Справа №2-1359/08.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

25 лютого 2008
року    Бердянський міськрайонний суд
Запорізької області у складі   -
головуючого- судді Пустовіт З.П. при секретарі - Гоноболіній О.І.,  з участю позивача ОСОБА_1,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.  Бердянську цивільну справу за позовом ОСОБА_1
до ОСОБА_2 про визнання особи такою,  що
втратила право користування жилим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

Позивач
у листопаді 2007 року звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 ,  в якому просив визнати відповідача
таким,  що втратив право користування
жилим АДРЕСА_1. В позові зазначав,  що
йому на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 14.04.2005 року
та договору купівлі-продажу від 13.12.2006 року на праві власності належить
жилий АДРЕСА_1. В будинку зареєстровані його брат по матері ОСОБА_3 та його
батько ОСОБА_2,  який перебував у
незареєстрованому шлюбі з його матір'ю,
з якою проживав до її смерті,  яка
настала ІНФОРМАЦІЯ_1. Після чого через декілька місяців забрав з будинку свої
речі і переїхав мешкати до ОСОБА_4,  з
якою в теперішній час проживає поАДРЕСА_2. До теперішнього часу відповідач з
реєстраційного обліку не знявся,  а через
те,  що він є зареєстрованим в
будинку,  змушує його як власника
домоволодіння сплачувати за нього послуги з водопостачання,  за вивіз сміття та не дає можливості вільно
розпоряджатися своїм майном.  Договору
найму з відповідачем він не укладав. Зараз позивач перебуває у скрутному
матеріальному становищі і бажає продати будинок,  але потенційні покупці не бажають його
купувати із зареєстрованими у ньому особами. С ОСОБА_3 вони домовились,  що він добровільно зніметься з реєстраційного
обліку,  проте його батько,  відповідач у справі,  його прохання з цього приводу ігнорує. У
ВГІРФО Бердянського MB УМВС йому порадили звернутися до суду з відповідною
позовною заявою. На підставі ч.2
ст.  405 ЦК України,   ст.
48 Закону України «Про власність» позивач просить визнати ОСОБА_2  таким,
що втратив право користування житлом по АДРЕСА_1.

У судовому
засіданні позивач підтримав позовні вимоги в повному обсязі,  оголосивши позов та додатково пояснив,  що відповідач не проживає в АДРЕСА_1 з 1996
року,  мешкаючи зараз по АДРЕСА_2. В
теперішній час він в будинку прописаний один,
його син добровільно знявся з реєстраційного обліку,  просив позов задовольнити.

Відповідач
ОСОБА_2,  будучи належним чином
повідомленим про час і місце розгляду справи,
в судове засідання не з'явився,
причину неявки не повідомив,  тому
суд на

підставі
ч.4  ст.  169
,  224-226 ЦПК України вважає за можливе
розглянути справу на підставі наявних у ній даних в заочному порядку.

Свідок
ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила,
що після смерті матері позивача ОСОБА_2.
виїхав з будинку і з того часу мешкає по вул. Менделєєва із своєю новою
співмешканкою. Та жінка сама їй говорила,
що вони проживають сОСОБА_4  в її будинку.

Свідок
ОСОБА_6 в суді пояснив,  що в 1998 році
він придбав будинок №АДРЕСА_3,  і з того
часу в будинку по сусідству №38 нікого,
крім позивача та його сім'ї,  він
ніколи не бачив. ОСОБА_2  взагалі не знає
та жодного разу не бачив,  щоб він
приходив в будинок позивача.

Заслухавши
позивача,  свідків,  розглянувши матеріали справи,  суд приходить до висновку щодо
обґрунтованості позову і наявності підстав для його задоволення.

Судом
встановлено,  щоАДРЕСА_1 належить
позивачу на праві власності,  що
підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом від
14.04.2005 року,  копією договору
купівлі-продажу від 13.12.2006 року,
копіями витягів про реєстрацію права власності на нерухоме майно від
19.04.2005р. та від 05.023.2007р.

В
судовому засіданні було з'ясовано,  що
відповідач ОСОБА_2.  зареєстрований в
АДРЕСА_1 як член сім'ї матері позивача,
яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1,  що
підтверджується довідкою вуличного комітету №17 від 03.07.2007 року.

Показаннями
свідків ОСОБА_5,  ОСОБА_6 було встановлено,
що з 1996 року відповідач за вказаною адресою не проживає,  фактично мешкаючи по АДРЕСА_2.

Згідно  ст.
163 ЖК України у разі тимчасової відсутності наймача або членів його
сім'ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах
строків,  установлених ч.1,  пунктами 1 і 5 ч.3 та 4  ст.  71
ЖК України.

Відповідно
до ч.1  ст.  71 ЖК України при тимчасовій відсутності
наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом
шести місяців.

Згідно  ст.  72
ЖК України визнання особи такою,  що
втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи
понад встановлені строки,  провадиться в
судовому порядку.

Аналізуючи
встановлені в судовому засіданні обставини та надані позивачем докази в їх
обґрунтування,  суд дійшов висновку,  що відповідач ОСОБА_2.  з 1996 року добровільно залишив місце свого
проживання-АДРЕСА_1,  забравши всі свої
речі.

Відповідно
до  ст.
391 ЦК України,   ст.
48 Закону України «Про власність» власник майна має право вимагати
усунення перешкод у здійсненні ним право користування та розпорядження своїм
майном.

Враховуючи
викладене,  суд приходить до висновку
щодо обґрунтованості позовних вимог позивача і наявності підстав для його
задоволення,  а саме: визнання
відповідача ОСОБА_2  таким,  що втратив право користування жилим АДРЕСА_1.

На
підставі викладеного,  керуючись  ст.
ст.  10,  11,
57-60 62-64,  212-215,  224-226 ЦПК України,   ст.
ст.  71,  72,
163 ЖК України,   ст.  48 Закону України «Про власність»,   ст.
ст.  391,  450 ЦК
України,  суд

ВИРІШИВ:

Позов
задовольнити повністю.

Визнати
ОСОБА_2,  ІНФОРМАЦІЯ_2,  уродженця с Софіївка Бердянського району,  таким,
що втратив право користування жилим АДРЕСА_1.

Стягнути
з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 8, 5 грн. та витрати з
інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи в сумі 7, 5 грн.

Рішення
може бути оскаржене до апеляційного суду Запорізької області через Бердянський
міськрайонний суд шляхом подачі протягом десяти днів з дня його проголошення
заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів
апеляційної скарги.

Заочне
рішення може бути переглянуто судом,  що
його ухвалив,  за письмовою заявою
відповідача,  яку може бути подано
протягом 10 днів з дня отримання його копії.