Справа
№ 22ц -1010/2008 р.
Головуючий у 1 інст.- КУЧЕРІН О.Ф.
Доповідач -          МАМОНОВА
06 червня  2008 року
суд Чернігівської області у складі:
головуючого-судді:
суддів:
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3.
у відкритому судовому засіданні у м. Чернігові цивільну справу за апеляційною
скаргою ЗАТ Комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Варвинського
районного суду Чернігівської області від 16 квітня 2008 року в справі за
позовом ОСОБА_2 до ЗАТ Комерційний банк «ПриватБанк» про
поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу
та відшкодування моральної шкоди,-
В апеляційній скарзі ЗАТ КБ
«ПриватБанк» просить скасувати рішення Варвинського районного суду
Чернігівської області від 16 квітня 2008 року та  ухвалити нове рішення, яким в задоволенні
позовних вимог відмовити.
Рішенням Варвинського районного суду
Чернігівської області від 16 квітня 2008 року позов ОСОБА_2 задоволено частково;
поновлено ОСОБА_2 на роботі на посаді начальника відділення «Варвинське» філії
«Чернігівське регіональне управління» ЗАТ КБ «ПриватБанк»; стягнуто з  ЗАТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_2 11641
грн. 06 коп. за час вимушеного прогулу; допущено негайне виконання рішення суду
в частині  поновлення на роботі ОСОБА_2
та стягнення заробітної плати на його користь за один місяць в сумі 2933 грн.
16 коп.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що рішення
районного суду є незаконним та необґрунтованим через неправильне застосування
норм матеріального права, невідповідність висновків суду обставинам справи.
Апелянт зазначає, що ОСОБА_2. був звільнений із займаної посади за одноразове
грубе порушення трудових обов'язків, що підтверджується висновками службового
розслідування, затвердженого наказом № ZAKL-2007/1-3433 від 21.11.2007 року, а
також поясненнями самого позивача, який пояснив, що допускав підписання
кредитних договорів з позичальниками без їх особистої присутності, без
перевірки наявності та стану майна, що передавалось в заставу, без перевірки
достовірності документів, що оцінювали фінансове становище позичальників, та
свідченнями свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7. Вказує, що суд
неправильно застосував ч. 2 ст. 148 КЗпП України, оскільки наявність
дисциплінарного проступку було встановлено 21.11.2007 року при затвердженні
висновку службового розслідування, а наказ про звільнення позивача підписаний
19.12.2007 року, що відповідає ч. 1 ст. 148 КЗпП України.

В суді апеляційної інстанції представник апелянта - ОСОБА_1. просив
апеляційну скаргу задовольнити, ОСОБА_2. та його представник  ОСОБА_3. наполягали на законності рішення
суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, обговоривши
доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд
вважає, що апеляційна скарга підлягає
відхиленню виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції
ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті  і справедливе рішення суду з одних лише
формальних міркувань.

Задовольняючи частково позов,
районний суд виходив з того, що з боку позивача одноразового грубого порушення
трудових обов'язків як керівника не було допущено, окрім того, після вчинення
проступку і до часу звільнення сплинуло більше, ніж шість місяців, а тому
звільнення позивача з роботи є безпідставним і він підлягає поновленню на
роботі.

Даний висновок суду першої інстанції
відповідає обставинам справи і ґрунтується на нормах чинного законодавства.

По справі встановлено, відповідно до
наказу № 161-к  від 11 липня 2005 року
ОСОБА_2 був прийнятий на посаду начальника відділення «Варвинське»
Чернігівського РУ «ПриватБанку» з 11 липня 2005 року.

Наказом № Э.СN.0.0.0.0/17 - 423  від 19 грудня 2007
року ОСОБА_2 звільнено з роботи з 19.12.2007 року за одноразове грубе порушення
трудових обов'язків згідно  п. 1 ст. 41
КЗпП України.

Дане звільнення відбулося після проведення службового  розслідування,  що знайшло відображення в наказі від
21.11.2007 року (а.с. 5-6), в який були внесені зміни наказом від 10.12.2007
року (а.с. 7 - 8), в ході якого, як зазначено в наказі,  з боку працівників відділення, в тому числі
ОСОБА_2, були виявлені факти кредитування ОСОБА_8 через підставних осіб з
елементами шахрайства, при цьому виявлені
факти зловживання службовим становищем та грубого порушення процедури
видачі грошових коштів із каси по кредитам,
що мали місце в період з 10.08.2006 року по 07.02.2007 року у відділенні
«Варвинське» Чернігівського РУ «ПриватБанк».

Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що з боку позивача як
керівника не допущено одноразового грубого порушення трудових обов'язків, а
доводи апеляційної скарги щодо підписання ОСОБА_2.  кредитних договорів з позичальниками без їх
особистої присутності, без перевірки наявності та стану майна, що передавалось
в заставу, без перевірки достовірності документів, що оцінювали фінансове
становище позичальників, не заслуговують на увагу, оскільки зазначені дії
носять тривалий характер, звільнення ж за п. 1 ст. 40 КЗпП України може мати
місце лише за наявності одноразового грубого порушення трудових обов'язків. Окрім того, за відсутності належним чином
визначених  функціональних обов'язків начальника відділення не можливо чітко
встановити  коло  трудових обов'язків ОСОБА_2

Твердження апелянта про неправильне застосування районним
судом ч. 2 ст. 148 КЗпП України є хибним, оскільки за результатами службового
розслідування  останнім днем вчинення
проступку, якщо б такий мав місце,  є
07.02.2007 року, наказ про звільнення виданий 19.12.2007 року, тобто після
сплину 10 місяців. Правилами ч. 2 ст. 148 КЗпП України передбачено, що
дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня
вчинення проступку .

Рішення суду, в межах доводів
апеляційної скарги,  постановлено з
додерженням норм матеріального та процесуального права, підстави для його
скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308,
313-315, 317, 324 ЦПК України, апеляційний суд

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ЗАТ
Комерційний банк «ПриватБанк»  -  відхилити.

Рішення Варвинського районного суду
Чернігівської області від 16 квітня 2008 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена до Верховного Суду України в касаційному
порядку протягом двох місяців.

Головуючий:                                         Судді: