№2-107/08
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

04  березня 2008     року
Печерський  районний суд м. Києва
в складі :

головуючого   -          судді Кафідової О.В.,

при секретарі  -                    Нечаєвій Ю.Ю.,

за участю :

представника  позивача
-     Павліченко  С.А.

відповідача -                         ОСОБА_1.,

представника відповідача -
ОСОБА_2.,

розглянувши  у
відкритому судовому засіданні в м.Києві
цивільну справу за позовом
Київського природоохоронного прокурора в інтересах  держави у особі Київської  міської
ради до ОСОБА_3, 3-тя  особа   Печерська
районна у м. Києві  рада   про повернення  самовільно зайнятої  земельної ділянки       ,

В С Т А Н О В И В:

Київська
природоохоронна прокуратура звернулась до суду в інтересах держави в особі Київської
міської ради і просить зобов»язати відповідача ОСОБА_3. повернути самовільно
зайняту  земельну ділянку, що розташована
у дворі  житлового будинку  по АДРЕСА_1, Київській міській раді ( як
розпоряднику землі, залишивши у постійному користуванні Печерської районної в
м. Києві ради), привівши у придатний для використання стан, включаючи знесення
будівель та споруд, в тому числі гаражного боксу.

Позовні вимоги
позивачем обґрунтовані тим, що відповідач ОСОБА_3. в порушення ст. ст. 125, 126
Земельного кодексу України самовільно, без отримання передбачених земельним
законодавством  правовстановлюючих
документів на землю, використовується земельна ділянка у дворі  житлового будинку АДРЕСА_1під розміщення
гаражного боксу.

Представник
Київської міської ради С.Авдієнко  в
письмових поясненнях (а.с.30-31) , підтримала позовні вимоги Київської
природоохоронної прокуратури, просили справу слухати у відсутність їх  представника.Суд визнав  можливим слухати справу у відсутність  представника Київської міської ради .

Відповідач
ОСОБА_3.  під час судового розгляду
заперечувала проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що належний
їй гаражний бокс був побудований  на
підставі відповідних  рішень   виконавчого комітету Київської міської
ради  і розташований за  адресою АДРЕСА_1

Представник
відповідача ОСОБА_2. в судовому засіданні
проти позиву  заперечував ,
посилаючись на  його безпідставність та  необгрунтованітсь , надавши суду  письмові
заперечення  з  посиланням
на  надані   докази .

Третя особа Печерська
районна в м. Києві рада свого представника для участі в розгляді справи не
направила  В своїх поясненнях наданих
письмово  зазначили , що дійсно ОСОБА_3.
використовує земельну ділянку по АДРЕСА_1,зайняту ним самовільно, однак в
подальшому   повідомили про те, що гараж
ОСОБА_3.  знаходиться за адресоюАДРЕСА_2
і  побудований у 1972 році  згідно рішень Київської міської та Печерської
районної  рад, і не є само захватом.

Суд , вислухавши
пояснення представників сторін , відповідача
, дослідивши письмові докази надані сторонами, приходить до  наступного висновку.

Відповідно до ст.116
Земельного кодексу  підставами для
набуття  права на землю є рішення органів
місцевого самоврядування в межах їх повноважень.

Відповідно до
частини п'ятої цієї ж статті надання у користування земельної ділянки, що
перебуває у власності або у користуванні . провадиться лише після вилучення
(викупу) її в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ст.
125 Земельного кодексу України  право
власності та право постійного користування
на земельну ділянку  виникає після
одержання  ї власником або
користувачем  документа, що посвідчує
право власності  чи право постійного
користування  земельною ділянкою,  та його державної реєстрації.

Відповідно до ст.
212 земельного кодексу України
самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам
землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час
незаконного користування ними.

В  судовому
засіданні  встановлені
наступні  обставини , що Рішенням
Київської міської ради від 10.07.2003року №638/798 «Про надання і
вилучення  земельних ділянок  та припинення права користування землею»
надано Печерській районній у м. Києві раді
в постійне користування  земельну
ділянку площею 0,46 га для будівництва , експлуатації та обслуговування  житлового будинку з вбудованим приміщеннями
наАДРЕСА_2за рахунок земель міської забудови.

Однак  , за зазначеною в  рішенні
адресою АДРЕСА_1розташований
багатоквартирний  будинок ЖБК „
Держплановець”.

17.11.2003 року
Печерській районній в м. Києві раді видано державний акт на право постійного
користування землею за адресою АДРЕСА_1 розміром 0,4647 га.

При цьому до
прийняття рішення питання про звільнення земельної ділянки, яка фактично буза
зайнята ,  не вирішувалось.

Головне управління
земельних ресурсів на запит Київського природоохоронного прокурора
05.02.2007року повідомило про те, що земельна ділянка , на якій розташовані
гаражі у дворі житлового будинку  по
АДРЕСА_1 не відводилась, документи, що посвідчують право приватної власності чи
користування земельною ділянкою для розміщення гаражів не зареєстровані.

Управління
державного архітектурно-будівельного контролю 13.12.2006року повідомило
про  те, що управлінням
держархбудконтролю дозвіл на будівельно-монтажні роботи гаражів не надавався.

Як вбачається  з наданих відповідачем та її представником
доказів,  рішенням виконавчого комітету
Київської міської ради депутатів трудящих
№743 від 15.05.1972 року було дозволено
Держплану УРСР побудувати 10 гаражів
для індивідуальних  автомашин  інвалідів Великої Вітчизняної війни в садибі
будинкуАДРЕСА_1. Забудовника зобов»язано
погодити генеральний план та проект , отримати дозвіл на будівельні
роботи.

18.12.1972 року
виконавчий комітет Київської міської ради депутатів трудящих прийняв рішення
№1971 «Про скасування рішення міськвиконкому
№743 від 15.05.1972 року  та
закріплення за виконкомом Печерської районної Ради депутатів трудящих
гаражів-боксів для авто кооперативу».

При цьому , в
рішення зазначається, що ділянка для 10 гаражів-боксів по АДРЕСА_2 фактично
немає відношення до території садиб будинків НОМЕР_1та АДРЕСА_1,  тому вирішено , що рішення №743 від
15.05.1972  підлягає скасуванню та  закріплені за виконкомом Печерської районної
Ради депутатів трудящих збудовані гаражі-бокси для автокооперативу по
АДРЕСА_2міста.

25.12.1972 року
виконавчим комітетом Печерської районної ради депутатів трудящих м. Києва
прийнято рішення №912 «Про організацію по АДРЕСА_2філіалу №1 автокооперативу
«ІНФОРМАЦІЯ_1» в Печерському районі м. Києва».

При цьому , в
рішенні зазначається,  що кількість
збудованих гаражів-боксів поАДРЕСА_2менша ніж це потрібно по примірному статуту
для створення окремого авто гаражного кооперативу, включити власників
зазначених 10 гаражів-боксів до складу
авто кооперативу  «ІНФОРМАЦІЯ_1»
та рахувати їх як філіал №1 автокооперативу «ІНФОРМАЦІЯ_1». Затверджено список
членів філіалу №1 автокооперативу, що доданий до рішення.

З вказаного часу
відповідачка добросовісно, відкрито і безперервно користується  одним з
10 гаражів-боксів , розташованих на земельній ділянці за адресою в
АДРЕСА_2, має членскій  білет   .

Станом на 24.06.2003
року в реєстрі земельних ділянок за черговим планом  ділянка розташована
вАДРЕСА_2землекористувачем ,якої є гаражний кооператив та ділянка визначена
окремим кодом.

Як зазначав
представник відповідачки ОСОБА_2. в судовому
засіданні  в 2003 році
ОСОБА_3.  та інші користувачі гаражних
боксів побудованих в 1972 році  в м.
Києві по АДРЕСА_2, які  є членами  філіалу
№1 автокооперативу «ІНФОРМАЦІЯ_1»,
звернулись  до виконавчого органу
Київської міської ради з клопотаннями про передачу їм у власність займаних ними
земельних ділянок . Рішення не прийнято до цього часу.

Оцінивши в
сукупності встановлені обставини, відповідні їм норми закону, суд приходить до
висновку  про необґрунтованість
позовних  вимог.

Відповідно до п.6
Постанови Верховної ради України «Про земельну реформу» від 18.12.1990 року
встановлено,  що громадяни, підприємства
й організації, які мають  у користуванні
земельні ділянки, надані їм  до ведення у
дію Земельного кодексу Української РСР, повинні до 01.01.2004 року оформити
право власності або право користування землею. Після закінчення вказаного
строку раніше надане їм право втрачається.

При цьому ,
відповідно до п.7 Перехідних положень Земельного Кодексу України , громадяни та
юридичні  особи, що одержали  у власність , у тимчасове користування, в
тому числі на умовах оренди, земельні ділянки у розмірах, що були передбачені
раніше діючим законодавством, зберігають права на ці ділянки.

Згідно  ст. 119 Земельного Кодексу України громадяни,
які добросовісно , відкрито  і
безперервно користуються земельною ділянкою протягом 15 років, але не мають
документів, які б свідчили про наявність у них прав на цю земельну ділянку,
можуть звернутись до органу  державної
влади або органу місцевого самоврядування з клопотанням про передачу її у
власність або надання у користування.

Із поданих
відповідачем документів, вбачаться, що 10 гаражів-боксів були побудовані з
дозволу виконавчого  комітету Київської
міської ради депутатів трудящих та закріплені за виконкомом Печерської районної
Ради  , що свідчить про те, що відповідач
не може нести відповідальність відповідно до ст. 212 Земельного кодексу
України, оскільки відсутні підстави вважати
земельну ділянку АДРЕСА_2 самовільно зайнятою, що і не оспорюється
Печерською районною в м. Києві радою.

Таким чином  , суд , оцінивши в
сукупності добуті в судовому засіданні докази , вважає необхідним позов
залишити без  задоволення ,оскільки  позовні
вимоги не  обгрунтовані  , не
доведені  в судовому  засіданні
, відсутні  підстави  вважати , що
відповідачка ОСОБА_3.
користучуючись належним  їй  гаражем, який
розташований  на земельній  ділянці за
адресоюАДРЕСА_2порушила  будь- чиї
права  .

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 116, 119, 125
Земельного Кодексу України, ст. ст. 10, 11, 88, 202, 203, 208, 209, 213-215,
218, 223  ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовну  заяву
Київського природоохоронного прокурора в інтересах  держави у особі Київської  міської
ради до ОСОБА_3, 3-тя  особа   Печерська
районна у м. Києві  рада   про повернення  самовільно зайнятої  земельної ділянки       - залишити без  задоволення
.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного  суду  м. Києва
через Печерський  районний   суд м. Києва .

Заяву про
апеляційне  оскарження
рішення  суду   може
бути подано  протягом 10  днів
з  дня  проголошення
рішення  .

Апеляційна
скарга  на  рішення
суду  подається  протягом
20 днів після  подання заяви про
апеляційне оскарження .

СУДДЯ: