У х в а л а

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

3 вересня 2008 року

м. Київ

Суддя Верховного Суду України Пшонка М.П., розглянувши
касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення
Голосіївського районного суду м. Києва від 25 квітня 2006 року та  ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 31 березня
2008 року у справі за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про визнання дійсним договору купівлі-продажу квартири та
права власності на квартиру та за зустрічним позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про виселення,

в с т а н о в и в:

Позивачі звернулись до суду із позовом, зазначивши, що 28
січня    2001 року між ними та відповідачами
було укладено договір оренди квартири АДРЕСА_1, яка належала відповідачам на праві спільної часткової власності,
з послідуючим правом її викупу. За умовами цього договору сторони домовились про
вартість відчужуваної квартири, про порядок її оплати та перехід права власності
до покупця, а саме щодо нотаріального посвідчення цього ж договору не пізніше               30 березня 2004 року. На виконання
умов договору оренди квартири з правом викупу, ОСОБА_3 28 квітня 2001 року отримав
від ОСОБА_1 кошти в
сумі 2 тис. 700 доларів США, як перший внесок за купівлю зазначеної вище квартири.
1 лютого 2004 року ОСОБА_3 повідомив ОСОБА_1, що він не бажає отримувати кошти за квартиру та нотаріально
оформити угоду купівлі-продажу квартири, тому що ціни на житло в Україні зросли.
Позивачі вважають, що ОСОБА_3 в односторонньому порядку порушив умови укладеного ним договору
оренди з правом викупу, на той час, як позивачі частково виконали свої зобов'язання
за цим договором і готові виконати свої зобов'язання в повному обсязі і на теперішній
час за умовами викладеними у договорі.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 25 квітня       2006 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного
суду м. Києва від      31 березня 2008 року,
у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 ставить питання про скасування
рішення суду першої інстанції, ухвали суду апеляційної інстанції та направлення
справи на новий розгляду до суду першої інстанції, мотивуючи свою вимогу порушенням
судами норм матеріального та процесуального права.

У відкритті касаційного провадження у справі
слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до частини 3 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє
у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній
доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Із оскаржуваних судових рішень вбачається,
що скарга є необґрунтованою і наведені
в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності
зазначених судових рішень.

Керуючись п. 5 ч. 3 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_1 у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про визнання дійсним договору
купівлі-продажу квартири та права власності на квартиру та за зустрічним позовом
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про виселення.

Додані до скарги матеріали повернути скаржнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Верховного Суду України
М.П. Пшонка