УХВАЛА

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

19 березня 2008  року

м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

головуючого

Патрюка М.В.,

суддів:

Костенка А.В.,

Лященко  Н.П.,

Прокопчука Ю.В.,

Пшонки М.П.,-

розглянувши
в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Перовської сільської ради
Сімферопольського району Автономної Республіки Крим, третя особа - ОСОБА_2, про
скасування рішення сільської ради та зобов'язання передати у власність земельну
ділянку,

в с т а н о в и л а :

У листопаді 2006 року ОСОБА_1. пред'явила в суді позов до
Перовської сільської ради Сімферопольського району Автономної Республіки Крим
про скасування рішення сільської ради та зобов'язання передати у власність
земельну ділянку.

Зазначала, що до серпня 2000 року ОСОБА_2 був власником
52/100 часток будинку АДРЕСА_1 та земельної ділянки розміром 682 кв.м, що
належала йому на підставі державного акта від 20 липня 1997 року № 481.

Крім того, рішенням Перовської сільської ради від 21
липня 1999 року № 4/66 йому для ведення особистого підсобного господарства було
додатково передано в приватну власність земельну ділянку площею 0,046 га,
прилеглу до його будинку.

У серпні 2000 року між нею та ОСОБА_2 фактично було
укладено договір купівлі-продажу будинку та земельних ділянок, але оскільки він
став ухилятися від нотаріального посвідчення договору, вона змушена була
звернутися до суду.

Ухвалою Сімферопольського районного суду Автономної
Республіки Крим від 1 жовтня 2002 року затверджено мирову угоду, згідно з якою
за нею визнано право власності на 52/100 частки зазначеного будинку, а рішенням
цього ж суду від 15 березня 2004 року за нею визнано право власності на
присадибну земельну ділянку біля вказаного будинку розміром 682 кв.м.

З 2000 року вона також користується земельною ділянкою
розміром      0,046 га, що є прилеглою до
будинку, і неодноразово зверталася до відповідача із заявами про скасування
рішення сільської ради від 21 липня 1999 року             № 4/66 та передання їй спірної
земельної ділянки в приватну власність. Проте їй безпідставно в задоволенні
заяви було відмовлено.

Посилаючись на викладене, ОСОБА_1. просила задовольнити
позов.

Рішенням
Сімферопольського районного суду Автономної Республіки Крим від 7 травня 2007 року
позов задоволено частково. Рішення Перовської сільської ради Сімферопольського
району Автономної Республіки Крим
№ 4/66 від 21 липня 1999 року в частині надання у власність ОСОБА_2.             земельної ділянки для ведення
особистого селянського господарства площею 0,046 га, що на АДРЕСА_1, скасовано.
У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Апеляційного суду Автономної Республіки Крим від                        11 липня 2007 року
зазначене рішення суду скасовано, провадження у справі закрито.

У касаційній скарзі ОСОБА_1. просить ухвалу
апеляційного суду скасувати, посилаючись на порушення судом норм
процесуального права, і залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Скасовуючи рішення районного суду й закриваючи провадження у справі,
апеляційний суд виходив із положень п. 1 ч. 1 ст. 17 КАС України та дійшов
висновку про те, що даний спір між сторонами носить публічно-правовий характер
і відноситься до компетенції адміністративних судів.

З таким висновком апеляційного суду погодитися не можна, оскільки він
ґрунтується на неправильному застосуванні норм процесуального права.

Відповідно до ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного
судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних,
трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд
таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п.п. 2, 7  постанови від 16 квітня 2004 року № 7
“Про  практику застосування судами
земельного законодавства при розгляді цивільних справ”, спори, які виникають із
земельних правовідносин, розглядаються судами в порядку цивільного судочинства.
За заявою сторони, яка не погоджується з рішенням органу місцевого
самоврядування чи органу виконавчої влади щодо земельного спору, суд перевіряє
правильність цього рішення та вирішує спір по суті.

Ураховуючи наведене,
зазначений спір є цивільно-правовим і відповідно до вищевказаних норм права
підсудний місцевим судам загальної юрисдикції, а не адміністративним судам.

За таких обставин колегія суддів вважає, що в апеляційного суду не було
підстав закривати провадження у справі, а тому ухвала підлягає скасуванню з
направленням справи на новий апеляційний розгляд.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів
Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Апеляційного суду Автономної Республіки Крим від                        11 липня 2007 року
скасувати.

Справу передати на новий розгляд у суд апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий

М.В. Патрюк

Судді:

А.В. Костенко

Н.П. Лященко

Ю.В. Прокопчук

М.П. Пшонка