Справа
№ 2-738/ 08
М Е Н Е М                        У К Р А Ї
2 грудня 2008 року                                                          м.
Монастирищенський районний суд  Черкаської області в складі :
- судді :                                                          Мазай
секретарях:                                                                   Возній В.В., Ставській І.М.
розглянувши  у відкритому судовому засіданні в залі суду в
м. Монастирище справу за позовом ДП «Теплокомуненерго” ВАТ
«Монастирищенський Ордена Трудового Червоного Прапора машинобудівний завод» до
ОСОБА_1 про визнання договору  на надання послуг з централізованого опалення
і обслуговування внутрішньобудинкових мереж таким, що відбувся, стягнення
заборгованості за надані послуги,
Позивач 29.09.2008 року звернувся
в суд з позовом до відповідача про визнання договору на надання послуг з
централізованого опалення і обслуговування внутрішньобудинкових мереж таким, що
відбувся, стягнення заборгованості за надані послуги, посилаючись на те,
що  відповідач проживає в квартирі АДРЕСА_1. Дана квартира опалюється підприємством “Теплокуменерго” від мережі
центрального теплопостачання тривалий час. Відповідно до ст. 19 Закону
України „Про житлово-комунальні послуги”
стосунки у сфері житлово-комунальних послуг регулюються
укладеним договором між Споживачами та їх Виконавцем. Укласти такий договір
Споживач зобов”язаний за законом. Такий обов”язок покладається на нього п. 3
ст. 20 Закону України “ Про житлово-комунальні послуги” та ст. 24 Закону
України “ Про теплопостачання”. Договір на теплопостачання відповідач не уклав,
чим порушив вимоги чинного законодавства. Опалення квартири відповідача
підприємством здійснюється безперебійно. Якість поставленого тепла відповідає
санітарним нормам, проте розрахунки за спожиті енергоносії відповідач своєчасно
не проводить. Станом на  01.09.2008
року відповідач заборгував підприємству 4 441 грн. 83 коп. Борг
утворився за період з 01.10.2005
року на адресу відповідача  направлено
досудове попередження, з вимогою оплатити наявний борг. В добровільному порядку
оплатити наявний боргу відповідач відмовився. Відповідач безпідставно ухиляється
від сплати боргу, в зв'язку з чим вони змушені звертатись з позовом до суду.
позивача  ДП „Житлокомунгосп” ОСОБА_10 (
діюча за довіреністю № 49 від
13.10.2008 року) в судовому засіданні позов
підтримала повністю та пояснила, що відповідач є власником спірної квартири
згідно договору-купівлі продажу. До моменту вселення відповідача в спірну
квартиру вона опалювалась від мережі центрального опалення згідно проекту
будівництва на даний будинок. Відповідачі споживали теплоенергію, оскільки
тепло на квартиру подавалось безперебійно. На адресу підприємства надходили заяви
про те, що відповідач має намір відключитися від центральної мережі
теплопостачання. Працівники ДП роз'яснювали відповідачу про те, що оскільки
будинок збудовано відповідно з проектом будівництва то переобладнання опалення
повинно відповідати проекту. Відповідач підприємству проект на переобладнання
опалення не надав і на даний час. Підставою для припинення нарахування плати за
послуги теплопостачання є акт введення в експлуатацію автономного опалення.
Заява не є підставою для припинення нарахувань за теплопостачання. На квартиру
подавалась теплоенергія, відповідач квартиру придбав з системою опалення, а
після від'єднання він повинен був повідомити ДП «Теплокомуненерго» у
встановленому законом порядку, про те, що квартиру від'єднано від центральної системи
теплопостачання, надавши проект, акт введення в експлуатацію. Відповідно до
такого акту, який узгоджено з відповідними службами і здійснюється нарахування
за послуги теплопостачання. В жовтні місяці 2006 року за участю представників
міської ради, ВУЖКГ та ДП «Теплокомуненерго» було створено комісію на предмет
огляду технічного стану системи опалення в будинку АДРЕСА_1 цього будинку.
Однак, чоловік відповідача представників ДП «Теплокомуненерго» до квартири не
допустив. Переписка з відповідачами велася велика, але до тепер не одна вимога
підприємства відповідачем не виконана. На сьогоднішній день доказів того, коли
від'єднана квартира від мережі центрального опалення і чи від'єднана взагалі у
підприємства не має. Після придбання потрібно було надати проект і акт введення
в експлуатацію індивідуального опалення. Навіть якщо громадяни в законному
порядку від'єднуються від системи централізованого опалення, вони повинні
платити за місця загального користування, плата за які визначається проектною
документацією на автономне ( індивідуальне ) опалення. Без цієї документації не
можливо визначити плату за місця загального користування. Вони вважають, що
відповідач не надав доказів того, що він не користувався опаленням. Основним
документом , для припинення нарахування є акт введення в експлуатацію.
Відповідачем факт не споживання тепла не доведено. Вважають свої вимоги
обґрунтованими та просять позов задоволити в повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов не визнала повністю та пояснила, що вона є
власником квартири АДРЕСА_1, яку придбала в 2005 році на підставі договору
купівлі-продажу. Спочатку вони користувалися системою централізованого опалення
і за надані послуги вносили плату.  Після
придбання квартири вони з чоловіком розпочали ремонт в ній. Вони звернулися з
заявою в ДП «Теплокомуненерго», щоб їх від»єднали від системи централізованого
опалення та створили відповідну комісію. Комісія була створена в 2006 році в
жовтні місяці. Акт комісія відмовилася скласти, оскільки не всі члени комісії
були в квартирі, а саме представник ДП ОСОБА_9 в квартирі не була. ДП
«Теплокомуненерго» надсилало їм нарахування, але вона вважає,  що оскільки послугами вони не користувалися
то і не повинні платити. Їй відмовили в наданні технічних умов, а для отримання
проектної документації потрібно отримати технічні умови. Дії ДП в частині
відмови в наданні технічних умов вона не оскаржувала. Системою індивідуального
опалення вони почали користуватися з опалювального сезону 2006 року. В них в
квартирі стоїть електричний водонагрівач, який за допомогою 10 л води в батареї
опалює квартиру. Це просто електроприлад, і вона вважає, що не потрібно його
вводити в експлуатацію. Вимоги виписки з протоколу вони не виконали тому, що їм
не давали технічні умови на встановлення газового опалення, їм відмовили і вони
вирішили встановити просто водонагрівач. ДП «Теплокомуненерго» в 2006 році
достовірно було відомо про те, що в їх квартирі батареї централізованого
опалення вже були від'єднані. Батареї вони міняли без представника ДП «Теплокомуненерго».
Вони в квартирі метр труби закільцювали. Стояка в квартирі не має. Вони не
заперечують сплачувати ДП за цей метр труби централізованого опалення. Вважає,
що позов не підлягає до задоволення.
Представник відповідача ОСОБА_2
( діє на підставі ордеру від 27.10.2008 року) в судовому засіданні підтримав
довірителя повністю та пояснив, що позивач звернувся до відповідача про
стягнення боргу за використану теплову енергію та визнання договору, таким, що
укладений. Позивач посилається на ст. 24 ЗУ “Про теплопостачання” та ст. 20 ЗУ
“Про житлово-комунальні послуги”. Якщо відповідач бажає отримувати послугу,
тобто споживання тепло енергії тоді він може заключити договір. В даний час
договору не має і тепло відповідачами не використовується. В жовтні місяці 2005
року відповідач сплатив 530 грн. заборгованості, за той час коли вона
використовувала теплову енергію за рішенням суду. Після того нарахування були
по ініціативі самого позивача, в той час коли
теплопостачання відповідачами не використовувалось. В судовому засіданні
показами свідків встановлено, що не має теплопостачання в квартиру відповідача
від ДП «Теплокомуненерго». Він вважає, що позов не підлягає до задоволення,
оскільки відповідач тепловою енергією не користується.
Свідок ОСОБА_3, в судовому засіданні показав, що на прохання ДП «Теплокомуенерго», в
зв'язку з надходженням заяви жителів будинку по вул. АДРЕСА_1 про погане
теплопостачання стояка, в 2006 році, точної дати він не пам'ятає, було створено
комісію. Він, як заступник міського голови повинен перевірити факт неналежного
опалення в будинку. ОСОБА_1 не допустив представника ДП до квартири, але він
вважає, що вона повинна була оглянути квартиру, це її право по закону. Квартира
перебувала в стадії ремонту, меблів не було, відштукатурені стеля, стіни.
Батареї були обрізані і він зрозумів що буде заміна старих батарей на нові.
З'ясувалось, що води на той момент в батареях взагалі не було. Теплопостачання
не було включене, в стояку взагалі вода відключена. На предмет встановлення в
квартирі ОСОБА_1 автономного опалення він з власниками не спілкувався. Будь-яке
втручання в систему теплопостачання без рішення виконавчого комітету міської
ради не допускається. Відповідно до наказу Міністерства житлово-комунального
господарства з 2005 року для встановлення індивідуального опалення потрібно
було рішення міжвідомчої комісії, яка надає право на видачу технічних умов,
після отримання технічних умов, виконавчий комітет надає право на від'єднання
та виготовлення документації і на встановлення індивідуального опалення. Акт
введення в експлуатацію та послідуюче рішення виконкому про надання дозволу на
встановлення автономного опалення на підставі чого ДП розриває договір, до
оплати залишаються тільки місця загального користування, а інше оплачують по
індивідуальному опаленню. Виписка з протоколу не надавала право відповідачам
