Справа № 2-227/08
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М        У К Р А Ї Н И

“29 “ липня  2008
року

Голопристанський районний суд

Херсонської області

в  складі: головуючого  судді -Матюшка О.І.,

при секретарі - Захаріній Ю.М.,

за участю позивача ОСОБА_1,

представника позивача,
адвоката

ОСОБА_4 третьої особи на

стороні позивача
ОСОБА_5,

відповідачів ОСОБА_2,

ОСОБА_3, представника

відповідачів, адвоката

ОСОБА_6, представників

відповідача за зустрічним позовом

ОСОБА_7,
ОСОБА_8,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в місті Гола Пристань справу за позовом ОСОБА_1
до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про позбавлення право користування житловим будинком і
виселення та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 та Чулаківської сільської
ради Голопристанського району Херсонської області про визнання недійсними
правовстановлюючих документів на домобудівлю та земельну ділянку і визнання
права власності на об'єкти нерухомості ,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1
звернулася з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про позбавлення права користування
житловим приміщенням, зняття з реєстрації місця проживання та виселення.

ОСОБА_2
подав зустрічний позов до ОСОБА_1 та Чулаківської сільської ради
Голопристанського району Херсонської області про визнання недійсними
правовстановлюючих документів на домобудівлю та земельну ділянку і визнання
права власності на об'єкти нерухомості

В судовому
засіданні ОСОБА_1 та її представник адвокат ОСОБА_4 позовні вимоги підтримали
та пояснили, що позивач має у власності житловий будинок по АДРЕСА_1. Вказаний
будинок був побудований нею спільно з чоловіком замість старого, який позивачка
отримала у спадщину після смерті матері.
За даному адресою прописані донька позивачки, її колишній чоловік зі
своєю матір'ю -
відповідачі по справі та троє онуків.  У
зв'язку з погіршенням
стосунків у сім'ї,
донька розлучилась зі своїм чоловіком та перейшла разом з дітьми жити у ще один
будинок позивачки, розташований по АДРЕСА_2.
На неодноразові прохання виселитись у добровільному порядку відповідачі
відповідають відмовою, а останнім часом, ОСОБА_2 взагалі заявив, що цей будинок
належить йому. Враховуючи вищенаведене, позивач просить позбавити відповідачів
права користування житлом, оскільки для цього у них відсутні будь-які правові
підстави. Крім того, просить винести рішення про примусове виселення
відповідачів.  Зустрічний позов не
визнає, оскільки  вказаний будинок вона
побудувала спільно з чоловіком і у неї є всі правовстановлюючі документи.
Доньці, під час їх спільного проживання з ОСОБА_2 виділялась земельна ділянка
по АДРЕСА_3 для будівництва житлового будинку, однак, вони будівництва не
розпочали за відсутності матеріальної спроможності.

Третя
особа на стороні позивача - ОСОБА_5 підтримала позовні вимоги ОСОБА_1 і
пояснила, що у 1989 році, вона разом з чоловіком та дитиною  переїхала на постійне місце проживання до
с.Чулаківка, Голопристанського району, Херсонської області. Власного житла у
них не було і тому, їх прийняла на квартиру її бабуся - ОСОБА_9.  Оскільки, ОСОБА_5 працювала вчителем у школі,
плату за найм житла бабусі сплачувала сільська рада. Їх родина постійно
відчувала  матеріальні труднощі, так як,
заробітна плата у школі виплачувалась нерегулярно і в основному натуроплатою -
продуктами харчування. Чоловік працював у колгоспі де теж рідко платили
заробітну плату грошима. Лише завдяки допомозі батьків, зводили кінці з
кінцями, а про самостійне будівництво власного житла взагалі не могло бути і
мови.  Починаючи з 1994 року, після
смерті бабусі, матір - ОСОБА_1, прийнявши спадщину, розпочала разом з батьком
будівництво нового будинку поряд зі старим. Батько на той час добре заробляв,
так як був хорошим фахівцем по ремонту
кораблів і працював  одночасно на
кількох роботах.  ОСОБА_5 з чоловіком теж
допомагали  її батькам у будівництві.
Зокрема,  ОСОБА_2 організовував привіз
піску та глини, домовлявся зі столяром по виготовленню дверей, так як працював
у колгоспі і мав відповідні зв'язки. Однак за все платили батьки і це не означало, що
вони з чоловіком мали якісь  майнові
претензії до ОСОБА_1 Навпаки, та допомога, яку надавали їх родині батьки
ОСОБА_5 була значно більш суттєвішою ніж їх допомога по будівництву.  Так як старий будинок по АДРЕСА_1 прийшов у
негодність, вони з дозволу батьків, перебрались до нового будинку. У 2007 році
до них, знову-ж з дозволу батьків, переїхала мати ОСОБА_2 - ОСОБА_3, яка за станом
здоров'я
потребувала стороннього дозволу.   На той
час стосунки з чоловіком у ОСОБА_5 дуже погіршились, внаслідок чого вона, разом
з дітьми була вимушена переїхати жити у ще один будинок батьків по
АДРЕСА_2.  У 2008 році  шлюб між нею та ОСОБА_2 був розірваний. Вона
має намір повернутись жити разом з дітьми у будинок по АДРЕСА_1, однак,
проживання там з відповідачем та його матір'ю є неможливим.

Крім того,
третя особа пояснила, що рішенням Чулаківської сільської ради №52 від
11.05.1999 року їй виділялась земельна ділянка під будівництво індивідуального
житлового будинку по АДРЕСА_3.  У вересні
2000 року вона  оформила на вказану
земельну ділянку Державний акт на право власності. Чоловік знав про це, однак,
по вищевказаним причинам, з-за браку коштів будівництво їхнього будинку так і
не було розпочато.

Свідки
ОСОБА_10, ОСОБА_11 підтвердили, що сім'ї ОСОБА_5 дуже допомагали у матеріальному плані батьки
ОСОБА_5. З-за скрутного матеріального становища, систематичної невиплати
заробітної плати, ОСОБА_5 не могли
самостійно побудувати своє власне житло. Однак, зі слів ОСОБА_5 їм
відомо, що батьки будують новий будинок по АДРЕСА_1.

Відповідачі
ОСОБА_2 та ОСОБА_3, та їх представник, адвокат ОСОБА_6 позовні вимоги не
визнали, пояснивши, що у 1989 році ОСОБА_2 спільно зі своєю дружиною ОСОБА_5 та
сином ОСОБА_12 переїхали на постійне місце проживання в с.Чулаківка,
Голопристанського району, Херсонської області. Вони поселились на квартиру до
бабусі дружини - ОСОБА_9. Дружина влаштувалась на роботу до школи, а він у
колгосп “ім.Леніна”. Потім у 1992 році у них народилось ще двоє дітей, які
стали мешкати разом з ними. Після смерті ОСОБА_9, ОСОБА_2 разом з дружиною
побудував у тому-ж дворі новий житловий будинок. При цьому, ніяких дозволів на
будівництво у сільській раді не брали. У 2007 році ОСОБА_13 перевіз до свого
будинку матір - ОСОБА_3, яка за станом здоров'я потребує стороннього догляду. Через
деякий час стосунки в їх родині погіршились, дружина  разом з дітьми перейшла жити у будинок своєї
матері - позивачки по справі, розташований по АДРЕСА_2 та подала до суду заяву
про розлучення. На даний час шлюб між ними розірваний.  Лише отримавши по пошті позовну заяву
ОСОБА_1, позивач дізнався, що всі правовстановлюючі документи на збудований ним
будинок виписані Чулаківською сільською радою на прізвище позивача.  Про те, що дружина ще у 1995 році отримала по
АДРЕСА_3 земельну ділянку для будівництва житлового будинку не знав.

Враховуючи
все вищенаведене, ОСОБА_2 у своєму зустрічному позові просить визнати за ним право
на &frac12; частину домобудівлі по АДРЕСА_1, яка є спільною сумісною власності
подружжя та &frac12; частину земельної ділянки на якій ця домобудівля
розміщена.

Крім того,
ОСОБА_2 просить визнати недійсними та скасувати свідоцтво про право власності
на нерухоме майно від 16.11.2006 року серії ЯЯЯ №637481, видане Чулаківською
сільською радою ОСОБА_9, Державний акт на право приватної власності на землю
серії І-ХС №000836 від 4 вересня 2000 року, виданий їй же. Скасувати рішення
Чулаківської сільської ради від 3 жовтня 2006 року за №48 та від 14.12.1999
року №151 на підставі яких позивачці за первісним позовом видані
правовстановлюючі документи.

Свідки
ОСОБА_14, ОСОБА_15,ОСОБА_16, ОСОБА_17 підтвердили факт організації ОСОБА_2
доставки піску та глини  на будівництво,
замовлення кількох дверей, перевезення шиферу від своєї матері в
с.Чулаківка.

Представники
відповідача за зустрічним позовом, Чулаківський сільський голова ОСОБА_18 та
секретар Чулаківської сільської ради - ОСОБА_19 позовні вимоги ОСОБА_2 не
визнали, пояснивши, що домоволодіння по АДРЕСА_1  з давніх часів належало  матері позивачки ОСОБА_1 - ОСОБА_20. Після
смерті матері, що трапилось ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_1 у встановленому  порядку отримала свідоцтво про спадщину за
законом, відповідно до якого успадкувала житловий будинок з господарськими
спорудами.  Оскільки, житловий будинок
був дуже старий, позивачка, разом зі своїм чоловіком побудували у тому-ж подвір'ї
новий будинок. Після завершення будівництва, вона звернулась до
сільської ради за отриманням дозволу на знесення старого будинку та прийняття в
експлуатацію нового.  Рішенням
Чулаківської сільської ради за №102 від 14.12.2005 року було затверджено
акт  про знищення старого будинку у зв'язку з
небезпечністю проживання у ньому людей. Рішенням Чулаківської сільської
ради №317 від 16.11.2005 року ОСОБА_9 надано згоду на оформлення  раніше побудованого житлового будинку по
АДРЕСА_1.

10  липня 2006 року Державна приймальна комісія
прийняла в експлуатацію закінчений будівництвом об'єкт -
житловий будинок по АДРЕСА_1.
3.10.2006 року Чулаківська сільська рада своїм рішенням за №48
затвердила акт прийняття будинку в експлуатацію та доручила Голопристанському
БТІ видати ОСОБА_9 свідоцтво про право власності.

16.11.2006
року позивачці видане свідоцтво серії ЯЯЯ №637481 про право власності на
житловий будинок з господарськими спорудами, розташований по АДРЕСА_1.

4.09.2000
року  ОСОБА_1 отримала Державний акт на
право приватної власності на землю , відповідно до якого у її власності
перебуває земельна ділянка  площею 0,25
га в с.Чулаківка, Голопристанського району, Херсонської області, надана для
обслуговування житлового будинку та господарських споруд.

Таким
чином, ОСОБА_1 у встановленому порядку набула права власності на нерухоме
майно.

Представники
відповідача вважають, що  у ОСОБА_2  відсутні будь-які підстави претендувати на
житловий будинок, оскільки, його будівництво здійснювалось гр-ю ОСОБА_1, яка є
землекористувачем, після прийняття у спадщину домоволодіння після смерті своєї
матері.  Сам ОСОБА_2 був у старому
будинку лише квартирантом і ніколи в сільську раду за отриманнями дозволів на
будівництво не звертався.

Заслухавши пояснення сторін та їх представників, пояснення третьої особи
та свідків, вивчивши матеріали цивільної справи, господарські книги по
Чулаківській сільській раді та матеріали інвентарної справи на домоволодіння по
АДРЕСА_1, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог
ОСОБА_1  та необхідність відмови в
задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 за наступних підстав.

В судовому
засіданні було встановлено, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за
законом за реєстровим №1-1384 від 20.06.1995 року,  ОСОБА_1 прийняла у спадщину після смерті
гр-ки ОСОБА_9 житловий будинок та господарські споруди, розташовані по
АДРЕСА_1.

У зв'язку з непридатністю старого  житлового будинку для проживання людей,
позивач звернулася до Чулаківської сільської ради  за отриманням дозволу на знесення будинку.
Рішенням Чулаківської сільської ради за №102 від 14.12.2005 року було
затверджено акт  про знищення старого
будинку у зв'язку
з  небезпечністю проживання у ньому
людей.

Крім того,
після отримання спадщини, позивач побудувала на тій же земельній ділянці де
було розташоване спадкове майно новий будинок. Після закінчення будівництва,
звернулась з відповідною заявою до Чулаківської сільської ради за отримання
правовстановлюючої документації.
Рішенням Чулаківської сільської ради №317 від 16.11.2005 року ОСОБА_9
надано згоду на оформлення  раніше
побудованого житлового будинку по АДРЕСА_1.

10  липня
2006 року Державна приймальна комісія прийняла в експлуатацію закінчений
будівництвом об'єкт
-  житловий будинок по АДРЕСА_1.

3.10.2006 року
Чулаківська сільська рада своїм рішенням за №48 затвердила акт прийняття
будинку в експлуатацію та доручено Голопристанському БТІ видати ОСОБА_9 видати
свідоцтво про право власності на нерухоме майно.

4.09.2000
року  ОСОБА_1 отримала Державний акт на
право приватної власності на землю від 4.09.2000 року, відповідно до якого у її
власності перебуває земельна ділянка
площею 0,25 га в с.Чулаківка, Голопристанського району, Херсонської
області, надана для обслуговування житлового будинку та господарських споруд.

Таким
чином, суд вважає, що позивачем ОСОБА_1 були дотримані всі вимоги, щодо
порядку  набуття права власності на
новостворене майно, відповідно до ч.2 ст.331 ЦК України.

Згідно
ст.60 ЦПК України, на сторони покладається обов'язок
надати докази в обґрунтування своїх стверджень та заперечень.

Відповідач
ОСОБА_2 у своєму зустрічному позові зазначив, що новостворений житловий будинок
по АДРЕСА_1  є його з ОСОБА_5 спільною
сумісною власністю подружжя.

При цьому,  відповідач  визнав, що ніколи не звертався до сільської
ради з питанням виділення йому земельної ділянки під будівництво, надання
дозволу на будівництво, отримання проектної документації та інших нормативних
документів, необхідних для  створення
нерухомого майна. Тобто, ствердження відповідача ОСОБА_2 суперечать  вимогам ч.1 ст.328 та ст.380 ЦК України,
відповідно до якої, право власності на житло набувається на підставах не
заборонених законом та спорудженому в порядку і з дотриманням вимог,
встановлених законом. Крім того, ствердження ОСОБА_2 суперечать положенням
ст.22 Закону України “Про основи містобудування” від 16.11.1992 року, згідно з
яким, громадяни мають право розпочати будівництво, лише після виділення їм для
цієї мети земельної ділянки.

Проти
вказаних стверджень відповідача категорично заперечила гр-ка ОСОБА_5, яка
пояснила, що для самостійного будівництва житла у них не було матеріальної
спроможності. Крім того, рішенням Чулаківської сільської ради №52 від
11.05.1999 року ОСОБА_5 виділялась земельна ділянка під будівництво
індивідуального житлового будинку по АДРЕСА_3, а у вересні 2000 року вона  оформила на вказану земельну ділянку
Державний акт на право власності. Однак, з-за браку коштів будівництво їхнього
будинку так і не було розпочато.

В
обґрунтування своїх вимог, ОСОБА_2 посилається на пояснення свідків, щодо
організації ним доставки до місця будівництва піску, глини та деяких інших
будівельних матеріалів.

Позивачем ОСОБА_1
та третьою особою на стороні відповідача ОСОБА_5  ствердження позивача, щодо  певної участі ОСОБА_2 у будівництві житлового
будинку не спростовуються. Однак,
допомога  відповідача родичам
дружини у спорудження ними житлового будинку, за відсутності  цивільно-правової угоди про спільну
діяльність, не  надає ОСОБА_2 права
претендувати на частину у  новоствореному
нерухомому майні.

Згідно ст.391 ЦК
України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним
права користування своїм майном.

Відповідачі
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не відносяться до членів сім'ї позивачки, що виключає можливість
застосування до спірних правовідносин вимог ч.4 ст.156 ЖК України.

Оскільки,
гр-ка ОСОБА_1, користуючись своїми правами, передбаченими ст.150 ЖК України, не
бажає укладати логовір найму житлового приміщення з  відповідачами,  останні
вважаються такими, що втратили право користування житлом та підлягають
виселенню   без надання іншого жилого
приміщення.

Керуючись ст.
ст. 15,84,88,174,175,213,215 ЦПК України, ч.1 ст.328, ст. 380, ст.391 ЦК України,
ст.150 ЖК України, ст.22 Закону України “Про основи містобудування” від
16.11.1992 року з наступними змінами та доповненнями, суд,

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про позбавлення право користування житловим
будинком та виселення  -   з а д о в о л ь н и т и.

Позбавити
гр.ОСОБА_2 та ОСОБА_3 права користування житловим будинком по АДРЕСА_1.

Виселити
гр,ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з житлового будинку по АДРЕСА_1.

В
задоволенні зустрічного позову  ОСОБА_2
до ОСОБА_1 та Чулаківської сільської ради про
визнання недійсними правовстановлюючих документів на домобудівлю та
земельну ділянку і визнання права власності на об'єкти нерухомості - в і д м о в и т и.

Стягнути з  ОСОБА_2 судовий збір
за подання ним зустрічного позову у розмірі 51 (п'ятдесят одну) грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Державної судової адміністрації України у
Херсонській області збір на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу
за подану ним зустрічну позовну заяву у розмірі 30 (тридцять) грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 8 (вісім)
грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 8 (вісім)
грн.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного
суду Херсонської області через місцевий суд протягом 1 місяця з дня
проголошення. Заява про апеляційне оскарження рішення суду може бути подана
протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення
суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне
оскарження.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подачу  заяви про апеляційне оскарження у разі, якщо
така заява не подана.

СУДДЯ
: