22 жовтня  2008 року                                                                     м. Київ
Колегія суддів Судової палати у
цивільних справах Верховного Суду України в складі:
суддів:
розглянувши в судовому засіданні справу
за позовом ОСОБА_1 до Луганської обласної громадської організації
"Молодіжний фонд" про стягнення коштів за касаційними скаргами
Луганської обласної громадської організації "Молодіжний фонд" на
рішення Артемівського районного суду м. Луганська від 27 червня 2007 року й
Апеляційного суду Луганської області від 5 жовтня 2007 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді
2006 року ОСОБА_1  звернулася до суду із
зазначеним позовом, посилаючись на те, що 16 липня 2005 року між нею та
Луганської обласної громадської організації "Молодіжний фонд" (далі -
ЛОГО "Молодіжний фонд") укладено договір на підбір і надання житла.

На виконання
договору вона сплатила перший внесок у розмірі 5 % вартості квартири та
протягом 12 місяців щомісяця сплачувала передбачені договором внески.

Вважаючи, що
відповідач недобросовісно виконував свої обов'язки та  протягом 12 місяців не запропонував їй жодної
квартири, просила  стягнути з відповідача
сплачені нею 9 770 грн.

У процесі
розгляду справи позивачка уточнила свої вимоги, у зв'язку із частковою сплатою
відповідачем коштів просила стягнути сплачені нею           3 % середньої вартості житла, які
вказаний фонд не повернув, у розмірі                      2 760 грн. 15 коп. та
судові витрати.

У грудні 2006
року ОСОБА_1 після реєстрації шлюбу змінила прізвище на Вертелицьку (а.с. 51,
52).

Рішенням  Артемівського районного суду м. Луганська від
27 червня 2007 року позов задоволено, ухвалено стягнути з відповідача на
користь позивачки 2 760 грн. 15 коп. та судові витрати.

Рішенням
Апеляційного суду Луганської області від 5 жовтня                2007 року зазначене рішення
суду першої інстанції змінено - виключено з мотивувальної частини рішення
висновки суду щодо визнання укладеного між сторонами договору попереднім
договором купівлі-продажу квартири та нікчемним.

В обгрунтування касаційних скарг ЛОГО "Молодіжний фонд"
посилається на невідповідність висновків судів обставинам справи, неправильне
застосування судами норм матеріального права, порушення норм процесуального
права та ставить питання про скасування судових рішень і ухвалення нового
рішення.

Касаційні
скарги  підлягають задоволенню з таких
підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно
бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі
вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим
є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які
сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Задовольняючи
позов, суд першої інстанції виходив із того, що укладений між сторонами договір
є попереднім договором купівлі-продажу квартири та є нікчемним, тому всі
сплачені позивачкою кошти підлягають поверненню їй.

Суд апеляційної
інстанції виключив із мотивувальної частини рішення висновки суду щодо визнання
укладеного між сторонами договору попереднім договором купівлі-продажу квартири
та нікчемним.

З таким
висновком апеляційного суду можна погодитися, оскільки він відповідає вимогам
закону й обставинам справи.

Залишаючи в
іншій частині рішення без змін, апеляційний суд виходив із того, що між
сторонами було досягнуто домовленість про міну квартир із доплатою, позивачкою
сплачувалися авансові платежі в рахунок майбутньої угоди, але в подальшому цю
домовленість було розірвано, у зв'язку з чим усі вказані авансові внески
повинні бути повернуті відповідачем позивачці.

Проте з такими висновками судів погодитись не можна.

Відповідно
до ч. 1 ст.  631 ЦК України строком
договору є  час,  протягом
якого  сторони  можуть здійснити  свої
права  і  виконати
свої  обов'язки відповідно до
договору.

Згідно
зі ст. 653 зазначеного Кодексу в
разі   розірвання   договору
зобов'язання    сторін
припиняються. У   разі   зміни
або  розірвання  договору
зобов'язання змінюється або припиняється з моменту досягнення
домовленості  про зміну або розірвання
договору,  якщо інше не встановлено
договором чи не обумовлено характером його зміни.   Сторони
не мають права вимагати повернення того,
що було виконане ними за зобов'язанням до  моменту
зміни  або  розірвання договору, якщо інше не встановлено
договором або законом.  Якщо  договір змінений або розірваний у зв'язку з
істотним порушенням договору однією із сторін,
друга сторона може вимагати відшкодування збитків, завданих зміною або
розірванням договору.

Статтею
654 ЦК України встановлено, що зміна або розірвання  договору
вчиняється в такій самій формі,
що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не
встановлено  договором  або
законом  чи  не
випливає  із звичаїв ділового
обороту.

Як установлено судами та підтверджується матеріалами
справи,                 16 липня 2005
року між сторонами було укладено договір на підбір і надання житла, згідно з
умовами якого позивачка доручила, а відповідач прийняв
на себе обов'язки зі здійснення підбору та надання ОСОБА_1 двокімнатної
квартири в м. Луганську. Позивачка зобов'язалася в триденний строк внести
попередній внесок на рахунок фонду в розмірі 5% середньої вартості житла, які
вона сплатила 18 липня 2005 року (а.с. 13), та
протягом строку дії договору сплачувати щомісяця внески  в розмірі 0,5 % зазначеної вартості.

Пунктом 8 договору встановлено, що ОСОБА_1 направляється
повідомлення про прибуття, підписання договору купівлі-продажу і отримання
житла за готовності житла для надання. Середня вартість житла, яку введено в
договір виключно для попередніх розрахунків за ним,  становить 92 005 грн. (п. 5 договору).

Згідно з п. 7 договору житло надається ОСОБА_1
протягом             60 місяців з моменту
укладення договору та внесення попереднього внеску, тобто з липня 2005 року.
Таким чином,  установлений сторонами
строк на підбір і надання житла відповідачем позивачці не закінчився.

Відповідно до п. 19 договору при розірванні ОСОБА_1 договору, внесені нею
внески повертаються за мінусом 3 % від середньої вартості житла, що становить 2
760 грн. 15 коп.

Згідно з поясненнями сторін указаний договір ними розірвано за заявою
ОСОБА_1

Однак суди усупереч ст. 213 ЦПК України не врахували належним чином
вказаних положень закону й обставин справи, у зв'язку з чим їх рішення не можна
визнати законними й обгрунтованими.

За таких обставин ухвалені у справі судові рішення підлягають скасуванню з
ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст.
ст.  336, 341 ЦПК України, колегія суддів
Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

в и р і ш и л а:

Касаційні
скарги Луганської обласної громадської організації "Молодіжний фонд"
задовольнити.

Рішення
Артемівського районного суду м. Луганська від 27 червня 2007 року й
Апеляційного суду Луганської області від 5 жовтня 2007 року скасувати та
ухвалити нове рішення.

Відмовити в
задоволенні позову ОСОБА_1 до Луганської обласної громадської організації
"Молодіжний фонд" про стягнення 3 % середньої вартості житла в
розмірі 2 760 грн. 15 коп. та судових витрат.

Рішення
оскарженню не підлягає.

Головуючий

А.Г.  Ярема

Судді Верховного Суду України:

Є.Ф. Левченко

Л.М. Лихута

Л.І. Охрімчук   Я.М. Романюк