Справа № 2-2308
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

08 жовтня 2008 року              Криворізький  районний суд

Дніпропетровської
області

В складі:

головуючого судді            Приміч Г.І.

при секретарі
Дзиговській Т.Б.

за участю:

позивача - ОСОБА_1

відповідача - ОСОБА_2.

розглянувши
в відкритому судовому засіданні м. Кривого Рогу
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна, що є об
єктом спільної сумісної власності подружжя, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом 12.07.2007 року.

Неодноразово уточнюючи свої позовні вимоги, 08.10.2008 року в судовому
заясіданні просила суд розділити спільне з відповідачем майно у вигляді
домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 і складається з житлового
будинку загальною площею  70,4 мІ,
житловою площею 37,5 мІ та надвірних будівель: сараю, погребу, гаражу,
вбиральні, огорожі і водоколонки, визнавши за нею та відповідачем, кожним
окремо, право власності на 12 частину вказаного домоволодіння.

В обґрунтування своїх уточнених позовних вимог позивач посилалася на те, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб, від якого
вони мають неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження, і який
було розірвано рішенням Криворізького районного суду Дніпропетровської області
від 26.09.2007 року.

В період шлюбу ними за спільні кошти було придбано спірне  домоволодіння, яке належить їм з відповідачем
на праві спільної сумісної власності.

Перед припиненням шлюбних відносин вони домовилися про те, що вказане
домоволодіння залишатиметься в їх спільній сумісній власності, але їй стало
відомо, що відповідач намагався продати
вказане домоволодіння без її згоди. При зверненні безпосередньо до
відповідача, останній повідомив, що не визнає її право власності на частину
даного домоволодіння, а тому вона в ході судового засідання підтримала свої
уточнені позовні вимоги в повному обсязі та просила їх задовольнити.

Відповідач по справі ОСОБА_2. уточнені позовні вимоги
позивача визнав в повному обсязі, не заперечував проти їх задоволенні. При
цьому, підтвердив той факт, що він перебував у шлюбі з позивачем з ІНФОРМАЦІЯ_1
року по 07.10.2007 року, від якого вони мають неповнолітнього сина ОСОБА_3., ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження, і в період якого було придбане спірне домоволодіння.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши
письмові матеріали справи та давши їм належну оцінку, суд приходить до висновку,
що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року між сторонами по
справі було укладено шлюб зареєстрований Центрально-Міським відділом РАЦС,
актовий запис № 123, який рішенням Криворізького районного суду від 26.09.2007
року розірвано (л.с. 8, 109).

Від вказано шлюбу сторони мають неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження, який проживає з позивачем і на
утримання якого відповідач сплачує аліменти, про що не заперечували
сторони  та підтверджується  постановою Центрально-міського районного суду
м. Кривого Рогу про стягнення аліментів та довідкою про доходи відповідача
(л.с. 7, 38).

В період шлюбу з позивачем, 15.08.2006 року відповідачем було укладено
договір купівлі-продажу спірного домоволодіння, яке розташоване за адресою:
АДРЕСА_1 і складається з житлового будинку загальною площею  70,4 мІ, житловою площею 37,5 мІ та надвірних
будівель: сараю, погребу, гаражу, вбиральні, огорожі і водоколонки (л.с. 4).

Відповідно до ст. 60 СК України, п. 5 Постанови Пленуму ВС України від
22.12.1995 року № 20 „Про судову практику у справах за позовами про захист
права приватної власності”  майно, набуте
подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної
сумісної власності.

Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального
користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ч.1 ст. 61 СК України об'єктами права спільної сумісної
власності подружжя можуть бути будь-які речі, за винятком тих, які виключені з
цивільного обороту.

Оскільки договір купівлі-продажу спірного домоволодіння
було укладено в період перебування сторін в шлюбі за спільні кошти подружжя,
про що вказувала позивач і не заперечував відповідач, то суд приходить до
висновку, що спірне домоволодіння являється спільною сумісною власністю
подружжя.

Відповідно до ч.1 ст. 69 СК України дружина і чоловік
мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної
власності, незалежно від розірвання шлюбу, а відповідно до ч.1 ст. 70 СК
України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності
подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено
домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до ч.1 ст. 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній
власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, а
відповідно до ч.1 ст. 71 СК України майно, що є об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі, при цьому якщо дружина
та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений
судом.

Оскільки позивач просила суд визнати за нею право на ідеальну частку в
спірному домоволодінні, а відповідач не заперечував проти задоволення позовних
вимог позивача, тому суд вважає за необхідне визначити сторонам ідеальні частки
в спірному домоволодінні без реального поділу спірного майна і залишити вказане
домоволодіння в їх спільній частковій власності, визнавши за позивачем та
відповідачем, кожним окремо, право власності на 12 частину домоволодіння
розташованого за адресою: АДРЕСА_1, яке складається з житлового будинку
загальною площею  70,4 мІ, житловою
площею 37,5 мІ та надвірних будівель: сараю, погребу, гаражу, вбиральні,
огорожі і водоколонки.

Керуючись ст. ст. 6, 10, 11, 60, 208,
209, 212, 214-215, 218 ЦПК України 372 ЦК України, ст. ст. 60-61, 69-71
СК України, п. 5 Постанови Пленуму ВС України від 22.12.1995 року № 20 „Про
судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності” суд,
-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна, що є обєктом спільної сумісної
власності подружжя - задовольнити.

Розділити  домоволодіння розташоване
за адресою: АДРЕСА_1, яке складається з житлового будинку загальною площею  70,4 мІ, житловою площею 37,5 мІ та надвірних
будівель: сараю, погребу, гаражу, вбиральні, огорожі і водоколонки, по Ѕ
частині  між ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 12 частину домоволодіння
розташованого за адресою: АДРЕСА_1, яке складається з житлового будинку
загальною площею  70,4 мІ, житловою
площею 37,5 мІ та надвірних будівель: сараю, погребу, гаражу, вбиральні,
огорожі і водоколонки.

Визнати
за ОСОБА_2 право власності на 12 частину домоволодіння розташованого за
адресою: АДРЕСА_1, яке складається з житлового будинку загальною площею  70,4 мІ, житловою площею 37,5 мІ та надвірних
будівель: сараю, погребу, гаражу, вбиральні, огорожі і водоколонки.

Рішення
може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 20
днів з дня подачі заяви на апеляційне оскарження, або протягом 10 днів без
подачі заяви на апеляційне оскарження.

Суддя