overthelex/edrsr-tspk huggingface dataset:
№
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем      України

16 вересня  2008 року                        Бершадський районний
суд

Вінницької області

В складі головуючого
Куйбіди А.І.

при   секретарі                                   Ситник В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бершадь цивільну  справу за
заявою  ОСОБА_1  про встановлення  факту належності правовстановлюючих
документів,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася в суд із заявою про встановлення  факту належності  правовстановлюючих документів. В заяві та
судовому засіданні стверджує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_2. При
оформленні спадкового майна, що відкрилось після його смерті, виявилось, що у
правовстановлюючих документах, що належать їй та належали її чоловіку, а саме:
в свідоцтві про право власності на житло № 3043, виданому виконавчим комітетом
Бершадської міської ради від 14.10.1993 року та в договорі про участь у витратах
на утримання будинку № 834 від 23.12.2002 року їхнє прізвище записано як  «ОСОБА_1» тоді як в паспорті її прізвище
записано як «ОСОБА_1» і в свідоцтві про смерть її  чоловіка його прізвище також записано як
«ОСОБА_2». Розбіжності у вищевказаних правовстановлюючих документах стали
перешкодою для реалізації нею прав як
власника належного їй майна та як спадкоємця майна, що відкрилося  після смерті її чоловіка ОСОБА_2, тому вона звернулась
в суд з даною заявою і просить постановити рішення, яким встановити факт
належності їй ОСОБА_1 та померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 свідоцтва про право
власності на житло № 3043, виданого виконавчим комітетом Бершадської міської
ради від 14.10.1993 року та  договору про
участь у витратах на утримання будинку № 834 від 23.12.2002 року, виданих на
ім»я ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Вислухавши  пояснення  заявниці
ОСОБА_1 та дослідивши матеріали
справи, суд вважає, що  заява  підлягає
до задоволення, оскільки
встановлення  даного  факту має
юридичне  значення, а із  пояснень заявниці та матеріалів справи
достовірно видно, що свідоцтво про право власності на житло № 3043, видане
виконавчим комітетом Бершадської міської ради від 14.10.1993 року та  договір про участь у витратах на утримання
будинку № 834 від 23.12.2002 року видані на ім»я ОСОБА_1 та ОСОБА_2  дійсно належать  ОСОБА_1 та померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2.

Керуючись ст.ст.266-270
ЦПК  України, суд -

в и р і ш и в :

Заяву задоволити.
Встановити  факт, що свідоцтво про право
власності на житло № 3043, видане виконавчим комітетом Бершадської міської ради
від 14.10.1993 року та  договір про
участь у витратах на утримання будинку № 834 від 23.12.2002 року видані на ім»я
ОСОБА_1 та ОСОБА_2  дійсно належать
ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2, померлому ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення
може бути оскаржено в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом
подачі  в 10-ти денний строк  з дня проголошення рішення заяви про
апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20-ти днів апеляційної
скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції, або в порядку ч.4 ст. 295
ЦПК України.

СУДДЯ:
Справа № 2- 973
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М        У К Р А Ї Н И

26  вересня
2008 року
Томашпільський районний суд Вінницької області

в складі
головуючого                      Семко
Г.В.

за  участю секретаря                         Клімочко С.В.

розглянувши у попередньому судовому засіданні в смт.
Томашпіль справу за позовом ОСОБА_1 до Вилянської сільської ради про визнання
права власності на спадкове майно ,-

В С Т А Н О В И В:

15  вересня 2008 року ОСОБА_1 звернулася до суду
з цим позовом  посилаючись на те, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Вила, Томашпільського району
Вінницької області, померла її мати ОСОБА_2. Після її смерті відкрилась
спадщина на спадкове майно, а саме  на   майновий
пай пайового  фонду майна КСП
«Вила» СТОВ п/з «Вила» Томашпільського району Вінницької області в  розмірі 3186 грн., посвідченого  свідоцтвом про право  власності на
майновий  пай члена КСП (
майновий  сертифікат) НОМЕР_1, виданого
Вилянською сільською радою.            .
Єдиним
спадкоємцем за заповітом являється позивачка ОСОБА_1                                                                                                     Однак оформити право на спадщину
позивачка не взмозі,  з причини пропуску
шестимісячного строку для прийняття спадщини, передбаченого ст. 1270 ЦК
України, а тому за захистом свого права вона змушена звернутись до суду, так як
фактично прийняла спадщину.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 позов підтримала, зіславшись на ті ж обставини, що й
в позовній заяві, попросила суд його задоволити.

Відповідач -  представник Вилянської сільської  ради в судове засідання не  з»явився ,
однак  направив  на
адресу  суду  заяву
в якій просить  справу
розглянути  в  його
відсутності,  з  позовними
вимогами згідний,  не  заперечує
проти  його  задоволення.

Суд, заслухавши пояснення позивачки, дослідивши
матеріали справи, вважає позов обгрунтованим, який підлягає задоволенню.
Зазначені правовідносини регулюються ст. 1223 ЦК  України, згідно якої право  на
спадкування мають  особи
визначені  у заповіті, ОСОБА_1
являється  спадкоємцем  за
заповітом, відомостей які
свідчили б  про недійсність
заповіту  суду не  надано.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10,60,
130, 212-215 ЦПК
України, ст. 1216-1218, 1222,
1258, 1261, 1268 ЦК України
суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задоволити.

Визнати
за ОСОБА_1  право власності на  майновий пай пайового фонду майна КСП «Вила»
СТОВ п/з «Вила», Томашпільського району Вінницької області, в  розмірі 3186 грн., посвідченого  свідоцтвом про право  власності на
майновий  пай члена КСП ( майновий  сертифікат) НОМЕР_1, виданого Вилянською
сільською радою, в порядку спадкування після смерті її матері ОСОБА_2 , яка
померла  ІНФОРМАЦІЯ_1.

Заяву
про апеляційне оскарження рішення суду може бути подана  протягом десяти днів з дня проголошення
рішення.

Апеляційна
скарга на рішення суду може бути подана протягом двадцяти днів після подання
заяви про апеляційне оскарження до апеляційного суду Вінницької області через
Томашпільський районний суд.

Суддя:
справа № 2-644/08
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

29 вересня 2008 року Зборівський районний суд Тернопільської
області в складі:

головуючого судді Снігурського В. В.

при секретарі Біловус С. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Зборові справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом про розірвання
шлюбу до ОСОБА_2.

У судовому засіданні позивач позов підтримала, мотивуючи його тим, що їх
спільне життя не склалося, між ними виникли неприязні стосунки, примирення
неможливе, тому просить шлюб розірвати .

Відповідач позов визнав, заперечень не має.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд встановив, що сторони перебувають
в зареєстрованому шлюбі з 24 листопада 995 року, що засвідчує їх свідоцтво про
одруження НОМЕР_1, видане Кобзарівською сільською радою Зборівського району
Тернопільської області, актовий запис №2.

Ухвалою суду від 29 серпня 2008
року сторонам було надано термін  для
примирення, однак подружжя згоди не досягло.

Позивач наполягає на розірванні шлюбу, можливість примирення категорично
заперечує.

За таких обставин суд приходить до висновку, що подальше спільне життя
позивача і відповідача та збереження шлюбу неможливе, дана сім'я фактично
розпалася, а тому позов підлягає задоволенню.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.10,60,212,215 ЦПК
України, ст.ст. 105,110,112 Сімейного кодексу України,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити. Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та
ОСОБА_2, зареєстрований 24 листопада 1995 року Кобзарівською сільською радою
Зборівського району Тернопільської області, актовий запис №2.

При одержанні свідоцтва про розірвання шлюбу в органах
реєстрації актів цивільного стану стягнути державне мито в розмірі одного неоподаткованого
мінімуму доходів громадян в сумі 17 грн. з позивача ОСОБА_1, звільнивши від
сплати держмита відповідача ОСОБА_2.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на
його оскарження, а у разі подання апеляційної скарги, якщо рішення не
скасовано, після розгляду справи апеляційним судом. Заява про апеляційне
оскарження може бути подана до Апеляційного суду Тернопільської області через
Зборівський районний суд на протязі 10 днів з дня проголошення рішення, а
апеляційна скарга - на протязі 20 днів після подання заяви на апеляційне
оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви
про апеляційне оскарження, якщо скарга подається  у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне
оскарження.

Суддя підпис                                                  Копія вірно

Суддя  Зборівського

районного суду                                               В.
В. Снігурський
Справа №2-255 2008р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ                  УКРАЇНИ

29.02.2008р.                                                                                                         м.Снятин

Снятинський районний суд Івано-Франківської
області в складі:

головуючого-судді -
Боднарука М.В..

