Справа
№ 22-397                                   Головуюча в 1
інстанції -  Музичук
Категорія № 30                                     Доповідач
Колегія суддів судової палати з цивільних
справ апеляційного суду Рівненської області у складі:  головуючого
судді          --                                 Василевича В.С.
суддів                                      -      Гордійчук С.О.,  Шимківа С.С.
з участю секретаря судового
засідання   -                       Чалої Н.О.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_1 на рішення Рівненського міського суду від 22 січня 2008 року у справі
за позовом ОСОБА_1 до відкритого акціонерного товариства “Рівнегаз” про
відшкодування матеріальної та моральної шкоди,-
Рішенням
Рівненського міського суду від 22 січня 2008 року ОСОБА_1 відмовлено у задоволенні
позову до відкритого акціонерного товариства “Рівнегаз” про відшкодування
матерільної та моральної шкоди за безпідставністю та недоведеністю позовних
вимог.

Не
погодившись з рішенням суду, ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку.

У
поданій апеляційній скарзі вказує на те, що судом допущено порушення норм
матеріального та процесуального права. Рішення суду є необгрунтованим та таким,
що не захищає його конституційні права.

Суд
віддав перевагу одним доказам перед іншими. В основу рішення покладено докази
відповідача, а його не взяті до уваги.

Просить
скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про задоволення його позовних
вимог.

Перевіривши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, беручи до уваги пояснення учасників процесу, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких
підстав.

Згідно
ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний
суд перевіряє  законність і
обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Кожна
сторона зобов”язана довести ті обставини, на які вона посилається як на
підставу своїх вимог і заперечень.

У позовній
заяві ОСОБА_1 вказував,
що починаючи з 1997 року у зв”язку з бездіяльністю працівників ВАТ “Рівнегаз”
йому незаконно пред”являли фактично неіснуючий борг за спожитий газ в сумі 311
грн. 03 коп., в результаті чого він був позбавлений своєчасного отримання
субсидії.

З 1997
по 2003 рік він звертався до різних посадових осіб ВАТ “Рівнегаз”, щоб вияснити
причину заборгованості, але конкретно відповіді ніхто не давав, тільки
скаржилися на помилки в комп”ютері.

На протязі 1997-2002 р.р.,
звертаючись із скаргами на бездіяльність посадових осіб відповідача,  ним були витрачені кошти на придбання паперу
для складання різних розрахунків, виготовлення ксерокопій, фотографій на
загальну суму 130 грн. та на проїзд у громадському транспорті - 22 грн. 40
коп..

Загальна сума матеріальних збитків становить 282 грн..

Внаслідок порушення його законних прав, нервових напружень і конфліктів,
що тривали понад шість років, інших психологічних факторів він отримав серцеве
захворювання. Моральну шкоду  оцінював в
сумі 10 тисяч грн..

Вказані вище
суми просив стягнути з відповідача.

Постановляючи рішення про відмову у
задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не
доведено, а судом не встановлено ненадання йому субсидій на суму 130 грн. 15
коп. та заподіяння матеріальної шкоди в розмірі 282 грн..

З
таким висновком місцевого суду колегія суддів апеляційного суду погоджується.

З
матеріалів справи вбачається, що 27 грудня 2002 року комісія ВАТ “Рівнегаз” по
списанню безнадійної заборгованості прийняла рішення про списання ОСОБА_1 234
грн. 53 коп. заборгованості за спожитий газ як безнадійної.

У
січні 2003 року, позивач, не будучи обізнаним про рішення комісії про списання
заборгованості, звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому зазначив
про наявність станом на 01 січня 2003 року заборгованості в сумі 311 грн. 03
коп. на підставі власних розрахунків. Об”єктивних доказів підтвердження
такої  заборгованості не надав.

Ст. 60
ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов”язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Доказуванню підлягають обставини,
які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може грунтуватися
на припущеннях.

Зазначених
вимог закону позивач не виконав. У зв”язку з цим відсутні підстави для
відшкодування моральної шкоди.

Покликання
автора апеляційної скарги на те, що суд при постановленні рішення дав
неправильну оцінку пред”явленим доказам не заслуговують на увагу,
оскільки,  у відповідності з вимогами ст.
212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що
грунтуються на всебічному, повному, об”єктивному та безпосередньому дослідженні
наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого
значення.

Статтею
308 ЦПК України встановлено, що апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і
залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення
з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Порушень
зазначених вимог законодавства колегія суддів не вбачає.  Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись
ст.ст. 303, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів -

у  х
в  а  л
и  л   а :

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
Рівненського міського суду від 22 січня 2008 року залишити без змін.

Ухвала
апеляційного суду набирає законної сили негайно. Вона може бути оскаржена
безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня її
проголошення.

Головуючий - суддя
В.С.
Василевич

Судді:
С.О. Гордійчук

С.С. Шимків