У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2008 року                                                              м.
Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Луспеника Д.Д., Балюка М.І., Барсукової В.М.,

розглянувши
в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Генеральної прокуратури України, ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації й відшкодування
моральної шкоди,

за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Печерського районного суду м. Києва від 16 листопада 2007 року та ухвалу
апеляційного суду м. Києва від 7 травня 2008 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2001 року позивач звернувся до суду з зазначеним
позовом, в якому просив визнати такими, що не відповідають дійсності,
відомості, викладені щодо нього в листі заступника Генерального прокурора
України ОСОБА_2 № 01-5069-95 від 29.01.2001 року, адресованому народному
депутату України Симоненку П.М. Посилаючись на те, що відомості, викладені в
зазначеному листі, принижують його честь, гідність та ділову репутацію, просив
зобов'язати відповідача спростувати їх та стягнути з ОСОБА_2 на його користь
200 000 грн. моральної шкоди.

Справа розглядалась судами неодноразово.

Останнім рішенням Печерського районного суду м. Києва від
16 листопада 2007 року, залишеним без зміни
ухвалою апеляційного суду м. Києва від 7 травня 2008 року, в задоволенні
позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить ухвалені судові
рішення скасувати, посилаючись на порушення судами норм матеріального і
процесуального права, та ухвалити нове рішення, яким його позов задовольнити.

Касаційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами
касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального
права чи порушення норм процесуального
права.

Згідно зі ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не
може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що
оскаржувані судові рішення ухвалені з дотриманням норм матеріального та
процесуального права, а доводи скарги цих висновків суду не спростовують.

Суди вірно
відмовили у задоволенні позову ОСОБА_1, оскільки інформація щодо порушення
адміністративного провадженні відносно ОСОБА_1 є дійсною, інша ж  інформація щодо нього є оціночним судженням,
яке на відміну від тверджень про факти,
перевірити на його істинність неможливо.

Відсутні й передбачені ст.338 ЦПК України підстави для
обов'язкового скасування судового рішення.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст.332, 336, 337 ЦПК
України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду
України

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
Печерського районного суду м. Києва від 16 листопада 2007 року та ухвалу
апеляційного суду м. Києва від 7 травня 2008 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:                                                                 Д.Д. Луспеник

М.І.
Балюк

В.М. Барсукова