Справа № 2 - 306
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М     У К Р А Ї Н И

3 березня 2008 року           Замостянський районний суд м.Вінниці

в складі: головуючого судді Батрин О.В.

при секретарі Кононенко О.Б.

за участю адвоката ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та
моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся д суду з позовом до ОСОБА_3 про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди, мотивуючи тим, що 21 січня 2007 року позивач
звернувся до майстерні по ремонту холодильників та пральних машин, яка
розташована по АДРЕСА_1з приводу реалізації бувших у вжитку пральної машини та
пилососа «Урал», які відповідач взявся продати пральну машину «Рига» за 75
грн., пилосос «Урал» за 20 грн. Вказані агрегати були передані відповідачу
позивачем у справному стані, оскільки була проведена перевірка їх на
роботоспроможність. Про намір продати вказані речі відповідач дав позивачу
розписку. Однак, 23 березня 2007 року, коли позивач зайшов до майстерні, то
йому повідомили, що у пральної машини був згорівший мотор, і показали йому іншу
пральну машину, яка не є його. Тому, позивач звернувся до суду та просив суд
винести рішення, яким стягнути з відповідача на його користь 95 грн. вартості
пральної машини та пилососу,  5000 грн. у
відшкодування моральної шкоди та 500 грн., сплачених ним витрат на правову
допомогу.

В судовому засіданні позивач підтримав свій позов повністю, пославшись на
обставини, викладені вище.

Відповідач та його представник в судовому засіданні позов не визнали,
мотивуючи тим, що відповідач не приймав від позивача пральної машини та
пилососа на продаж і розписку з приводу їх продажу він не писав. Також
відповідач суду зазначив про те, що в його майстерні, коли приймають на ремонт
побутові товари видають квитанцію відповідного зразка. Однак, такої квитанції
ні він, ні його працівники, позивачу не видавали і продажем товарів, які були
вжитку ні він, ні його працівники не займаються.

Свідки ОСОБА_4, ОСОБА_5., ОСОБА_6 в судовому засіданні підтвердили
обставини, на які посилається відповідач як на підставу для відмови в
задоволенні позову. Також свідки суду зазначили, що вони були присутні при
тому, як позивач здавав свої побутові товари на ремонт. При цьому, йому ніяких
квитанцій ні хто не видавав та було йому роз'яснено те, що відсутній
відповідач, який товари приймає на ремонт і перевіряє їх на справність. В
зв'язку з цим було запропоновано ОСОБА_1привести вказані товари на ремонт
пізніше, коли буде ОСОБА_3на роботі, на що ОСОБА_1 відмовився та залишив
пральну машину та пилосос в коридорі майстерні.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні ствердив суду обставини, викладені
позивачем в позовній заяві, зазначивши суду, що позивачем були залишені в майстерні
ОСОБА_3 пральна машина та пилосос, при цьому їх перевіряли на справність, а
також ОСОБА_3 була написана розписка ОСОБА_1про їх продаж за 95 грн.

Заслухавши пояснення сторін, свідків та дослідивши матеріали справи суд
дійшов до висновку про відмову в задоволенні позову, оскільки відповідно до
закону кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і заперечень; доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі, виникає спір; доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Крім того, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає
або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні
(покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і
сплатити за нього певну грошову суму.

Однак, як вбачається з матеріалів цивільної справи такого договору
купівлі-продажу пральної машини та пилососа між сторонами не було укладено.

Так, зокрема, відповідно до листа (а.с. 4) вбачається, що ОСОБА_1 продає
пральну машину за 75 грн., пилосос за 20 грн. з значенням його домашнього
телефону. В даному листі не зазначено прізвища покупця, строки виконання умов
договору купівлі-продажу даних товарів, передбачена лише пропозиція щодо їх
продажу.

Крім того, як зазначив суду відповідач, та свідки ОСОБА_4, ОСОБА_5.,
ОСОБА_6 при прийняті товарів на ремонт в майстерні, відповідач ОСОБА_3завжди
видає квитанції відповідного зразка, а не корінець в якому зазначено ціни
реалізації товарів. Майстерня, яка належить ОСОБА_3 продажем товарів, які були
вжитку не займається.

З урахуванням викладеного, позивачем не надано суду доказів того, що
ОСОБА_3прийняв побутові товари на реалізацію від ОСОБА_1, і їх справність на
момент передачі для ремонту.

За таких підстав, суд також доходить до висновку про відмову і в частині
позовних вимог, що стосуються моральної шкоди, оскільки відповідно до закону
особа має право на відшкодування моральної шкоди, яка завдана внаслідок
порушення її прав. Порушення таких прав позивача зі сторони відповідача суд не
вбачає.

Правовідносини, які виникли між сторонами регулюються ст.ст. 23, 655, 1166
ЦК України.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 23, 655, 1166 ЦК України, ст.ст.110, 57, 60, 209, 212-215 ЦПК
України, суд, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та
моральної шкоди - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Вінницької області
протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя