Справа №2-152/2008
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2008 року                                          Вінницький
районний суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді                                                             Спринчука
В.В.,

при секретарі                                                     Ягельській
І.С.,

за участю адвоката                                          ОСОБА_1

позивача                                                                               ОСОБА_2

представника відповідача - позивача         ОСОБА_3

відповідача                                                                         ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6
Якушинецької сільської ради Вінницького району Вінницької області, Вінницької
районної державної адміністрації про визнання недійсним рішення Якушинецької
сільської ради 14 сесії 4 скликання від 25 травня 2004 року, скасування
державного акта на право власності на землю та цивільну справу за позовом
ОСОБА_6 до ОСОБА_5, Якушинецької сільської ради Вінницького району Вінницької
області, Вінницької районної державної адміністрації, ОСОБА_6 ОСОБА_7 про
визнання недійсним рішення Якушинецької сільської ради 11 сесії 23 скликання
від 20 квітня 2005 року про виділення земельної ділянки Ковальчуку Андрію
Петровичу, про скасування державного акту про право приватної власності на
землю та визнання недійсним договору купівлі - продажу земельної ділянки -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Якушинецької сільської ради, ОСОБА_6про
визнання недійсним рішення Якушинецької сільської ради та скасування державного
акта на право власності на земельну ділянку. Позов обґрунтовується тим, що 25
травня 2004 року Якушинецька сільська рада на 14 сесії 4 скликання винесла
рішення, яким вирішила вилучити земельну ділянку площею 0,15 га в АДРЕСА_1 у
ОСОБА_7 та надати у власність для будівництва і обслуговування житлового
будинку ОСОБА_6, в зв'язку з тим, що 12.10.1994 року між ними укладено договір
купівлі-продажу №2-3583.

Згідно згаданого договору купівлі-продажу ОСОБА_6купив у ОСОБА_7 на
вказаній земельній ділянці недобудований будинок готовністю 13%, який, на думку
позивача, не міг бути підставою для виділення земельної ділянки, оскільки
ОСОБА_7 ніколи земельної ділянки в користування на 3-му км Барського шосе не
отримувала. Ця земля була надана у користування СВАТ „Облплемоб'єднання” і
видавалась для ведення особистого селянського господарства та будівництва і
обслуговування житлового будинку виключно працівникам підприємства, а ОСОБА_7 ніколи
в «Облплемоб'єднанні» не працювала. Свою земельну ділянку вона отримала на 1-му
км Барського шосе в 1994 році як працівник санітарно-епідеміологічної станції,
нічого там ніколи не будувала і досі нею користується. Тому, позивач вважає, що
рішення Якушинецької сільської ради 14 сесії 4 скликання від 25.05.2004 року
про надання у власність ОСОБА_6 земельної ділянки на 3-му км Барського шосе є
протиправним, оскільки прийнято на підставі підроблених документів. Як видно з
рішення Якушинецької сільської ради №48 від 23.06.1993 року ОСОБА_8 отримала цю
ділянку правомірно, як працівник підприємства, якому надані ці землі у
користування. Вказану земельну ділянку ОСОБА_2 використовує з 2000 року, за
весь час користування ОСОБА_6жодного разу на ній не появлявся і не казав, що ця
ділянка належить йому. Ділянку ОСОБА_2 отримав у користування згідно рішення
Якушинецької сільської ради 11 сесії 23 скликання 20.04.00 року від ОСОБА_8 і
приватизував її відповідно до чинного законодавства. Просить свій позов
задовольнити.

ОСОБА_6подав до суду позов з вимогами до ОСОБА_2 Якушинецької сільської
ради Вінницького району, ОСОБА_4 ОСОБА_4 про визнання недійсним рішення
Якушинецької сільської ради 11 сесії 23 скликання від 20 квітня 2005 року про
виділення земельної ділянки ОСОБА_5., про скасування державного акту про право
приватної власності на землю та визнання недійсним договору купівлі - продажу
земельної ділянки, мотивуючи тим що він є власником земельної ділянки розміром
0,1459 га, яка розташована по АДРЕСА_1 що підтверджується державним актом на
право власності на земельну ділянку, який виданий Вінницькою районною державною
адміністрацією та зареєстрований в книзі записів реєстрації державних актів на
право власності на землю та на право постійного користування землею. Даний акт
було видано ОСОБА_6 у зв'язку з тим, що 20 жовтня 1994 року останній придбав у
ОСОБА_7 розміщене на даній земельній ділянці незавершене будівництво, згідно
договору купівлі-продажу від 20 жовтня 1994 року, посвідченого Вінницькою
державною нотаріальною конторою та зареєстровано Вінницьким обласним бюро
технічної інвентаризації. ОСОБА_6 була виділена земельна ділянка в
користування, про що було складено акт винесення в натурі границь земельної
ділянки і розбивки будівель та видано будівельний паспорт №841, який
зареєстрований 30.08.94 року за №31 Вінницьким бюро технічної інвентаризації,
будівельний паспорт виданий на підставі рішення
виконкому Якушинецької сільської ради народних депутатів Вінницького
району від 23 березня 1993 року №48. Тому 25 травня 2004 року на 14 сесії 4
скликання було прийнято рішення про вилучення земельної ділянки у ОСОБА_7 у
зв'язку з договором купівлі-продажу №2-3583 від 12 жовтня 1994 року та передачу
земельної ділянки у приватну власність ОСОБА_6 Просить свій позов задовольнити.

Ухвалою Вінницького районного суду від 26.12.2007 року дані справи
об'єднано в одне провадження та до участі у справі, в  якості співвідповідача, судом було залучено
Вінницьку районну державну адміністрацію.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_6та його представник позов не
визнали, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, крім того вказали
на те, що надання земельної ділянки ОСОБА_5., є порушенням права власності
ОСОБА_6на незавершене будівництво, яке розміщено на спірній земельній ділянці
та суперечить ст.41 Конституції України, згідно з якою кожен має право
володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, так як надання
земельної ділянки ОСОБА_5. позбавляє ОСОБА_6права завершити будівництво, а
також в подальшому використовувати земельну ділянку для обслуговування жилого
будинку, господарських будівель. Вимоги ОСОБА_3вважають безпідставними, просять
позов ОСОБА_6задовольнити, в задоволенні позовуОСОБА_3відмовити повністю.

В судовому засіданні ОСОБА_2 та його представник заявлені вимоги до
Якушинецької сільської ради, ОСОБА_6про визнання недійсним рішення Якушинецької
сільської ради та скасування державного акту на право власності на земельну
ділянку підтримали посилаючись на обставини, викладені в поданій до суду заяві,
просили позов задовольнити, а в задоволенні позову ОСОБА_6відмовити, як
безпідставно заявленому.

Відповідач ОСОБА_7 представник відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_5позов ОСОБА_6не
визнали, проти його задоволення заперечили.

Представник Якушинецької сільської ради в попередньому судовому засіданні
позовОСОБА_3визнав повністю, а в задоволенні позовних вимог ОСОБА_6 просив
відмовити.

Представник Вінницької районної державної адміністрації в судове засідання
не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином,
причини неявки суду не повідомив, клопотання про розгляд справи у його
відсутність до суду не надходило.

З'ясувавши позиції сторін, дослідивши та оцінивши матеріали справи,
оглянувши матеріали кримінальної справи № 1п-11/06, суд дійшов висновку, що
позовОСОБА_3підлягає задоволенню, а в задоволенні позову ОСОБА_6необхідно
відмовити.

Судом
встановлено що в 1993 році СВАТ «Облплемоб'єднання» отримало дозвіл на виділ
земельних ділянок працівникам підприємства, що знаходяться на землях 1-3
кілометра Барського шосе. Відповідно до затвердженого списку осіб, що отримали
право на земельні ділянки під номером 24, було внесено ОСОБА_8 Земельна ділянка
за вказаною особою була закріплена рішенням Якушинецької сільської ради №48 від
23.06.1993 року в розмірі 0.15 га. В зв'язку з виїздом ОСОБА_8 в інший регіон
рішенням Якушинецької сільської ради від 20.04.2000 року земельна ділянка
ОСОБА_8 була вилучена та надана в користування ОСОБА_5.

Передача
земельної ділянки ОСОБА_5. була проведена на підставі листа СВАТ «Облплемоб'єднання»
від 11.04.2000 року, за яким підприємство просить Якушинецьку сільську раду
передати земельну ділянку ОСОБА_8 саме ОСОБА_5. Вказана земельна ділянка була
помічена на схемі, доданій до рішення про виділ землі працівникам СВАТ
«Облплемоб'єднання» за №24. Суміжні земельні ділянки за №23 та №25 були
закріплені за ОСОБА_8 (первинно ОСОБА_9 та ОСОБА_10Відповідно до акту
Якушинецької сільської ради  від
05.10.2005 року ОСОБА_10 та ОСОБА_7 інших земельних ділянок по вищезазначеній
адресі не мають. На даний час земельна ділянка ОСОБА_7 належить ОСОБА_8
Рішенням Якушинецької сільської ради від 20.04.2000 року ОСОБА_2 приватизував
належну йому земельну ділянку площею 0,1464 га. За рішенням ради ОСОБА_2
отримав державний акт про право приватної власності на землю серії НОМЕР_1від
10.07.2001 року, що був зареєстрований за №551. Ще до проведення приватизації
землі ОСОБА_5 було оформлено будівельний паспорт за НОМЕР_1 від 2000 року,
проект забудови, пояснювальну записку до проекту, акт віднесення в натурі меж
земельної ділянки, рішення сільської ради про виділ земельної ділянки.
07.07.2005 року ОСОБА_2 уклав договір купівлі-продажу належної йому земельної
ділянки з ОСОБА_4 та ОСОБА_5, за яким продав належну йому земельну ділянку
площею 0,1464 на території Якушинецької сільської ради, а останні її купили за
42 925 грн.

Одночасно з цим, судом встановлено, що рішенням Якушинецької сільської ради
за тим самим №48, але вже від 23.03.1993 року громадянці ОСОБА_6, що не є
працівником СВАТ «Облплемоб'єднання» та за відсутністю погодження з
підприємством, було виділено земельну ділянку площею 0, 15 га на 3-му
км.Барського шосе. При цьому, відповідно до довідки Архівного відділу
Вінницької районної державної адміністрації від 28.09.2005 року за №157
відомостей про надання земельної ділянки ОСОБА_6 за 1990-1994 роки в протоколах
засідань сесій Якушинецької сільської ради не виявлено. В переліку працівників
СВАТ «Облплемоб'єднання», для яких виділяються земельні ділянки площею 0, 15 га
ОСОБА_7 не значиться, але там під №24 вказана ОСОБА_8

Як вбачається з аналізу рішень про видачу землі ОСОБА_8 та ОСОБА_6 обидва
рішення ради від 23.03.1993 року та від 23.06.1993 року мають один і той самий
номер 48. На земельну ділянку ОСОБА_6 було видано будівельний паспорт за №841
від 1994 року, що складається з сводного акту, дозволу на виконання робіт від
23.03.1993 року, проекту забудови, пояснювальної записки, рішення про передачу
земельної ділянки у приватну власність ОСОБА_6, рішення Якушинецької сільської
ради від 25.05.04 року. При цьому, як вбачається із змісту обох рішень від
25.05.2004 року тексти самих рішень не є однаковими і мають відмінності в
написанні місця знаходження даної земельної ділянки. Так, в одному з текстів
визначено, що земельна ділянка, що передається у власність, знаходиться в межах
села «Облплемоб'єднання» в іншому в АДРЕСА_1ій кілометр.

Визначаючись щодо законності отримання ОСОБА_3 земельної ділянки, суд
виходить з того, що відповідно до довідки Архівного відділу Вінницької РДА від
28.09.2005 року відомостей про надання земельної ділянки ОСОБА_6 за 1990-1994
року в протоколах засідань сесій Якушинецької сільської ради не виявлено. Крім
того, за правилами діловодства складання адміністративних актів до яких
відносяться і рішення органу місцевого самоврядування,  існування в одному і тому самому році двох
рішень з одним і тим самим номером є неможливим. Крім того, той факт, що
ОСОБА_7 ніколи не мала в користуванні земельної ділянки в с.Зарванці на 3 км
Барського шосе доведено оригіналом рішення Якушинецької сільської ради №48 від
23.06.1993 року, в якому вказано, що згідно цього рішення ОСОБА_6 земельна
далянка не видавалась. По даному рішенню Якушинецької сільської ради землі в
с.Зарванці на 3-му км Барського шосе виділялись виключно працівникам СВАТ
„Облплемоб”єднання”. ОСОБА_8, після якої земельна ділянка була надана ОСОБА_5.
була працівником СВАТ „Облплемоб”єднання” і її прізвище вказано у списку осіб,
яким надаються земельні ділянки відповідно до рішення №48 від 23.06.1993 року.
Прізвище ОСОБА_7 в жодному рішенні Якушинецької сільської ради не вказується.

Щодо існування виписки з рішення №48 від 23.03.1993 року про надання
ОСОБА_6 земельної ділянки, то факт незаконності цього документу доводиться
постановою Вінницького районного суду від 28.08.2006 року по обвинуваченню
колишнього голови Якушинецької сільської ради ОСОБА_9 в тому, що являючись
посадовою особою, наділеною організаційно - розпорядчими функціями, 23.03.1993
року він недбало поставився до виконання своїх обов'язків голови ради, що
проявилося в підписанні та затвердженні ним /не перевіривши повноту та
достовірність/ незаконного рішення сесії Якушинецької сільської ради за №48 від
23.03.1993 року про надання земельної ділянки по АДРЕСА_1 км. гр-ці ОСОБА_6, на
підставі якого вона виготовила будівельний паспорт на забудову вищевказаної
ділянки, в результаті покупцю даної земельної ділянки ОСОБА_3 було завдано
матеріальну шкоду. Постановою суду від 28.08.2006 року кримінальну справу
відносно ОСОБА_2 було закрито не за реалібітуючими обставинами, із застосуванням
ст.ст. 7-11, 11-1 КПК України, за строком давності. При вирішенні зазначеної
кримінальної справи суд виходив із повного визнання ОСОБА_2. обставин
інкримінованого йому злочину, своєї вини у його вчиненні, що вказує на
незаконність рішення сесії Якушинецької сільської ради за №48 від 23.03.1993
року про надання земельної ділянки по АДРЕСА_1 км. ОСОБА_6

Твердження ОСОБА_1, що державний акт на право приватної власності на землю
було видано в зв'язку з тим, що 20.10.1994 року ним придбано у ОСОБА_7 розміщене
на даній земельній ділянці незавершене будівництво, згідно з договором
купівлі-продажу від 20 жовтня 1994 року, розцінюється судом критично, з огляду
на факт відсутності такого будівництва, який підтверджується висновком судової
будівельно - технічної експертизи №38 від 13.06.2006 року, в якому визначено,
що під час натурного обстеження об'єкта дослідження на території спірної
земельної ділянки розташовані криниця в залозі бетонних кільцях, огорожа з
штахетника в дерев'яних стовпах. Інших об'єктів нерухомого майна, об'єктів
незавершеного будівництва на згаданій вище земельній ділянці не виявлено.

Договір купівлі - продажу від 12.10.1994 року, згідно якого ОСОБА_6купив у
ОСОБА_7 на вказаній земельній ділянці недобудований будинок готовністю 13% не може
бути належним доказом, оскільки набуття права власності на незавершене
будівництво не може бути підставою для отримання у власність земельної ділянки.

Відповідно до ст. 377 ЦК України до особи, яка придбала житловий будинок,
будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій
вони розміщені без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених
договором.

Враховуючи те, що предметом договору купівлі-продажу, укладеного між
ОСОБА_3та ОСОБА_1 є недобудований будинок готовністю 13%, який не є житловим
будинком, будівлею або спорудою, суд прийшов до висновку про незаконність
рішення Якушинецької сільскої ради від 25.05.2004 року в частині вилучення
земельної ділянки у ОСОБА_7 та надання її у власність ОСОБА_6

Відповідно до п.66 „Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій
державними нотаріальними конторами Української РСР”, затвердженої наказом
Мінюсту УРСР №45/5 від 31.10.1975 року в редакції, що діяла на момент
нотаріального посвідчення договору купівлі - продажу угода про відчуження
жилого будинку, будівництво якого не закінчено, посвідчується при наявності
рішення виконавчого комітету районної, міської, селищної Ради депутатів
трудящих про згоду на таке відчуження. Частиною 2 цього пункту визначено, що
при посвідченні договору про відчуження жилого будинку, не завершеного
будівництвом, державний нотаріус перевіряє ті ж обставини і вимагає ті ж
документи, що і при відчуженні жилих будинків, закінчених будівництвом, крім
довідки -характеристики.

Відповідно до п.48 даної Інструкції при нотаріальному посвідченні договорів
про відчуження жилого будинку (частини будинку) або квартири в будинку
житлово-будівельного колективу індивідуальних забудовників державні нотаріуси
вимагають подання документів, які підтверджують право власності на них у осіб,
що відчужують.

На момент нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу, укладеного
між ОСОБА_3та ОСОБА_1, незавершений будівництвом житловий будинок, готовністю
13%, належав продавцю ОСОБА_6 на підставі будівельного паспорту №841 на
забудову земельної ділянки. Слід зазначити, що абзацом 2 п.48 вказаної вище
Інструкції чітко визначено перелік документів, якими підтверджується право
особистої власності громадян на жилий будинок (частину будинку), квартиру в
будинку житлово-будівельного колективу індивідуальних забудовників, що
відчужується. Будівельний паспорт на забудову земельної ділянки на підставі
якого ОСОБА_3було продано ОСОБА_6 незавершений будівництвом будинок, згідно
абз.2 п.48 Інструкції не являється документом, який може підтверджувати право
власності ОСОБА_7 на незавершений будівництвом будинок та не може бути
документом на підставі якого нотаріус має право здійснювати нотаріальне
посвідчення договору про відчуження незавершеного будівництвом будинку. За
вказаних обставин, суд прийшов  до
висновку, що ОСОБА_7 на момент вчинення правочину, не мала визначеного
законодавством права на продаж незавершеного будівництвом будинку з огляду на
те, що земельна ділянка в АДРЕСА_1 їй не надавалась і права власності на
незавершене будівництво у визначеному законодавством порядку вона не набула.

Натомість, згідно з рішенням Якушинецької сільської ради №48 від 23.06.93
року  ОСОБА_8 отримала цю ділянку як
працівник СВАТ «Облплемоб'єднання», якому були надані ці землі у користування.
Ділянку ОСОБА_2 отримав у користування за клопотанням СВАТ „Облплемоб'єднання”
згідно рішення Якушинецької сільської ради 11 сесії 23 скликання 20.04.2000
року від ОСОБА_8, архівна копія якого наявна в матеріалах справи.

За вказаних обставин суд прийшов до висновку, що рішення Якушинецької
сільської ради від 20.04.2000 року про виділення земельної ділянки ОСОБА_5. є
таким, що повністю відповідає вимогам чинного законодавства, а рішення
Якушинецької сільської ради від 25.05.2004 року про вилучення земельної ділянки
у ОСОБА_7 та надання її у власність ОСОБА_6 є незаконним.

В обґрунтування позовної заяви ОСОБА_6посилається на те,
що надання земельної ділянки ОСОБА_5. позбавляє ОСОБА_6права завершити
будівництво, а також в подальшому використовувати земельну ділянку для
обслуговування жилого будинку та господарських будівель. При цьому суд дійшов
до висновку, що твердження ОСОБА_6про порушення його права на незавершене
будівництво, яке розміщено на даній земельній ділянці не заслуговує на увагу,
оскільки наявність такого будівництва та його завершення належними доказами не
доведено.

За ст.321 ЦК України право власності є
непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений
в здійсненні.

Відповідно
до ст.373 ЦК України право власності на землю гарантується Конституцією
України. Право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється
відповідно до закону.

Згідно
зі ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого
особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту
цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання незаконним рішення
органу місцевого самоврядування, їхніх посадових та службових осіб.

В судовому засіданні представником ОСОБА_6було подано заяву про застосування
строку позовної давності до позовних вимог ОСОБА_2 оскільки ОСОБА_5 заявлено
позовну вимогу про визнання протиправним та скасування рішення Якушинецької
сільської ради 14 сесії 4 скликання від 25.05.2004 року.

Відповідно до ст.256 Цивільного кодексу України позовна давність - це
строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого
цивільного права або інтересу.

Згідно зі ч.1 ст.261 ЦК України перебіг позовної давності починається від
дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або
про особу, яка його порушила.

Як встановлено в судовому засіданні, про наявність вказаного рішення
ОСОБА_2 дізнався лише в липні 2005 року після виявлення подвійної власності на
одну і ту ж саму  земельну ділянку після підписання
договору купівлі - продажу земельної ділянки між ОСОБА_5, ОСОБА_6. та ОСОБА_4
Враховуючи те, що доказів того, що ОСОБА_2 міг дізнатися про існування
оскаржуваного рішення раніше представником ОСОБА_6не надано, суд дійшов до
висновку, що саме з липня 2005 року  у
відповідності до ч.1 ст.261 ЦК України, починається перебіг строків позовної
давності на звернення до суду, тому право на оспорювання рішення від 25.05.2004
року ОСОБА_5 не втрачено.

Розглядаючи дану цивільну справу, визначаючись щодо заявлених позивачем
вимог та заперечень відповідача суд виходив з того, що відповідно до ст. 10 ЦПК
України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень; згідно ст. 11 ЦПК України, суд розглядає
цивільні справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін
та інших осіб, які беруть участь у справі.

На підставі викладеного вище та керуючись ст.ст. 321, 373 ЦК України,
ст.ст. 10, 60, 88, 209, 212, 214, 215 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_5 задовольнити повністю.

Визнати незаконним та скасувати рішення Якушинецької сільської ради 14
сесії 4 скликання від 25 травня 2004 року в частині вилучення земельної ділянки
площею 0,15 га вАДРЕСА_1у ОСОБА_2 та надання її у власність для будівництва,
обслуговування жилого будинку, господарських споруд, ведення особистого
селянського господарства ОСОБА_2

Державний акт на право власності на земельну ділянку серія НОМЕР_1 що
виданий 24 червня 2005 року ОСОБА_1 на підставі розпорядження Вінницької
районної державної адміністрації  №124
від 08 лютого 2005 року - скасувати.

В задоволенні позову ОСОБА_6 відмовити.

Рішення може бути оскаржене протягом десяти днів до апеляційного суду
Вінницької області шляхом подання заяви про апеляційне оскарження, апеляційна
скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження.

Рішення
набирає чинності через десять днів після його проголошення, якщо заяву про
апеляційне оскарження не було подано. У разі подання заяви про апеляційне
оскарження, але неподання у двадцятиденний строк апеляційної скарги, рішення
суду набирає чинності після закінчення цього строку.

Суддя :