Справа № 2-867/2008 р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2008 року                       Ізюмський
міськрайонний суд Харківської області

у складі: головуючого судді Хайкіна В.М.

при секретарі Орловій І.С.

з участю судового розпорядника Акіншиной Л.В.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Ізюмі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2про визнання права власності на &frac12; частину житлового будинку,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка в
травні 2008 року звернулась до суду з позовом до відповідача про визнання права
власності на &frac12; частину
житлового будинку, розташованого за АДРЕСА_1, вказавши в позовній заяві, що 10
серпня 2004 року вона уклала шлюб з ОСОБА_2. у відділі реєстрації актів
цивільного стану Ізюмського міськрайонного управління юстиції, актовий запис №
128. 15 листопада 2003 року, ОСОБА_1. разом з відповідачем уклали договір
купівлі-продажу домоволодіння за вищевказаною адресою, котре придбали за
спільні кошти. У зв'язку з тим, що будинок по вул. АДРЕСА_1, є спільною
сумісною власністю подружжя, позивач просить визнати за нею право власності на &frac12; частину
вказаного домоволодіння.

Також позивач
просив суд, усі витрати пов'язані з розглядом справи - витрати на сплату
державного мита, інформаційно-технічного забезпечення, а також правову
допомогу, стягнути з відповідача на її користь.

В судовому
засіданні позивач, представник позивача змінили позовні вимоги в частині
стягнення з відповідача витрат, пов'язаних з розглядом справи, наполягавши усі
витрати залишити за нею. В іншій частині позовні вимоги підтримали у повному
обсязі.

Відповідач в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву з проханням
справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі.

Суд вислухавши
показання сторони, представника сторони, вивчивши матеріали справи, вважає
встановленими наступні факти та відповідні їм правовідносини.

- позивач та
відповідач перебувають в зареєстрованому шлюбі з 10 серпня 2004 року.

-
позивачкою та відповідачем спільно був придбаний будинок за АДРЕСА_1, в якому
вони мешкають до останнього часу.

Відповідно до норм ст. 63 Сімейного Кодексу України дружина та чоловік
мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що
належить їм па праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено
домовленістю між ними.

Згідно ч.1 ст.69 Сімейного кодексу України, дружина та чоловік мають право
на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності.

Ч.1 ст.70 Сімейного кодексу України передбачає, що у разі поділу майна, що
є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та
чоловіка є рівними, якщо інше не визначене домовленістю між ними або шлюбним
договором.

За таких обставин, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному
обсязі.

Керуючись ст.ст.
18,208,209,210,212,214,215,218 ЦПК України, ст.ст.63,69,70 СК України суд,-

ВИРІШИВ:

Цивільний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2про
визнання права власності на &frac12;
частину житлового будинку задовольнити.

Визнати за
ОСОБА_1 право власності на &frac12;
частину житлового будинку, розташованого за АДРЕСА_1

Рішення може бути оскаржене в апеляційному
порядку до Апеляційного суду Харківської області через Ізюмський міськрайонний
суд шляхом  подачі в 10-денний строк з
дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і подання після цього
протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії  до апеляційної інстанції або в порядку ч. 4
ст. 295 ЦПК України.

Суддя: