УХВАЛА

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

5 листопада  2008
року

м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

головуючого

Патрюка М.В.,

суддів:

Жайворонок Т.Є.,

Лященко  Н.П.,

Костенка А.В.,

Перепічая В.С.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
Скадовської міської ради, треті особи: ОСОБА_3, приватне підприємство (далі -
ПП) “Землевпорядник”, Скадовська санітарно-епідеміологічна служба, про усунення
перешкод у користуванні житловим будинком та встановлення попередніх меж
користування присадибною земельною ділянкою за касаційною скаргою ОСОБА_2
та ОСОБА_3 на рішення Скадовського районного суду Херсонської області від 9
листопада 2006 року та ухвалу апеляційного суду Херсонської
області від 30 січня 2007 року,

в с т а н о в и л а :

У червні 2005 року ОСОБА_1 пред'явила в суді позов до
ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні житловим будинком та встановлення
попередніх меж користування присадибною земельною ділянкою.

Зазначала, що вона є власником житлового будинку
АДРЕСА_1. Власником сусіднього житлового будинку АДРЕСА_2є ОСОБА_3

На межі з її земельною ділянкою відповідачка без
відповідного дозволу побудувала вбиральню та літній душ, які створюють їй ряд
незручностей у користуванні будинком і земельною ділянкою, що підтверджується
довідкою Скадовського БТІ від 27 квітня 2005 року.

За її заявою в серпні 2004 року комісією в складі
представників Скадовської міської ради та районної санітарно-епідеміологічної
станції було проведено перевірку, за результатами якої рекомендовано ОСОБА_3 у
строк до травня 2005 року перенести дворову вбиральню та душ на відстань                   12 м від будинковолодіння
позивачки та на 8 м від водопроводу. Проте ці вимоги відповідачка не виконала.

Крім того, відповідачка з порушенням будівельних норм і
правил  побудувала сарай на відстані 0,7
м від її будинку, який також завдає ряд незручностей, та перенесла на 0,25 м у
її бік межу земельної ділянки, чим збільшила площу своєї земельної ділянки, і
незаконно її приватизувала.

Посилаючись на викладене, позивачка просила суд визначити
межі користування земельними ділянками, що належать їй та відповідачці; визнати
незаконним рішення Скадовської міської ради про приватизацію земельної ділянки
ОСОБА_3; зобов'язати ОСОБА_3 усунути їй перешкоди в користуванні земельною
ділянкою шляхом перенесення в інше місце дворової вбиральні, літнього душу та
сараю.

Ухвалою суду від 26 квітня 2006 року судом залучено у
справі: в якості відповідача ОСОБА_2, оскільки відповідно до договору
купівлі-продажу від 30 серпня 2005 року ОСОБА_2
стала власницею спірної земельної ділянки площею 0,06633 га, що
розташована на вАДРЕСА_2; в якості співвідповідача Скадовську міську раду; в якості
третіх осіб: ОСОБА_3, ПП “Землевпорядник”, Скадовську санітарно-епідеміологічну
службу.

У травні 2006 року позивачка уточнила позовні вимоги й
просила суд визнати рішення Скадовської міської ради від 1 лютого 2005 року №
372 п. 1.5 “Про затвердження технічної документації з землеустрою щодо
складання державних актів на право приватної власності на земельні ділянки” та
державний акт на право власності на землю від 15 березня 2005 року серії ХС №
035389, виданий на ім'я ОСОБА_3, недійсними;
зобов'язати ОСОБА_2 усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою
шляхом перенесення суміжних меж згідно зі схемою розміщення земельних ділянок,
указаних у висновку експерта від 1 серпня 2005 року №5, перенесення дворової
вбиральні та літнього душу відповідно до рекомендацій Скадовської районної СЕС;
стягнути з відповідачки судові витрати.

Рішенням Скадовського районного суду Херсонської області
від                           9 листопада
2006 року позов ОСОБА_1 задоволено: визнано недійсними рішення Скадовської
міської ради від 1 лютого 2005 року № 372 п. 1.5 “Про затвердження технічної
документації з землеустрою щодо складання державних актів на право приватної
власності на земельні ділянки” та державний акт на право власності на землю від
15 березня 2005 року серії ХС № 035389, виданий на ім'я ОСОБА_3; зобов'язано
ОСОБА_2 усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою шляхом перенесення
суміжних меж згідно зі схемою розміщення земельних ділянок, указаних у висновку
експерта від                 1 серпня 2005
року №5, перенесення дворової вбиральні та літнього душу відповідно до
рекомендацій Скадовської районної СЕС; стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 8
грн. 50 коп. витрат на сплату судового збору, 726 грн. 40 коп. витрат на
проведення судової будівельно-технічної експертизи, 1 110 грн. витрат на
правову допомогу, а всього                          1 844 грн. 90 коп.

Ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 30
січня 2007 року рішення районного суду в частині перенесення дворової вбиральні
та літнього душу скасовано й справу в цій частині направлено на новий розгляд
до суду першої інстанції, у решті - рішення залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 просять скасувати
постановлені судові рішення, посилаючись на неправильне застосування судами
норм матеріального права та порушення норм процесуального права, і справу
передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Скасовуючи рішення районного суду в частині перенесення дворової вбиральні
та літнього душу, апеляційний суд виходив із того, що судом першої інстанції
допущено порушення норм матеріального та процесуального права, що перешкоджає
суду апеляційної інстанції дослідити нові докази й обставини, які не були
предметом дослідження суду, а тому справа підлягає направленню на новий
розгляд.

З таким висновком апеляційного суду погодитися не можна, оскільки він
ґрунтується на неправильному застосуванні норм процесуального права.

Підстави для скасування рішення суду в апеляційному порядку та передачі
справи на новий розгляд визначені ст. 311 ЦПК України, проте таких підстав  в ухвалі апеляційного суду не наведено.

Відповідно до вимог ст. 309 ЦПК України неповне з'ясування судом обставин,
що мають значення для правильного вирішення справи, визначено як підставу для
скасування рішення і ухвалення нового рішення судом апеляційної інстанції.

Крім того, за змістом ухвала апеляційної інстанції не відповідає
вимогам               ст. 315 ЦПК
України.

Зокрема, у ній повинні бути викладені
встановлені судом першої інстанції обставини, узагальнені доводи апеляційної
скарги, мотиви, за якими суд апеляційної інстанції дійшов свого висновку, і
посилання на закон, яким він керувався. При відхиленні апеляційної скарги в
ухвалі зазначаються конкретні обставини й факти, що спростовують її доводи.

Проте суд залишаючи в частині вимог без
змін рішення суду першої інстанції узагалі не перевірив доводів апеляційної
скарги, законність і обґрунтованість ухваленого судом першої інстанції рішення;
не навів ніяких мотивів прийнятого ним рішення; не зазначив будь-яких обставин,
які б спростували доводи скарги.

За таких обставин колегія суддів вважає, що апеляційний суд не виконав
своїх обов'язків, визначених законом, а тому ухвала підлягає скасуванню з
направленням справи на новий апеляційний розгляд.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів
Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 задовольнити
частково.

Ухвалу апеляційного суду Херсонської області від 30 січня 2007 року
скасувати.

Справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.                 Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий

М.В. Патрюк

Судді:

Т.Є. Жайворонок

А.В.Костенко

Н.П. Лященко

В.С. Перепічай