Справа № 2-1922
01» жовтня 2008 р. Корабельний районний суд м. Миколаєва
у складі: головуючого у справі судді -
за участю позивача –
за участю представника –
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за позовом
про позбавлення батьківських прав.
Позивач звернулась до суду з вказаним позовом, підтримавши який в судовому засіданні, в обґрунтовування своїх позовних вимог вказувала, що відповідач – її брат вихованням своєї неповнолітньої доньки –
р.н. не займається. За дитиною не дивиться, зловживає спиртними напоями, не працює, за місцем проживання характеризуються дуже негативно, неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності. З самого народження батьки неповнолітньої
. долею дитини не цікавились, вихованням не займались. Так рішенням Жовтневого районного суду Миколаївської області мати дитини була позбавлена батьківських прав. В судовому засіданні позивач позов підтримала та просила суд позбавити відповідача батьківських прав відносно неповнолітньої
Відповідач в судове засідання не з’явився, не представив доказів проти задоволення позову, тому суд на підставі ст. 224 ЦПК України за згодою представника позивача вважає розглянути справу заочно.
Представник третьої особи – Служби у справах дітей Корабельної районної державної адміністрації виконавчого комітету Миколаївської міської ради – в судовому засіданні позов підтримала та просила задовольнити.
Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню по наступних підставах.
Своїми діями, відповідач порушує свої зобов?язання закріплені в статті 51 Конституції України від 28 червня 1996 року, а саме: Батьки зобов?язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Аналогічне твердження закріплене і в ст. 180 Сімейного Кодексу України.
Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року зазначено, що «Кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних доля всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Статтею 11 цього ж Закону вказано, що «Сім?я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім?ї разом з батьками або в сім?ї одного з них та на піклування батьків. Предметом основної турботи та основним обов?язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.»
Згідно статті 12 цього є закону вказано, що «Виховання в сім?ї є першоосновою розвитку дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов?язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров?я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці».
Відповідно до статті 15 цього ж Закону встановлено, що « Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов?язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею». При розгляді даної цивільної справи достовірно було встановленою що відповідач, свідомо не виконує своїх обов?язків по вихованню дитини - неповнолітньої
р.н., не спілкується з ним і перешкод в спілкуванні йому з ним, ні хто не чинив і не чинить.
Статтею 164 Сімейного Кодексу України встановлено підстави позбавлення батьківських прав, а саме п.2 ч.1 - ухиляння від виконання своїх обов?язків по вихованню дитини. Необхідно зазначити, що ухилення від виконання юридичного обов?язку -виконання батьківських обов’язків по вихованню дитини - це завжди акт свідомої поведінки, оскільки особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій, що в судовому засіданні було судом достовірно встановлено виходячи з поведінки відповідача, не дивлячись на те, що останній має задовільний стан здоров’я, перешкод у спілкуванні з дитиною йому ні хто не чинив і не чинить, і у тривалому відрядженні не знаходився.
Виходячи з вищевикладеного, діючи в інтересах дитини, суд вважає можливим задовольнити позов позивача і позбавити
батьківських прав відносно
Суд роз’яснює відповідачу, що відповідно до ст. 168 СК України «Мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав».
Судом встановлено, що позивач є опікуном неповнолітньої
року народження, що підтверджується рішенням виконкому Миколаївської міської ради № 2288 від 26.11.2004 року. Мати неповнолітньої
. позбавлена батьківських прав на підставі рішення Жовтневого районного суду Миколаївської області від 10.11.2006 року. Батько дитини не виявляє стосовно дитини турботи та уваги, проживає окремо, веде асоціальний спосіб життя, зловживає спиртними напоями, що встановлено висновком про доцільність позбавлення батьківських прав
р.н. відносно його неповнолітньої доньки –
р.н. Миколаївського міського голови від 30.05.2008 р.
Вказані обставини об'єктивно підтверджуються перевіреними судом матеріалами справи: характеристиками, висновком, актом, довідками (а.с. 10-13, 15, 18-22.
Таким чином, відповідач, не виконуючи вимоги сімейного законодавства, що стосується виховання неповнолітніх дітей, ведучи аморальний, антигромадський спосіб життя, підлягає позбавленню батьківських прав.
З відповідача підлягають стягненню судові витрати на підставі ст. 88 ЦПК України.
Керуючись ст. ст. 10-11; 28-29; 57-60; 158; 179; 185; 208-209; 212; 214-215 ЦПК України, суд –
про позбавлення батьківських прав – задовольнити.
р.н., уродженця села Любино, Снігурівського району Миколаївської області батьківських прав відносно неповнолітньої
р.н., уродженця села Любино, Снігурівського району Миколаївської області аліменти на утримання неповнолітньої
року народження у розмірі ј частини всіх видів заробітку /прибутку/, щомісячно, починаючи з 02.07.2008 року до її повноліття.
судові витрати у сумі 16 грн.
Заява про апеляційне оскарження рішення може бути подана протягом десяти днів. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.
Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються апеляційному суду Миколаївської області через Корабельний районний суд м. Миколаєва.
Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подала до апеляційного суду Миколаївської області.
Суддя