№ 2-920/08
МІСЬКИЙ СУД
В Т О Н О М Н О Ї   Р Е С П У Б Л І К
М      У К Р А Ї Н И
квітня 2008 року Ялтинський міський суд Автономної Республіки Крим у складі:
головуючого - судді Бондаренко Г.М., при секретарі Сизих Є.В., за участю
адвокатів ОСОБА_1 та ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в
залі суду міста Ялти цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа
- Перша ялтинська державна нотаріальна контора, про визнання заповіту
звернувся до суду в порядку цивільного судочинства з позовом про визнання
недійсним заповіту, складеного ОСОБА_5 у відношенні ОСОБА_4 на квартиру
АДРЕСА_1. Мотивуючи свої вимоги, позивач зазначив, що волевиявлення заповідачки
не було вільним і не відповідало її волі, оскільки вона не усвідомлювала
значення своїх дій та не могла керувати ними у зв'язку з тяжкою хворобою.
проти позову заперечувала та наголошувала, що під час складення оскаржуваного
заповіту ОСОБА_5 перебувала при здоровому розумі та ясній пам'яті, розуміючи
значення своїх дій та правові наслідки їх вчинення.
вбачається з матеріалів справи, оскаржуваний заповіт на виконання ст. 1248 ЦК
України був посвідчений нотаріусом Першої ялтинської державної нотаріальної
контори, тому на підставі ст. 35 ЦПК України зазначений заклад був залучений до
участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги, на
стороні відповідача, оскільки рішення у справі може вплинути на її права та
пояснення осіб, які беруть участь у справі, вивчивши надані сторонами докази,
дослідивши обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, суд
дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на таке.
час розгляду справи судом безпосередньо встановлені наступні факти та
відповідні їм правовідносини.
2007 року нотаріус Першої ялтинської державної нотаріальної контори посвідчив
заповіт ОСОБА_5, за змістом якого заповідачка на випадок своєї смерті заповіла
ОСОБА_4 все майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, в тому
числі квартиру АДРЕСА_1 (а.с. 14).
був складений державним нотаріусом зі слів заповідачки за допомогою
загальноприйнятих технічних засобів. Оскільки ОСОБА_5 через фізичні вади
(поганий зір) була не в змозі самостійно прочитати та підписати заповіт, він
був підписаний ОСОБА_6 в присутності свідків - ОСОБА_7 та ОСОБА_8
матеріалів справи вбачається та сторонами не заперечується, що станом на
червень 2007 року заповідачка протягом довгого часу страждала від численних
тяжких хвороб, внаслідок яких померла ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується
свідоцтвом про смерть НОМЕР_1 (а.с. 20).
відповідності з частиною 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті
особи або день, з якого вона оголошується померлою. Місцем
відкриття спадщини, як вбачається з частини 1 ст. 1221 ЦК України, є останнє
місце проживання спадкодавця.
ст. 1223 ЦК України випливає, що право на спадкування мають особи, визначені у
заповіті. Проте, у разі визнання заповіту недійсним, право на спадкування
одержують особи, встановлені законом. Ст. 1261 ЦК України зазначає, що той з
подружжя, який пережив спадкодавця, має право на спадкування за законом у першу
до частини 2 ст. 15 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та
інтересів є визнання правочину недійсним.
ст. 225 ЦК України встановлює, що правочин, який дієздатна фізична особа
вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та не могла
керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а в
разі її смерті - за позовом інших осіб, чиї цивільні права або інтереси
порушені. Це узгоджується зі змістом частини 2 ст. 1257 ЦК України, яка
встановлює, що за позовом заінтересованої особи суд може визнати заповіт
недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і
не відповідало його волі.
був спрямований до суду чоловіком померлої, який, безумовно, є заінтересованою
особою, оскільки у разі визнання заповіту недійсним спадкоємець, який за цим
заповітом був позбавлений права на спадкування, одержує таке право за законом
на загальних підставах. Отже, позивач мав правові підстави для звернення до
суду з вимогою про захист порушеного права.
ст. 212 ЦПК України вбачається, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а також їх достатність і взаємний зв'язок
у сукупності. З огляду на це, суд критично оцінив пояснення свідків ОСОБА_8 та
ОСОБА_6, які були присутніми при укладанні заповіту, оскільки вони знаходяться
у близьких стосунках з відповідачкою.
Судом
встановлено, що наприкінці 2006 року ОСОБА_5 перенесла ішемічний інсульт в
басейні правої середньої мозкової артерії. На момент укладання заповіту вона
страждала церебральним атеросклерозом, хронічною недостатністю мозкового
кровообігу, артеріальною гіпертензією, дифузним кардіосклерозом, аритмією,
тахиформою, діабетом середньої степені тяжкості та інтенсивним помутнінням
кристаликів очей (а.с. 24,25).
рішення у справі, суд бере до уваги, що внаслідок смертельної хвороби
заповідачка перебувала під впливом тяжкої обставини, не усвідомлювала значення
своїх дій та не могла керувати ними. За таких обставин суд знаходить позовні
вимоги обґрунтованими та доведеними в судовому засіданні.

На
підставі викладеного, керуючись ст.ст. 15, 203, 225, 1220, 1221, 1223, 1257,
1261 Цивільного кодексу України, ст.ст. 212, 215-218 Цивільного процесуального
кодексу України, суд

в и р і ш
и в :

Позов
ОСОБА_3 задовольнити.

Визнати
заповіт, складений ОСОБА_5 у відношенні ОСОБА_4 на квартиру АДРЕСА_1, яка
належить ОСОБА_4 на праві приватної власності з 04 червня 2007 року, - недійсним.

Рішення
може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня його
проголошення шляхом подання до Апеляційного суду Автономної Республіки Крим
через Ялтинський міський суд заяви про апеляційне оскарження з наступним
поданням протягом двадцяти днів апеляційної скарги у порядку передбаченому
ст.ст. 294-296 ЦПК України.

Рішення
набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 223 ЦПК України. У разі
подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної
сили після розгляду справи апеляційним судом.

С у д д я
-