overthelex/edrsr-tspk huggingface dataset:
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

26 листопада 2008 року колегія суддів Судової палати у цивільних

справах Верховного Суду України в складі:

Левченка Є.Ф.,   Охрімчук Л.І,   Романюка Я.М.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом
ОСОБА_1 до Білозерської селищної ради Херсонської області про  поновлення на роботі та стягнення заробітної
плати за час вимушеного прогулу, за касаційною скаргою Білозерської селищної
ради Херсонської області на рішення Білозерського районного суду Херсонської
області від 9 жовтня 2007 року та ухвалу Апеляційного суду Херсонської області
від 14 квітня 2008 року,

в с т а н о в и л а:

Білозерська селищна рада Херсонської області звернулася до Верховного Суду України з касаційною скаргою
на рішення Білозерського районного суду Херсонської області від
9.10.2007 р., залишене без змін ухвалою Апеляційного
суду Херсонської області від 14.04.2008 р.,
яким позов задоволено частково: поновлено ОСОБА_1 на посаді фахівця 2 категорії централізованої групи обліку та звітності
Білозерської селищної ради Херсонської області з 3.10.2006 р.; стягнуто
з відповідача на користь позивачки 2970 грн. 66 коп. середнього заробітку за
час вимушеного прогулу, а в решті вимог відмовлено.

В обґрунтування касаційної скарги
відповідач  посилається на неправильне
застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального
права, в зв'язку з чим ставить питання про скасування судових рішень.

Заперечуючи проти касаційної скарги, ОСОБА_1 вказує на те, що судові рішення, на її думку, є законними й
обґрунтованими.

Колегія суддів дійшла висновку, що підстави
для перегляду судових рішень відсутні, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно ст. 335 ЦПК України суд касаційної
інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не
були встановлені в рішенні суду, чи відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено і це вбачається з матеріалів
справи, що судові рішення ухвалені з додержанням судами норм матеріального та
процесуального права, а також відсутні передбачені ч. 1 ст. 338 ЦПК України
підстави для обов'язкового скасування рішення суду.

Наведені у касаційній скарзі доводи висновок
судів не спростовують.

Керуючись ст.ст. 332, 336 ЦПК України,
колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у  х  в
а  л  и  л  а :

Касаційну скаргу Білозерської селищної ради Херсонської області відхилити.

Рішення Білозерського районного суду Херсонської області від 9 жовтня 2007
року та ухвалу Апеляційного суду Херсонської області від 14 квітня 2008 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Верховного Суду України :

Є.Ф. Левченко

Л.І. Охрімчук

Я.М. Романюк
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

26 листопада 2008 року

м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах
Верховного

Суду України в складі:

головуючого

Яреми А.Г.,

суддів:

Левченка Є.Ф.,

Лихути Л.М.,

Охрімчук Л.І.,

Романюка Я.М.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Комунального
комерційного підприємства Донецької міської ради
"Донецькміськтепломережа", третя особа Житлово-будівельний кооператив
"Мир-40", про спонукання до укладення договору за касаційною скаргою
ОСОБА_1 на ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 4 лютого 2008 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2007 року ОСОБА_1. звернувся до суду з названим позовом.

Рішенням Кіровського районного суду м. Донецька від 18 грудня 2007 року в
позові відмовлено.

Не погодившись із цим рішенням, ОСОБА_1. оскаржив його в апеляційному
порядку.

Ухвалою судді Апеляційного суду Донецької області від 4 лютого 2008 року
апеляційну скаргу позивача на рішення місцевого суду залишено без розгляду з
підстав ч. 3 ст. 294 ЦПК України.

В обґрунтування касаційної скарги ОСОБА_1. посилається на порушення судом
апеляційної інстанції норм процесуального права, в зв'язку з чим ставить
питання про скасування ухвали апеляційного суду.

Колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких
підстав.

Відповідно до ст. 335 ЦПК України, під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом
першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права.

Залишаючи апеляційну скаргу ОСОБА_1 без розгляду, суд апеляційної інстанції
виходив із того, що апеляційна скарга на рішення місцевого суду подана з
пропуском встановленого ч. 1 ст. 294 ЦПК України процесуального строку, а  клопотання про поновлення цього
процесуального строку не порушувалося.

Цей  висновок  суду
ґрунтується   на   матеріалах справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 294 ЦПК України заяву про апеляційне оскарження
рішення суду першої інстанції може бути подано протягом десяти днів з дня
проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Встановивши по матеріалам справи, що апеляційна скарга ОСОБА_1 на рішення
суду подана з пропуском 20-денного строку після подання заяви про апеляційне
оскарження, апеляційний суд за відсутності заяви про поновлення процесуального
строку обґрунтовано залишив апеляційну скаргу без розгляду.

Наведені в касаційній скарзі ОСОБА_1 обставини не позбавляють його права на
звернення до суду із заявою про поновлення процесуального строку.

Керуючись ст.ст. 336, 342  ЦПК
України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду
України

у  х
в  а  л
и  л  а :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 4 лютого 2008 року залишити
без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий

А.Г.
Ярема

Судді:

Є.Ф. Левченко

Л.М.
Лихута

Л.І.
Охрімчук

Я.М. Романюк
У Х В А Л А

І м е н е м   У к р а ї н и

Колегія суддів Судової палати у
цивільних справах Верховного Суду України в складі:

Яреми А.Г.,

Лихути Л.М.,

Охрімчук Л.І.,

розглянувши
у  попередньому судовому засіданні в м.
Києві 1 грудня 2008 р. цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до
відкритого акціонерного товариства “Кіровоградобленерго”, Комунального
ремонтно-експлуатаційного підприємства № 11 про відшкодування матеріальної та
моральної шкоди за касаційною скаргою Комунального ремонтно-експлуатаційного
підприємства № 11 на рішення Апеляційного суду Кіровоградської
області від 15 травня 2008 р.,

в с т а н о в
и л а:

Рішенням Апеляційного суду
Вінницької області від 11 вересня 2007 р. рішення районного суду скасовано,
ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_3,
посилаючись на невідповідність  висновків
суду фактичним обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального
права, просить скасувати рішення апеляційного суду  та залишити рішення суду першої інстанції без
змін.

Колегія суддів дійшла висновку про те, що
підстави для  скасування   рішень суду
відсутні.

Ухвалюючи рішення про відмову у
задоволенні позову, апеляційний суд правильно виходив з того, що ОСОБА_3
фактично обіймав посаду головного бухгалтера за суміщенням посад, і це
встановлено рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці від 28 квітня 2004
р. Звільнення його з основної посади заступника директора Вінницького заводу
“Модуль” тягне за собою звільнення з посади, яку він обіймав за суміщенням, без
винесення про це окремого наказу.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК
України під час  розгляду  справи
в  касаційному   порядку
суд перевіряє  в  межах
касаційної  скарги  правильність застосування судом першої  або  апеляційної  інстанції
норм  матеріального  чи процесуального  права
і  не  може
встановлювати або (та) вважати доведеними  обставини,
що  не  були
встановлені  в  рішенні
чи відкинуті   ним,   вирішувати
питання   про   достовірність  або недостовірність того чи іншого
доказу,  про перевагу одних доказів над
іншими.

Доводи касаційної скарги не дають
підстав для висновку про те, що судом допущено порушення або неправильне
застосування норм  процесуального права,
яке призвело до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. ст. 332, 336 ЦПК
України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду
України

у х в а л и л
а:

Касаційну
скаргу ОСОБА_3 на рішення Апеляційного суду Вінницької області від 11
вересня 2007 р. відхилити, а
зазначені судові рішення залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Верховного Суду України

Ярема А.Г.

Лихута Л.М.

Охрімчук Л.І.
27 листопада 2008 року
Суддя
Верховного Суду України Сенін Ю.Л., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на
рішення Соснівського районного суду м.Черкаси від 2 липня 2008 року та ухвалу
Апеляційного суду Черкаської області від 16 вересня 2008 року,

в  с  т
а  н  о  в  и  в :

Рішенням Соснівського районного суду м.Черкаси від 2
липня 2008 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Черкаської
області від 16 вересня

2008 року, задоволено позов відкритого акціонерного
товариства по газопостачанню та газифікації “Черкасигаз” НАК “Нафтогаз України”
до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожитий природний газ та відмовлено
у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до відкритого акціонерного товариства
по газопостачанню та газифікації “Черкасигаз” НАК “Нафтогаз України” про
відшкодування майнової та моральної шкоди.

У касаційній скарзі ОСОБА_1. просить скасувати рішення
суду першої інстанції в частині відмови у відшкодуванні майнової та моральної
шкоди, скасувати ухвалу апеляційного суду і ухвалити нове рішення або передати
справу на новий розгляд, посилаючись на порушення судами норм матеріального та
процесуального права.

Касаційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Згідно п. 5 ч. 3 ст. 328 ЦПК України суддя-доповідач
відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є
необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки
матеріалів справи.

Доводи скарги та зміст оскаржуваних рішень не дають
підстав для висновку, що судами при розгляді справи допущені порушення норм
матеріального та процесуального права, які передбачені ст.ст. 338 - 341 ЦПК
України як підстави для скасування рішень.

Крім того, згідно із ч. 1 ст. 335 ЦПК України суд
касаційної інстанції не вправі встановлювати або вважати доведеними обставини,
що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими, а тому доводи касаційної скарги в цій частині також не
можуть бути визнані такими, що викликають необхідність перевірки матеріалами
справи.

На підставі
наведеного та керуючись пунктом 5 частини 3 статті 328 ЦПК України,

у  х  в
а  л  и  в :

Відмовити у відкритті касаційного
провадження у справі за позовом відкритого акціонерного товариства по
газопостачанню та газифікації “Черкасигаз” НАК “Нафтогаз України” до ОСОБА_1
про стягнення заборгованості за спожитий природний газ та за зустрічним позовом
ОСОБА_1 до відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації
“Черкасигаз” НАК “Нафтогаз України” про відшкодування майнової та моральної
шкоди за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Соснівського районного суду
м.Черкаси від 2 липня 2008 року та ухвалу Апеляційного суду Черкаської області

від 16
вересня 2008 року.

Копію
ухвали разом з доданими до касаційної скарги матеріалами направити ОСОБА_1

Ухвала
оскарженню не підлягає.

Суддя

Верховного Суду
України                                                        Ю.Л.Сенін
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

24 листопада 2008 року колегія суддів Судової палати у цивільних

справах Верховного Суду України в складі:

Левченка Є.Ф.,   Охрімчук Л.І.,  Романюка Я.М.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом
прокурора Дарницького району м. Києва в інтересах ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3,
ОСОБА_4, третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_5., про визнання довіреності та договору купівлі-продажу квартири недійсними,
за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Апеляційного суду міста Києва від 2
квітня 2008 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2003 року прокурор Дарницького району м. Києва звернувся до суду в
інтересах ОСОБА_1. і ОСОБА_2 із названим позовом.

Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 19.12.2007 р. у позові
відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду міста Києва від 2.04.2008 р. рішення місцевого
суду скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов задоволено: визнано видану
ОСОБА_6., ОСОБА_1. і ОСОБА_2 довіреність
на ім'я ОСОБА_3  на право
відчуження квартири АДРЕСА_1 від 5.05.2000 р. та договір купівлі-продажу цієї
квартири, укладений 23.06.2000 р. між ОСОБА_3 та ОСОБА_4, недійсними;
зобов'язано ОСОБА_4. повернути ОСОБА_6 і ОСОБА_1. цю квартиру,  стягнуто
з  ОСОБА_3  на
користь ОСОБА_4. 18087 грн. 94 коп. сплачених коштів за договором.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить рішення апеляційного суду скасувати та
залишити в силі рішення місцевого суду, посилаючись на неправильне застосування
судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм
процесуального права.

Заперечуючи проти касаційної скарги, ОСОБА_1. указує на те, що рішення
апеляційного суду, на його думку, є законним і обґрунтованим.

Колегія суддів дійшла висновку, що підстави для перегляду рішення
апеляційного суду відсутні, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно ст. 335 ЦПК України суд касаційної
інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не
були встановлені в рішенні суду, чи відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що рішення апеляційного суду ухвалено з додержанням
судом апеляційної інстанції норм матеріального та
процесуального права, а також відсутні передбачені ч. 1 ст. 338 ЦПК України
підстави для обов'язкового скасування рішення суду.

Наведені у касаційній скарзі доводи висновок
суду апеляційної інстанції не спростовують.

Керуючись ст.ст. 332, 336  ЦПК
України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду
України

у  х
в  а  л
и  л  а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Апеляційного суду міста Києва від 2 квітня 2008 року залишити без
змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Верховного Суду України :

Є.Ф. Левченко

Л.І. Охрімчук

Я.М. Романюк
ВЕРХОВНИЙ  СУД  УКРАЇНИ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

5 грудня 2008 року                                                                                      м.
Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України у складі:

Романюка Я.М.,    Левченка Є.Ф.,
Лященко Н.П.,

розглянувши
справу за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення
Виконавчого комітету Бориспільської міської ради про стягнення недоотриманих
сум одноразової допомоги на оздоровлення за касаційною скаргою управління праці
та соціального захисту населення виконавчого комітету Бориспільської міської
ради на ухвалу судді апеляційного суду Київської області від 9 липня 2008 року,

в с т а н о в и л а :

Постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської
області             від 23 травня 2008 року позовні вимоги задоволено. Зобов'язано управління
праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Бориспільської
міської ради нарахувати ОСОБА_1 з урахуванням раніше сплачених
сум, щорічну допомогу на оздоровлення за 2005 - 2007 рік з розрахунку три
мінімальні заробітні плати на момент проведення таких виплат відповідно до ст.
48 Закону України “Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи”.

Ухвалою судді
апеляційного суду Київської області від 9 липня                 2008 року апеляційну скаргу управління праці та
соціального захисту населення виконавчого комітету Бориспільської міської ради
на зазначену постанову суду першої інстанції визнано неподаною та повернуто
відповідачу.

У касаційній скарзі скаржник просить скасувати оскаржуване судове рішення,
посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

Згідно ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження судового
рішення є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення
норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час
розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги
правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати
доведеним обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу,
про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено, і це вбачається з матеріалів справи, що оскаржуване судове
рішення ухвалено з додержанням апеляційним судом норм процесуального права і
підстави для його скасування відсутні.

Наведені у касаційній скарзі доводи висновку суду не спростовують.

Касаційна скарга підлягає відхиленню, а оскаржуване судове рішення -
залишенню без змін.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу управління праці та соціального захисту
населення виконавчого комітету Бориспільської міської ради відхилити і
залишити  ухвалу судді апеляційного суду
Київської області від 9 липня 2008 року                без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді

Верховного Суду України
Я.М. Романюк

Є.Ф. Левченко

Н.П.
Лященко
Справа
№22-ц-24/2008 р.    Головуючий у І
інстанції Томин О.О.
Категорія 6     Доповідач Пнівчук О.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

11 січня 2008
року     м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючої      Пнівчук О.В.,

суддів  Ясеновенко Л .В.,  Соколовського
В .М.,

секретаря        Самуляк О.М.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1,  ОСОБА_2 на ухвалу Івано-Франківського
міського суду від 05 липня 2007 року,  -

встановила:

ОСОБА_3 звернувся з позовом до ОСОБА_2,  ОСОБА_1 Крихівецької сільської ради про
визнання права власності на частину будинковолодіння,  скасування рішення сільської ради про право
власності на будинковолодіння.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 05 липня
2007 року задоволено частково заяву ОСОБА_3 про забезпечення позову.

Заборонено відповідачам ОСОБА_2,
ОСОБА_1 здійснювати відчуження житлового будинку АДРЕСА_1 до вирішення
справи по суті.

На дану ухвалу ОСОБА_2 та ОСОБА_1 подали апеляційну скаргу в якій
посилаються на те,  що у суду не було
підстав для задоволення заяви про забезпечення позову.

