Справа №2-5
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2008
року                                           Козівський районний
суд

Тернопільської області

в складі:
головуючого судді             Кренцель М.І.

при секретарі             Шупер Г.В.

представника: позивача              ОСОБА_1

відповідача              ОСОБА_2

розглянувши  у відкритому судовому засіданні в смт. Козова
справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5,
третьої особи: приватного нотаріуса ОСОБА_6, органу опіки та піклування про
визнання договору дарування квартири удаваною угодою, про визнання права
власності на &frac12; частину квартири та вселення ОСОБА_3, ОСОБА_7 в спірну
квартиру,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачка вказує, що вона з відповідачем ОСОБА_4 перебували в
зареєстрованому шлюбі з 20.02.1997 року по 01.08.2007 рік. Після розірвання
шлюбу їй стало відомо, що 23.11.2001 року було оформлено не договір
купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, а договір дарування квартири. Даний договір
було посвідчено приватним нотаріусом Козівського районного нотаріального округу
та зареєстровано в реєстрі за №1284.

Відповідач ОСОБА_4 заперечує її право на &frac12; частину квартири, посилаючись на «удаваний» договір дарування, а тому вона
вимушена звернутись за захистом свого права до суду.

Просить визнати договір дарування квартири АДРЕСА_1, укладеного 23.11.2001
року між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 удаваною угодою. Визнати за нею право власності на &frac12; частину квартири №10.

Вказує, що на протязі останніх 2-х місяців відповідач ОСОБА_4 змінив у
вхідних дверях замки. Добровільно поселити її та доньку в спірну квартиру
відмовляється. Просить визнати договір дарування квартири АДРЕСА_1, який було
укладено 23.11.2001 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_4, посвідченого нотаріусом
Козівського районного нотаріального округу та зареєстрованого в книзі
реєстрації за 31284-удаваною угодою. Визнати за нею право власності на &frac12; частину спірної квартири. Всилити її та неповнолітню доньку в спірну
квартиру.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_3 та її представник заявлені позовні
вимоги підтримала просить їх задоволити повністю. Вказуючи на те, що договір
дарування квартири АДРЕСА_1 є удаваною угодою, оскільки фактично було укладено
договір купівлі-продажу даної квартири. На протязі останнього часу змінив замки
в квартирі і не допускає її проживати в спірну квартиру. При укладенні договору
дарування квартири вона не була. Просить заявлені позовні вимоги задоволити.

Представник органу опіки та піклування не заперечує проти вселення дочки
ОСОБА_3 в квартиру АДРЕСА_1.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_8 і сам відповідач
ОСОБА_4 позовні вимоги не визнали і пояснили, що дійсно 23.11.2001 року було
укладено договір дарування квартири АДРЕСА_1 між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 так як
ОСОБА_5 позичила в них гроші.

За договір дарування квартири АДРЕСА_1 відповідачка ОСОБА_3 добре знала ще
при його складанні 23.11.2001 року, так як вона була присутня при вчиненні
вищевказаного договору. Відповідач ОСОБА_4 не заперечує на вселення в квартиру
доньки ОСОБА_7 1999 року народження. Просить в позовних вимогах відмовити.

Допитана в судовому засіданні ОСОБА_5 пояснила, про те, що 23.11.2001 року
між нею та ОСОБА_4 укладено договір дарування квартири. При його складанні були
присутні вона та двоє молодих людей, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 За квартиру отримала
грошову суму в розмірі до 7000 доларів США. Гроші в 2001 році не позичала
ОСОБА_8 Проте, щоб укласти договір дарування була ініціатива молодих людей
ОСОБА_4 та ОСОБА_3 Про договір дарування позивачка знала. 3 місяці тому
позивачка ОСОБА_3 просила написати розписку, що я продала квартиру АДРЕСА_1 і
отримала за неї гроші. Вона просила так, як в неї виникли проблеми і розписку
написала в серпні 2007 року.

Третя особа по справі приватний нотаріус Козівського району ОСОБА_6
пояснив, що він вчиняв договір дарування квартири. Цей договір був посвідчений
в присутності жінки, чоловіка і дарувальника, сторін по даній справі. Всім
присутнім роз'яснив їх права, претензій не було. За гроші, що отримала ОСОБА_5
від ОСОБА_4, ОСОБА_3 йому нічого не відомо.

Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, вважає, що
позовні вимоги ОСОБА_3 до задоволення підлягають частково. В судовому засіданні
встановлено, що дійсно 23.11.2001 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 було укладено
договір дарування квартири, що знаходиться АДРЕСА_1. Правовідносини між
сторонами наступили станом на 23.11.2001 рік, а тому згідно ст. 71 ЦК України в
редакції 1960 року, загальний строк для захисту права за позовом особи право
якої порушено (позовна давність) встановлюється в три роки. Перебіг строку
позовної давності починається з дня виникнення права на позов. Право на позов
виникає з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення
свого права.

В даному випадку як встановлено в
судовому засіданні про це пояснили сторони по справі, що про договір дарування
вони знали 23.11.2001 року, при його укладенні. Позовна заява подана в суд
07.08.2007 року, тобто пройшов строк звернення до суду 6 років. Суд, вважає, що
він пропущений без поважних причин.

Про те, що був укладений договір дарування квартири позивачка взнала після
розірвання шлюбу 01.08.2007 року. Однак як встановлено в судовому засіданні і
про це пояснили ОСОБА_4, ОСОБА_5 приватний нотаріус Козівської нотаріальної
контори про те, що про договір дарування знала позивачка при його складанні і з
даним договором погоджувалась. Про причини пропуску строку позовної давності
доказів в суд не представила.

В частині позовних вимог про вселення позивачки ОСОБА_3 та її
неповнолітньої дитини ОСОБА_7 в спірне житлове приміщення слід задоволити. Як
встановлено в судовому засіданні, про це вказує ст. 65 ЖК України, що особи які
вселилися в жиле приміщення як члени сім'ї
набувають рівного права користуватися житловим приміщенням.  Відповідачка ОСОБА_3 з неповнолітньою донькою
вселились в 2001 році.

Як встановлено в судовому засіданні відповідач змінив замки в дверях. Таким
чином створив їй перешкоди в користуванні вказаним житлом.

На підставі наведеного, керуючись ст. 71 ЦК України в редакції 1960 року,
ст.ст. 64-65 ЖК України, ст. ст. 10, 60, 212 ЦПК України, суд,-

В И Р ІШ И В:

Позовні вимоги ОСОБА_3 задоволити частково.

В позовних вимогах ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, третьої особи: приватного
нотаріуса ОСОБА_6, про визнання договору дарування квартири АДРЕСА_1 не дійсним
відмовити із-за пропуском строку давності.

Вселити ОСОБА_3, її неповнолітню доньку ОСОБА_7 в житлове приміщення
квартири АДРЕСА_1.

На рішення може бути подана заява про
апеляційне оскарження до Тернопільського апеляційного суду через Козівський
районний суд протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а апеляційна скарга
на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження, або без попереднього подання такої заяви в строк
встановлений для її подання.

Головуючий:                  підпис

З оригіналом:                  вірно

ГОЛОВА СУДУ:
Б.В.БОДНАРУК