секретаря - Лакусти
М.З.,

розглянувши   у
судовому   засіданні   в
залі   суду  справу
за   позовом  ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення аліментів ,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із позовом
,який мотивує тим , що перебувала у шлюбі з відповідачем ,від якого мають сина
ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає з нею і перебуває на її утриманні. Відповідач участі у вихованні
та утриманні дитини не приймає, а
тому просить стягнути з нього аліменти на утримання сина в твердій грошовій сумі 400 грн. на місяць до
його повноліття.

В судовому засіданні позивач позов
підтримала частково. Просить стягнути з відповідача аліменти в сумі 300 грн.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, хоча повідомлявся про час і місце судового розгляду.

Суд , аналізуючи обставини
встановлені в судовому засіданні та зібрані докази, а саме: свідоцтво про народження ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1
згідно якого батьком записаний відповідач,
довідку про склад сім'І' позивачки згідно якої син проживає біля неї, вважає, що позов підставний і
підлягає до часткового задоволення, оскільки
відповідач зобов'язаний утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття , а тому слід стягувати з нього аліменти в користь
позивачки на утримання неповнолітнього сина в твердій грошовій сумі в
розмірі 300 грн. щомісячно до його повноліття.

На підставі викладеного та ст.180, 182,184 СК України ,
керуючись ст. 213-215, 224, 226 ЦПК України
,--

РІШИВ:

Позов задоволити. Стягувати з ОСОБА_2
в користь ОСОБА_1 аліменти на
утримання сина ОСОБА_3
ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 300 гри. щомісячно до Його повноліття починаючи з 11.02.2008р.

Стягнути з відповідача 51 грн. судового
збору в дохід держави та 8 грн. 50 коп . витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду
справи.

У відповідності зі ст. 367 ч.1 п.1
ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів
за один місяць.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Івано-Франківської області шляхом подання заяви про апеляційне
оскарження протягом 10 днів з дня його проголошення , з подальшим поданням апеляційної скарги
протягом 20 днів з дня подання заяви про апеляційне оскарження через Снятинський райсуд. Апеляційна скарга
може бути подана без попереднього
подання заяви про апеляційне оскарження у строк встановлений для подання заяви про апеляційне
оскарження.

Дане
заочне рішення може бути переглянуте судом , що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про
перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Головуючий:
підпис

Голова
Снятинського райсуду                                М.В.Боднарук
Справа №2-360
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня  2008р.
м.  Приморськ

Приморський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Полулях В.Г.,

при секретарі          Мамедовій С.О.,

за участю  позивача
ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні
суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину,
-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з вимогою про стягнення з ОСОБА_2  аліментів
на її користь в розмірі 14
частини всіх видів  заробітку на
утримання неповнолітньої доньки  ОСОБА_3
- ІНФОРМАЦІЯ_1. При цьому посилалась на те,
що   відповідач є  батьком дитини, яка  знаходиться на її утриманні. Відповідач в
добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає.

В судовому засіданні позивачка вимоги підтримала.

Відповідач ОСОБА_2 не заперечував
проти позовних вимог. Не оспорював свого баитьківства та розміру аліментів, на
якому наполягала позивачка.

Суд, вивчивши матеріали справи,
вважає позовні вимоги обгрунтованними: копією свідоцтва про укладення  шлюбу (а.с.4), копією свідоцтва  про народження дитини  (а.с.5),
копією свідоцтва  про розірвання
шлюбу (а.с.6),  довідкою відділу культури
і туризму Приморської райдержадміністрації (а.с.7),  довідкою Інзівської сільради (а.с.8),  копією паспорту позивачки (а.с.9) і такими,
що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідач  ОСОБА_2  є працездатним, може надавати таку допомогу.

Так як задоволена основна вимога позивачки, яка була звільнена від сплати
судового збору при подачі  заяви, з відповідача
повинен бути стягнений судовий збір, а такожи витрати на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи.

Керуючись
ст.ст.182, 183 СК Украины, ст.6,10,215
ЦПК України суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 - ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця с.Інзівка  Приморського района Запорізької області на
користь ОСОБА_1 аліменти  на  утримання неповнолітньої доньки  ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_1 в  розмірі 1/4 частини
всіх видів заробітку,  але не меньше 30%
прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з  28.08.2008р. і до повноліття  дитини.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір   в розмірі 51грн., та витрати на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 7грн50коп.

Рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню.