Відповідно до ст.ст.151-153 ЦПК України,
суд може за заявою особи,  яка
бере участь у справі вжити заходів забезпечення позову,  однак це не обов'язок,  а право суду.

Крім того,  спірне будинковолодіння
не належить позивачу ОСОБА_3,  ним не надано жодних доказів про їхній
намір продати будинковолодіння.

З наведених підстав апелянти просили ухвалу суду про забезпечення позову
скасувати.

Вислухавши доповідача,  пояснення
сторін,  перевіривши матеріали
справи,  колегія суддів приходить до
висновку,  що апеляційна скарга не
підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.1,  3 ст.151 ЦПК
України,  суд за заявою осіб,  які беруть участь у справі,  може вжити заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи,  якщо невжиття заходів забезпечення позову
може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

З матеріалів справи вбачається,  що
ОСОБА_3 звернувся з позовом про визнання за ним права власності на спадкове
майно - на 1/6 частину будинковолодіння по АДРЕСА_1.

Постановляючи ухвалу про забезпечення позову,  суд першої інстанції правильно виходив з
того,  що невжиття заходів забезпечення
позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду та
обгрунтовано задоволив заяву частково -заборонивши відповідачам здійснювати
відчуження житлового будинку до вирішення справи по суті.

Ухвала суду постановлена з дотриманням норм процесуального права,  доводи апеляційної скарги не спростовують
правильність висновків суду,  а тому
підстав для її скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст.
307,  312,  313-315 ЦПК України,  колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1,  ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Івано-Франківського міського суду від 05 липня 2007 року залишити
без зміни.

Ухвала
оскарженню не підлягає.
У х в а л а

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

2 грудня
2008
року
м. Київ

Суддя Верховного Суду України Костенко А.В.,

розглянувши касаційну скаргу відкритого акціонерного
товариства
"Кредитпромбанк" на рішення Голосіївського районного суду м.
Києва від                      4 серпня
2008 року та ухвалу колегії суддів судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду м. Києва від 23 жовтня 2008 року , у справі за позовом
відкритого акціонерного товариства
"Кредитпромбанк" в особі Вінницької філії відкритого
акціонерного товариства
"Кредитпромбанк" до ОСОБА_1,ОСОБА_2, товариства з обмеженою
відповідальністю "Ферком" про стягнення боргу за договором поруки,

в с т а н о в и в :

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 4 серпня 2008 року,
залишеним без змін ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду м. Києва від 23 жовтня 2008 року у задоволенні позову ВАТ  "Кредитпромбанк" в особі Вінницької
філії ВАТ  "Кредитпромбанк"
відмовлено.

У касаційній скарзі ВАТ
"Кредитпромбанк" просить
скасувати ухвалені у справі рішення та ухвалити нове рішення, яким його позов
задовольнити, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального
права та порушення норм процесуального права.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.

Відповідно
до ч. 3 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження
у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не
викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Згідно
з вимогами ч.1 ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції в межах касаційної
скарги перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної
інстанцій норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати
або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи
відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи
іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, а тому доводи касаційної
скарги в цій частині без наведення конкретних порушень судом норм
процесуального права, які були допущені при встановленні зазначених у рішенні
фактів, також не можуть бути визнані такими, що викликають необхідність
перевірки їх матеріалами справи.

Із
змісту касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень, доданих до скарги,
вбачається, що наведені у скарзі доводи не дають підстав для висновків про те,
що рішення ухвалені без дотримання норм матеріального та процесуального права.

Керуючись п. 5 ч. 3 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и
в :

Відмовити
відкритому акціонерному товариству "Кредитпромбанк" у відкритті
касаційного провадження, у справі за позовом відкритого акціонерного
товариства  "Кредитпромбанк" в
особі Вінницької філії відкритого акціонерного товариства  "Кредитпромбанк" до
ОСОБА_1,ОСОБА_2, товариства з обмеженою відповідальністю "Ферком" про
стягнення боргу за договором поруки.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Верховного Суду України
А.В. Костенко