відключитись від мереж центрального опалення, надавала право відповідачам
отримати технічні умови.  На підставі
висновків відповідних служб заявник звертається з заявою про надання дозволу на
встановлення автономного опалення до міської ради і тільки після того як
виконавчий комітет прийме рішення, перше про
відключення від мереж центрального опалення, встановлення індивідуального
опалення при умові виготовлення проекту, експертизи, проведення робіт
спеціалізованою організацією тільки тоді людина може приступити до відключення
від мереж центрального опалення. Індивідуальне опалення це і газове і
електричне опалення і будь-яке інше. В листопаді 2007 році внесли зміни в наказ
2005 року в частині того що зараз дозволено встановлювати автономне опалення
тільки по заяві власника будинків, а не поодиноких квартир. Відповідальність за
газове та електроопалення несе власник будинку. ДП надає технічні умови, а якщо
не можливо від'єднати дає відповідь і вказує чому не можливо від'єднати.
Документ комісією ніякий не складався.
Свідок ОСОБА_4, в судовому
засіданні показав, що позаминулого року, перед опалювальним сезоном він був в
складі комісії, яка перевіряла стан системи опалення в квартирі ОСОБА_1. В
складі комісії був він, ОСОБА_3, ОСОБА_9 з ДП «Теплокомуненерго», майстер. Його
в комісію запросив ОСОБА_3, як представника житло комунгоспу, з метою перевірки
наявність в квартирі ОСОБА_1  батарей.
ОСОБА_9 в квартиру не заходила, а перебувала на сходах 4 поверху. Вони з
ОСОБА_3 зайшли в квартиру і виявили відсутність в квартирі батарей опалення,
стояки були закольцовані. Вони не могли спустити стояк, тому, що стояк був в
підвалі перекритий. Вони після огляду квартири ніяких документів не складали. В
2006 році ОСОБА_1 відключились від мережі центрального опалення. Пізніше в цій
квартирі він не був і ствердити чи підключились назад ОСОБА_1 до мережі
центрального опалення чи ні він не може.
Свідок ОСОБА_5, в судовому
засіданні показав, що він проживає поверхом нижче ОСОБА_1 і є їх сусідом. Вони
проживають на 4 поверсі, а він на 3 поверсі. Квартиру ОСОБА_1 придбали в 2005
році, а в 2006 році розпочали в квартирі
ремонт. ОСОБА_11 повідомив йому, що має намір ставити автономне
опалення. ОСОБА_11 звернувся до сусідів з проханням закольцувати батареї в їх
квартирі, але сусідка не погодилась і ОСОБА_11 сам в своїй квартирі закольцував
батареї і з того часу тепломережею вони не користуються. Конкертної дати відрізання
батареї від централізованого опалення він назвати не може. Крім цього,
йому  ОСОБА_11 повідомив, що вони
подавали заяви в міськвиконком з приводу встановлення в квартирі автономного
Свідок ОСОБА_6, в судовому
засіданні показав, що до нього в 2006 році звернулася ОСОБА_1 в зв'язку з тим,
що він є працівником житлокомунгоспу, і раніше їх організація займалась
обслуговуванням внутрішньобудинкового опалення, а вона робить ремонт в
квартирі, відключила опалення і жителі будинку скаржаться, що після цього в їх
квартирах погіршилася якість опалення. Він прийшов з слюсарями подивились і
виявили, що в квартирі проводиться ремонт, батарей не було, труба закольцована,
розкидані нові пластикові труби під приватне опалення. Він спустився в підвал,
крани були відкриті і він порадив їм звернутись в ДП «Теплокомуненерго». Котел
він не бачив, труби під опалення вже лежали. Коли саме він відвідував  квартиру ОСОБА_1 не пам'ятає. Після того в
квартирі він не був, але практично приєднатися назад до системи
централізованого опалення не можливо. Він у ОСОБА_1 не запитував чи є
документація на під» єднання автономного опалення.
Свідок ОСОБА_7, в судовому
засіданні показав, що він знайомий з відповідачами з 79 -80 року і в них в
квартирі був. Оскільки він зараз займається тепломережами, працював в ДП 17
років, має дозвіл, він в квартирі відповідача особисто проводив опалення в
2004-2005 році, влітку. Він обрізав
батареї, зробив перевод обратну подачу. ОСОБА_11 показав йому заяви і
рішення міськвиконкому, питання полягало лише в часі. В них була зава в ДП
«Теполокомуненерго» на відключення від центральної мережі теплопостачання, в
зв'язку з відмовою від їх послуг. Дозвіл на той час, технічної документації він
не бачив, підставою для відрізання батарей
була зава на відмову від послуг. Він відрізав батареї,  закільцував в кімнаті і на кухні батареї.
Вони поставили кран «Маєвського» за допомогою якого спускається повітря. Йому
відомо, що в подальшому ОСОБА_1 не дозволили встановлювати газовий котел і він
його не встановив. Газового опалення в квартирі ОСОБА_1 не має, квартира
опалюється за допомогою електричного котла. Він вважає, що для встановлення
автономного опалення документація повинна бути, якщо електричний котел
установлюється то питання потрібно вирішувати з РЕС.

Свідок ОСОБА_8, в судовому
засіданні показав, що він працює в ДП «Теплокомуненерго». Будинок де проживає
відповідачка вони опалюють, а слюсарі обслуговують. Два роки тому в спірному
будинку, в системі теплопостачання, була аварія, а саме не грів стояк. На
виклик зазвичай виходять черговий слюсар і один оператор. Вони прийшли в
спірний будинок та намагались перевірити стояк. Однак, в місці знаходження
стояку розміщена кладова відповідача, яка в той час була закрита на замок і
вони роботу не виконали. Ключа йому ніхто не давав.

Свідок ОСОБА_9, в судовому
засіданні показала, що вона працює в ДП «Теплокомуненерго». Сім'я ОСОБА_1
придбали квартиру АДРЕСА_1. Спочатку вони сплачували кошти за послуги з
теполопостачання, потім відмовлялись платити. Вони мали намір встановити
автономне опалення, в зв'язку з чим їм роз'яснювалось, що для встановлення
автономного опалення потрібно отримати дозвіл міської ради, підписи сусідів,
виготовити технічні умови, проектну документацію. Про те що відповідач мав
намір відключитись від мережі централізованого опалення їй було відомо.  Відповідачем нічого зроблено не було, але
сплачувати кошти вони відмовлялися. Проблема була в тому,  що жителі будинку, скаржилися, що
опалювальний сезон для них розпочинався пізніше ніж для інших квартир, тому що
ОСОБА_1 не випускали повітря з батарей. Так відбувалось до 2006 року. В 2006
році була створена комісія для обстеження квартири відповідача. В комісії були
представники ДП «Теплокомуненерго». житлокомунгоспу, міської ради, присутні
також сусіди. Господар квартири
ОСОБА_11  представника ДП та
сусідів в квартиру не допустив. В квартиру пройти він дозволив представнику
міської ради ОСОБА_3 Вони повідомили, що їх ОСОБА_1 допустив до одного стояка і
виявилося що води там не було. Вважає. що ОСОБА_11 показав тільки один стояк,
оскільки знав завідомо, що він відключений. На підставі цього не можна
говорити, що вся система виключена. В цьому році не було скарг від жителів, що
говорить про те, що ОСОБА_11 випустив повітря з батарей. Навіть якщо громадяни
відключились від мережі централізованого опалення, повинні бути відповідні
документи і вони повинні сплачувати за транзитні стояки, місця загального
користування, тепловіддачу через стіни, підлогу, тепловіддачу в під'їзді. В
під'їзді відповідачів стоять дві батареї, які дають температуру 22 градуси.
Види автономного опалення є газові, електричні. На будь-яке переобладнання
потрібно проект, дозвіл, погодження, акт введення в експлуатацію, те що
залишається від системи і призначається плата. Вони не мають в даний час права
не нараховувати відповідачу плату за теплопостачання,  оскільки в них не має відомостей чи були
зняті батареї чи ні.  В 2005 році комісія
приходила але там нікого не було. За результатами комісії в 2006 році міською
радою було складено відповідний акт. Якщо повітря випускається значить якась
система є і для того щоб зробити перерахунки треба відповідні документи. ДП
«Теплокомуненерго» нараховує відповідачу плату за теплопостачання, оскільки не має
підстав змінити розрахунки. В них немає доказів того, що відповідач не
використовує тепло. Нарахування відповідачам проводяться за площею квартири.

Заслухавши пояснення представника
позивача, відповідача, представника відповідача, покази свідків, дослідивши
матеріали справи суд вважає що позов підлягає до задоволення повністю виходячи
з наступного:

відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України
обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не
підлягають доказуванню.

Судом встановлено, що відповідач
ОСОБА_1, є власником квартири АДРЕСА_1, що не заперечувала в судовому засіданні
і сама відповідачка.

Суд вважає, що посилання відповідача на те, що послугами
по теплопостачанню вони не користувались і ДП “Теплокомуненерго” було відомо,
що вони не користуються даними послугами, але все одно безпідставно
нараховували їм плату за послуги з теплопостачання спростовується наступним :

суд вважає, що оскільки спірні відносини, тобто борг за
послуги з теплопостачання, що є предметом спору, виникли  до набрання чинності Наказом № 169 від
06.11.2007 року “ Про затвердження змін до Наказу Мінбуду України від
22.11.2005 року № 4”, при розгляді даного спору за необхідне керуватися Наказом
Мінбуду України від 22.11.2005 року № 4 “ Про затвердження Порядку відключення
окремих приміщень  житлових будинків від
мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові
споживачів від централізованого теплопостачання”(далі Порядок), без урахування
змін внесених в нього Наказом № 169 від 06.11.2007 року, а також “ Правилами
надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води
і водовідведення”( далі Правила), затверджених Постановою Кабінету Міністрів №
630 від 21.07.2005 року, без урахування змін, які внесені в Правила Постановою
Кабінету Міністрів України № 1268 від 31.10.2007 року.

Відповідно до п. 24 Правил, споживач може відмовитись від
отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води.
Відключення споживача від мереж централізованого опалення та постачання гарячої
води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої
влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від
мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється. ( п.
25 Правил).

Відповідно до п.
1.2. Порядку, для реалізації права споживачів на відмову від отримання послуг
ЦО і ГВП орган місцевого самоврядування або місцевий орган виконавчої влади
створює своїм рішенням постійно діючу міжвідомчу комісію для розгляду питань
щодо відключення споживачів від мереж ЦО і ГВП.

Комісія після
вивчення конкретних умов у місячний термін приймає рішення, яке має враховувати
затверджений план перспективного розвитку систем централізованого
теплопостачання, існуючий стан мереж енергозабезпечення даного поселення або
окремого мікрорайону. Рішення комісії оформляється протоколом, витяг з якого у
десятиденний термін надається заявникові ( п. 2.2. Порядку).

При позитивному
рішенні Комісії заявнику надається перелік організацій, до яких слід звернутися
для отримання технічних умов для розробки проекту індивідуального (автономного)
теплопостачання і відокремлення від мереж ЦО і ГВП.

Таким чином,
звернення у відповідні організації за отриманням технічних умов, можливе лише
після отримання витягу з протоколу рішення комісії про надання дозволу на
встановлення автономного опалення.

Однак судом
встановлено, що виписка з протоколу постійно діючої міжвідомчої комісії з
розгляду питань, пов'язаних із відключенням споживачів від мережі
централізованого опалення і гарячого водопостачання м. Монастирище, а саме  кв. АДРЕСА_1, власником якої є відповідач у
справі ОСОБА_1, датована 06.06.2006 року.

Натомість, заява (
а.с. 27), на яку посилається відповідач, як на підставу своїх заперечень проти
позову, а саме про від'єднання центрального опалення в квартирі відповідача по
АДРЕСА_1, в зв'язку з установкою індивідуального опалення, датована 05.05.2005
року та відповідно зареєстрована в ДП “Теплокомуненерго” за № 39 від 05.05.2005
року, аналогічно як і заява про створення комісії для перевірки відключення
центрального опалення по вул. АДРЕСА_1, яка датована 05.2005 року та
зареєстрована в ДП “Теплокомуненерго” за вх. № 40 від 05.05.2005 року ( а.с.
28), а також і заява про видачу технічних умов від 21.03.2006 року та
зареєстрована в ДП “Теплокомуненерго” за вх. № 13 від 21.03.2006 року ( а.с.
64).

Оскільки вищеописані заяви датовані до отримання
відповідачем виписки з протоколу постійно діючої міжвідомчої комісії,  фактично до засідання постійної міжвідомчої
комісії, тобто до 06.06.2006 року, суд вважає, що вони не можуть бути доказом
належного повідомлення ДП “Теплокомуненерго” про відмову від користування
послуг з теплопостачання.

З будь-якими іншими заявами до ДП “Теплокомуненерго”,
відповідачка після отримання виписки з протоколу постійно діючої міжвідомчої
комісії, а саме після 06.06.2006 року, не зверталася.

Посилання відповідача на те, що ДП “Теплокомуненерго”
достовірно було відомо про те, що вона послуги по теплопостачанню не отримує з
2005 року, про що було складено відповідний акт в жовтні місяця 2006 року
представниками Монастирищенської міської ради, спростовується листом
Монастирищенської міської ради № 289 від 20.11.2008 року про те, що акт про
перевірку квартири ОСОБА_1 по вул. АДРЕСА_1 на предмет відключення від мережі
централізованого опалення відсутній ( а.с. 51), а також показами свідків
ОСОБА_3, ОСОБА_4

Дії ДП “Теплокомуенерго” в зв'язку з відмовою у видачі
технічних умов, відповідач не оскаржував, а тому суд вважає, що на той момент
відповідач з рішенням ДП “Теплокомуненерго” про відмову у видачі технічних
умов, погодився.

Будь-яких інших доказів того, що відповідач звертався в
інші установи, організації для отримання технічних умов, суду не надано.

Відповідно до п. 2.3.1 проект індивідуального
(автономного) теплопостачання і відокремлення від мереж ЦО і ГВП виконує
проектна або проектно-монтажна організація на підставі договору із заявником.
Разом з проектом індивідуального (автономного) теплопостачання надаються :
технічні рішення з розрахунками щодо реконструкції існуючої системи
теплопостачання; перенесення транзитних стояків, їхня ізоляція, можливе
перекладання розподільчих трубопроводів, стояків, заміна дросельних діафрагм,
елеваторів, тепло лічильників тощо; проект теплоізоляції огороджувальних
конструкцій, які відокремлюють приміщення з індивідуальним (автономним)
теплопостачанням від сусіднього та можливо, і зовнішніх огороджувальних
конструкцій; значення тепловіддачі стояків та трубопроводів, які проходять
приміщенням з індивідуальним (автономним) теплопостачанням і,  при потребі, теплові навантаження місць
загального користування; розраховані теплові навантаження об'єкта ( квартири,
не житлового приміщення, секції, будинку) ( п. 2.4.1 Порядку).

Відповідач стверджує, що в квартирі установлено
електронагрівач типу ЄКО.

Згідно довідки № 290 від 24.11.2008 року, виданої
Монастирищенським РЕМ, дозвіл на встановлення електричного котла в кв.
АДРЕСА_1, ОСОБА_1, Монастирищенським РЕМ не надавався ( а.с. 84).

Відповідно до п. 2.4.2 Проект узгоджується з усіма
організаціями, які видали технічні умови на підключення будинку до зовнішніх
мереж. Відключення приміщень від внутрішньо будинкових мереж ЦО і ГВП
виконується монтажною організацією, яка реалізує проект, за участю представника
власника житлового будинку або уповноваженої ним особи, представника виконавця
послуг з ЦО і ГВП та власника, наймача (орендаря) квартири ( нежитловогго
приміщення) або уповноваженої ними особи ( п. 2.5. Порядку). Після закінчення
робіт складається акт про відключення квартири, нежитлового приміщення, секції,
під'їзду, будинку) від мереж ЦО і ГВП і в десятиденний термін подається
заявником до Комісії на затвердження ( п. 2.6. Порядку).

Відповідно до п. 2.7. Порядку після затвердження акту на
черговому засіданні Комісії сторони переглядають умови договору про надання
послуг з централізованого опалення.

Відповідно до п. 28 Правил споживачі, які встановили у
квартирі багатоквартирного будинку індивідуальні ( автономні) системи опалення,
оплачують послуги з централізованого опалення місць загального користування
будинку відповідно до методики, що затверджується центральним органом
виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства.

Відсутність відповідного проекту автономного (індивідуального)
опалення та акту введення його в експлуатацію у відповідачів, унеможливлює
визначення плати за місця загального користування будинку.

Суд вважає, що
покази свідків ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_6, не є достатнім доказом належного
повідомлення, у встановленому законом порядку, відповідачем ДП
“Теплокомуненерго” про відключення від мережі централізованого опалення та
припинення користування послугами.

Суд вважає, що відповідачі не надали
суду достатніх доказів того, що ДП “Теплокомуненерго” повідомлено у
встановленому законом порядку про відключення квартири відповідача від
централізованого опалення, доказів того, що відповідач послугами ДП
“Теплокомуенерго” в наданні централізованого опалення та обслуговування  внутрішньобудинкових мереж не користувався.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, судом встановлено,
що відповідач належним чином не оформив відключення від мереж централізованого
опалення свою квартиру, а тому в ДП “Теплокомуенерго” не було підстав, для
припинення нарахування йому коштів за оплату
послуг з централізованого опалення та обслуговування
внутрішньобудинкових мереж та відповідно перегляду умов договору про надання
послуг з централізованого опалення, а тому вважає, що ДП “Теплокомуненерго”
правомірно нараховувало відповідачу плату за послуги теплопостачання.

Відповідно до п. п. 1 п. 3 ст. 20 Закону України
"Про житлово-комунальні послуги" № 1875-IV від 24.06.2004 року відповідач зобов'язаний укласти
договір на надання послуг з централізованого опалення та обслуговування внутрішньобудинкових
мереж.

В судовому
засіданні встановлено, що договір відповідачем з ДП ”Теплокомуненерго” ВАТ
“Монастирищенський ордена Трудового Червоного Прапора машинобудівний завод” на
надання послуг з централізованого опалення, гарячої води та обслуговування
внутрішньо будинкових
і прибудинкових мереж не укладено (а.с.4-5);

Згідно виписки з особового рахунку ОСОБА_1 заборгованість за послуги з централізованого
опалення та обслуговування внутрішньо будинкових
мереж за період з 01.10.2005 року по
01.09.2008
року становить 4 441 гривня 83 коп. ( а.с. 8-9).

Відповідачу направлено досудове
попередження від 01.08.2008 року. про наявність боргу за комунальні послуги в
сумі 4 441 грн. 83 коп. ( а.с. 7).

Відповідачем
не надано доказів сплати заборгованості за надання послуг з централізованого
опалення та обслуговування внутрішньо будинкових
мереж в добровільному порядку.

У відповідності до ч. 5 ст. 626 ЦК
України договір є оплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не
випливає із суті договору,  а тому суд
вважає, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі.

Судові
витрати на підставі ст.ст. 81, 88 ЦПК України підлягають стягненню із
відповідача.

На підставі викладеного та
керуючись ст. ст. 526, 626, 640,
649, 901-903 ЦК України, ЗУ “ Про житлово-комунальні послуги”, ЗУ “Про теплопостачання”, Правилами
надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води
і водовідведення, затверджені Постановою Кабінету Міністрів № 630 від
21.07.2005 року, “Порядком відключення окремих житлових будинків від мереж
централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від
централізованого теплопостачання”
затвердженого Наказом № 4 від 22.11.2005 року та керуючись ст.ст. 3,
5-8, 10, 11, 14, 60, 81, 88,  208-210,
213-215, 294 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов
задоволити повністю.

Визнати
договір між ДП «Теплокомуненерго” ВАТ «Монастирищенський Ордена Трудового
Червоного Прапора машинобудівний завод» та ОСОБА_1
на  надання послуг з централізованого
опалення і обслуговування внутрішньобудинкових мереж в АДРЕСА_1  з 01.10.2005
року по 01.09.2008
року таким, що відбувся.

Стягнути
з  ОСОБА_1 на користь
ДП «Теплокомуненерго” ВАТ «Монастирищенський Ордена Трудового Червоного Прапора
машинобудівний завод», 19100 Черкаська область м. Монастирище вул. Суворова, 3,
розрахунковий рахунок № 6912
у банківському відділенні № 3 Промінвестбанку м. Умань, МФО  354381 код 25584373
заборгованість за послуги з централізованого опалення і обслуговування
внутрішньобудинкових мереж в сумі 4 441
(чотири тисячі чотириста сорок одна) грн. 83
коп.

Стягнути з ОСОБА_1
судовий збір на користь держави в сумі 51 гривня 00 коп.

Стягнути з
ОСОБА_1 на користь ДП «Теплокомуненерго” ВАТ
«Монастирищенський Ордена Трудового Червоного Прапора машинобудівний завод»,
19100 Черкаська область м. Монастирище вул. Суворова,
3,
розрахунковий рахунок № 6912
у банківському відділенні № 3 Промінвестбанку м. Умань, МФО  354381 код 25584373
судові витрати за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30
гривень 00 коп.

Рішення
може бути оскаржено до апеляційного суду Черкаської області через районний
суд  шляхом подачі в десятиденний строк з
дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і подання після цього
протягом двадцяти днів апеляційної скарги.

Апеляційна скарга може бути подана
без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається
у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про
апеляційне оскарження не було подано.

Суддя :                                                                                            Н.В.
Мазай