Справа № 2-319/08
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М       У К Р А Ї Н И

09 квітня 2008 року      Ленінський районний суд м. Харкова у
складі:  головуючого  судді
Ольховського Є.Б., при секретарі
Ященко Є.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові
цивільну справу за позовом    ОСОБА_1,
ОСОБА_2,  ОСОБА_3до ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, треті особи :  відділ у
справах   громадянства , міграції  та реєстрації
фізичних осіб  Ленінського району
м. Харкова, виконком Ленінської районної в м. Харкові ради, орган опіки та
піклування при Ленінський районній раді в м. Харкові  про визнання такими , що втратили право  користуванням
жилим приміщенням -

В С Т А Н О В И В :

17.10.2007 року    позивачі звернулися   до Ленінського районного суду м.  Харкова з позовом до  ОСОБА_4., ОСОБА_5. , ОСОБА_6.  про визнання їх такими, що втратили право
користування квартирою АДРЕСА_1. Крім вище зазначеного позивачі просять суд
зобов'язати  відділ у справах  громадянства, міграції  та реєстрації
фізичних осіб   Ленінського
районного відділу  ХГУ УМВС України
в  Харківській області  анулювати
реєстрацію  відповідачів за вище
зазначеною адресою.

В обґрунтування своїх вимог  позивачі зазначили,   що відповідачі  в спірній квартирі  не проживають
та не користуються  жилим
приміщенням  без поважних причин  більше 10 років. Свої обов'язки  відносно сплати  квартирної плати та комунальних послуг не
виконують.  Реєстрація   ОСОБА_5. та ОСОБА_6.  була здійснена без їх відома, шляхом
обману.   На даний час  відповідачі
мешкають  у будинку, що
знаходиться  по АДРЕСА_2.

22 листопада  2007 року
ухвалою Ленінського районного
суду  по клопотанню представника  відповідачів
було залучено   до участі у
справі  у якості  зацікавленої особи  виконком
Ленінської  районної  в м.
Харкові ради, а 20.03.08 року було залучено орган опіки та піклування
при Ленінський районній раді в м. Харкові.

Позивачі
ОСОБА_1. та ОСОБА_3.  у судове
засідання не з'явилися, про час та день розгляду справи були повідомлені
належним чином. 05.11.2007 року подали до суду заяви у якій  зазначили , що позовні вимоги підтримують у
повному обсязі, просять суд розглядати справу за їх відсутністю.

Представник позивача та
позивач  ОСОБА_5. у судове засідання
з'явилися , позовні вимоги
підтримали  в повному обсязі,
посилаючись на підстави зазначені у позовній заяві. Просили позов задовольнити
в повному обсязі.

Відповідачі  та їх представник у судове  засідання з'явилися, позовні вимоги  позивачів не визнали, пояснивши, що з
позивачами вони не проживають з 1995 року.
Причиною їх уходу стали  сварки,
які  виникали із-за  маленької житловою площі.   Мати відповідача, ОСОБА_3.  щоб уникнути сварок  запропонувала
відповідачам піти з квартири  в
будинок, який  належав  тещі
ОСОБА_4., при цьому обіцяючи
допомагати їм. ОСОБА_5. та
ОСОБА_6.  пояснили, що  на протязі 12 років комунальні послуги не
сплачують,  оскільки  ОСОБА_6. є студенткою  і отримує маленьку стипендію, а ОСОБА_5.  на даний час перебуває у скрутному
матеріальному становищі. ОСОБА_4.
комунальні послуги не сплачує ,
але регулярно  надає  позивачці, ОСОБА_3.  матеріальну допомогу  у розмірі 100,00 грн. та 200,00 грн. що
місяця.  Стосовно реєстрації  ОСОБА_5. та ОСОБА_6., відповідачі пояснили ,
що  вона
здійснювалась зі згоди позивачів. На даний час відповідачі мешкають у
будинку, який  належить на праві
власності  тещі  ОСОБА_4. і остання не має намір їх
реєструвати в вище зазначеному будинку. На підставі  вище зазначеного відповідачі просять суд  в задоволені позову відмовити.

Представник  ВГІРФО Ленінського РВ ГУМВСУ в Харківській
області не з'явився , 19.11.2007 року надав суду заяву, у якій просить суд  розглядати справу  і постановити
рішення  у їх відсутність, бо
вимог до сторін не мають.

Представник  Ленінської районної ради у м. Харкові  у судове засідання  з'явилась, просила постановити рішення на
розсуд суду.

Представник органу опіки та
піклування в судове засідання з'явилась, зазначила, що оскільки малолітня
дитина ОСОБА_5 за спірною адресою не зареєстрована, у них не має підстав
заперечувати проти позову.

В судовому засіданні були допитані
у якості свідків  ОСОБА_7.,  ОСОБА_8.,
ОСОБА_9.,  ОСОБА_10. , ОСОБА_11.,
ОСОБА_12., які пояснили, що  в період з
1995 року по 2007 рік в квартирі АДРЕСА_1, ніхто крім  ОСОБА_1, ОСОБА_2., ОСОБА_3. та ОСОБА_7.  не проживає.
Відповідачі  дуже рідко бувають у
спірній квартині,  матеріальної допомоги
на її утримання та оплату комунальних послуг не надають. Особистих речей  відповідачів
в спірній квартирі не  має. За
свідченням свідків останній раз ОСОБА_4. відвідував своїх батьків в березні
2007 року.

Свідок ОСОБА_13. у судовому
засіданні  пояснила , що  відповідачі з 1995 року в спірні квартирі не
проживають , але  ОСОБА_4.  час від часу
відвідує позивачів, надає їм
матеріальну допомогу у розмірі 100,00-200,00 грн.  та допомогу в ведені господарства.

Суд, заслухавши пояснення  позивача та представника позивачів,
заперечення відповідачів,  показання
свідків,  перевіривши матеріали  справи , встановив наступне:

як вбачається з копії ордеру  на житлове приміщення НОМЕР_1 від 12.09.1961
року квартира АДРЕСА_1 не є приватизованою і входить до складу житлового фонду
України.

Відповідно до  наданої
суду довідки
Житлово-експлуатаційної дільниці  № 26
від 01.06.07 року  в квартирі  АДРЕСА_1 мешкають та зареєстровані  :
ОСОБА_3, 1930 року народження, ОСОБА_5, 1974 року народження,  ОСОБА_14, 2000 року народження та ОСОБА_1.  За вище зазначеною адресою зареєстровані ,
але не проживають:  ОСОБА_4, 1959 року
народження, ОСОБА_5, 1984 року народження, ОСОБА_6, 1989 року народження ( с.с.
12).

Як вбачається  з
відповіді  Ленінського  РВ ХМУ
ГУ  МВС України  в Харківській області  від 28.02.08 р. № 64/3018  на запит суду,  ксерокопії Ф-а  та ксерокопії заяви   ОСОБА_4.
від. 12.07.05 р.,  в відділі  № 26 П.П. « Жилкомсервіс», мається заява  ОСОБА_4.
про внесення  в ф-б ( ф-17)  його дочки
ОСОБА_6, 1989 року народження. В заяві маються  4 підписи
про згоду на реєстрацію
останньої, кому належать  вище
зазначені підписи, підтвердити не мають можливості.  Заяву на реєстрацію  ОСОБА_5, 1984 року народження  в СГІРФЛ
Ленінського РО ХГУ  ГУ МВСУ в
Харківської області  не мається ( с.с.
78,80,81,82).

Згідно вимог ст.ст. 71, 72 ЖК
України суд може визнати особу такою, що втратила право користування житловим
приміщенням, якщо вона не проживає в приміщенні більш ніж шість місяців без
поважних причин.

Як вбачається з актів  від 19.11.2007, 13.03.2007 року, 06.06.2007
року  посвідчених сусідами  ОСОБА_12. та
ОСОБА_15. підписи яких засвідчені начальником ЖЕД № 26, ОСОБА_4 ,
ОСОБА_5  та ОСОБА_6 в квартиріАДРЕСА_1
зареєстровані , але не мешкають . Останні
мешкають  по АДРЕСА_2.  Кореспонденції за їх місцем реєстрації  не надходе, особистих речей  в вище зазначеній спірній квартирі не має
,  участі
в оплаті комунальних послуг не приймають, матеріальної допомоги  на утримання квартири  не надають ( с.с. 9,32,45,46).

Згідно п.1 ст. 61 ЦПК України обставини визнані сторонами доказуванню не
підлягають. Оскільки сторони не заперечували той факт, що відповідачі дійсно не
проживали за спірною адресою більше 6 місяців суд вважає цей факт встановленим.
Також встановленим суд вважає той факт, що комунальні платежі за квартиру
сплачували позивачі, оскільки за твердженням відповідача ОСОБА_4. він за
квартиру не сплачував, передаючи гроші своїй матері.

Також  при
винесені  рішення суд бере до
уваги  надані  у судовому засіданні  показання свідків, позивачів, а також  пояснень
самих відповідачів, які підтверджують факт відсутності та
користування  останніх   більше шести місяців  в спірній квартирі без поважних причин, та не
виконання своїх обов'язків  стосовно  оплати
комунальних послух.

Суд, у відповідності до вимог п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду
України від 12.04.1985 року , з'ясувавши причини відсутності відповідача понад
встановлені строки -  вважає, що
відповідачі фактично мешкають за іншою адресою, а їх тимчасові відвідини
квартири АДРЕСА_1  відбувалися з метою
створення уяви у сусідів про своє перебування в спірній квартирі. Відповідачі
не надали суду доказів того, що позивачі перешкоджали їм користуватися спірною
квартирою. Твердження ОСОБА_4. про те, що він передавав матері гроші  для сплати комунальних платежів за квартиру
не були підтверджені доказами, оскільки до свідчень свідка ОСОБА_13. суд
ставиться критично, враховуючи її родинні відносини з відповідачами і вважає,
що ці свідчення є упередженими.

У відповідності до ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Суд не бере до уваги заперечення
відповідачів стосовно малої площі спірної квартири і неможливості фізичного
розташування в ній всіх зареєстрованих, оскільки встановлені норми житлової
площі на одну особу були порушені саме реєстрацією дітей відповідача ОСОБА_4.
Посилання відповідачів на фактичне проживання за спірною адресою
незареєстрованої дружини та дитини позивача - ОСОБА_5, що начебто створювало
перешкоди спільного проживання, судом до уваги не сприймаються, оскільки ніяких
доказів намагання якимось чином усунути ці перешкоди користування житловою
площею відповідачами не надано.

Враховуючи вище сказане суд  вважає за необхідним позовні вимоги позивачів
задовольнити в повному обсязі. Визнати
ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 такими , що втратили право  користуватися
квартирою АДРЕСА_1.

На підставі викладеного, керуючись
ст. ст. 10, 11, 27,31,60, 61,88, 209, 212- 215, 218, 225 ЦПК України, ст. 71,
72 ЖК України ,

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2,  ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, треті
особи :  відділ у справах   громадянства , міграції  та реєстрації
фізичних осіб  Ленінського району
м. Харкова, виконком Ленінської районної в м. Харкові ради, орган опіки та
піклування при Ленінський районній раді в м. Харкові  про визнання такими , що втратили право  користуванням
жилим приміщеннями -
задовольнити.

Визнати ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6,
такими, що втратили право користування квартирою АДРЕСА_1 зобов'язавши
паспортне відділення Ленінського РВ ХМВУУ в Харківській області зняти їх з
реєстраційного обліку.

Рішення
може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом
подачі в 10 денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне
оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з
подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК
України.

СУДДЯ-
підпис
Є.Б. Ольховський