Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м          У к р а ї н и

17
жовтня 2008 року

Врадіївський районний суд  Миколаївської області

В
складі головуючого судді:
Тихоненко М.І.

При секретарі :                                                                         Лисейко Т.А.

за участі сторін, представника відповідача Писаренко Л.В., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в смт Врадіївка справу за позовом

ОСОБА_1

до

ОСОБА_2

про

відшкодування  матеріальної  та моральної шкоди  від злочину

Третя особа, без самостійних вимог
щодо предмету спору  на стороні

відповідача:

ОСОБА_3

в  с
т  а  н
о  в  и  в :

В  липні
місяці  2008 року ОСОБА_1
звернувся з позовною заявою до суду про
стягнення з ОСОБА_2., на його користь
3416 грн., в рахунок відшкодування
матеріальної шкоди  і  40 тис. грн.., в рахунок  відшкодування моральної шкоди, а всього 43416
грн., в зв'язку з заподіянням йому тяжких тілесних ушкоджень  при скоєнні
дорожньо - транспортної пригоди(далі ДТП), що трапилася по вині водія
ОСОБА_2.

В судовому
засіданні позивач  уточнив позовні вимоги
і  зменшив свої позовні вимоги  на 500 грн., щодо відшкодування   матеріальної шкоди, що стосується  вартості
зіпсованих харчових продуктів, внаслідок того,  що він протягом 6 місяців знаходився на
стаціонарному лікуванні і не міг
своєчасно  по цій причині
здійснювати контроль за зберіганням харчових продуктів за місцем свого
проживання.

ОСОБА_1 суду пояснив, що  21.12. 2005 року  близько
17 години   коли він  під час здійснення   руху на велосипеді по правій смузі по
ходу  напрямку свого руху  по
проїзній частині вул. Г. Врадіївщини
в смт. Врадіївка Миколаївської області,
на нього був здійснений
наїзд  автомобілем  ВАЗ 21093, д/з НОМЕР_1 під керуванням  водія
ОСОБА_2. В результаті  даної  ДТП йому були завдані  тілесні ушкодження  у вигляді
відкритого  осколчатого
перелому  обох кісток  нижньої третини  гомівки лівої
ноги, які згідно  висновку  судово - медичної експертизи  відносяться до категорії  тяжких тілесних  ушкоджень, небезпечних  для життя в момент  їх
заподіяння, що спричинили
тривалий розлад здоров'я.  Згідно
постанови Врадіївського районного суду
Миколаївської області  від
10.09.2007 року, ОСОБА_2.  визнано  винним у
скоєнні  ДТП, що трапилася
21.12.2005 року. Однак, при цьому ОСОБА_2. було звільнено від кримінальної
відповідальності по  нереабілітуючим
підставам, а саме  на  підставі п. „Б”  ст. 1, ст. ст .6,8   Закону України „ Про амністію” від  09.06.2007 року.  В результаті
ДТП  йому була заподіяна
матеріальна шкода  яка  проявилася в тому, що ним особисто  на
власне лікування та придбання медикаментів були затрачені особисті кошти
в сумі  близько 3 тис. грн.., з яких
документально він довідками та чеками може підтвердити тільки на  суму
761,83 грн. Крім цього, йому неодноразово приходилося їздити в
травматологічне відділення  Первомайської
лікарні  на процедури до лікаря -
травматолога  коли  йому на травмовану ногу був поставлений  апарат Єлізарова в зв'язку з чим він наймав
особисто водія та купував за власні кошти бензин. На даний час у нього
збереглися тільки три чеки на придбання бензину на загальну суму 155 грн. Крім
цього, внаслідок ДТП велосипед на якому він здійснював рух  в  той
час  також був пошкоджений  в результаті чого не підлягає подальшій
експлуатації. Пошкоджений велосипед він оцінює в 200 грн. Пошкоджений одяг та взуття  яке знаходилося на ньому під час ДТП, він
оцінює  в 340 грн., а саме: штани  80 грн., рукавиці шкіряні  60 грн., ботики  шкіряні 300 грн. Крім цього, в зв'язку з тим,
що він знаходився на лікарняному
внаслідок  отриманих тілесних  ушкоджень при ДТП  ним був втрачений заробіток  на суму 1131, 59 грн. Загальна сума  матеріальної шкоди  яка йому була спричинена  в результаті
заподіяння   тяжких тілесних
ушкоджень при ДТП, становить 2688, 42 грн., без врахування  тих коштів в сумі 1150 грн., які йому  надав на лікування ОСОБА_2., які він також
затратив  на своє лікування. Також крім
зазначеного, йому була завдана і моральна шкода, яка виразилася в тому, що він  переніс
фізичний біль та  душевні
страждання в результаті ДТП, в наслідок якої він отримав  тяжкі тілесні ушкодження і тривалий час
лікування. Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень при ДТП  він втратив можливість швидко  ходити, працювати  і є фізично обмежений  до певного виду фізичного навантаження. Стан
його здоров'я  і в теперішній час поганий
і він потребує подальшого лікування. На той час коли він знаходився на
стаціонарному лікуванні і був  прикутий
до ліжка, а потім  на його травмовану  ногу був поставлений апарат Єлізарова, він
був  позбавлений можливості
задовольняти  свої  першочергові прості  людські потреби пов'язанні з обслуговуванням
самого себе. Ці обставини і тривале лікування негативно вплинули на його
душевний  психологічний стан   в зв'язку
з  чим  він втратив спокій, нормальні життєві
стосунки  в результаті  обмеження руху в зв'язку з чим він  до цього часу не може вести  звичайний для нього спосіб життя. Завдану
йому моральну шкоду він оцінює в 40 тис. грн.. Загальна сума  завданої йому майнової і моральної шкоди
складає 42688,42 грн.., яку він просить стягнути з відповідача.

Відповідач ОСОБА_2.  позовні вимоги
визнав частково та пояснив суду, що   він
визнає свою провину в тому, що  він
21.12. 2005 року  близько  17 години
під час керування   автомобілем
ВАЗ 21093, д/з НОМЕР_1 на вул. Г. Врадіївщини
в смт. Врадіївка дійсно  з
необережності здійснив наїзд на ОСОБА_1 який на той час здійснював рух на
велосипеді. Внаслідок наїзду керованого ним автомобіля  на ОСОБА_1, останньому були спричиненні тілесні
ушкодження в вигляді перелому лівої ноги. Після того як він побачив, що ОСОБА_1
відкинуло на обочину дороги, він зупинив свій автомобіль помістив ОСОБА_1 до
салону свого автомобіля і відвіз його до Врадіївської ЦРЛ для надання
невідкладної медичної допомоги. В той же вечір він за власні кошти купив всі
необхідні медичні препарати для
лікування ОСОБА_1, а на
наступний день  відвіз його до
Первомайської лікарні в  травматологічне
відділення де ОСОБА_1 і був прооперований. Для здійснення кваліфікованого
лікування ОСОБА_1, ним особисто були затрачені кошти в сумі 1960 грн., із яких
1150 грн. були надані в користування безпосередньо ОСОБА_1., а інша сума коштів
була витрачена на придбання ліків, благодійні внески на рахунок лікарні  і як заохочення  для лікарів і медичного персоналу. Незважаючи
на те, що ним особисто були витрачені кошти на лікування ОСОБА_1 в сумі 1960
грн., він  повністю визнає суму  для відшкодування матеріальної шкоди яку
заявив ОСОБА_1, а саме в сумі 2688,42 грн. Однак, він не визнає  вимогу ОСОБА_1 про відшкодування  моральної шкоди в сумі 40 тис. грн.., в зв'язку
з тим, що він  заподіяв тілесні
ушкодження ОСОБА_1. в результаті  наїзду
на нього при ДТП, не  навмисно,  з необережності. Після заподіяння  ненавмисно тілесних ушкоджень ОСОБА_1., не
гаючи часу зразу відвіз його до лікарні для надання невідкладної медичної
допомоги. Всі ліки які необхідні були для лікування ОСОБА_1, та оплати послуг
як лікарів та медперсоналу, він здійснював все
це за власний кошт. Надання транспортних послуг по доставці ОСОБА_1 як в
лікарню  так і з лікарні, все це він
робив  за власний кошт без врахування
свого часу та  своїх приватних проблем
та  інтересів. Проявляючи турботу за
найшвидше  вилікування ОСОБА_1, він прагнув
згладити страждання та психологічний
дискомфорт ОСОБА_1, надаючи останньому посильну матеріальну та моральну підтримку
для найшвидшого вилікування. Тому при даних обставинах він вважає, що вимога
ОСОБА_1 щодо відшкодування моральної шкоди в сумі 40 тис. грн.., є нереальною і
такою, що не підлягає задоволенню.

Представник відповідача Писаренко Л.В. в судовому засіданні позовні вимоги
визнала частково тільки  в  частині відшкодування  ОСОБА_1 заподіяної матеріальної шкоди в сумі
2688,42 грн., в іншій частині
відшкодування моральної шкоди в сумі 40 тис. грн.. , не визнала і
вважає, що ця вимога є  необґрунтованою та
такою, що не підлягає задоволенню оскільки
ОСОБА_2. відшкодував ОСОБА_1 моральну шкоду в інший спосіб шляхом
забезпечення  фахового лікування   ОСОБА_1 в спеціалізованому  лікувальному закладі в травматологічному
відділенні Первомайської лікарні  з  одночасним
забезпеченням його   для успішного
лікування  всіма необхідними медичними
препаратами та наданням транспортних послуг.

Третя особа
,без самостійних вимог  щодо предмету
спору на стороні відповідача  ОСОБА_3. в
судове засідання не з'явилася хоча належним чином була повідомлена про час та
місце  розгляду справи в судовому
засіданні. Повідомлення про свою
участь  у справі на  адресу суду не направила.

Аналізуючи  докази надані
сторонами  та їх пояснення, суд визнав
доведеними такі факти:

-       Постановою Врадіївського
районного суду Миколаївської області від
10.09.2007 року ОСОБА_2. звільнено від кримінальної відповідальності за
скоєний злочин, передбачений ч.2 ст. 286 КК України  по факту ДТП яке мало місце 21.12.2005 року,
по нереабілітуючим підставам, на підставі
п. ”Б” ст. 1, ст. ст. 6,8 Закону України „ Про амністію” від  09.06.2007 року (Постанова Врадіївського
районного суду Миколаївської області від
10.09.2007 року).

-       Згідно висновку  судово - медичного  експерта № 102 -м від 14.03.2006 року, у  ОСОБА_1виявлені тілесні  ушкодження у вигляді   відкритого
оскольчатого  перелому  кісток гомівки лівої ноги.( висновок  судово - медичного  експерта № 102 -м від 14.03.2006 року).

-       ОСОБА_1 внаслідок отриманих
тілесних ушкоджень при ДТП  знаходився на
стаціонарному лікуванні з 22.12.2005 року по 10.06.2006 року. (  листки непрацездатності  на ім'я ОСОБА_1 серії ДК №130797, ДК №130770,
ДН №109665, ДК №130890, ДН №109595, ДК №130576, ААИ №030166).

-       ОСОБА_1 для проходження курсу
лікування  було придбано  за власні кошти лікарських препаратів на
загальну суму  481,83 грн., та заплачено
за послуги лікарні  280 грн.(Довідка  Врадіївської ЦРЛ , Довідка Первомайської  ПМБЛ від 27.03.2008 року, пять фіскальних
чеків).

-       Для проходження  процедур у лікаря - травматолога
Первомайської лікарні, ОСОБА_1 неодноразово наймав приватного водія  для доставки його в лікарню в зв'язку з чим
купував  бензин. На придбання бензину ним
були затрачені кошти в сумі 155 грн.( показання свідка ОСОБА_4)

-       В результаті ДТП велосипед на
якому  ОСОБА_1 здійснював рух  на той момент, одяг та взуття яке було на
ньому, були пошкодженні внаслідок чого подальшій експлуатації та використанню
не підлягають. Вартість пошкодженого велосипеда складає 200 грн., штанів 80
грн., ботиків 300 грн., шкіряних рукавиць 60 грн.( протокол огляду
предметів  від 06.07.2006 року, довідка
із Врадіївської селищної ради  №5268 від
24.12.2007 року).

-       В результаті  знаходження ОСОБА_1 на  лікарняному
та втрати  загальної
працездатності ним  було втрачено
заробіток (дохід)  за місцем  своєї роботи в сумі 1131,59 грн.(
Довідка  відділу освіти Врадіївської
райдержадміністрації №110 від 01.10.2008 року).

-       Загальна сума майнової шкоди,
завданої ОСОБА_1, складає 2688,42 грн.,(
418,83 + 280 + 155 + 200 + 80 +300 + 60 + 1131,59).

-       Відповідно  до
свідоцтва транспортного засобу
НОМЕР_2, станом на 21.12.2005 року, власником автомобіля ВАЗ 210993, д/з
НОМЕР_1 є ОСОБА_3.( свідоцтво  про
реєстрацію ТЗ марки ВАЗ 21093 НОМЕР_2).

-       Відповідно до довіреності  НОМЕР_3 від 10.01.2005 року ОСОБА_3.
уповноважила ОСОБА_2. володіти та розпоряджатися на свій  розсуд( керувати, продавати, обміняти, здати
в оренду тощо), автомобілем ВАЗ 210993, д/з НОМЕР_1, терміном до 10.01.2008
року.(Довіреність  НОМЕР_3 від 10.01.2005
року).

Встановлені в судовому  засіданні
факти  вказують на те, що між  сторонами склалися  відносини з приводу  заподіяння та відшкодування  шкоди, завданої джерелом  підвищеної
небезпеки.

Згідно ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана  неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю особистим  немайновим
правам фізичної або юридичної особи, а також
шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в
повному обсязі особою, яка її завдала.

Крім зазначеного, приписами  ст.
1195 ЦК України, передбачено, що фізична або юридична особа, яка завдала  шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням
здоров'я  фізичній особі, зобов'язана  відшкодувати
потерпілому заробіток( дохід), втрачений ним  внаслідок втрати чи зменшення  професійної
або загальної  працездатності, а
також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю  посиленого харчування, санаторно - курортного
лікування, придбання ліків, протезування,
стороннього догляду тощо.

Як, вбачається з наявних в справі матеріалів та встановлених в судовому
засіданні фактів, ОСОБА_1 внаслідок наїзду на нього автомобіля ВАЗ ВАЗ 210993,
д/з НОМЕР_1 під керуванням  ОСОБА_2.,
отримав тяжкі тілесні ушкодження  в
вигляді відкритого  оскольчатого  перелому
кісток гомівки лівої ноги  внаслідок
чого був змушений знаходитися на стаціонарному лікуванні з 22.12.2005 року по
10.06.2006 року та  поніс матеріальні
затрати на своє лікування  в сумі  1556,83 грн., а також  частково втратив свій заробіток  за місцем своєї роботи в сумі 1131,59 грн.

Крім того, ОСОБА_1  при
вищезазначених обставинах було завдано
моральну шкоду, яка виразилася в тому, що він  переніс фізичний біль та фізичні і душевні
страждання в результаті ДТП, в наслідок якої він отримав  тяжкі тілесні ушкодження, тривалий час
лікувався і  на даний час потребує
подальшого лікування, що змушує від нього додаткових зусиль на  відновлення
попереднього стану  свого  здоров'я та
організації свого  подальшого
життя  в зв'язку з обмеженням своєї  загальної працездатності  через отриманні  тілесні ушкодження  в результаті
ДТП. Завдану ОСОБА_1 моральну шкоду він оцінює в 40 тис. грн..

Відповідно до приписів  ч.2 ст.
1167 ЦК України, моральна шкода, завдана
фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка  її завдала,
за наявності її вини.

Згідно  ч.2 ст. 1187 ЦК
України,  шкода, завдана  джерелом підвищеної небезпеки,  відшкодовується особою, яка на відповідній
правовій  підставі ( право власності,
інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом,
механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання  або утримання
якого створює  підвищену
небезпеку.

Власником  автомобіля ВАЗ ВАЗ 210993, д/з НОМЕР_1, який
є джерелом  підвищеної небезпеки,  є ОСОБА_3. яка в відповідності до
довіреності  НОМЕР_3 від 10.01.2005
року  передала зазначений автомобіль в   користування та  володіння
ОСОБА_2. який  під час
використання  автомобіля  і скоїв ДТП внаслідок чого і повинен  відшкодовувати  завдану
своїми  протиправними діями  майнову і моральну шкоду ОСОБА_1

При прийняті рішення, суд
керується  п. 9 Постанови Пленуму
Верховного Суду України  „ Про судову
практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди” №4 від
31.03.1995 року, згідно якої розмір
відшкодування моральної (немайнової) шкоди  суд визначає
від характеру та обсягу  страждань
(фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових
втрат( їх тривалості, можливості відновлення тощо)  та з урахуванням інших  обставин.

Оскільки розмір компенсації моральної шкоди залежить від характеру діяння
та від негативних наслідків через порушення немайнових прав позивача. Тому суд
визначає розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди залежно від
характеру та обсягу страждань (фізичних, духовних, психічних тощо), яких зазнав
позивач, характеру немайнових витрат (їх тривалості, можливості відновлення
,істотності змін в житті позивача, тощо) та з урахуванням інших обставин. Суд
виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості вважає, що заявлені
позивачем позовні вимоги обґрунтовані  та
такі, що  підлягають повному задоволенню
в частині  відшкодування заподіяної
матеріальної шкоди  і частковому
задоволенню  в частині  відшкодування
заподіяної  моральної шкоди.

В відповідності  до ч.3 ст. 88 ЦПК
України, якщо позивач на користь  якого
ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з
відповідача в доход держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини
вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.
209, 213, 215, ЦПК  України,  суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2  на користь
ОСОБА_1  в рахунок відшкодування  матеріальної шкоди 2688( дві тисячі
шістсот  вісімдесят вісім) грн.. 42 коп.,
та 20000 (двадцять тисяч) грн.. в рахунок відшкодування  моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_2   на користь
держави  судовий збір в розмірі 1051(одна
тисяча п'ятдесят одна) грн.. та витрати на інформаційно - технічне  забезпечення розгляду справи в розмірі 30 (
тридцять) грн..

В решті позовних вимог - відмовити.

Заяву про апеляційне оскарження рішення Врадіївського районного суду  може бути подано протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.

Апеляційна скарга на рішення Врадіївського районного суду подається
протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя :