Справа №
Суд Київського району
м. Сімферополя, у складі:
головуючого судді
відкритому судовому засіданні в м. Сімферополі цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа 3-я Сімферопольська державна
нотаріальна контора, про визнання угоди недійсної та виселенні, суд -
Позивач звернувся до суду з дійсним
позовом мотивуючи свої вимоги тим, що йому на праві власності належало АДРЕСА_1
В 1997 році під час відвідування перукарні, у нього відбувся конфлікт із
дівчиною, як пізніше виявилося вона була знайомій одного зі членів злочинного
угруповання «братів Любичей». Використовуючи цей привід як конфлікт, до нього
додому приїхала збройна група хлопців, які загрожуючи йому та членам його родини
вбивством, забрали у нього автомобіль, золоті прикраси, а також документи на
будинок та поставили умову, щоб він з усією родиною найближчого часу покинув
Крим, інакше буде вбитий він і члени його родини. При цьому його самого й
дружину били руками, ногами, демонстративно зарізали собаку «московську
сторожову». Вони заборонили звертатися в правоохоронні органи. Незважаючи на це
він відразу ж звернувся в міліцію, але там йому пояснили, що подібних випадків
багато та рекомендували йому з метою безпеки вкритися з родиною. Тому що
погрози злочинців не припинялися, а правоохоронні органи якої або діючої
допомоги не запропонували він був змушений з родиною виїхати до м. Харків, де
ховався до 2000 року. В 2001 році він приїхав у Крим і пішов довідатися хто зараз
проживає в його будинку. Як виявилося в будинку проживав ОСОБА_5, що також є
членом злочинного угруповання. Він пояснив, що йому будинок дістався за якісь
справи й запропонував убиратися. Після цього на його адресу й на адресу членів
його родини пішли погрози вбивством. Він злякався й порадившись із родиною,
вирішив який той час у правоохоронні органи не звертатися. У той момент він
думав, що згодом поверне свій будинок. Відмовлятися від нього не мав намір. Він
думав, що будинок продовжує юридично значитися на ньому. До 2006 року багатьох
злочинних авторитетів, кого посадили, кого вбили та він вирішив звернутися із
заявою в прокуратуру. За його заявою порушена кримінальна справа в ході
розслідування встановлено, що по підробленим
документам його будинок переоформили на іншу особу. У той же час
власником земельної ділянки продовжує значитися він. Просить задовольнити  позов.
У судовому засіданні позивач та його
представник підтримали позовні вимоги. Відповідач ОСОБА_2 у суд не з'явився,
сповіщався через засоби масової інформації, у цей час перебуває в розшуку по
підозрі в здійсненні даного злочину. Представник відповідачки ОСОБА_3позов не
визнала та пояснила, що дійсно спірний будинок оформлений на її довірительницу.
У цей час там проживає її внучка ОСОБА_4 Позивач пропустив строк позовної
давності. До вимагання будинку його довірителька не причетна. Відповідачка
ОСОБА_4 позов не визнала, пояснила суду, що в цей час у будинку вона проживає
одна. З часу проживання  зробила в
будинку капітальний ремонт, збільшила його площу. Про обставини здійснення
злочину відносно позивача їй нічого не відомо. Позивач пропустив строк позовної
давності, тому в позові необхідно відмовити. Третя особа нотаріус ОСОБА_6
пояснила, що вона засвідчувала доручення й договір купівлі-продажу, точних
обставин не пам'ятає. Просить прийняти рішення відповідно до вимог закону.
Вислухавши сторін, дослідивши матеріали
справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.
Судом встановлено, що на підставі
свідоцтва про право особистої власності на будинок від 30.01.1996 року,
виданого виконавчим комітетом Сімферопольської міської ради ОСОБА_1. є
Наприкінці 90-х років, точна дата не
встановлена, інші особи, кримінальна справа у відношенні яких розслідується,
будучи членами організованого злочинного угруповання, використовуючи конфлікт
ОСОБА_1 і знайомої дівчини одного зі членів цього угруповання, як привід,
приїхали до нього додому, де демонструючи вогнепальну зброю, побили позивача та
членів його родини, при цьому загрожуючи вбивством і демонструючи реальність
своїх намірів, на очах у всієї родини, у тім числі і дітей, зарізали собаку,
після чого заволоділи автомобілем «Мерседес», золотими прикрасами, що належать
родині позивача, а також документами на вище зазначений будинок. Побоюючись
розправи та виконуючи вимоги злочинців позивач зі своєю родиною був змушений
тимчасово виїхати до м. Харків, де проживав до початку двохтисячних років. По
поверненню в м. Сімферополь, він мер по поверненню домоволодіння, не приймав,
тому що побоювався за своє життя й життя членів родини. В 2006 році позивач
звернувся з відповідною заявою в міліцію, а також у прокуратуру, 26.03.2007
року на підставі його заяви, по факті заволодіння його майном була порушена
кримінальна справа. У ході розслідування кримінальної справи були встановлені
особи яки здійснили злочин, частина з яких затримана, інші перебувають у
розшуку. Лише після звернення позивача в правоохоронні органи, в 2007 році він
довідався, що інші особи використовуючи підроблене доручення від 11.09.1997
року засвідчену Третьої сімферопольської державної нотаріальної контори,
реєстровий 31-3437, про те, що він нібито довіряє гр. ОСОБА_2. розпорядитися
спірним домоволодінням, заволоділи ним і на підставі цього доручення ОСОБА_2 уклав
