АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа -
№ 22ц-697 /08                                        Головуючий
в 1 інстанції - Золотарьов І.Л.
- 21                                                        Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня
2008 року Судова колегія судової палати з цивільних справ апеляційного суду
Луганської області в складі:

головуючого -
Фарятьєва C.O.

суддів - Медведева A.M.,
Заіка В.В.

за
участю секретаря - Іщенко О.О. розглянувши у відкритому судовому засіданні в
м.  Луганську справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на рішення Первомайського міського суду
Луганської області від 08 листопада 2007 року за позовом ОСОБА_2 до Відділення
виконавчої дирекції Фонду ССНВ України в м. Первомайську Луганської області про
стягнення не донарахованих та невиплачених щомісячних страхових виплат,  -

ВСТАНОВИЛА:

В липні
2007 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до відповідача Відділення
виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних захворювань України в м. Первомайську Луганської
області,  посилаючись на те,  що відповідачем,  починаючи з 1 березня 2005 року,  кожний рік при вирішення питання про
перерахунок страхових виплат,  які
сплачуються йому у зв'язку з пошкодженням здоров'я на виробництві,  у порушення вимог Закону,  який регулює ці перерахунки,  неправильно застосовувався коефіцієнт
зростання середньомісячної реальної заробітної плати,  замість коефіцієнту зростання середньої
заробітної плати у галузях національної економіки за даними центрального органу
виконавчої влади з питань статистики,  як
це передбачено законом,  що призвело до
зменшення розміру належних йому страхових виплат та недоплаті за період з 1
березня 2005 року по 1 липня 2007 року загальної суми яка склала 510, 44 грн.
Добровільно відповідач не бажає провести належний перерахунок та доплатити йому
вказану суму,  а також визначити нову
суму щомісячних платежів з 1 березня 2007 року ,  яка повинна складати 211, 04 грн. Тому
позивач просив суд стягнути з відповідача вказану суму одноразово та
зобов'язати його сплачувати йому щомісячно до наступного перерахунку по211, 04
грн.

Рішенням
Первомайського міського суду Луганської області від 08 листопада 2007 року в
задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено.

В
апеляційній скарзі представник позивача просить рішення суду скасувати та
ухвалити нове рішення яким задовольнити його позовні вимоги,  оскільки вважає що винесено воно з
неправильним та неповним застосуванням норм матеріального та процесуального
права,  що потягло за собою винесення
незаконного рішення.

Заперечень на
апеляційну скаргу до матеріалів справи не надійшло.

Вислухавши
доповідача,  дослідивши матеріали
справи,  перевіривши обґрунтованість і
законність рішення суду першої інстанції та обговоривши доводи апеляційної
скарги,  судова колегія приходить до
наступного.

Судом
встановлено,  що позивач,  у зв'язку з втратою працездатності в розмірі
20% внаслідок пошкодження здоров'я на виробництві,  одержує щомісячні страхові платежі згідно
Закону України „Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від
нещасного випадку

на
виробництві та професійного захворювання,
які спричинили втрату працездатності",  які йому виплачує відповідач.

У
відповідності зі  ст. 29 цього Закону
відповідач повинен проводити перерахування щомісячних страхових виплат у встановлених
цією статтею випадках. Таке перерахування провадиться у разі зростання в
попередньому календарному році середньої заробітної плати у галузях
національної економіки за даними центрального органу виконавчої влади з питань
статистики і з 1 березня наступного року.

Відповідно
до  ст.
ст. 15, 16,  17 Закону України
„Про загальнообов'язкове державне соціальне -страхування від нещасного випадку
на виробництві та професійного захворювання,
які спричинили втрату працездатності" безпосереднє керівництво Фондом
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійного
захворювання,  які спричинили втрату
працездатності,  який є некомерційною
самоврядною організацією,  яка здійснює
страхування від нещасного випадку на виробництві і профзахворювання,  та яка діє на підставі статуту,  здійснюють його Правління,  рішення якого прийняті у межах компетенції,  у тому числі і стосовно коефіцієнтів
перерахування щомісячних страхових виплат з 1 березня кожного року є
обов'язковими для виконання всіма страхувальниками та застрахованими.

Зі
змісту  ст. 29 вищезазначеного Закону
України,  вбачається,  що нею визначено лише умову,  за настанням якої мають переглядатися
щомісячні страхові виплати з 1 березня кожного року,  а не механізм їхнього підвищення.

Держкомстат
України у зазначений позивачем період кожного року визначав кілька коефіцієнтів
зростання заробітної плати,  у тому числі
номінальний та реальний.

Однак
вказана норма Закону України „Про загальнообов'язкове державне соціальне
страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного
захворювання,  які спричинили втрату
працездатності" не містить вказівки про те,  який саме коефіцієнт підвищення заробітної плати
з визначених Держкомстатом України,  слід
застосовувати Правлінню Фонду для визначення коефіцієнту,  на який підлягають перерахунку щомісячні
страхові виплати з 1 березня кожного року.

Тому,  якщо за даними Держкомстату України відбулося
підвищення середньої заробітної плати в країні у галузях національної
економіки,  то це є тільки умовою для
проведення відповідного перерахунку і Правління Фонду соціального страхування
від нещасних випадків зобов'язане у межах своїх повноважень ухвалити рішення
про підвищення щомісячних страхових виплат,
встановивши відповідний коефіцієнт такого підвищення,  який визначається,  як з урахуванням даних Держкомстату,  так і інших вимог Закону України „Про
загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного захворювання,
які спричинили втрату працездатності" щодо порядку призначення та
перерахунку щомісячних страхових виплат

З
матеріалів справи вбачається,  що
відповідачем,  починаючи з 1 березня 2005
року,  провадилися перерахунки страхових
виплат позивачу кожного року,  при цьому
відповідач виходив з коефіцієнтів,
визначених Правлінням Фонду ССНВ України відповідними

постановами
та доведених до відповідача для використання при перерахунках щомісячних
страхових сум відшкодування шкоди.

Цими

постановами
Правлінням Фонду ССНВ України визначено вказані коефіцієнти підвищення
страхових виплат за даними Державного комітету статистики України у 2005 році
-1, 238,  у 2006 році - 1, 203,  у 2007 році - 1, 183.

Судом
встановлено,  що відповідачем при
перерахунку щомісячних страхових виплат позивачу застосовувалися у зазначені
роки саме вказані коефіцієнти.

Таким
чином,  відповідач правильно керувався

постановами
Правління Фонду ССНВ України,  якими
визначено вказані коефіцієнти підвищення страхових виплат,  та які були чинними на момент перерахунків,  що відповідає вимогам  ст.  29
Закону України „Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання,  які спричинили втрату
працездатності",  і підстав
вважати,  що відповідачем проведено
перерахунки щомісячних страхових виплат з порушенням встановленого
порядку,  не вбачається,  а посилання позивача на те,  що відповідачем проведено перерахунки
щомісячних страхових виплат без врахування вимог  ст.  29
вказаного Закону,  є безпідставним.

За таких
обставин судова колегія вважає,  що суд
першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи і обгрунтовано
дійшов висновку про відмову ОСОБА_2 в задоволенні його позовних вимог.

Відповідно
до вимог ч.1  ст. 308 ЦПК України,  апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і
залишає рішення без змін,  якщо
визнає,  що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Рішення суду
першої інстанції ухвалене відповідно до вимог
ст.  ст.  213, 214 ЦПК України.

Доводи
апеляційної скарги позивача не дають підстав для висновку про порушення судом
першої інстанції вимог закону,  яке
призвело чи могло призвести до неправильного вирішення справи,  а тому до уваги не приймаються.

Підстав для
скасування рішення суду не-має.

Керуючись  ст.
ст.  307,  308 , 314,
315,  317,  319 ЦПК України,  судова колегія судової палати в цивільних
справах апеляційного суду Луганської області, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 відхилити,
а рішення Первомайського міського суду Луганської області 08 листопада
2007 року залишити без змін.

Ухвала
апеляційного суду набирає чинності негайно та може бути оскаржена в касаційному
порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців після її
проголошення.