Справа № 22-ц-838 / 2008 р.                                          Головуючий у
1-ій інстанції Жмурченко В.Д.
Суддя-доповідач Гагін М.В.
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н
е м У к р а ї н и

26
серпня 2008
року  колегія суддів
судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого
- Гагіна М.В.,

суддів
- Кононенко О.Ю., Білецького О.М.

з
участю секретаря судового засідання -
Рой Я.М.

та
осіб, які беруть участь у справі - позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2,
представників третіх осіб Недригайлівською селищної ради - Придухи М.І.,
відділу містобудування, архітектури, житлово - комунального господарства та
розвитку інфраструктури Недригайлівської районної державної адміністрації -
Шелудченка М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного
суду  Сумської області цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Недригайлівського районного суду Сумської області від 27
травня 2008 року

у справі за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, треті особи: Недригайлівська селищна рада, Відділ містобудування,
архітектури, житлово - комунального господарства та розвитку інфраструктури
Недригайлівської районної державної адміністрації про усунення перешкод у
користуванні майном та земельною ділянкою та стягнення шкоди,-

в с т а н о в и л а :

У серпні 2007 року ОСОБА_1 звернувся до суду із
зазначеним позовом, свої вимоги мотивуючи тим, що актом погоджувальної комісії
Недригалівської селищної ради від 18 травня 2005 року закріплено межову лінію
земельної ділянки площею 35 га. Проте відповідачка самовільно, з порушенням
державних будівельних норм розпочала будівництво будинку, який на даний час
розташований на межі. Будівництво продовжувалось і на час звернення до суду із
позовом. Внаслідок спорудження даної будівлі в будинку позивача відсутнє
природне освітлення, йому доводилося включати світло навіть вдень, а це
додаткові витрати. Крім того, чинення перешкод у користуванні власністю спричинило
погіршення стану здоров'я ОСОБА_1 Зважаючи на викладене, просив суд усунути
перешкоди у користуванні власністю шляхом знесення самочинно збудованої ОСОБА_2
будівлі, та стягнути з ОСОБА_2 на його користь моральну шкоду в розмірі 5 000
грн. та судові витрати.

Рішенням від 27 травня 2008 року Недригайлівського
районного суду Сумської області відмовлено ОСОБА_1 в задоволенні позовних
вимог.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати зазначене рішення суду та
направити справу на новий розгляд до того ж суду в іншому складі. При цьому
посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, а саме
зазначає, що суд не прийняв до уваги пояснення представників третіх осіб, які
фактично підтримали позовні вимоги щодо
зобов'язання відповідача знести самовільно збудовану добудову. Крім
того, вказує, що добудова, зведена відповідачем, причиняє йому незручності у
користуванні власним будинком, а відтак, і завдає певних моральних страждань.

Відповідач
у запереченнях на апеляційну скаргу вказує, що підстави для її задоволення та
скасування рішення місцевого суду відсутні, оскільки нею не створено будь -
яких незручностей у користуванні позивачем його власністю,  позивач не є особою, яка має право на
звернення до суду із вимогою про знесення об'єкту самочинного будівництва.

Колегія
суддів, заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, що з'явилися, перевіривши
матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в
межах  доводів апеляційної скарги, вважає
за необхідне  задовольнити її частково.

Матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_1 є
власником будинку АДРЕСА_1. Рішенням Недригайлівського районного суду Сумської
області від 30 січня 2008 року визнано недійсним державний акт на право
приватної власності на земельну ділянкуАДРЕСА_1, виданий на ім'я ОСОБА_1

ОСОБА_2 є власником сусіднього будинку АДРЕСА_2 (а.с. 42
об). Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку АДРЕСА_2
ОСОБА_2 не виготовлявся.

На земельній ділянці АДРЕСА_2 відповідачкою самовільно,
без відповідних дозвільних документів та з порушенням вимог ДБН 390-92
збудовано добудову до літньої кухні (а.с. 20, 43, 108).

Суд
першої інстанції, ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову, виходив з
того, що позивач звернувся з вимогою про зобов'язання знесення самочинно
збудованої добудови, в той час як звертатися до суду з такою вимогою можуть
лише  органи місцевого самоврядування за
ініціативою інспекції держархбудконтролю, як це передбачено ч. 7 ст. 376 ЦК
України та п. 13.6 Регіональних правил забудови населених пунктів Сумської
області.

Проте з таким висновком суду цілком погодитись не можна.

Наявними у справі доказами підтверджується та ОСОБА_1 і
ОСОБА_2 не оспорюється, що вони є власниками житлових будинків, відповідно №169
та АДРЕСА_2.

ОСОБА_2 самовільно, за відсутності проекту, відповідних
дозволів на будівництво та виконання будівельних робіт у порушення ДБН 390-92
здійснюється добудова до літньої кухні.

Зазначені дії відповідачки позивач обґрунтовано вважав
неправомірними та такими, що можуть призвести до порушення його права власності
на житловий будинок, оскільки матеріалами справи підтверджується, що сам процес
самочинного будівництва завдає  ОСОБА_1
перешкоди у користуванні майном, а його завершення буде порушувати право
позивача, тому у відповідності до вимог ст. 391 та ч. 2 ст. 386 ЦК України
звернувся до суду із зазначеним позовом.

На зазначені обставини суд першої інстанції уваги не
звернув та застосував положення ч. 7 ст. 376 ЦК України, які не регулюють
спірні відносини.

За
таких обставин, колегія суддів дійшла до висновку про законність вимог ОСОБА_1
щодо усунення перешкод у користуванні власністю шляхом зобов'язання ОСОБА_2
знести самочинно збудованої нею добудови, так як внаслідок будівництва
порушуються його права, як власника сусіднього будинку.

Оскільки
суд першої інстанції обставини справи встановив повно, однак допущено помилку у
застосуванні норм матеріального права, ухвалене у справі судове рішення в
частині відмови у задоволенні позову ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні
його домоволодінням та знесення самочинно збудованої будівлі підлягає
скасуванню з ухваленням рішення про задоволення позову.

Крім
вимоги про усунення перешкод у користуванні власністю ОСОБА_1 просив суд
стягнути на його користь з відповідача 5 000 грн. в рахунок відшкодування
моральної шкоди. Право на відшкодування власнику моральної шкоди внаслідок
порушення його прав іншими особами передбачено ч. 3 статті 386 ЦК України.

Проте,
позивачем, всупереч вимогам ст. ст. 10, 60 ЦПК України не надано як місцевому
суду, так і суду апеляційної інстанції доказів щодо заподіяння йому внаслідок
дій ОСОБА_2 моральних страждань, не підтверджено належними доказами і факт
погіршення стану здоров'я ОСОБА_1 Тому підстав для задоволення даної частини
позовних вимог колегія суддів не вбачає.

У
відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України слід стягнути з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 8 грн. 50 коп. судового збору та 7 грн. 50 коп. витрат на інформаційно
- технічне забезпечення розгляду справи, сплачених останнім в суді першої
інстанції, 4 грн. 25 коп. судового збору та 7 грн. 50 коп. витрат на
інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи, сплачених ОСОБА_1 в суді
апеляційної інстанції.

Керуючись ст.304, п.2 ч.1 ст.307, п.4 ч.1 ст. 309, 313, ч. 2 ст. 314, 316,
317, 319  ЦПК України, колегія суддів

в и р і
ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення
Недригайлівського районного суду Сумської області від 27 травня 2008 року
скасувати, ухвалити нове рішення, яким частково задовольнити позовні вимоги
ОСОБА_1.

Зобов'язати ОСОБА_2 усунути перешкоди у користуванні ОСОБА_1 його
домоволодінням АДРЕСА_1 та знести самовільно збудовану ОСОБА_2 добудову - гараж
до літньої кухні, розташовану у домоволодінні АДРЕСА_2.

У
задоволенні позову ОСОБА_1 про стягнення моральної шкоди - відмовити.

Стягнути
з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені ним судові витрати в розмірі 27 грн. 75
коп.

Рішення
набрало законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржено
безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців.

Головуючий :

Судді: