У Х В А Л А І М Е Н Е М   У К Р
А Ї Н И

15 лютого 2008 року
м. Київ

Суддя Судової палати у цивільних справах Верховного Суду
України

Патрюк М.В.

розглянувши касаційну скаргу відкритого акціонерного
товариства “Запоріжжяобленерго” на рішення Токмацького районного суду
Запорізької області від 24 липня 2007 року та ухвалу апеляційного суду
Запорізької області від 30 жовтня 2007 року в справі за позовом ОСОБА_1 до
відкритого акціонерного товариства “Запоріжжяобленерго” про стягнення
середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на
роботі, стягнення середньомісячного заробітку за невикористану відпустку,
визнання наказу про поновлення на роботі незаконним, внесення змін у трудову
книжку та стягнення моральної шкоди,

в  с
т  а  н
о  в  и  в :

У листопаді 2006 року ОСОБА_1 звернувся в суд із
вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що 22 вересня 2005 року його було
звільнено з посади водія ВАТ “Запоріжжяобленерго”. Рішенням Токмацького
районного суду Запорізької області від 29 березня 2006 року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду Запорізької області від                   22 червня 2006 року, його
було поновлено на роботі, стягнуто на його користь з відповідача 5 120, 38 грн.
середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Проте вказане рішення було
остаточно виконано лише 16 жовтня 2006 року,        а тому, уточнивши під час судового
розгляду справи позовні вимоги, просив суд їх задовольнити.

Рішенням Токмацького районного суду Запорізької області
від                 24 липня 2007 року,
залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 30 жовтня
2007 року, позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з ВАТ
“Запоріжжяобленерго” на користь ОСОБА_1 середньомісячний заробіток за час
вимушеного прогулу за період з 30 березня 2006 року по 16 жовтня 2006 року в
розмірі 5 577, 32 грн., середньомісячний заробіток в розмірі 858, 05 грн.  за невикористану щорічну відпустку за час
вимушеного прогулу, а всього 6 435, 37 грн.; визнано незаконним наказ ВАТ
“Запоріжжяобленерго” №3688-к від 13 жовтня 2006 року про скасування наказу
№3561-к від 4 жовтня 2006 року та поновлення ОСОБА_1 на роботі з 16 жовтня 2006
року; змінено в трудовій книжці ОСОБА_1 дату поновлення на роботі з 16 березня
2006 року на                    22
вересня 2005 року. В решті позовних вимог відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Запорізької області від 30
жовтня 2007 року рішення суду першої інстанції скасовано в частині стягнення з
ВАТ “Запоріжжяобленерго” на користь ОСОБА_1 858 грн. середньомісячного
заробітку за невикористану щорічну відпустку за час вимушеного прогулу та в цій
частині позовних вимог відмовлено. В решті рішення суду першої існтанції
залишено без змін.

У касаційній скарзі ВАТ “Запоріжжяобленерго” просить
скасувати судові рішення суду з підстав порушення судами норм матеріального та
процесуального права.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з
таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 328 ЦПК України суддя
відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є
необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки
матеріалів справи.

Із оскаржуваних судових рішень вбачається, що скарга
є  необґрунтованою і наведені в ній
доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності
зазначених судових рішень.

Керуючись пунктом 5 частиною 3 статті 328 ЦПК України

у  х
в  а  л
и  в :

У відкритті касаційного провадження у справі за позовом
ОСОБА_1 до відкритого акціонерного товариства “Запоріжжяобленерго” про
стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про
поновлення на роботі, стягнення середньомісячного заробітку за невикористану
відпустку, визнання наказу про поновлення на роботі незаконним, внесення змін у
трудову книжку та стягнення моральної шкоди відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити
відкритому акціонерному товариству “Запоріжжяобленерго”.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Верховного Суду
України                                                         М.В. Патрюк