УХВАЛА

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

15 жовтня 2008
року                                                                       м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

головуючого           Гнатенка А.В.,

суддів:                    Барсукової В.М.,                Балюка М.І.,

Григор'євої Л.І.,                 Гуменюка
В.І., -

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ жилого будинку та за зустрічним
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання договору дарування частково недійсним,

в с т а н о
в и л а:

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду
Тернопільської області від  5 червня 2006
року позов ОСОБА_1 задоволено, а в задоволенні
зустрічного позову ОСОБА_2 відмовлено.

Додатковим рішення Тернопільського міськрайонного суду
Тернопільської області від 24 липня 2006 року вирішено питання щодо судових
витрат.

Ухвалою апеляційного суду Тернопільської області від 12
вересня 2006 року рішення Тернопільського
міськрайонного суду Тернопільської області від
5 червня 2006 року залишено без змін.

ОСОБА_2 у листопаді 2006 року оскаржила вказані рішення в
касаційному порядку.

Ухвалою апеляційного суду Волинської області (як суду
касаційної інстанції) від 31 серпня 2007 року в задоволенні касаційної скарги
відмовлено.

20 грудня 2007 року ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу на
рішення Тернопільського міськрайонного суду
Тернопільської області від  5 червня 2006
року.

Ухвалою судді апеляційного суду Тернопільської області
від 4 лютого 2008 року апеляційну скаргу повернуто ОСОБА_3

У касаційній скарзі ОСОБА_3 просить зазначену ухвалу
скасувати, посилаючись на порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга підлягає задоволенню з таких
підстав.

Суддя апеляційного суду, повертаючи
апеляційну скаргу ОСОБА_3, виходив із того, що рішення Тернопільського
міськрайонного суду Тернопільської області від
5 червня 2006 року вже було оскаржене ОСОБА_2 як в апеляційному, так і в касаційному
порядку.

Проте з таким висновком судді апеляційного
суду погодитися не можна.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 292 ЦПК України
сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали
участи у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають
право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої повністю або
частково.

Частиною 3 ст. 297 ЦПК України передбачено, що
про прийняття апеляційної скарги до розгляду або повернення скарги
суддя-доповідач постановляє ухвалу.

При цьому ухвала повинна бути мотивованою та
містити посилання на норми процесуального й матеріального права.

Суддя при постановленні ухвали посилався на
те, що рішення було оскаржене як в апеляційному, так і в касаційному порядку.

Як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_3,
який звернувся з апеляційною скаргою, хоча й не був стороною у справі та участі
в її розгляді не брав, є чоловіком ОСОБА_2 та в
скарзі ставить питання про порушення його прав, оскільки йдеться про майно, яке
знаходилося в спільній сумісній власності подружжя.

Оскільки суддя апеляційного суду повернув апеляційну
скаргу з підстав, не передбачених процесуальним законом, пославшись на ст. ст.
122, 297 ЦПК України, ухвала підлягає скасуванню з передачею справи до
апеляційного суду для вирішення питання про прийняття апеляційної скарги.

Керуючись ст. 336 ЦПК України,
колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу судді
апеляційного суду Тернопільської області від 4 лютого 2008 року скасувати та
передати питання про прийняття апеляційної скарги на новий розгляд до суду
апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню
не підлягає.

Головуючий                                                                        А.В. Гнатенко

Судді:                                                                                      В.М.
Барсукова

М.І.
Балюк

Л.І.
Григор'єва

В.І.
Гуменюк