Справа 2-588/2008р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

14  жовтня 2008р.

Доманівський
районний суд Миколаївської області в складі:

Головуючої-судді:                     Єгорової Н.І.

При
секретарі:
Маковецькій Л.А.

За участю
прокурора:               Ціома В.І.

Представника
позивача:          ОСОБА_1

Розглянувши в
відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Доманівка цивільну справу за
позовом прокурора Доманівського району в інтересах держави в особі Доманівської
центральної районної лікарні до ОСОБА_2 про стягнення  1227.82 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Прокурор  в інтересах держави в особі Доманівської
ЦРЛ   звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_2 про стягнення коштів, витрачених на лікування потерпілого від злочинних
діянь в розмірі 615.18 грн. посилаючись на те, що проведеною перевіркою було
встановлено, що  ОСОБА_2 вчинив
неправомірні дії, внаслідок чого ОСОБА_3 знаходився на стаціонарному лікуванні
в Доманівській ЦРЛ Згідно  довідки за
НОМЕР_1 від 27.06.2008р., виданою Доманівською ЦРЛ, ОСОБА_3 знаходився на
стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні з 07.07.2007р. по
12.07.2007р., внаслідок чого лікарнею були понесені витрати в сумі 615.18 грн.
Доказом неправомірних дій ОСОБА_2 є постанова про відмову в порушені
кримінальної справи від 13.07.07р., в якій зазначено, що ОСОБА_2 штовхнув
ОСОБА_3, внаслідок чого у останнього утворилися тілесні ушкодження. Враховуючи,
що лікарня є бюджетною установою, то кошти ,
які були витрачені  на лікування
потерпілого від злочину повинні бути стягнені
з ОСОБА_2 на користь лікарні.

В судовому засіданні прокурор
збільшив позовні вимоги і просив стягнути із ОСОБА_2 на користь лікарні  витрати в сумі 1227.82 грн. за лікування
потерпілого ОСОБА_3 від злочинних діянь за 11 ліжко-днів знаходження на
стаціонарному лікуванні .

Представник Доманівської ЦРЛ  в судовому засіданні  позовні вимоги підтримала і просила стягнути
з відповідача на користь лікарні  витрати
за лікування  ОСОБА_3 в сумі 1227.82 грн.

Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги не
визнав і просив в задоволені позову відмовити, так як не вважає себе винним у
спричинені тілесних ушкоджень ОСОБА_3Постановою
дільничого інспектора Доманівського РВ УМВС в порушені кримінальної
справи відносно нього було відмовлено за відсутністю в його діях  складу злочину. Ніяких злочинів він не
скоював.

Вислухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява
задоволенню не підлягає.

Із матеріалів справи вбачається,
що ОСОБА_3знаходився на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділені
Доманівської ЦРЛ з діагнозом: закрита черепно-мозкова травма, струс головного
мозку, забій м*яких тканин голови в період з 02 по 12 липня 2007р.( 11 ліжко-дній),
про що свідчить довідка Доманівської ЦРЛ та
медична карта стаціонарного хворого НОМЕР_2

Органами  міліції, при перевірці заяви ОСОБА_3, було
встановлено, що 30.06.2007р. біля 23 год. до бару «Біля старого млина» прийшов
ОСОБА_2 і купивши пиво, поставив його на стіл. В цей час до столу, в стані
алкогольного сп*яніння, підійшов  ОСОБА_3
і почав чіплятися до ОСОБА_2, на що останній попросив припинити, але ОСОБА_3 не
реагував. Після чого ОСОБА_2 штовхнув ОСОБА_3, який впав на землю і вдарився
головою.

Згідно виписки НОМЕР_3від
03.07.2007р. Доманівської ЦРЛ у ОСОБА_3 виявлено струс головного мозку.  По даному факту  постановою від 13.07.2007р. в порушені
кримінальної справи за ознаками злочину, передбаченого ст..296 КК України було
відмовлено за відсутністю складу злочину.

Прокурор  вважає, що ОСОБА_2 повинен відшкодувати
витрати  закладу охорони здоров*я  за
стаціонарне лікування НОМЕР_4, так як від  неправомірних дій  ОСОБА_2 були спричинені тілесні ушкодження
НОМЕР_4

Аналізуючи досліджені докази по
справі, суд приходить до висновку, що вимоги прокурора суперечать  нормам
діючого законодавства.

Відповідно до ст..62
Конституції України особа вважається невинуватою у вчинені злочину і не може
бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному
порядку і не встановлено обвинувальним вироком суду.

Так, згідно п.1  Постанови Пленуму Верховного Суду України від
07.07.1995р. №11 із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного
Суду № 12 від 03.12.97р.*Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування
особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат*- зазначено, що за змістом
ст..93-1 КПК України  відповідальність за
відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину,
може покладатися на засуджених  при
заподіянні шкоди як умисними, так і необережними діями.

Відповідно до ч 4 ст.93-1
КПК України- у такому ж порядку відшкодовуються витрати на стаціонарне
лікування особи, яка постраждала від злочинного діяння, в разі закриття
кримінальної справи чи відмови у порушені справи за обставин, передбачених п.
3,4,6 ч 1 ст.6, ст..7,7-2,8,9 і 10 КПК України.

Враховуючи, що ОСОБА_2 не
притягувався до кримінальної відповідальності
і не був засуджений за спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_3, а в
порушені кримінальної справи відносно нього було відмовлено по п. 2 ст.6 КПК
України та вина його не встановлена,
підстав для стягнення з нього витрат
на користь закладу охорони здоров*я
у суда не має.

За таких обставин в
задоволені позову належить відмовити.

Керуючись ст..1206 ЦК
України, Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про відшкодування витрат
на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат»,
ст..ст.5,6,8,10,11,60,209,212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволені позову
прокурора Доманівського району в інтересах держави в особі Доманівської  центральної районної лікарні до ОСОБА_2 про
відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочинних діянь в
сумі 1227.82 грн.-  відмовити.

Рішення набирає чинності з
дня закінчення строку подачі заяви про апеляційне оскарження. Заява про
апеляційне оскарження може бути подана до суду протягом 10 днів з дня
проголошення рішення суду. Апеляційне оскарження проводиться в порядку ст..294
ЦПК України.

Суддя:                            підпис
Н.І.Єгорова

Копія вірна:

Суддя:

Секретар: