Справа №2-304/2008р.
16 липня 2008 року.                                                         м.
Тисменицький районний  суд Івано-Франківської області в складі :
головуючого судді
Бардюк-Кавецької Л.В.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні Тисменицького районного суду цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю „Керамікбудсервіс”, третя
особа без самостійних вимог на стороні позивача - орган опіки і піклування
виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради про визнання недійсним
правочину від 30.11.2007 р.-
звернулася до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю
„Керамікбудсервіс”, третя особа без самостійних вимог на стороні позивача орган
опіки і піклування виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради про
визнання недійсним правочину від 30.11.2007 р. про розірвання  договору оренди житлового приміщення від
10.08.2005 р, яким розірвано договір оренди житлового приміщення АДРЕСА_1.
вимоги ОСОБА_1 мотивовані тим, що оспорюваний правочин від 30.11.2007р.,
порушує права її неповнолітньої доньки ОСОБА_2, що проживає та зареєстрована в
квартирі АДРЕСА_1, оскільки на його укладення не було згоди органу опіки і
піклування виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, як того
вимагає Закону України „Про основи соціального захисту бездомних громадян і
безпритульних дітей”.
судовому засіданні представник позивача позов підтримав з мотивів, викладених в
позовній заяві, просить суд постановити рішення, яким позов задоволити.
відповідача в судовому засіданні позов не визнав, посилаючись не те, що
неповнолітня ОСОБА_2 не є бездомною чи безпритульною, а тому дія Закону України
„Про основи соціального захисту бездомних громадян і безпритульних дітей” на
неї не поширюється. Крім того вказав, що чинним Цивільним кодексом України не
передбачено обов'язковість надання згоди органами опіки і піклування на
розірвання договорів оренди житла батьками неповнолітніх.
третьою особи в судовому засіданні позов визнав, суду пояснив, що оспорюваний
правочин порушує права неповнолітньої ОСОБА_2 та суперечить чинному
пояснення сторін, дослідивши зібрані по справі письмові докази, суд приходить
до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.
що 10.08.2005 р. ТзОВ „Керамікбудсервіс” уклало договір оренди житлового
приміщення з правом викупу з ОСОБА_1, яка була в той час працівником даного
підприємства. Договір укладено строком на сім років. За договором підприємство
передало в тимчасове користування ОСОБА_1 квартиру АДРЕСА_1. В дану квартиру
ОСОБА_1 вселилась разом з своєю донькою ОСОБА_2 Як видно з свідоцтва про
народження, виданого відділом РАГС Виконавчого комітету м. Ромни Сумської
області 22.11.1990 р., запис № 643, ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 р.н. є
неповнолітньою.  15.12.2006 р. позивач як
квартиронаймач зареєструвала в квартирі свою неповнолітню доньку, що
підтверджується копією паспорта ОСОБА_2 та будинковою книгою. Реєстрація та
проживання неповнолітньої ОСОБА_2 за вказаною адресою підтверджується довідкою
№ 138 від 25.02.2008 р. товариства співвласників „Версія”, на балансі якого
перебуває будинок АДРЕСА_1 і яке веде облік проживаючих в будинку громадян. В
листопаді 2007 р. ОСОБА_1 була звільнена з ТзОВ „Керамікбудсервіс” за згодою
сторін. 30.11.2007 р. сторонами укладено правочин, яким достроково розірвали
договір оренди від 10.08.2008р. Відповідно до правочину ОСОБА_1 зобов'язали
звільнити орендовану квартиру протягом двох місяців з моменту підписання
до ч. 1 ст. 203 Цивільного кодексу України до загальних вимог, додержання яких
є необхідним для чинності правочину, належить вимога відповідності змісту
правочину Цивільному кодексу України, іншим актам
цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Статтею 215 Цивільного
кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання стороною вимог,
встановлених частинами першою - третьою, п'ятою, шостою статті 203 ЦК України.
Відповідно до ст. 47 Конституції України Кожен має право на житло. Ніхто не
може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням
суду. Відповідно до ч. 2 ст. 18 Закону України „Про охорону дитинства” діти - члени сім'ї наймача або власника жилого приміщення мають право
користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем. Відповідно
до ст.12 Закону України „Про основи соціального захисту бездомних громадян і
безпритульних дітей” для здійснення будь-яких правочинів стосовно нерухомого
майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, потрібна
попередня згода органів опіки та піклування. Як видно з листа виконавчого
комітету Івано-Франківської міської ради
№ 1212/01-09/07 від 08.04.2008 р. та пояснень представника третьої особи
органом опіки та піклування виконавчого комітету Івано-Франківської міської
ради не надавалась згода на розірвання договору оренди житлового приміщення від
10.08.2005 р. та укладення ОСОБА_1 правочину від 30.11.2007 р., яким розірвано
даний договір оренди.
з наведеного суд вважає, що позов ОСОБА_1 до ТзОВ „Керамікбудсервіс” підлягає
задоволенню, оскільки на укладення правочину про розірвання договору оренди
житлового приміщення не була надана згода органу опіки і піклування, як того
вимагає ст. 12 Закону України „Про основи соціального захисту бездомних
громадян і безпритульних дітей”. Відтак, оспорюваний правочин укладений з
порушенням закону, тобто з недодержанням вимог, передбачених ч. 1 ст. 203
Цивільного кодексу України.
представника відповідача про те, що дія Закону України „Про основи соціального
захисту бездомних громадян і безпритульних дітей” не поширюється на
неповнолітню ОСОБА_2, оскільки вона не має статусу бездомної чи безпритульної,
не можуть бути взяті до уваги, з огляду на наступне. Ст. 12 Закону включена до
Розділу ІІІ Закону, який визначає заходи попередження бездомності і
безпритульності дітей та встановлює гарантії захисту житлових прав неповнолітніх
з метою попередження безпритульності. Однією з таких гарантій є захист державою
інтересів дітей при вчиненні правочинів щодо нерухомого майна, зокрема
обов'язкове погодження будь-яких правочинів щодо нерухомого майна, право
власності на яке або право користування яким мають діти, з органами опіки і
піклування, що передбачено ст. 12 Закону „Про основи соціального захисту
бездомних громадян і безпритульних дітей”.
до ст.ст. 10, 60 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом. Подані позивачем докази є належними та допустимими,
якими підтверджується законність позовних вимог.
вищевикладене, відповідно до ст. 47 Конституції України, ст.ст. 203, 215 ЦК
України, ст. 18 Закону України „Про охорону
дитинства”, ст. 12 Закону України „Про основи соціального захисту
бездомних громадян і безпритульних дітей” та
керуючись ст.ст. 10, 11, 57 - 60, 208, 209, 212 - 215, 218 ЦПК України, суд, -
Визнати недійсним правочин від
30.11.2007 р. про розірвання  договору
оренди житлового приміщення, розташованого в АДРЕСА_1, від 10.08.2005 р.,
укладений ОСОБА_1 та товариством з обмеженою відповідальністю
„Керамікбудсервіс”, яким достроково розірвано договір оренди житлового
приміщення з правом викупу від 10.08.2005 р.
Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю „Керамікбудсервіс” на користь позивача 8 грн. 50 коп. судових
витрат по сплаті судового збору  та 7
грн. 50 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду даної
справи.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення
строку подачі заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне
оскарження не було подано. В разі подачі заяви про апеляційне оскарження
рішення суду, але апеляційна скарга не була подана в строк, рішення набирає
законної сили після закінчення цього строку.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду до
апеляційного суду області може бути подано протягом 10 днів з дня проголошення
рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 20
днів після подачі заяви про апеляційне оскарження.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга
подається через Тисменицький районний суд.

Суддя
Р.Р.Струтинський