На рішення суду може бути подана заява про апеляційне оскарження протягом
десяти днів з дня проголошення рішення та подано апеляційну скаргу протягом
двадцяти діб після подання заяви про апеляційне оскарження  до Запорізького апеляційного суду через
районний суд.

Суддя                          В.Г. Полулях
Справа № 2-159/08
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

9 вересня 2008 р.
Локачинський районний суд Волинської області

в складі: головуючого - судді Усік Н.Є.,

за участю: секретаря - Гупалик А.С.,

позивача - ОСОБА_1,

відповідача -ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Локачі

справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання
шлюбу,

в с т а н о в и в :

23 червня 2008
року позивачка звернулась з даним позовом до суду. Позовні вимоги мотивує тим,
що подружнє життя не склалось через те, що в сім'ї виникають непорозуміння,
причиною являються неодноразові випадки подружньої зради. Просить розірвати
шлюб.

В судовому
засіданні позивачка підтримала позовні вимоги і пояснила, що чоловік їй зраджує
з іншими жінками. Через це виникають суперечки та непорозуміння в сім'ї.
Вважає, що сім'ю зберегти не можна.

Просить
розірвати шлюб. Судові витрати просить покласти на відповідача.

Відповідач позов
не визнав і пояснив, що подружньої зради з його боку не було. Своїх дітей
любить і ставиться до них добре. Причиною розірвання шлюбу є подружня зрада
дружини.

Судом
встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, від якого є двоє дітей, що
підтверджується відповідними свідоцтвами.

Подружнє життя
не склалось через відсутність взаєморозуміння та поваги один до одного та через
взаємні звинувачення у подружній зраді.

Вжиті судом
заходи до примирення подружжя позитивних наслідків не дали.

Вищенаведені
обставини свідчать про те, що подальше спільне життя подружжя суперечить
інтересам сторін.

Відповідно до
ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним
із подружжя.

Як вбачається із
ст.ст. 111, 112 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це
не суперечить моральним засадам суспільства та з'ясовує фактичні взаємини
подружжя, дійсні причини позову, бере до уваги наявність малолітньої дитини,
дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя і постановляє рішення про
розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей,
що мають істотне значення.

Отже, позов підставний
і підлягає до задоволення.

Судові витрати
суд покладає на сторони порівну.

Керуючись
ст.ст.10, 11, 60, 213-215, ЦПК України, ст.ст. 110, 112  СК України, суд, -

в и р і ш и в :

позов задовольнити. Шлюб, зареєстрований
Старозагорівською сільською радою Локачинського району Волинської області  10 лютого 1990 року, актовий запис № 2 між
ОСОБА_1 та ОСОБА_2, розірвати.

При одержанні
свідоцтва про розірвання шлюбу стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 по 8 грн. 50 коп.
державного мита з кожного в користь держави.

Рішення набирає
законної сили через 10 днів з дня проголошення і може бути оскаржене до
апеляційного суду Волинської області протягом цього ж строку шляхом подачі
заяви про апеляційне оскарження через Локачинський районний суд та апеляційної
скарги протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження або
шляхом подачі лише апеляційної скарги протягом 10 днів.

Головуюча /підпис/

Оригіналу відповідає

Суддя
Локачинського районного суду                                                                    Н.Є. Усік
Справа
№2-613/2008 р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ        УКРАЇНИ

23 вересня 2008 року Новоукраїнський районний суд
Кіровоградської області в складі:

головуючого-судді                           Стальнікова
В.М.

При секретарі                                    Роковіцан
Н.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в
м.Новоукраїнка справу за позовом  ОСОБА_1
та ОСОБА_2 до Рівнянської сільської ради про визнання права власності на жиле
приміщення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачі
звернулися до суду, посилаючись на те, що 2 липня 1976 року вони разом з
батьками одержали для проживання двокімнатну квартиру в АДРЕСА_1, площею 36,5
кв.метрів. 21 січня 1994 року жиле приміщення приватизували на всіх членів
сім”ї.

На даний
час батьки померли: мати ОСОБА_3померла ІНФОРМАЦІЯ_1року, а батько,
ОСОБА_4-ІНФОРМАЦІЯ_2 року. Позивачі являються спадкоємцями першої черги по
закону, тому звернулися в нотконтору з заявою про прийняття спадщини. Поскільки
долі померлих не визначені в натурі, то оформити спадщину в нотаріальному
порядку неможливо.Змушені звертатися до суду з позовом про визнання за ними
права на спадкове майно.

Представник
позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю.

