У х в а л а

І М Е Н Е М
У К Р А Ї Н И

21 листопада 2008 року
м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

головуючого
Гуменюка В.І.,  суддів:
Барсукової В.М.,                                                                       Косенка
В.Й.,-

розглянувши
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання недійсними
довіреності та договору купівлі-продажу земельної ділянки, витребування
земельної ділянки,

в с т а н о
в и л а:

У вересні 2007 року ОСОБА_1 звернулася із зазначеним
позовом, посилаючись на те, що їй, на підставі сертифікату на право на земельну
частку (пай), належала земельна ділянка розміром 3,07 умовних кадастрових
гектарів із земель, переданих у колективну власність КСП Агрофірма
“Рубежівська”. ОСОБА_2, який був головою КСП, повідомив, що належні громадянам
земельні частки (паї) будуть обкладатися непомірним податком, переконав
власників продати земельні ділянки, видавши йому або названим ним особам
довіреності на відчуження цих ділянок.
18 вересня 2004 року позивачка видала ОСОБА_2 довіреність на
приватизацію земельної ділянки розміром 3,07 умовних кадастрових гектарів та
виділення її в натурі, отримання Державного акта на право власності на земельну
ділянку та продаж чи обмін цієї ділянки. 14 листопада 2006 року відповідач був
повідомлений листом про скасування ОСОБА_1 своєї довіреності. Згодом позивачка дізналася,
що ОСОБА_2 13 жовтня 2004 року отримав Державний акт на право власності на
земельну ділянку на її ім'я розміром 1,9548 га з цільовим призначенням для
ведення особистого селянського господарства, а 13 грудня 2004 року продав
зазначену земельну ділянку від її імені ОСОБА_3. Повноважень на зміну цільового
призначення вона ОСОБА_2 вона не надавала. Договір доручення між сторонами та
видана, на його підставі, довіреність порушують публічний порядок, а тому є
нікчемними. Ураховуючи викладене, ОСОБА_1 просила задовольнити її позовні
вимоги та визнати недійсною довіреність в частині надання відповідачу прав на
відчуження земельної ділянки, визнати недійсним договір купівлі-продажу ділянки
та повернути їй земельну ділянку.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської
області від 30 січня 2008 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду
Київської області від 12 червня 2008 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалені у
справі судові рішення, а справу направити на новий розгляд до суду першої
інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального
права та порушення судом норм процесуального права.

Касаційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Згідно вимог частини 2 статті 324 ЦПК України підставами касаційного
оскарження судового рішення є неправильне застосування судом норм матеріального
чи порушення норм процесуального права.

За правилами статті 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може
встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в
рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність того чи
іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Судові рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального
права. Доводи скарги висновків суду не спростовують. Підстав для їх скасування
не встановлено.

Керуючись статтями 332, 345 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у
цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської
області від 30 січня 2008 року та ухвалу апеляційного суду Київської області
від 12 червня 2008 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                            В.І. Гуменюк

Судді:
В.М. Барсукова

В.Й. Косенка