Справа №2- 283/ 2008
Р І Ш Е Н Н Я

ІМ Е Н Е
М    УКРАЇНИ

“
06  “
травня   2008 року
м. Звенигородка

Звенигородський
районний суд Черкаської області

в складі:

головуючого судді
Демченко В.С.

при
секретарі                         Северин
О.П.

за
участі:         позивачки                                  ОСОБА_1.

відповідача                                ОСОБА_2

Розглянувши
у відкритому попередньому судовому засіданні в залі суду м. Звенигородки
цивільну справу  провадження в якій
відкрито за позовом ОСОБА_1до  ОСОБА_2про
розірвання договору довічного утримання

в с т а
н о в и в:

Позивачка ОСОБА_1. звернулася  до суду з позовом  про
розірвання договору  довічного
утримання укладеного між нею і відповідачем ОСОБА_2. 1 жовтня  2003 року, посилаючись на те, що  відповідач з лютого 2008 року перестав
виконувати  свої обов'язки, передбачені
умовами зазначеного договору, а саме:
перестав приходити до неї, забезпечувати її харчуванням та одягом, утримувати
будинок, доглядати земельну ділянку.

Відповідач позов визнав, та пояснив, що дійсно між ним і
позивачкою 01.10.2003 року  укладено
договір довічного утримання згідно умов якого
позивачка передала йому у власність належний  їй жилий будинок, що знаходиться в АДРЕСА_1,
а він зобов'язувався  надавати їй довічно
матеріальне забезпечення.  Він належним
чином  виконував умови  вказаного договору, однак позивачку це не
влаштовує, і вона бажає розірвати договір довічного утримання.  Він не заперечує проти задоволення позову,
однак просить не стягувати судові витрати
понесені позивачкою, посилаючись на те, що його вини у недотриманні умов
договору немає.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі
можливо ухвалити у попередньому судовому засіданні.

Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні
позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж
Кодексу. Згідно  ч. 4 ст. 174 ЦПК України
в разі визнання відповідачем  позову суд
за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Матеріалами справи встановлено, що 1 жовтня 2003 року між
сторонами укладено договір згідно умов якого позивачка ОСОБА_1. , непрацездатна
за віком, передала у власність відповідача ОСОБА_2. належний їй на праві
приватної власності будинок за номеромАДРЕСА_1, за що  відповідач зобов'язався надавати позивачці
довічне матеріальне забезпечення у вигляді: забезпечення її житлом шляхом
збереження права безплатного пожиттєвого проживання у відчужуваному будинку,
забезпечення придатним для носіння одягом та взуттям, здійснення догляду та
надання необхідної допомоги, надання побутових послуг ( прання постільної
білизни один раз на10 днів, ремонт побутової техніки), забезпечення
телевізійним та телефонним зв'язком. Цей договір посвідчено 01.10.2003
року  ОСОБА_3., приватним нотаріусом
Звенигородського районного нотаріального округу , зареєстровано в реєстрі №
2178.

Згідно п.1. ч.1. ст. 755 ЦК України договір довічного
утримання може бути розірваний  за
рішенням суду на вимогу відчужувача  у
разі  невиконання або неналежного
виконання набувачем своїх обов'язків, незалежно
від його вини.

Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого
позову  не суперечить закону, не порушує
права, свободи чи інтереси інших осіб.

Суд вважає, що понесені позивачкою судові витрати в сумі
230 гривень ( 30 гривень - витрати зі сплати
ІТЗ, 200 гривень - за надання правової допомоги) стягненню на її користь
з відповідача  не підлягають, оскільки
позивачка  під час судового розгляду
справи відмовилася від їх стягнення .

Від сплати судового збору
сторони  звільнені на підставі
п.18 ст.4  Декрету Кабінету Міністрів
України від 21.01.1993 року “ Про державне мито”

На підстав ст  744,
п.1 ч.1 ст. 755 ЦК України, керуючись ст. 130, 174, 209,212 - 215 ЦПК України,
суд, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1задовольнити повністю.

Розірвати договір довічного утримання укладений 1 жовтня
2003 року між ОСОБА_1і ОСОБА_2, посвідчений 1 жовтня 2003 року ОСОБА_3.,  приватним нотаріусом Звенигородського
районного округу , зареєстрований в реєстрі № 2178,  згідно умов якого позивачка ОСОБА_1. ,
непрацездатна за віком, передала у власність відповідача ОСОБА_2. належний їй
на праві приватної власності будинок за номеромАДРЕСА_1.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення
строку подання заяви про апеляційне оскарження , якщо заяву про апеляційне
оскарження не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо
воно не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи  Черкаським апеляційним судом.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду може бути
подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на
рішення суду може бути подана протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження.  Заява про
апеляційне оскарження  та апеляційна
скарга подаються апеляційному суду
Черкаської області  через
Звенигородський районний суд. .

Суддя