Заслухавши
представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов
обгрунтований і підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що
батькам позивачів ОСОБА_3та ОСОБА_4на час смерті належало по ј частині
квартири, розташованої в АДРЕСА_1. Позивачі мали право також кожен на ј частину
домоволодіння. Вони являються єдиними спадкоємцями першої черги по закону, тому
мають право успадкувати спадкове майно після смерті своїх батьків, яке
складається з Ѕ частини квартири, а Ѕ квартири належить позивачам на праві
власності, що підтверджується свідоцтвом на право власності на житло та
довідкою-характеристикою БТІ.

У відповідності
до вищевикладеного та керуючись ст.ст.213, 214, 215 ЦПК України,
ст.ст.1258,1261 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні
вимоги задовольнити.

Визнати
за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право власності на квартиру за №1, розташовану в
АДРЕСА_1, загальною площею 46,5 кв.м по Ѕ частині кожному.

Рішення
може бути оскаржене до апеляційного суду Кіровоградської області через
Новоукраїнський районний суд протягом двадцяти діб з моменту подачі заяви на
апеляційне оскарження.

Заява
про апеляційне оскарження подається на протязі десяти днів з моменту
проголошення рішення суду.

Головуючий                                                 В.М.Стальніков
Справа № 2-4800            2008
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

17 вересня 2008 року                 Білоцерківський міськрайонний
суд   Київської області  в складі судді Подрєзової Г.О. при секретарі
Стець Я.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Біла Церква  цивільну справу за позовом Білоцерківського
ЖЕД-8 до ОСОБА_1 про стягнення боргу;

ВСТАНОВИВ :

Позивач Білоцерківський
ЖЕД-8   звернувся до суду з  позовом про стягнення боргу за надані
житлово-комунальні послуги,  посилаючись
на те, що відповідачі є споживачами послуг по утриманню будинків і споруд, які
надаються позивачем згідно з тарифами, що затверджені рішенням Білоцерківської
міської ради та виконавчого комітету. Відповідачі не виконують своїх обов”язків
та не сплачують за надані житлово - комунальні послуги, що призвело до
утворення боргу, яка станом на 01.03.2008р. становить 1947,32грн. Посилаючись
на зазначені обставини, а також на те, що цим завдаються збитки позивачу,
просив суд позов задовольнити.

В судовому
засіданні  представник позивача за
дорученням  позовні вимоги підтримали в
повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_1 в
задоволенні позовних вимог заперечували , зазначили, що за три останні роки
боргу по оплаті комунальних платежів на користь ЖЕД-8 не має.

Заслухавши пояснення
сторін,  розглянувши матеріали справи,
суд вважає, що  позов підлягає до  задоволення не підлягає.

Так в судовому
засіданні було встановлено, що відповідачі проживають АДРЕСА_1, квартира не приватизована,
складається з 2-х кімнат, має всі зручності.

Згідно з розрахунком
по оплаті за надані житлово-комунальні послуги станом на 01.03.2008р. борг по
оплаті за житлово-комунальні послуги на користь ЖЕД-8 становить 1947,32грн.

В судовому засіданні
відповідачі просили застосувати строк позовної давності та з врахуванням того,
що борг по оплаті комунальних послуг  за
три останні роки відсутній, в задоволенні позовних вимог відмовити.

Відповідно до
ч.3 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони
у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Відповідно до
розрахунку боргу станом на 01.03.2005р. борг становить- 2519,59грн., тобто
твердження відповідачів повністю підтвердилися, а тому позов до задоволення не
підлягає.

Згідно з ст.
20 Закону України “Про житлово- комунальні послуги” до обов”язків власника та
наймача (орендаря) квартири віднесено - оплата наданих житлово-комунальних
послуг.

Відповідно до
ст. 526 ЦК України - передбачено, що обов”язки повинні виконуватися належним
чином.

Враховуючи
вищенаведене, суд вважає, що позов до задоволення не підлягає.

Керуючись ст.ст. 15,60,212-215,223
ЦПК України, ст.ст. 267, 526 ЦК України, ст.20 Закону України “Про
житлово-комунальні послуги” , суд-

В И Р І Ш
И В :

В задоволенні позовних вимог
Білоцерківського ЖЕД-8 до  ОСОБА_1
про стягнення боргу- відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Київської області через
Білоцерківський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня його постановлення та
протягом 20 днів, після подачі заяви, шляхом подачи апеляційної скарги.

Суддя: