
існує відповідний Порядок підтвердження наявного трудового стажу для
призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у
ній, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року
№ 637.

Проте з матеріалів справи вбачається, що заявник не просив встановлювати
факт трудового стажу для призначення пенсії, а просив встановити факт трудових
відносин між ОСОБА_1 та ТОВ “Вепес ЛТД”, необхідний для отримання його дружиною
ОСОБА_1 страхових сум відшкодування в зв'язку з втратою годувальника,
передбачених Законом України “Про загальнообов'язкове страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату
працездатності” (а.с 1-4).

Апеляційний суд на це уваги не звернув, вимоги заявника не дослідив та
безпідставно залишив ухвалу суду першої інстанції без змін.

За таких обставин, в силу п. 2 ч. 1 ст. 342 ЦПК України, оскаржувані  ухвали не можуть вважатись законними і
обґрунтованими та підлягають скасуванню, а справа передачі на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 336, 342 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у
цивільних справах Верховного Суду України,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 25 січня 2008
року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 8 квітня 2008 року
скасувати, а справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                          В.І.
Гуменюк

Судді:                                                                      М.І.
Балюк

В.М.
Барсукова

В.Й.
Косенко

Д.Д.
Луспеник