Р І Ш Е Н Н Я                                 №2-
10662008 р.

ІМЕНЕМ              УКРАЇНИ

20 серпня  2008 року           Лубенський міськрайонний суд  Полтавської області

в складі :

головуючого судді  Яценко В.В.

при секретарі Олійник Л.Б.

розглянувши  у
відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ВАТ "Державна акціонерна компанія -Автомобільні дороги
України" Дочірнього підприємства "Полтавський  олбавтодор"  Філії "Лубенська дорожня експлуатаційна
дільниця" про стягнення заборгованості по виплаті винагороди за підсумками
роботи підприємства за  рік та стягнення
моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувсь до суду з позовом до ВАТ "Державна акціонерна компанія -Автомобільні дороги України"
Дочірнього підприємства "Полтавський
олбавтодор"  Філії
"Лубенська дорожня експлуатаційна дільниця" про стягнення
заборгованості по виплаті винагороди за підсумками роботи підприємства за  рік та стягнення моральної шкоди.

Позовні
вимоги мотивував тим, що він наказом  №
36-к від 10 квітня 1998 року по ДЕД № 640 Полтавського облавтодору, Української
державної корпорації "Укравтодор" був прийнятий на роботу слюсарем 4
розряду на АБЗ.

Наказом
№ 20-к від 01 червня  2007 року його було
звільнено з посади слюсаря за власним бажанням згідно ст. 38 КЗПП України.

На день
звільнення підприємство допустило перед ним заборгованість по виплаті
винагороди за підсумками роботи підприємства за 2006 рік  в розмірі 1200 гривень 94 коп.. Оскільки відповідно
до результатів роботи за 2006 рік в резерві підприємства була  винагорода в розмірі 295 000 грн.. Розподіл
винагороди серед працюючих проводився в січні 2007 року.

Його
неодноразові  звернення як в усній так і
в письмовій  формі  до адміністрації підприємства  з проханням виплатити йому винагороду за
підсумками роботи за рік, позитивних результатів не дали.

Крім того вважає
, що  йому діями відповідача заподіяна
моральна шкода, постільки він більше року
не міг отримати належні йому кошти. Звертався  з претензіями та заявами до керівництва.
Він  ніде не працює,  має незадовільний фінансовий стан та має
заборгованість за газ, і ці кошти йому були вкрай необхідні.

Прохає суд
постановити рішення , яким стягти з відповідача на його користь заборгованість
по винагороді за підсумками роботи підприємства за 2006 рік в розмірі 1200 грн.
94 коп. , 1000 гривень моральної шкоди та понесені судові витрати при подачі
позову до суду в розмірі 650 гривень.

В судовому
засіданні представник позивача та позивач позовні вимоги підтримали повністю
прохали їх задовольнити.

Представник
відповідача по дорученню Безнос Катерина Адамівна позовні вимоги визнала
частково, та пояснила, що дійсно підприємство має перед позивачем
заборгованість в сумі 1200 гривень 94 копійок - винагороду  за підсумками роботи підприємства за 2006
рік. Заподіяння позивачеві моральної шкоди не визнала, як не визнала і
стягнення з підприємства витрат на адвоката.

Прохає суд
задовольнити позовні вимоги в частині
стягнення винагороди за підсумками роботи за 2006 рік в розмірі 1200
грн. 94 коп., а в іншій частині позовних вимог відмовити.

Суд
заслухавши позивача, представника позивача, представника відповідача,
дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню частково.

Згідно
ст.. 43 Конституції України, право на своєчасне одержання винагороди за працю
захищається законом.

Згідно
ст. 116 КЗПП України при звільненні
працівника виплата всіх сум , що належать йому від підприємства ,
установи, організації, провадиться в день звільнення.

Згідно
ст. 237-1 КЗПП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом
моральної шкоди працівнику  провадиться у
разі , якщо порушення його законних прав
призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і
вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Судом
встановлено, що позивач згідно наказу № 36-К по філії "Лубенська
дорожньо-експлуатаційна дільниця" був прийнятий на роботу слюсарем 4 -го
розряду з 16.04.1998 року. наказом № 20-К від 01 червня 2007 року позивач був
звільнений з посади слюсаря за власним бажанням ст. 38 КЗПП України.

Відповідно
до Положення про оплату керівникам, працівникам, професіоналам , фахівцям,
технічним службовця, та робітникам ДП "Полтавський облавтодор"
винагороди за підсумками роботи підприємства за рік ,позивачу ОСОБА_2 була
нарахована та не виплачена грошова винагорода в сумі 1482  гривні 18 копійок, а з урахуванням
відрахувань до видачі 1200  гривень 94
копійки.

Зазначена
грошова винагорода повинна була бути виплачена позивачу ОСОБА_1. після його
звільнення, оскільки він повністю пропрацював весь 2006 рік, і ця винагорода
передбачена за результати роботи 2006 року.

Порушення
зі сторони відповідача трудового законодавства в частині виплати грошової
винагороди позивачеві ОСОБА_1. підтверджується протоколом № 16-18-73/96 про
адміністративне правопорушення від 01 жовтня 2007 року, згідно якого державним
інспектором праці зазначене порушення було виявлене, та керівник Лубенської
філії ДП "Полтавський облавтодор"
притягався до адміністративної відповідальності. Постановою Лубенського
міськрайонного суду від 21 січня 2008 року встановлена вина керівника
Лубенської ДЕД ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого
ст. 41 ч.1 КПАП України, в тому числі і за невиплату грошової винагороди за
результатами роботи за 2006 рік ,  але
провадження по справі  закрито на
підставі ст. 247 ч.7 КПАП України.

При
таких обставинах нарахована і не виплачена винагорода ОСОБА_1.  в сумі 1200 гривень 94  копійки підлягає стягненню на його користь.

Суд
також вважає, що позивачу ОСОБА_1. безпідставним зволіканням зі сторони
адміністрації філії Лубенська дорожньо-експлуатаційна дільниця, щодо відмови
виплатити грошової винагороди за 2006 рік , змушення його звертатися в судові
органи про захист своїх прав, змінювати звичайний спосіб життя , заподіяна
моральна шкода, і суд погоджується з її розміром в 1 000 гривень.

Також
підлягає стягненню з відповідача на користь позивача ОСОБА_1. понесені ним
судові витрати по наданню юридичної допомоги , що підтверджується квитанцією в
розмірі 650 гривень.

Керуючись
ст. ст. 10, 15, 60, 84.88, 212-214  ЦПК
України, ст. ст.115 -117,237-1 КЗПП України, ст.24 Закону України "Про
оплату праці" Конституцією України , -

ВИРІШИВ:

Позовні
вимоги ОСОБА_1  - задовольнити повністю.

Стягти  з ВАТ "Державної
акціонерної компанії -Автомобільні дороги України" Дочірнього підприємства
"Полтавський  олбавтодор"  Філії "Лубенська дорожня експлуатаційна
дільниця"  на користь  ОСОБА_1 невиплачену винагороду за
підсумками  роботи  підприємства за 2006 рік  -1200 ( одна тисяча двісті ) гривень 94 коп.

Стягти  з ВАТ "Державної акціонерної компанії
-Автомобільні дороги України" Дочірнього підприємства
"Полтавський  олбавтодор"  Філії "Лубенська дорожня експлуатаційна
дільниця"   на користь
ОСОБА_1  моральну шкоду в розмірі
1000 (  одна тисяча)  гривень , та понесені судові витрати по
наданню юридичної допомоги в розмірі 650 ( шістсот п'ятдесят) гривень .

На рішення суду
може бути подана заява на апеляційне оскарження протягом десяти днів з моменту
проголошення та апеляційна скарга протягом двадцяти днів з моменту подачі заяви
на апеляційне оскарження до  Полтавського
апеляційного суду.

Головуючий                                                      В.В.ЯЦЕНКО