Справа № 22-239/2008 р.
інстанції: Самойленко В.В.
Суддя-доповідач:
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2008
року  м. Запоріжжя

Колегія суддів
судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у
складі:

Головуючого: Приймака В.М.

суддів : Мануйлова
Ю.С. Подліянової Г.С.

при секретарі: Батарейній О.О.

за участю
адвоката:    Діденко В.Є.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1, що діє в своїх
інтересах та за дорученням в інтересах апеляційного суду Херсонської області,
на рішення Якгшівського районного суду Запорізької області від 25 жовтня 2007
року

по
справі за позовом ОСОБА_2 до апеляційного суду Херсонської області, ОСОБА_1 про
захист честі, гідності та ділової репутації та визнання інформації
недостовірною, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2
звернувся до суду із позовом до апеляційного суду Херсонської області, ОСОБА_1
про захист честі, гідності та ділової репутації та визнання інформації
недостовірною.

У позові
зазначав, що 29.01.2007 року він отримав лист від 10.01.2007 року, який
написала відповідач ОСОБА_1, в якому вона умисно, з метою помсти та виконуючи
замовлення свого патрона ОСОБА_3, поширила у відношенні нього недостовірну та
сфальсифіковану інформацію на адресу Ради Суддів України. Так, він ніколи не
звертався до Ради Суддів із скаргами і тим більше не доручав відповідачам
проводити якісь перевірки у відношенні себе.

Крім
того, відповідач таємно фабрикуючи цей лист, звичайно без усякої встановленої
законом процедури, зазначила, що він колись відмовився від отримання судових
справ. Це є недостовірною, сфальсифікованою інформацією з метою завдати шкоди
його честі, гідності та доброї репутації і скомпрометувати його перед
посадовими особами держави.

Оскільки
ніколи вказані факти не мали місце він звернувся до суду, щоб у публічному
порядку визнати цю інформацію недостовірною та захистити свою честь, гідність
та добру репутацію. Крім того, відповідно до вимог ст. 14 Закону України
"Про судоустрій України" розповсюдження любої інформації з метою
завдати шкоду авторитету судді - заборонено.

В
зв'язку з чим, просив суд визнати недостовірною інформацію, розповсюджену
ОСОБА_1 в листі від 10.01.2007 року на адресу Ради Суддів України у частині
того, що він звертався із скаргами до Ради Суддів Херсонської області або інших
органів суддівського самоврядування і в частині того, що він колись особисто
відмовлявся від отримання судових справ, а також визнати, що дії по
розповсюдженню недостовірної інформації завдали шкоду, його честі, гідності та
добрій репутації.

Рішенням
Якимівського районного суду Запорізької області від 25 жовтня 2007 року позов
задоволено частково.

Визнано
недостовірною та такою, що завдала ОСОБА_2 шкоду честі, гідності та діловій
репутації інформацію, розповсюджену ОСОБА_1 в листі від 10.01.2007 року на
адресу Ради Суддів України у частині того, що ОСОБА_2 відмовлявся отримувати
судові справи.

В
апеляційній скарзі на зазначене рішення суду, ОСОБА_1, що діє в своїх інтересах
та за дорученням в інтересах апеляційного суду Херсонської області, посилаючись
на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права,
просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким відмовити в
задоволені позовних вимог.

Заслухавши
у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, пояснення учасників процесу,
перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції і
обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно
до п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду
першої інстанції та ухвалення нового рішення або зміни рішення є:
невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення або неправильне
застосування норм матеріального або процесуального права.

Відповідно
до ч.3 ст. 309 ЦПК України порушення норм процесуального права можуть бути
підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до
неправильного вирішення справ.

Задовольняючи
частково позовні вимоги ОСОБА_2, суд першої інстанції визнав недостовірною та
такою, що завдала ОСОБА_2 шкоду честі, гідності та діловій репутації
інформацію, розповсюджену ОСОБА_1 в листі від 10.01.2007 року на адресу Ради
Суддів України у частині того, що ОСОБА_2 відмовлявся отримувати судові справи.

Проте з
таким висновком суду погодитись не можна, оскільки він суперечить фактичним
обставинам справи.

Оцінюючи
докази по справі, які були надані суду відповідачем ОСОБА_1, суд першої
інстанції визнав їх такими, що не відповідають вимогам належності та
допустимості і не є незалежними та беззаперечними доказами, оскільки, на думку
суду, ці документи складені особами, які були зацікавлені у результатах
перевірки по листу позивача до Голови Верховного Суду України або підлеглими
цих зацікавлених осіб.

До
такого висновку суд першої інстанції прийшов без достатніх підстав.

Стаття
57 ЦПК України передбачає, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі
яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги
і заперечення сторін....

Ці дані
встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників,
допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів....

Відповідно
до ч. 1 ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо
предмету доказування.

Згідно
ч.1 ст. 59 ЦПК України суд не бере до уваги докази , які одержані з порушенням
порядку встановленим законом.

Відхиляючи
надані відповідачем докази по справі та визнаючи їх такими, що не відповідають
вимогам належності та допустимості, суд не обґрунтував, які порушення закону
були допущені при їх одержанні .

Разом з
тим, відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Судом
встановлено, що на підтвердження своїх заперечень відносно позовних вимог
відповідач надала суду докази, які свідчать про те, що інформація, яка визнана
судом першої інстанції недостовірною, є достовірною.

Зокрема,
факт відмови позивача від отримання судових справ підтверджується наступними
доказами: Довідкою від 17.03.2007 року, яка була складена в результаті
перевірки відповідно до розпорядження Голови Верховного Суду України від
12.03.2007 року № 40 обставин, про які йшлося у зверненні голови Генічеського
районного суду Херсонської області від 21.02.2007 року до Голови Верховного
Суду України, згідно якої, позивач ОСОБА_2 не приймав від працівників
канцелярії кримінальні справи (а.с. 34-42); протоколом №1 зборів суддів та
працівників апарату Генічеського районного суду Херсонської області від
12.02.2007 року (а.с 45-47); протоколом зборів суддів Генічеського районного
суду Херсонської області від 24.04.2007 року (а.с. 48-50); доповідною запискою
секретаря Генічеського районного суду ОСОБА_4 (а.с. 58).

Таким
чином, зі змісту судового рішення вбачається, що суд першої інстанції встановив
вищезазначений факт відмови позивача від отримання справ, але внаслідок
порушення норм процесуального права дійшов помилкового висновку стосовно
недостовірності вищезазначеної інформації.

Той
факт, що спірна інформація є достовірною, підтверджується також рішенням  кваліфікаційної комісії суддів загальних
суддів Запорізького апеляційного округу.

Оскільки
порушення судом першої інстанції норм процесуального права привело до
неправильного вирішення справи, оскаржуване рішення не може бути визнане
законним та обґрунтованим, а тому підлягає скасуванню з ухваленням нового
рішення про відмову у позові.

Доводи
апеляційної скарги відносно того, що апелянт не є належним відповідачем по
справі, суперечать вимогам закону. Згідно ч. 4 ст. 277 ЦК України спростування
недостовірної інформації здійснюється особою, яка її розповсюдила. Оскільки
спірна інформація була розповсюджена ОСОБА_1, як головою Ради суддів
Херсонської області, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку, що саме
ОСОБА_1 є належним відповідачем по справі.

Не
обґрунтованими є доводи апеляційної скарги стосовно того, що суд визнав
відповідь, яка є предметом спору, поширенням інформації. З матеріалів справи
вбачається, що лист, який був направлений на адресу ОСОБА_2 та Секретаріату
Ради Суддів України 29.01.2007 року за підписом голови Ради суддів Херсонської
області ОСОБА_1 носить саме інформаційний характер.

Керуючись ст.ст.
303, 307, 309, 313, 314, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1, що діє в своїх інтересах та за дорученням в інтересах
апеляційного суду Херсонської області задовольнити.

Рішення
Якимівського районного суду Запорізької області від 25 жовтня 2007 року по цій
справі скасувати. Ухвалити по справі нове рішення наступного змісту:   ОСОБА_2 у задоволенні позову до ОСОБА_1 та
апеляційного суду Херсонської області про визнання інформації недостовірною та
такою, що завдала шкоди честі, гідності та доброї репутації відмовити.

Рішення  набирає законної  сили
з  моменту  проголошення,   проте
може  бути оскаржене шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох
місяців з дня проголошення.