Справа №
Р І Ш Е Н Н Я

І
М Е Н
Е М     У К
Р А Ї
Н И

29
січня 2008 року Красноармійський міськрайонний суд Донецької області

в
складі:  головуючого
судді          Філь О.Є.

при секретарі                   Дубіна
Т.В.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні  в залі
суду в місті Красноармійську  цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ДП ВК „Краснолиманська”, третя особа
Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.
Красноармійську, про відшкодування моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ДП ВК
„Краснолиманська” про відшкодування моральної шкоди.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що згідно наказу
№ 822/к від 13.07.98 року він був прийнятий на роботу до позивача машиністом
підземних установок третього розряду, з повним підземним робочим днем в шахті.

Наказом № 216/к від 17.02.00р. переведений ГРОЗом п”ятого
розряду підземним з повним робочим днем в шахті.

Під час виконання ним отриманого наряду,  9 травня 2007 року о 5год. 32 хв.
відбувся  вибух газу метана і він попав
під дію вибуху метано-повітряної суміші, через що він був травмований.

За фактом вибуху відповідачем була створена комісія та
складені відповідні акти: Акт №32 за формою Н-1 та акт форми Н-5, так як мав
місце груповий нещасний випадок.

Йому були заподіяні телесні ушкодження: опік пламенем
вибуху 1-2-3  ступені голови, шиї, рук,
тіла S=60%, отруєння
угарним газом, тяжка ожогова токсемія, тяжкий опік дихальних органів.

З”явилась легенєва недостатність та гострий обструктивний
бронхіт. Позивачу встановлена 2 група інвалідності, пов”язана з нещасним
випадком на виробництві.

Передбачені чинним законодавтсвом страхові виплати за
вказаним нещасним випадком йому призначені.

Він вважає, що відповідачем йому заподіяна моральна
шкода, яка полягає в наступному.

На момент вибуху метано-вугільної суміші він відчув
раніше невідоме відчуття страху, яке не припиняється до теперішнього часу. У
сукупності з нестерпной фізичною біллю внаслідок опіків, тривалого лікування,
це призвело до необхідності проведення лікування у психіатра.

Цей стрес підірвав його психологічне здоров”є, яке
погіршується.

Він став роздратованим, не може контролювати свої емоції,
що впливає на оточуючих: друзів, знайомих, рідних. Ускладнюється все тим, що
він фактично втратив стабільну роботу та високий заробіток. Працевлаштуватися
не має можливості в зв”язку з тим, що згідно висновку МСЕК йому необхідні
спеціальні умови праці.

Він втратив можливість до
повноцінного соціального життя, обмежений умовами впливу на організм погодних
умов, потребує спеціально створених умов праці, повинен дотримуватися дієти
харчування, втратив психічну рівновагу, частково здатність до складної
розумової діяльності, вимушений змінити образ свого життя, свої інтереси,
змиритися з фізичною неповноцінністю.

Заподіяну йому моральну
шкоду він оцінює в 300000 грн.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримв заявлені позовні вимоги,
просив їх задовольнити.

Представник позивача Іванченко Д.І. позовні вимоги підтримав, просив
задовольнити їх в повному обсязі.

Представник відповідача  ДП ВК
“Краснолиманська” позов не визнав в повному обсязі.

Представник третьої особи - відділення виконавчої дирекції Фонду
соцстрахування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань
України в м. Красноармійськ Донецької області позовні вимоги не визнав у
повному обсязі.

Вислухавши пояснення сторін та дослідивши докази у їх сукупності, суд
вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають за наступних підстав:

В судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1
перебував у трудових відносинах з відповідачем по справі  з 13.07.1998 року, працюючи машиністом
підземних установок третього розряду, з повним підземним робочим днем в шахті.

Наказом № 216/к від 17.02.00р. переведений горнорабочим
очисного забою п”ятого розряду підземним з повним робочим днем в шахті (а.с.
8-9).

Під час виконання ним отриманого наряду,  9 травня 2007 року о 5год. 32 хв.
відбувся  вибух газу метана і він попав
під дію вибуху метано-повітряної суміші, через що він був травмований.

За фактом вибуху відповідачем була створена комісія та
складені відповідні акти: Акт №32 за формою Н-1 та акт форми Н-5, так як мав
місце груповий нещасний випадок (а.с. 10-12).

Внаслідок нещасного випадку на виробництві йому було
встановлено другу групу інвалідності, 80% втрати професійної працездатності
вперше з 20.09.2007 року (а.с. 5).

Відповідно до ст. 237-1 КЗпП України відшкодування
власником або упоноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться,
якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати
нормальних життєвих зв”язків і вимагають він нього додаткових зусиль для
організації свого життя.

При цьому відповідно до частини другої зазначеної статті
порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством.

Відповідно до ст. 173 КЗпП України шкода, заподіяна
працівнику каліцтвом або іншим ушкодженням здоров”я, пов”язаним з виконанням
трудових обов”язків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку.

Такий порядок визначений Законом України “Про охорону
праці”, відповідно до ч. 1 ст. 9 якого відшкодування шкоди, заподіяної
працівнику внаслідок ушкодження здоров”я або у випадку смерті працівника,
здійснюється Фондом соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних захворювань України. Відповідно до змін, внесених до
Закону України “Про загальнообов”язкове державне соціальне страхування від
нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, які спричинили
втрату працездатності” від 23.02.2007 року були виключені положення щодо
відшкодування моральної шкоди з Фонду соціального страхування. При цьому
законом не передбачено норм, які покладають на власника підприємства або упоноважений
ним орган обов”язків щодо відшкодування працівнику, який отримав травму на
виробництві, сум моральної шкоди.

Відповідно до роз”яснень Пленуму Верховного Суду України
від 31 березня 1995 року № 4 “Про судову практику в справах про відшкодування
моральної (немайнової) шкоди)” спори про відшкодування заподіянної фізичній чи
юридичній особі моральної (немайнової) шкоди розглядаються лише у випадках,
передбачених законодавством.

Ст 23 ЦК України визначає лише загальне правило про
можливість відшкодування моральної шкоди у будь-якому випадку посягання на
право учасника цивільного правовідношення. Це загальне правило не
застосовується у тих випадках, коли обсяг цивільно-правової відповідальності
чітко визначений і не включає можливості відшкодування моральної шкоди.

Таким чином, суд дійшов висновку, що відсутні передбачені
законом підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 173, 237-1 КЗпП України, Законом
України “Про охорону праці”, Законом України “Про  загальнообов”язкове державне соціальне
страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань,
які спричинили втрату працездатності”, ст. 23 ЦК України, ст. ст. 212-215, 218
ЦПК  України, суд -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Державного підприємства “Вугільна
компанія “Краснолиманська” про відшкодування моральної шкоди відмовити.

Заяву про апеляційне оскарження рішення може бути подано Апеляційному суду
Донецької області через Красноармійський міськрайонний суд протягом десяти днів
з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення може бути подана
Апеляційному суду Донецької області через Красноармійський міськрайонний суд
протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя: