№
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

6
червня 2008 року Фрунзенський районний суд м.Харкова у складі: головуючого -
судді Бондаревої І.В., при секретарі - Гальченко Ю.М., розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду в м.Харкові цивільну справу за   позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, приватного нотаріуса Тонкої Марини Олександрівни,
ХДНК №12, третя особа КП „Харківське міськБТІ”, про  визнання частково недійсним свідоцтва про
право власності на спадщину, визнання права власності   в порядку спадкування за законом, визнання
заяви недійсною,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду із вказаним позовом до відповідачів,  вказуючи, що вона перебувала у шлюбі з
ОСОБА_3 з 24.10.1948 р.

В період шлюбу 03.10.1993 р.  вони
приватизували квартиру АДРЕСА_1,  у
зв*язку з чим кожний з них став власником Ѕ частини квартири.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3помер. За життя він заповів 1/2 частину квартири онуку,
відповідачу ОСОБА_2.

На підставі рішення Фрунзенського районного суду м.Харкова від 30.11.2006
р. державним нотаріусом ХДНК № 12  йому
було видано свідоцтво про право власності на спадщину - Ѕ частку спірної
квартири, за заповітом.

Вважає, що це свідоцтво має бути визнано частково недійсним, так як згідно
ст.535 ЦК України в редакції 1963 р. вона, як дружина померлого, маючи на той
час вік 73 роки, має право на обов*язкову частку. Нотаріус, видаючи свідоцтво,
не врахувала її право на обов*язкову частку від Ѕ частини спадкового майна.

Спадщину позивачка прийняла, так як постійно проживала й живе у спірній
квартирі, зареєстрована у ній, проводить оплату комунальних послуг, підтримує
квартиру у належному технічному стані, спадковим майном користується до цього
часу.

Протягом 6 місяців після смерті
ОСОБА_3 вона не здійснювала ніяких дій, які б свідчили про її відмову від
спадщини, навпаки,  вважається  такою, що прийняла спадщину.

Згідно змісту її заяви від 19.12.2006 р., посвідченим приватним нотаріусом
Тонкою М.О., у ньому ніде прямо не зазначено, що вона відмовилась від частки .

Просить суд визнати частково недійсним свідоцтво  про право
на спадщину від 19.01.2007 р., видане ХДНК №12 на ім*я ОСОБА_2, вважати,
що ОСОБА_2 є власником 1/3 частини спірної квартири, визнати за позивачкою
права власності  на 1/6 частину спірної
квартири  в порядку спадкування
обов*язкової частки після смерті чоловіка ОСОБА_3, як непрацездатного
спадкоємця, визнати її заяву від 19.12.2006 р. такою, що не має юридичної сили,
та недійсною (а.с.49, 50).

У  судовому засіданні  позивачка
та її представник - адвокат ОСОБА_4 підтримали позовні  вимоги. Від спадкування обов*язкової частки
після смерті чоловіка вона ніколи не відмовлялась, навпаки, у 6-тимісячний
строк після його смерті фактично її прийняла і користується нею по теперішній
час. Вважає, що відмова від права на обов*язкову частку у спадщину через 10
років після її фактичного прийняття є недійсною. На момент смерті ОСОБА_3, крім
позивачки-дружини, були живими 4 доньки спадкодавця - ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7
та ОСОБА_8.

Відповідач ОСОБА_2. в судовому засіданні позовні вимоги  не визнав, оскільки своєю заявою від
19.12.2006 р., посвідченою приватним нотаріусом Тонкою М.О., відмовилась від
свого права на обов*язкову частку у спадщині після смерті чоловіка ОСОБА_3 на
його користь як спадкоємця за заповітом.

Представник відповідача ОСОБА_2 по довіреністю - ОСОБА_9    в судовому засіданні позовні вимоги  не визнала, вважає, що ОСОБА_1 свідомо
відмовилась від права на обов*язкову частку у спадщині, про що свідчить як її
заява від 19.12.2006 р., посвідчена приватним нотаріусом Тонкою М.О., так і
власноручна заява ОСОБА_1 на ім*я Фрунзенського районного суду м.Харкова від
14.11.2006 р., яка знаходиться в матеріалах цивільної справи за заявою ОСОБА_2
до ОСОБА_1 про встановлення факту прийняття спадщини.   Факт наявності у спадкодавця на момент
смерті п*яти спадкоємців за законом - дружини ОСОБА_1 та доньок ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8. - не оспорює та визнає.

Відповідач - приватний нотаріус Тонка М.О. позов не визнала та пояснила, що
вона дійсно посвідчила справжність підпису ОСОБА_1 на її заяві від 19.12.2006
р. На той час  існувала практика, згідно
якої державні нотконтори, як і ХДНК № 12, приймали такі заяви, посвідчені
приватними нотаріусами,  у якості заяви
про відмову від обов*язкової частки у спадщині. У теперішній час державні
нотаріуси відмовились від цієї практики.

Представник третьої особи у судове засідання не з*явилися, надавши суду
заяву про розгляд справи у їх відсутність.

Суд,    вислухавши сторони та їх
представників,  дослідивши матеріали
справи, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню, з наступних
підстав.

При цьому судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер  ОСОБА_3.

Після його смерті відкрилась спадщина, яка складалась з Ѕ частини квартири
АДРЕСА_1 та належала померлому на підставі свідоцтва про право власності на
житло, виданого 03.09.1993  р.
Харківським міським центром приватизації державного житлового фонду.

На момент смерті він перебував у шлюбі з ОСОБА_1, позивачкою у справі, та
мав 4 доньок - ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8.

Вказані обставини сторонами визнані.

Таким чином, у разі спадкування за законом, кожному із цих п*яти
спадкоємців 1 черги, визначених судом відповідно до ст.529 ЦК України в
редакції 1963 р.,  припало б по 1/10
частині спірної квартири (1/2 : 5).

Усе своє майно ОСОБА_3за життя заповів ОСОБА_2.

Вказана обставина позивачкою також не оспорюється.

Рішенням Фрунзенського районного суду м.Харкова від 30.11.2006 р.
встановлений факт прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3  відповідачем ОСОБА_2

19.12.2006 р. приватним нотаріусом Тонкою М.О. посвідчена правильність
підпису ОСОБА_1 у заяві, у якій вона зазначає, що їй відомий зміст заповіту
ОСОБА_3, спадщину вона не прийняла та на неї не претендує, не заперечує проти
видання свідоцтва про право на спадщину спадкоємцю за заповітом, не заперечує
проти визначення долі померлого ОСОБА_3 в спірній квартирі у розмірі 1/2
частки.

19.01.2007 р. ХДНК № 12 видано ОСОБА_2 свідоцтво про право на спадщину за
заповітом після смерті ОСОБА_3 на Ѕ частину квартири АДРЕСА_1 (а.с.6).

Станом на ІНФОРМАЦІЯ_1позивачка ОСОБА_1, дружина померлого ОСОБА_3, мала
вік 73 роки, що підтверджується записом у паспорті громадянина України (а.с.5),
тобто була непрацездатною.

Згідно ст.535 УК України в редакції 1963 р., діючого на момент відкриття
спадщини, неповнолітні або непрацездатні діти спадкоємця, а також непрацездатні
чоловік, дружина, батьки та утриманці померлого спадкують, незалежно від змісту
заповіту, не менше 2/3 частки, яка припадала б кожному з них при спадкуванні за
законом (обов*язкова частка).

Таким чином,  обов*язкова частка
непрацездатної дружини померлого ОСОБА_3 - позивачки ОСОБА_1 складає 2/3 х 1/10
= 2/30 або 1/15 частини квартири.

ОСОБА_1 зареєстрована та постійно проживала разом з чоловіком ОСОБА_3 у
спірній квартирі АДРЕСА_1, з 03.08.1988 р. і до цього часу (а.с.5 об., 15).

Таким чином, ОСОБА_1  шляхом фактичного вступу в управління та
володіння спірною квартирою прийняла спадщину у вигляді обов*язкової частки,
протягом 6 місяців після смерті чоловіка ОСОБА_3, як передбачено п.1 ч.1 ст.549
ЦК України в редакції 1963 р.

Згідно ст.553 ЦК України в редакції 1963 р., спадкоємець за законом чи за
заповітом має право відмовитись від спадщини протягом 6 місяців з часу
відкриття спадщини. Вважається таким, що відмовився від спадщини, також той
спадкоємець, який не здійснив жодної дії, яка б свідчила про прийняття
спадщини.

Згідно ст.548 ЦК України в редакції 1963 р., прийнята спадщина вважається
такою, що належить спадкоємцю, з дня відкриття спадщини.

Враховуючи наведене, суд вважає ОСОБА_1 такою, що прийняла спадщину у вигляді
обов*язкової частки після смерті чоловіка ОСОБА_3, у зв*язку з чим визнає за
нею право власності на  1/15 частину
спірної квартири.

При цьому суд вважає, що заява ОСОБА_1 від 19.12.2006 р. не є її заявою про
відмову від права на обов*язкову частку у спадщині, оскільки її зміст не
містить такого твердження, крім того, вона суперечить  закону (ч.2 ст.548, п.1 ч.1 ст.549 ЦК України
в редакції 1963 р.),  що відповідно до
п.275 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України є
підставою для відмови у переданні такої заяви до ХДНК № 12.

Оскільки суд визнав за ОСОБА_1 право власності на 1/15 частину спадкового
майна, свідоцтво про право на спадщину, видане державним нотаріусом ХДНК  №12 19.01.2007 р. ОСОБА_2 на Ѕ частину
спірної квартири, визнається  недійсним
на цю частку (1/15).

Суд вважає ОСОБА_2  власником 13/30
(1/2 - 1/15) частин квартири АДРЕСА_1, у порядку спадкування  за заповітом після смерті ОСОБА_3

За таких обставин суд дійшов
висновку про часткове задоволення позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 209, 213, 214, 215
ЦПК України, ст.ст.529, 535, 548, 549, 553 ЦК України в редакції 1963 р.,   п.275 Інструкції про порядок вчинення
нотаріальних дій нотаріусами України,
суд -

В И Р І Ш И В :

Позов  ОСОБА_1 до ОСОБА_2, приватного
нотаріуса Тонкої Марини Олександрівни, ХДНК №12, третя особа КП
"Харківське міськБТІ", про
визнання частково недійсним свідоцтва про право власності на спадщину,
визнання права власності   в порядку
спадкування за законом, визнання заяви недійсною - задовільнити частково.

Свідоцтво про право на спадщину за заповітом, видане 19.01.2007 р. на ім*я
ОСОБА_2 на спадкове майно, що складається з 1/2 частини квартири АДРЕСА_1,
визнати частково недійсним.

Вважати, що ОСОБА_2 є власником 13/30 частин квартири АДРЕСА_1, у порядку
спадкування  за заповітом після смерті
ОСОБА_3.

Визнати за ОСОБА_1 право власності
на  1/15 частину  квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування
обов*язкової частки у спадщині після смерті
чоловіка ОСОБА_3.

Рішення може бути оскаржене  до Апеляційного суду Харківської області
через Фрунзенський районний суд м.Харкова шляхом подачі заяви про апеляційне
оскарження

протягом десяти днів  з дня проголошення рішення та поданням
апеляційної скарги протягом

двадцяти днів після подання заяви
про апеляційне оскарження.

Суддя -