УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

4 лютого 2008 року                                                                                 м.
Івано-Франківськ

Колегія суддів
судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Івано-Франківської області
в складі:

головуючого                                           Матківського
Р.Й.

суддів                                                      Пнівчук
О.В., Беркій О.Ю.

секретаря:                                               Семків
З.П.

з участю:
апелянта                                 ОСОБА_1.
та його

представника                                         ОСОБА_2.,

відповідачки                                           ОСОБА_3,

третьої
особи                                          ОСОБА_4.
та її

адвоката                                                  ОСОБА_5

розглянувши
у відкритому судовому засіданні справу з апеляційною скаргою представника
ОСОБА_1на рішення Тисменицького районного суду від 14 листопада 2007 року.

встановила:

В липні 2007 року в суд з позовом до ОСОБА_3,
Берегівської сільської ради, третьої особи на стороні відповідача без
самостійних вимог ОСОБА_4 звернувся ОСОБА_1, щоб постановити рішення про
визнання нечинним рішення Берегівської сільської ради № 27 від 25.09. 2001 року в частині
визнання права власності на будинковолодіння в АДРЕСА_1 за ОСОБА_4, визнати
недійсним в 1/4 частині свідоцтво про право власності на нерухомість від
24.05.2004 року виданого Івано-Франківським ОБТІ., визнати недійсним в 1/4
частині договір дарування від 05.08. 2005
року укладений між ОСОБА_4та ОСОБА_3посвідченого Тисменицькою
держнотконторою, визнати за ним право власності на 1/4 частину будинковолодіння
в селі АДРЕСА_1.

Справа № 22-ц-124 /2008 р.                              Головуючий у І
інстанції Дузінкевич І.М.

№ 22-ц-1610/
2007р.                                         Доповідач
Матківський Р.Й.

Категорія 5

2

Рішенням
Тисменицького районного суду від 14
листопада 2007 року в
задоволенні позову відмовлено.

На дане
рішення представник апелянта за дорученням ОСОБА_2. подав апеляційну скаргу в
якій просить його скасувати та ухвалити нове рішення про суті позовних вимог.

Представник
апелянта в скарзі зазначає, що рішення не відповідає законності та
обгрунтованості, не містить переконливої відповіді по суті заявлених вимог та
неповно їх вирішив, порушив норми матеріального та процесуального права.

Суд не
врахував його доводів про те, що виріс в будинковолодінні АДРЕСА_1яке відносилось
до типу колгоспного двору. Рішенням сільської ради від 7. 04. 1974 року голові
двору ОСОБА_6. надано дозвіл на будівництво нового житлового будинку на тій же
ділянці. Після закінчення будівництва у 1982
році з батьками та сестрою ОСОБА_3перейшли проживати до нового будинку
створеного членами двору №11,
тобто в той час пройшов добровільний поділ колгоспного двору. Поскільки при
утворенні нового двору був неповнолітнім тому має право на 1/4 частину
будинковолодіння. Постановляючи рішення в 2001
році про визнання власницею маму ОСОБА_4, порушено його право власності.
Мама одноособово привласнила майно всіх колишніх членів колгоспного двору, які
після 15.04. 1991 року
стали його співвласниками.

Зазначені
обставини суд помилково не взяв до уваги і їм не дана правильна оцінка, а
помилково взяв до уваги те, що позивачем пропущено строк позовної давності на
оскарження рішення сільської ради яким порушено його право.

Вислухавши
апелянта та його представника які вимоги скарги підтримали, відповідачку, третю
особу та її адвоката які вимоги скарги не визнали, дослідивши матеріали справи
колегія суддів вважає, що скаргу слід залишити без задоволення.

Постановляючи
рішення про відмову в задоволенні вимог про визнання нечинним рішення
Березовської сільської ради №
27 від 25.09.2001 року в
частині визнання права власності на будинковолодіння по АДРЕСА_1, визнання в
1/4 частині недійсним свідоцтво про право власності цього будинковолодіння,
визнання в 1/4 частині недійсним договору дарування від 5.08.2005 року спірного
будинковолодіння між мамою ОСОБА_4та сестрою ОСОБА_3, визнання права власності
на 1/4 частину в спірному будинковолодінні суд першої інстанції правильно
встановив, що ОСОБА_1 не набув права власності на будинковолодіння №11.

Позивач вважає,
що поскільки народився в колгоспному дворі № 9 в с. Березівка до складу якого входили його бабка, її
син, його батьки та сестра ОСОБА_3, тому має право на частку в майні.

3

Рішенням
Черніївської сільської ради від 7.04.2007
року голові колгоспного двору №
9 надано дозвіл на індивідуальне будівництво нового будинку, а після
закінчення будівництва у 1982
році йому присвоєно №
11. Поскільки разом із батьками та сестрою перейшов проживати в новоутворений
колгоспний двір, має право на 1/4 його частку.

Однак,
позивач помилково вважає, що він був членом колгоспного двору № 11 і має право на
1/4 частку в цьому будинковолодінні.

Відповідно
до довідки на а.с. 6 та виписки з по господарської книги на а.с. 10 будинковолодіння
АДРЕСА_1
відносилось до категорії робітничого двору, а до категорії колгоспного двору
відносилось будинковолодіння №
9 головою якого була ОСОБА_6.

Суд
першої інстанції правильно встановив, що спорудження спірного будинковолодіння
велось не за рахунок коштів чи праці позивача, а за кошти його батьків, тому
ОСОБА_4, згідно рішення сільської ради від 25.09.2001 року правомірно стала його власником і мала право
подарувати будинковолодіння дочці.

Суд
відмовив позивачу в задоволенні позову за безпідставністю вимог, а відповідач
помилково зазначає в апеляційній скарзі, що відмова в позові обгрунтована
пропуском строку позовної давності.

Суд
першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та
процесуального права, а доводи апеляційної скарги його законності не
спростовують.

На підставі ст.
ст. 307; 308; 313-315 ЦПК
України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну
скаргу представника ОСОБА_1відхилити.

Рішення
Тисменицького районного суду від 14
листопада 2007 року
залишити без змін.

Ухвала набирає
чинності з моменту її проголошення, але може бути оскаржена безпосередньо до
Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання законної сили.