№ 2-371
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М     У К Р А Ї Н И

18 листопада 2008 року.
Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі :

головуючого-судді
Богдана С.І.

при секретарі
Яценко
Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернівці
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа на стороні відповідача
Виконком Шевченківської районної в м. Чернівці ради про усунення перешкод в
користуванні квартирою шляхом виконання рішення виконкому Шевченківської
районної в м. Чернівці ради від 28.05.1997 року № 78/5 в частині здійснення
закладки дверного отвору між житловою кімнатою та загальним коридором та зобов'язання
не чинити перешкод в користуванні квартирою,

В С Т А Н О В И В :

Позивачка в липні 2006 року звернулася до суду з позовом про усунення
перешкод в користуванні квартирою шляхом виконання рішення виконкому
Шевченківської районної в м. Чернівці ради від 28.05.1997 року № 78/5 в частині
здійснення закладки дверного отвору між житловою кімнатою та загальним
коридором та зобов'язання не чинити перешкод в користуванні квартирою.

Ухвалою
суду від 17.07.2006 року провадження за даним позовом було зупинено до розгляду
справи в порядку цивільного судочинства за позовом ОСОБА_2 про визнання права
власності на перероблене та самочинно збудоване нерухоме майно.

В позові
позивачка зазначила наступне.

Після
того як ОСОБА_2 завершила своє самочинне будівництво, вона почала систематично
порушувати її житлові права та права членів її сім”ї. Зокрема, півтора року
назад позивачка по черзі почала заселяти квартирантів у свою житлову кімнату,
яка межує із загальним коридором розташованим на другому поверсі будинку та
житловою кімнатою, яка належить їй на праві власності відповідно до договору
дарування квартири від 09.11.1995 року.

Перше
заселення квартирантів відбулося в липні-серпні 2004 року, це були два хлопці,
які постійно шуміли, збиралися ввечері компаніями до 10 чоловік по декілька
днів на тиждень, порушували спокій її сім”ї і в першу чергу її малолітніх
дітей. Після неодноразових скандалів ОСОБА_2 в грудні 2005 року поселила в
якості квартирантів 3 дівчини і 1 хлопця. Ці особи також постійно створювали
конфліктні ситуації, шуміли допізна, плили цигарки, мили посуд,  в туалеті прали білизну, після приготування
їжі в кімнаті де вони проживали , всі запахи проникали в спільний коридор та в
її кімнату. Квартиранти неодноразово робили зауваження її малолітньому синові
якому лише 2 роки і 9 місяців з приводу того, що той їм не дає спати о 10 год.
ранку.

Всі
перераховані порушення правил співжиття та добросусідства стали можливими саме
після того як ОСОБА_2 здійснила самочинну добудову , внаслідок чого створила
собі ізольовану однокімнатну квартиру з усіма зручностями на першому поверсі, а
також трьохкімнатну квартиру з окремим входом на другому поверсі, при цьому
відокремивши велику кімнату з примикаючим туалетом в загальному коридорі. До
проведення самочинної будови ОСОБА_2 проживала саме в тій кімнаті де зараз
мешкають квартиранти і на той час порушень правил співжиття не було.

Порушення
правил співжиття з боку ОСОБА_2 продовжуються і на теперішній час, в
зв'язку  з цим вона та її чоловік
вимушені звертатися до правоохоронних органів з проханням захистити їх порушені
права. Це підтверджується протоколами усних заяв, офіційного застереження про неприпустимість
протиправних дій, заключенням по матеріалах перевірки ЖОІ, листами
Шевченківського РВ УМВС України в Чернівецькій області.

Постійні
конфліктні ситуації, що виникають на грунті протиправної поведінки з боку
ОСОБА_2 призводять до істотного порушення прав її малолітніх дітей. Через
вечірні галаси та шуми квартирантів відповідачки її діти не можуть нормально
виспатися та піти до дитячого садочку та в школу, це впливає на їх фізичний
розвиток, стан їх здоров”я за останній час значно погіршився. ЇЇ законні права
як співвласника також порушуються і це підтверджується актом КЖРЕП № 5.

Можливість вирішення даної конфліктної ситуації існує і вона полягає в
тому, що між житловою кімнатою ( приміщення 10-17 ) в якому мешкають квартиранти
ОСОБА_2 та загальним коридором ( приміщення ІІІ ) який межує з її квартирою
може бути здійснено закладку дверного отвору шляхом замурування цього отвору.
Існує технічна можливість проведення цієї роботи і це підтверджується висновком
спеціаліста-будівельника. Крім цього обов'язок ОСОБА_2 здійснити закладку
дверного отвору в кімнату, що межує із загальним коридором, був передбачений
проектом АТ „ Трансмост ” та рішенням виконкому Шевченківської районної ради м.
Чернівці від 28.05.1997 року № 78/5 в п. 1 якого зазначено, що ОСОБА_3.
дозволяється виконати роботи за власний рахунок відповідно до поданої
проектно-кошторисної документації, згідно додатку № 1.

Підставою для прийняття вищевказаного рішення виконкому став висновок
міжвідомчої комісії від 19.05.1997 року протокол № 5, який ґрунтується виключно
на робочому проекті АТ „ Трансмост ”, що узгоджений з ДМБК і ЗВ, міськ СЕС,
СВІЧ-1.

Таким
чином обов'язок ОСОБА_2 здійснити закладу дверного отвору в її житловій
кімнаті, яка межує із загальним коридором та її квартирою був передбачений
рішенням райради від 28.05.1997 року № 78/5 яке вона категорично відмовляється
добровільно виконувати. Більше того, сама позивачка перед тим як брати підпис у
її чоловіка для того, щоб їй надали дозвіл на добудову за рішенням РВК від 1997
року присягалася, що виконає свій обов'язок та замурує дверний отвір до своєї
кімнати.

Тому
просила постановити рішення , яким зобов'язати
ОСОБА_2 виконати рішення виконкому Шевченківської районної в м. Чернівці
ради від 28.05.1997 року № 78/5 в частині здійснення закладки дверного отвору
між житловою кімнатою

( приміщення 10-17 ) , яке належить на праві власності
ОСОБА_2, в якому мешкають її квартиранти та загальним коридором ( приміщення
ІІІ ) , який межує з її квартирою та зобов'язати ОСОБА_2 не чинити їй перешкод
у користуванні її квартирою.

В
судовому засіданні позивачка підтримала заявлені позовні вимоги в повному
обсязі і дала свої пояснення.

Відповідачка в судовому засіданні позовних вимог не визнала та пояснила,
що в рішення виконкому нічого не сказано про закладку дверного отвору в її
житловій кімнаті, однокімнатна квартира нею була придбана спільно з покійним
чоловіком і вона є її власністю, ніяких перешкод позивачці вона не створює в
користуванні нею її квартирою, а тому просила в позові відмовити.

Представник третьої особи вважав, що підстав для задоволення позову
немає, в рішенні виконкому таких зобов'язань на які посилається позивачка не
має і не було.

Заслухавши сторін, свідка,
дослідивши письмові докази суд вважає, що в позові позивачці слід відмовити.

Як
вбачається з рішення Виконавчого комітету Ленінської районної ради м. Чернівці
№ 78/5 від 28.05.1997 року, виконком розглянувши заяви і документи громадян,
керуючись Постановою Ради Міністрів України № 776 від 12.07.1982 року, ст.. 100
ЖК України, ст.. 105 ЦК України та рішенням міськвиконкому від 02.09.1980 року
№ 322/23 вирішив  в п. 1 дозволити
громадянам виконати роботи за власний рахунок відповідно поданої
проектно-кошторисної документації згідно додатку № 1, п.10 ОСОБА_3, який
проживає у власній квартирі № 10 в буд.. № 18 по вул.. Б.Руснаків обладнати
окремий вхід в квартиру, добудувавши на 1 поверсі сходинкову клітину,
господарське приміщення 10,3 м.кв. ; на ІІ поверсі  : кухню 6,34 м.кв. , сумісний санвузол 2,54
м.кв., коридор 8,65 м.кв.,  та житлову
кімнату 14, 82 м.кв.. Після реконструкції та добудови жила площа складатиме
38,02 м.кв., загальна - 79,61 м.кв. Склад сім”ї - І особа. Дане рішення
прийнято згідно висновків міжвідомчої комісії від 19.10.1997 року, протокол №
5. Встановлено, що виконання робіт, згідно робочого проекту АТ „ Трансмост ” ,
замовлення № 11/97 узгодженого з ДМБК і ЗВ, міськСЕС, СВІЧ-І та згоді сусідів,
технічно можливим.

Таким
чином, оскільки в рішенні виконкому № 78/5 від 28.05.1997 року не зазначено, що
ОСОБА_3. повинен під час добудови та перепланування в квартирі закласти дверний
отвір між житловою кімнатою та загальним коридором, то суд вважає, що вимоги
позивачки про те, що відповідачка повинна привести добудову у відповідності з
рішенням виконкому є безпідставними.

З  довідки виданої ОСОБА_2 Чернівецьким міським
відділом РАЦС № 1754 від 06.12.2005 року вбачається, що 18.03.1994 року було
зареєстровано шлюб між ОСОБА_3та ОСОБА_4

З
ксерокопії свідоцтва про смерть ОСОБА_3. вбачається, що він помер ІНФОРМАЦІЯ_1
в м. Бжезнік Республіки Польща .

Таким
чином , після смерті ОСОБА_3., відповідачка по даній справі ОСОБА_2, як
спадкоємець першої черги, залишилася проживати в квартирі і проводила добудову
та переобладнання в квартирі, на яке було надано дозвіл рішенням виконкому
районної ради.

Оскільки
ОСОБА_2 відступила від вимог  до
проведення добудови та перебудови визначених в рішенні № 78/5 від 28.05.1997
року і провела частину добудови самочинно, то рішенням Шевченківського
районного суду м. Чернівці  від
25.12.2006 року було задоволено вимоги ОСОБА_2 і визнано її право власності на
реконструйовану квартиру АДРЕСА_1

Однак
судом було встановлено, що спірна кімната та загальний коридор в квартирі, які
є предметом спору не переобладнувалися, залишилися в такому ж стані, в якому
були на час придбання квартири чоловіком відповідачки. Вважати, що будь яким
чином не закладенням дверного отвору кімнати, який виходить до спільного
коридору, яким користуються як позивачка так і відповідач порушуються права
позивачки у суду не має.  Кімната, двері
які виходять в загальний коридор є власністю ОСОБА_2 і обмежувати її у
користуванні власністю не може ніхто, загальним коридором користувалися як
позивачка так і відповідачка, в загальному коридорі розміщений туалет, яким
користується відповідачка проживаючи в кімнаті, яка є її власністю, а тому
закладенням дверного отвору в загальний коридор буде порушено право власності
на користування своїм майном.

Таким
чином, оскільки в рішенні виконкому районної ради не зазначено, що ОСОБА_3., а
після його смерті ОСОБА_2 зобов'язані були закласти дверний отвір який веде з
кімнати, яка належить на праві власності ОСОБА_2 в загальний коридор, будь-яких
порушень прав позивачки тим, що існуючий вхід з квартири відповідачки в
загальний коридор і вони не підлягають захисту немає, а тому вимоги позивачки
безпідставні і в задоволенні її вимог слід відмовити.

На
підставі викладеного та ст.ст. 136, 319,321 ЦК України, керуючись ст.ст. 10,60,
209,213, 215, 218 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа на
стороні відповідача Виконком Шевченківської районної в м. Чернівці ради про
усунення перешкод в користуванні квартирою шляхом виконання рішення виконкому
Шевченківської районної в м. Чернівці ради від 28.05.1997 року № 78/5 в частині
здійснення закладки дверного отвору між житловою кімнатою та загальним
коридором та зобов'язання не чинити перешкод в користуванні квартирою
відмовити.

Рішення
суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження або апеляційної скарги.

Заява про
апеляційне оскарження може бути подана протягом 10 днів з дня проголошення
рішення, а апеляційна скарга протягом 20 днів після подання заяви про
апеляційне оскарження до апеляційного суду Чернівецької області через
Шевченківський районний суд м. Чернівці.

Суддя
Богдан С.І.