Справа
№ 2-576-2008
Рішення

іменем
України

9 квітня 2008 року                                                   Горохівський
районний суд

Волинської
області

в складі:

головуючого            -                                                                       Ковальчука
В.Д.,

при секретарі            -                                                                       Домбровській
З.П.,

за участю позивача  -                                                                       ОСОБА_1,

розглянувши у
відкритому попередньому судовому засіданні в місті Горохові справу за позовом
ОСОБА_1 про визнання права власності на спадкове майно,-

встановив:

Позивач звернувся з позовом про
визнання права власності на земельну ділянку площею 0.50 га, яка належала
ОСОБА_2 на підставі Державного акта на право приватної власності на землю I-ВЛ
№ 024093 та на земельну ділянку площею 1.71 га, яка належала ОСОБА_2 на
підставі Державного акта на право приватної власності на землю серія Р1 №
086632.

Мотивує
свій позов тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його баба ОСОБА_2. 3 квітня 2000 року
ОСОБА_2 все своє майно заповіла ОСОБА_3, яка від успадкування належного їй
майна відмовилася в користь позивача, який є її сином. ОСОБА_1 прийняв
спадщину, просить визнати його право власності на вищевказані земельні ділянки.

Суд вважає, що позов підставний і
підлягає до задоволення.

Відповідно до статті 392 ЦК України
власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це
право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право власності.

Згідно
з статтею 1266 ЦК України, внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку
спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби
вони були живими на час відкриття спадщини.

З заповіту, складеного 3 квітня 2000
року та зареєстрованого Бранівською сільською радою в реєстрі № 99 видно, що
ОСОБА_2 все належне їй майно заповіла своїй дочці ОСОБА_3.

Згідно з свідоцтвом про смерть,
ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

З заяви, складеної 19 березня 2008
року та зареєстрованої Бранівською сільською радою в реєстрі № 336 видно, що
ОСОБА_3 від спадщини відмовилася в користь свого сина ОСОБА_1.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 після
смерті своєї баби ОСОБА_2 прийняв спадщину.

А тому суд вважає, що за ОСОБА_1
слід визнати право власності на земельну ділянку площею 0.50 га, яка належала
ОСОБА_2 на підставі Державного акта на право приватної власності на землю I-ВЛ
№ 024093 та на земельну ділянку площею 1.71 га, яка належала ОСОБА_2 на
підставі Державного акта на право приватної власності на землю серія Р1 №
086632.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 212, 215
ЦПК України

ст. ст. 392,
1266 ЦК України

суд,-

вирішив:

Позов
задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності
на земельну ділянку площею 0.50 га, яка належала ОСОБА_2 на підставі Державного
акта на право приватної власності на землю I-ВЛ № 024093 та на земельну ділянку
площею 1.71 га, яка належала ОСОБА_2 на підставі Державного акта на право
приватної власності на землю серія Р1 № 086632.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про
апеляційне оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне
оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений статтею
294 цього Кодексу, рішення суду набирає законної сили після закінчення цього
строку. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заяву про апеляційне оскарження
рішення суду першої інстанції може бути подано протягом десяти днів з дня
проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Головуючий                                                                                      В.Д.Ковальчук