Справа № 22-ц-499/2008р.                         Головуючий у 1-й
інстанції Кондратенко М.В.
Категорія № 34
суддя-доповідач Попруга С.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2008 року травня 27 дня колегія
суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Сумської області в
складі:

Головуючого - Рибалки В.Г.

суддів             -   Попруги С.В., Криворотенка В.І.

з участю секретаря судового засідання - Чуприни В.І.

та осіб які беруть участь у справі: позивача ОСОБА_1 його представника
ОСОБА_2, представника відповідача за первісним позовом Сумської міської станції
швидкої медичної допомоги - Дьяконова В.О., третьої особи за первісним позовом
ОСОБА_3, розглянула у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного
суду цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_1. на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми Сумської
області від 18 лютого 2008 року у цивільній справі за позовами ОСОБА_4,
ОСОБА_1, ОСОБА_5 у своїх інтересах та інтересах неповнолітньої ОСОБА_6 до
Сумської міської станції швидкої медичної допомоги, третя особа: ОСОБА_3 про
відшкодування майнової та моральної шкоди, та за зустрічними позовами ОСОБА_3,
Сумської станції швидкої медичної допомоги до ОСОБА_4, ОСОБА_1, третьої особи:
ОСОБА_5 про відшкодування майнової та моральної шкоди,

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 18 лютого 2008
року позов ОСОБА_4 задоволено частково: стягнуто з Сумської станції
швидкої допомоги на користь ОСОБА_4 7 492,62 грн. на відшкодування майнової
шкоди у зв'язку з пошкодженням належного йому автомобіля ВАЗ-21-08,НОМЕР_1, на
відшкодування моральної шкоди - 5 000 грн., на відшкодування понесених ним по
справі судових витрат - 172,85 грн.;

позов ОСОБА_1. задоволено частково: стягнуто з Сумської станції швидкої
допомоги на користь ОСОБА_1. 2 500 грн. на відшкодування спричиненої
транспортною пригодою моральної шкоди, на відшкодування понесених ним по справі
судових витрат - 4,25 грн.;

позов ОСОБА_5 задоволено частково: стягнуто з Сумської станції швидкої
допомоги на користь ОСОБА_5 2 500 грн. на відшкодування спричиненої
транспортною пригодою моральної шкоди, 2 500 грн. на відшкодування спричиненої
транспортною пригодою моральної шкоди на користь неповнолітньої ОСОБА_6, на
відшкодування понесених по справі судових витрат - 8,50 грн.;

позов ОСОБА_3 задоволено частково: стягнуто з ОСОБА_1. на користь ОСОБА_3 2
500 грн. на відшкодування спричиненої транспортною пригодою моральної шкоди, на
відшкодування понесених ним по справі судових витрат - 4,25 грн., у задоволенні
позовної вимоги про стягнення 1 618 грн. на відшкодування понесеної
матеріальної шкоди відмовлено;

позов Сумської міської станції швидкої допомоги задоволено частково:
стягнуто з ОСОБА_1. на користь Сумської міської станції швидкої допомоги 20
505, 59 грн. на відшкодування спричиненої транспортною пригодою матеріальної
шкоди у зв'язку з пошкодженням автомобіля „Тойота” НОМЕР_2, на відшкодування
понесених по справі судових витрат - 221,06 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на неповне з'ясування судом
обставин, що мають значення для справи, недоведеність відповідачем за первісним
позовом обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими,
невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального
права, просить скасувати рішення суду першої інстанції з направленням справи на
новий розгляд.

ОСОБА_1 доводить, що суд розглянув не всі позовні вимоги (щодо стягнення
витрат на лікування ОСОБА_1., ОСОБА_5, ОСОБА_6, витрат на придбання пального та
послуг адвоката), і цей недолік не може бути усунутий ухваленням додаткового
рішення.

Суд не вірно встановив фактичні обставини справи щодо швидкості руху
автомобіля „Тойота”, дорожніх умов та обстановки, можливості водіїв уникнути
ДТП, їхньої вини в ДТП. Висновок судово-автотехнічної експертизи, на який
послався суд, викликає сумніви в його правильності.

Крім того, суд узяв до уваги показання свідків зі сторони Сумської міської
станції швидкої допомоги, які є зацікавленими особами, і не допитав свідків зі
сторони позивачів за первісним позовом, які були очевидцями ДТП, і не
зацікавлені у вирішенні справи.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 підтримали доводи
апеляційної скарги, а представник відповідача за первісним позовом Сумської
міської станції швидкої медичної допомоги - Дьяконов В.О., та ОСОБА_3
заперечували проти доводів апеляційної скарги, вважали рішення суду законним і
обґрунтованим.

Судом першої інстанції встановлено, що
21 листопада 2005 року, близько 9-00 год. у м. Суми на  перехресті вул. Леваневського і пр-ту Т.Г.
Шевченко сталася дорожньо-транспортна пригода -
зіткнення автомобіля ВАЗ - 2108,НОМЕР_1,
який  рухався прямо на зелений
сигнал світлофору від залізничного вокзалу по проспекту Т.Г. Шевченка  під керуванням ОСОБА_1, з автомобілем  швидкої медичної  допомоги
“Тойота“, НОМЕР_2,  який рухався
на невідкладний виклик до хворого, з увімкненим проблисковим маячком та
спеціальним звуковим сигналом на червоний сигнал світлофору  від заводу ВАТ СМНВО ім. Фрунзе по вул.
Леваневського під керуванням водія ОСОБА_3.

Власником  автомобіля
ВАЗ-2108,НОМЕР_1  є ОСОБА_4. Право
керування  транспортним засобом має його
син -ОСОБА_1, що зазначено у  свідоцтві
про реєстрацію ТЗ.

Власником  автомобіля    “Тойота“,НОМЕР_2,  є
Сумська міська станція швидкої допомоги. Водій  ОСОБА_3 на час ДТП  знаходився з цією медичною установою у
трудових відносинах.

У результаті ДТП  обидва автомобіля
отримали  механічні ушкодження. Як
убачається з висновків спеціалістів - товарознавців від 11 січня 2006 р. за №
199  і від 18 серпня 2006 р. за №  549, завдана
майнова шкода автомобілю
ВАЗ-2108  складає  14165 грн. 25 коп.,  а автомобілю „Тойота” -  41011 грн. 17 коп. Висновки  товарознавчих досліджень сторони не
оспорюють.

З актів судово-медичних досліджень від 06 січня 2006 р. за № 2619 і від 06
лютого 2006 р. за № 129 вбачається, що зіткненням  транспортних засобів пасажирам автомобіля ВАЗ
- 2108, неповнолітній ОСОБА_6, 1994 року народження, а  також її матері  ОСОБА_5 заподіяно легкі тілесні ушкодження,
що  потягли короткочасний розлад
здоров'я. Водії автомобілів  ВАЗ-2108
ОСОБА_1 і  „Тойота ОСОБА_3 також отримали  тілесні
ушкодження у вигляді  закритих
черепно-мозкових травм, струсу головного мозку,
саден голови, потиличної області, грудної клітини, що вбачається з
медичних довідок. Судово-медичні дослідження щодо цих осіб не проводились.

Судом також встановлено, що під час руху
оперативного транспортного засобу „Тойота”   при
виконанні невідкладного  завдання
при ввімкненій звуковій і світовій сигналізаціях , відповідно до п.. 3.1,
3.2,   Правил дорожнього руху
допускається можливість відступати від вимог Правил дорожнього руху, що давало
можливість рухатись на заборонений червоний сигнал світлофора. У такому випадку
водій автомобіля ВАЗ- 2108 повинен надати такому оперативному транспортному
засобу дорогу і забезпечити його безперешкодний проїзд .  При цьому водії автомобілів  „Тойота” і ВАЗ-2108 не звільняються від
виконання вимог Правил щодо забезпечення безпеки у русі, а  також
п. 12.1 Правил, який передбачає, що
у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об'єктивно
спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості
аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху  об'їзду перешкоди.  З врахуванням погодних умов,  оглядовості шляху під час руху і коли водії
мали можливість спостерігати один
одного  на відстані,
достатній  для зупинки транспортних
засобів шляхом гальмування,  вони обидва
мали технічну можливість попередити зіткнення автомобілів  шляхом виконання вимог п. 3.1, 3.2,12. 3  Правил дорожнього руху.

За таких обставин, ступінь вини в ДТП обох водіїв є однаковою по 50%, бо
вони в рівній мірі не виконали зазначені вище вимоги Правил щодо забезпечення
безпеки руху.

Суд дійшов до висновку, що  власникам
транспортних засобів - автомобіля ВАЗ-2108
ОСОБА_4, автомобіля „Тойота” Сумській міській станції швидкої допомоги,  повинна буди відшкодована  майнова шкода та понесені судові витрати з
врахуванням вини 50 %  кожного  водія автомобілів і пропорційно до
задоволених вимог,  що становить до
стягнення:

1) На користь ОСОБА_4 з  Сумської міської станції швидкої
допомоги  у зв'язку з пошкодженням
належного йому  автомобіля  ВАЗ-21-08 , НОМЕР_1 , суму в розмірі 7492
грн. 62 коп. / 14985,25 - 50 % /;  на
відшкодування понесених  по справі
судових  витрат 168 грн. 60 коп. /сплата
судового збору -150 грн., витрати з інформаційного технічного забезпечення - 30
грн,  витрати по оплаті
авто-товарознавчого дослідження - 157, 20 грн.
=  337, 20 грн.  - 50 % /.

2) На користь   Сумської міської станції швидкої допомоги з
ОСОБА_1 на відшкодування заподіяною ДТП майнової шкоди у зв'язку з пошкодженням
автомобіля “Тойота“ ,НОМЕР_2, суму  у розмірі  20505 грн. 59 коп . /40011,17 грн. - 50 %
/;   на відшкодування понесених по справі
судових витрат 221 грн. 06 коп.  /сплата
судового збору -  410, 11 грн.,  витрати з інформаційно-технічного
забезпечення розгляду справи - 30 грн., =
440,11 грн.  - 50 % /.

Також встановлено, що власнику автомобіля ВАЗ - 2108  ОСОБА_4 у зв'язку з пошкодженням належного
йому майна спричинена моральна шкода, яку останній  мотивував неможливістю довгий час
використовувати автомобіль за призначенням та на придбання якого  тривалий час збирав кошти, переживанням  за здоров'я свого сина ОСОБА_1., який
потрапив у лікарню після ДТП.

У транспортній пригоді, як водії обох
транспортних засобів, так і пасажири автомобіля ВАЗ-2108  ОСОБА_5
і її неповнолітня дочка ОСОБА_6 отримали тілесні ушкодження, що
спричинило їм моральні страждання і ця обставина  зумовлює відшкодування моральної   шкоди, відповідно до ст. 1167 ЦК України.

Розмір
відшкодування суд визначив виходячи з характеру та обсягу страждань, яких
зазнали потерпілі особи,  з врахуванням
стану здоров'я, тяжкості вимушених змін у життєвих і виробничих стосунках, часу
та зусилля, необхідних для відновлення попереднього стану, виходячи  з
засад  розумності  і справедливості та дійшов висновку, що  позивачам як потерпілим  особам
на відшкодування спричиненої моральної шкоди підлягають стягненню  наступні суми, з  відшкодуванням понесених судових витрат по
оплаті судового збору пропорційно від задоволених позовних вимог, а саме:

1) На користь ОСОБА_4 з  Сумської
міської станції швидкої допомоги   суму у
розмірі 5000 грн., на відшкодування понесених ним по справі судових  -  4
грн. 25 коп.

2) На користь ОСОБА_1з  Сумської
міської станції швидкої допомоги   суму у
розмірі 2500 грн.,  на  відшкодування понесених ним по справі судових
витрат  - 4 грн. 25 коп.

3) На користьОСОБА_5  з Сумської
міської станції швидкої допомоги   суму у
розмірі 2500 грн.,   на  користь
неповнолітньої   ОСОБА_6 суму у
розмірі 2500 грн.,   на відшкодування
понесених  по справі судових витрат
-  8 грн. 50 коп.

4) На користь ОСОБА_3   з ОСОБА_1
суму  у розмірі 2500 грн.,   на відшкодування понесених  по справі судових витрат -  4 грн. 25 коп.

Так як моральна і майнова шкода спричинена позивачам ОСОБА_3,ОСОБА_1,
ОСОБА_5 і  неповнолітній  ОСОБА_6
діями водія автомобіля „Тойота” ОСОБА_3 під час виконання ним трудових
обов'язків,  то  відповідно до вимог ч . 1 ст. 1172  ЦК України
цивільно-правову  відповідальність
за відшкодування такої шкоди зобов'язана нести
Сумська міська  станція
швидкої  медичної допомоги, як  власник джерела підвищеної небезпеки  (транспортного засобу),  і  з
якою (організацією) працівник перебував у трудових відносинах на час ДТП.

Позивачем ОСОБА_3 заявлена вимога
про стягнення на його користь 1618 грн. на відшкодування  майнової шкоди, доказів на підтвердження цієї
вимоги не подано, отже підстави для її задоволення відсутні.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в
межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції,
колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1. підлягає відхиленню з
наступних підстав.

Згідно ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і
залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення
з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Задовольняючи частково первісні та зустрічні позови, суд першої інстанції
виконавши всі вимоги цивільного судочинства, повно та всебічно з'ясувавши
обставини справи, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог і
заперечень та давши належну оцінку всім зібраним по справі доказам відповідно
до ст. 212 ЦПК України, дійшов наступних обґрунтованих висновків.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії двох джерел підвищеної небезпеки -
автомобіля ВАЗ 2108, яким на законній підставі володів ОСОБА_1 та автомобіля
„Тойота”, належного Сумській станції швидкої допомоги, під керуванням
працівника цієї юридичної особи ОСОБА_3, за встановленої вини в рівних частках
вищезгаданих осіб, бо кожен з водіїв порушив в однаковому обсязі, одні і ті ж
пункти Правил дорожнього руху, має відшкодовуватись (шкода) цими особами у
рівних частках по 50%.

Такі висновки суду відповідають вимогам ст.ст. 1166, 1167, 1187, 1188 ЦК
України.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, оскільки
ґрунтуються на припущеннях щодо неправильності висновку судової автотехнічної
експертизи від 17 липня 2007 року №207 (а.с. 230 - 236), надуманих твердженнях
щодо тієї обставини, що суд не допитав свідків на стороні позивачів за
первісним позовом, оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які докази про
те, що позивачі за первісним позовом заявляли клопотання про допит свідків, не
заявлялось таке клопотання і в суді апеляційної інстанції.

Не доведена позивачами за первісним позовом і та обставина, що свідки, які
підтвердили факт руху автомобіля „Тойота” на момент ДТП з увімкненим
проблисковим маячком та спеціальним сигналом, були зацікавлені у вирішенні
справи на користь Сумської станції швидкої допомоги.

Суд першої інстанції ухвалив рішення в межах заявлених вимог, виходячи з
зазначених в первісних позовних заявах розмірів майнової шкоди, тому доводи
апеляційної скарги з цього приводу також до уваги не приймаються.

У матеріалах справи відсутні документи, що підтверджують витрати позивачів
за первісним позовом на оплату допомоги адвоката. Отже суд першої інстанції не
міг вирішити це питання з ухваленням рішення.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне
застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права,
яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

За таких обставин, коли оскаржуване рішення суду першої інстанції
відповідає нормам матеріального та процесуального права, підстави для його
зміни чи скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 291, 303, 304, 307, 308, 313-315, 319 ЦПК України, колегія
суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми Сумської області від 18
лютого 2008 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена
в касаційному порядку протягом двох місяців безпосередньо до Верховного Суду
України.

Головуючий    Рибалка В.Г.

Судді                Попруга С.В.,

Криворотенко В.І.