з відповідачкою ОСОБА_3 договір купівлі-продажу домоволодіння засвідчений
28.08.1998 року Третьою Сімферопольською державною нотаріальною конторою,
реєстровий №1-2329. Насправді позивач доручення не видавав, відчужувати
домоволодіння не збирався, та не знав, що від його імені діють інші особи, які
або кошти за проданий будинок не одержував. Дані обставини підтверджуються:
ОСОБА_1 в прокуратуру АРК від 28.02.2007 року та у департамент карного розшуку
МВС України від 16.09.2006 року, в якої він повідомляє про вчинені відносно
виданою Центральним РВ МГУ ГУ МВС України в АРК від 25.04.2007 року №573,
відповідно до якої ОСОБА_1. визнаний потерпілим по кримінальній справі
прокурора АРК Домникова А.М. про порушення кримінальної справи від 26.03.2007
року по зазначеному факту;
свідка ОСОБА_7. працівника карного розшуку МВС України, який пояснив, що
займався розкриттям даного злочину. До цього злочину причетна також
відповідачка ОСОБА_4 й її чоловік, член злочинного угруповання ОСОБА_5;
впізнання позивачем ОСОБА_1 частини ювелірних прикрас, які в нього були
викрадені, вилучених у відповідачки ОСОБА_4 При цьому ОСОБА_1. у судовому засіданні
дав пояснення на заперечення ОСОБА_4, про те, що це підтверджує зв'язок ОСОБА_4
із нападом на нього, про ювелірні прикраси, які впізнав позивач, ще до того, як
вони були вилучені в ОСОБА_4, їх докладно описував;
позивача про те, що він доручення на продаж будинку не видавав і не підписував,
як не підписував і інші документи, необхідні для відчуження домоволодіння;
почерковедческой експертизи №220 від 05.05.2008 року, відповідно до якої підпис
у графі «ПІДПИС» доручення від 11.09.1997 року від імені ОСОБА_1 на ім'я
ОСОБА_2 виконана не ОСОБА_1, а іншою особою;
почерковедческой експертизи №221 від 15.05.2007 року, згідно якого, рукописний
текст і підпис від імені ОСОБА_1 у заяві на ім'я начальника БТИ ОСОБА_8 у протоколі
угоди договірної ціни, про видачу довідки-характеристики для продажу будинку,
від 17.09.1997 року виконана не ОСОБА_1 а іншою особою;
почерковедческой експертизи №222 від 16.05.2007 року, згідно якого, рукописний
текст і підпис від імені ОСОБА_1 у замовленні №279ДО, для БТИ, про видачу копії
повідомлення, для виходу техніка БТИ, від 17.09.1997 року виконана не ОСОБА_1 а
При таких обставинах суд прийшов до
висновку, що однобічна угода по видачі доручення та договіру купівлі-продажу
домоволодіння зроблені мимо волі позивача ОСОБА_1 і без його відома, тому їх
варто визнати недійсними по підставах ст.48 ГК України (1963 р.), що діяв на
момент виникнення правовідносин.
Оскільки ОСОБА_3. стала власником
домоволодіння незаконним чином, то вона підлягає виключенню з реєстру прав
власності на нерухоме майно, а позивач ОСОБА_1. повинен бути включений до
даного реєстру, як власник спірного домоволодіння.
У судовому засіданні відповідачка ОСОБА_4
підтвердила, що в будинку зареєстрована і проживає тільки вона, але у зв'язку з
тим, що власник будинку ОСОБА_1. заперечує проти цього, вона підлягає виселенню
з будинку, зі скасуванням реєстрації по зазначеної адресі, оскільки її
проживання та реєстрація в будинку порушує право власності позивача.
Довід відповідачки ОСОБА_4. про те, що
позивачем пропущений строк позовної давності, не може бути прийнятий судом,
тому, що по даній справі оспорюються дві угоди, про те, що вони були укладені,
позивач дізнався в межах строку позовної давності,  в 2007 році, отже термін строку позовної
давності необхідно обчислювати не з моменту, коли ці угоди були фактично
укладені, а з того моменту, коли позивач довідався про порушення права. Яких
або доказів, що свідчать про пропуск строку позовної давності, суду
відповідачами не надано.
Інший довід про те, що домоволодіння з
того моменту істотно змінилося та виросло в ціні, також не може бути прийнятий
судом, оскільки відповідачі по справі, позову про стягнення грошової
компенсації в суді не заявили. Сам факт того, що домоволодіння змінилося в ціні
не є підставою для того, щоб відмовити в позові.
На підставі ст.ст.48,49,57 ЦК України (у
редакції 1963 року), ст. 386 ЦК України, керуючись ст.ст. 212-216 ЦПК України,
суд -
Визнати доручення про право розпорядження
житлом, видане від імені ОСОБА_1 на ім'я ОСОБА_2, засвідчене Третій
Сімферопольської державної нотаріальної конторою НБ №0007215 від 11.09.1997
року, зареєстровану в реєстрі за № 1-3437 - недійсним.
Визнати договір купівлі-продажу АДРЕСА_1
засвідчений 28.08.1998 року Третьою Сімферопольською державною нотаріальною
конторою, реєстровий №1-2329 - недійсним.
Сторони по договору привести в первісний
стан, визнавши за ОСОБА_1 право власності на АДРЕСА_1
Виключити з Реєстру прав власності на
нерухоме майно на АДРЕСА_1 ОСОБА_3, зареєструвавши право власності на  АДРЕСА_1 за ОСОБА_1.
Виселити ОСОБА_4 з АДРЕСА_1 без надання
іншого житлового приміщення, скасувавши її реєстрацію по зазначеній адресі.
Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 в
дохід держави судовий збір по 566 гр. 66 коп. з кожного.
Рішення може
бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Автономної
Республіки Крим через Київський районний суд м. Сімферополя шляхом подачі в
10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і
поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги.

Головуючий: