overthelex/edrsr-tspk huggingface dataset:
У Х В А Л А

У Х В А Л А

І М Е Н Е М    У
К Р А Ї Н И

І М Е Н Е М    У
К Р А Ї Н И

22 лютого 2008 року                                                                                          м.
Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

в складі:

Левченка
Є.Ф.,  Лихути Л.М.,  Охрімчук Л.І.,

розглянувши
в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третьої
особи - Комунального підприємства “Харківське бюро технічної інвентаризації”
про визнання угоди купівлі-продажу квартири дійсною, за касаційною скаргою
ОСОБА_1 на рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 12 жовтня
2007 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від  27 листопада 2007 року,

в  с  т
а  н  о  в  и
л  а :

У грудні 2006 року ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_2, третьої
особи - Комунального підприємства “Харківське бюро технічної інвентаризації”
про визнання дійсною угоди за усною домовленістю між сторонами про продаж
відповідачем квартири АДРЕСА_1 у розстрочку.

Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 12 жовтня 2007
року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від               27 листопада 2007 року в
задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалені у справі судові
рішення та ухвалити нове рішення про задоволення позову, посилаючись на
порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування судом
норм матеріального права.

Колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню
з наступних підстав.

Згідно ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження судового
рішення є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм
процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе
рішення з одних лише формальних міркувань.

Відповідно
до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції перевіряє в межах
касаційної скарги правильність застосування
судом першої та апеляційної інстанції норм матеріального та
процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини,
що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими.

Встановлено,
і це вбачається з матеріалів справи, що судові рішення ухвалено з додержанням
судом норм матеріального та процесуального права і доводи скарги їх висновків
не спростовують.

Керуючись ст.ст. 331, 332, 335-337 ЦПК України, колегія суддів Судової
палати у цивільних справах Верховного Суду України,

у  х
в  а  л
и  л  а :

Касаційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
Комінтернівського районного суду м. Харкова від 12 жовтня 2007 року  та ухвалу апеляційного суду Харківської
області від 27 листопада 2007 року залишити без змін.

Ухвала
оскарженню не підлягає.

Судді

Верховного Суду України :                                                                     Левченко
Є.Ф.

Лихута
Л.М.

Охрімчук
Л.І.
Колегія суддів Судової палати у
цивільних справах Верховного Суду України у складі :
Левченка Є.Ф., Романюка Я.М., Сеніна Ю.Л.,
в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до закритого
акціонерного товариства (далі - ЗАТ) “Октант” про відшкодування збитків та
року ОСОБА_1 звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що він
є власником нежилого приміщення в будинку АДРЕСА_1 згідно договору про
інвестування будівництва, укладеного з відповідачем, мав намір здати приміщення
в оренду та отримувати доходи, однак ЗАТ “Октант” тривалий час порушувало його
права та умови договору, не передавало приміщення, чим заподіяло йому збитки та
Рішенням
Хмельницького міськрайонного суду від 27 вересня 2007 року позов задоволено
частково, постановлено стягнути з відповідача на користь позивача           73515 грн. на відшкодування збитків
(упущеної вигоди) та 500 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Рішенням
Апеляційного суду Хмельницької області від 4 грудня 2007 року рішення суду
першої інстанції скасоване та ухвалене нове рішення про відмову в задоволенні
позову.

У касаційній скарзі ОСОБА_1
просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду
першої інстанції, посилаючись на порушення апеляційним судом норм матеріального
та процесуального права.

Касаційна скарга задоволенню не
підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до
ч.2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне
застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального
права.

Доводи скарги та матеріали
витребуваної справи не дають підстав для висновку, що апеляційним судом при
розгляді справи допущені порушення норм матеріального чи процесуального права,
які передбачені ст.ст. 338 - 341 ЦПК України як підстави для скасування рішень.

Згідно з ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд
перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може
встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в
рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність чи
недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, а тому
доводи касаційної скарги в цій частині не можуть бути визнані як підстава для призначення справи до судового розгляду.

Оскаржуване судове рішення ухвалене
з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 332, 336 ЦПК України, колегія суддів Cудової палати у цивільних
справах Верховного Суду України

у  х
в  а  л
и  л  а :

Касаційну скаргу ОСОБА_1
відхилити, рішення Апеляційного суду Хмельницької області від 4 грудня 2007
року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Верховного Суду України:
Є.Ф.Левченко

Я.М.Романюк

Ю.Л.Сенін
ВЕРХОВНИЙ  СУД  УКРАЇНИ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

4 березня 2008 року
м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України у складі:

Романюка Я.М.,    Левченка Є.Ф.,
Пшонки М.П.,

розглянувши
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа на стороні
відповідача, яка не заявляє самостійних вимог - закрите акціонерне товариство
комерційного банку «ПриватБанк», про визнання договору купівлі-продажу квартири
дійсним та визнання права власності, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
апеляційного суду Тернопільської області                             від 6 листопада 2007
року,

в с т а н о в и л а :

Рішенням Шумського районного
суду від 21 червня 2007 року позов
задоволено частково. Визнано дійсним договір купівлі-продажу квартири,
укладений 15 березня 2005 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1.

Додатковим рішенням Шумського районного суду від 16 липня 2007 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у
сумі 1040 грн.

Рішенням апеляційного
суду Тернопільської області від 6 листопада 2007 року рішення та додаткове рішення районного суду скасовані та ухвалено нове,
яким у задоволенні позовних вимог відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати
рішення апеляційного суду, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, та залишити в силі рішення
районного суду.

Згідно ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження судового
рішення є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення
норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час
розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги
правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати
доведеним обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу,
про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено, і це вбачається з матеріалів справи, що оскаржуване рішення
постановлене з додержанням судом норм матеріального та процесуального права і
підстави для його скасування відсутні.

Наведені у касаційній скарзі доводи висновків судів не спростовують.

Касаційна скарга підлягає відхиленню, а оскаржуване рішення - залишенню без
змін.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити і залишити рішення
апеляційного суду Тернопільської області від 6 листопада 2007 року без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді

Верховного Суду України
Я.М. Романюк

Є.Ф.
Левченко

М.П. Пшонка
У х в а л а

іменем
україни

28 лютого 2008  року

м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Пшонки М.П.,                 Костенка А.В.,             Прокопчука Ю.В.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи - ОСОБА_4,
Херсонська товарна біржа “Ізумруд”, про визнання договору купівлі-продажу
недійсним. за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення апеляційного суду
Херсонської області від 19 грудня 2007 року,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Комсомольського районного суду м. Херсона від 27 серпня 2007 року
позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено. Поновлено позивачці строк позовної давності,
визнано недійсним договір купівлі-продажу будинку  АДРЕСА_1. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_3 1 500 грн. Судові витрати стягнуто солідарно з відповідачів на користь
позивачки.

Рішенням апеляційного суду Херсонської області від 19 грудня 2007 року
рішення районного суду скасовано, ухвалено нове рішення, яким у задоволенні
позову ОСОБА_1 відмовлено.

У
касаційній скарзі ОСОБА_1 порушує питання про скасування  рішення апеляційного суду та залишення в силі
рішення суду першої інстанції, мотивуючи свою вимогу порушенням судом норм
матеріального та процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія
суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в
касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування
судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального
права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що рішення апеляційного
суду ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права,
відсутні передбачені статтею 338 ЦПК України підстави для обов'язкового
скасування судового рішення.

Наведені в касаційній скарзі доводи висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. 332, 337 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у
цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

Касаційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити, а рішення апеляційного суду Херсонської області від
19 грудня 2007 року залишити без зміни.

Ухвала
оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

Пшонка М.П.                     Костенко
А.В.                      Прокопчук Ю.В.
У Х В А Л А І М Е Н Е М   У К Р
А Ї Н И

11 лютого 2008 року
м. Київ

Суддя Судової палати у цивільних справах Верховного Суду
України

Патрюк М.В.

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення
Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 31 жовтня 2007 року
та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 12 грудня 2007 року в
справі за позовом ОСОБА_1  до сільськогосподарського
виробничого кооперативу (далі - СГВК) “Україна”, третя особа - управління
Пенсійного фонду України в Первомайському районі Харківської області, про
зобов'язання виконання певних дій та відшкодування моральної шкоди,

в  с
т  а  н  о  в
и  в :

У липні 2007 року ОСОБА_1 звернувся в суд із
вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що з семи років працював у колгоспі
“Більшовик”, правонаступником якого є СГВК “Україна”. За результатами його
письмових звернень відповідачем відмовлено позивачу у видачі довідки про стаж
роботи за період з 1953 року по 1968 роки у зв'язку з тим, що документи щодо
роботи ОСОБА_1 в колгоспі є тільки за період з 1960 по 1968 роки, а також
відмовлено в ознайомленні з архівними розрахунково-платіжними відомостями.
Неправомірними діями відповідача йому було завдано моральної шкоди. Просив суд
зобов'язати відповідача видати йому достовірну довідку про його роботу в
колгоспі “Більшовик”, ознайомити його з даними розрахунково-платіжних
відомостей та стягнути з відповідача на його користь 5 000 грн. на
відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Первомайського міськрайонного суду Харківської
області від 31 жовтня 2007 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду
Харківської області від 12 грудня 2007 року, в задоволенні позовних вимог  ОСОБА_1 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати судові
рішення суду з підстав порушення судами норм матеріального та процесуального
права із ухваленням нового рішення, яким задовольнити його позовні вимоги.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з
таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 328 ЦПК України суддя
відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є
необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки
матеріалів справи.

Із оскаржуваних судових рішень, доданих до них
матеріалів  вбачається, що скарга є  необґрунтованою і наведені в ній доводи не
дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначених
судових рішень.

Керуючись пунктом 5 частиною 3 статті 328 ЦПК України

у  х
в  а  л
и  в :

У відкритті касаційного провадження у справі за позовом
ОСОБА_1 до сільськогосподарського виробничого кооперативу “Україна”, третя
особа - управління Пенсійного фонду України в Первомайському районі Харківської
області, про зобов'язання виконання певних дій та відшкодування моральної шкоди
відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити
ОСОБА_1.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Верховного Суду
України                                                         М.В. Патрюк
У Х В А Л А

І М Е
Н Е М   У К Р А Ї Н И

Суддя Верховного Суду України Ярема А.Г., розглянувши 27
лютого    2008 року касаційну скаргу  ОСОБА_1 на ухвалу Апеляційного суду
Дніпропетровської області від 12 грудня 2007 року в справі за позовом ОСОБА_1
до виконавчого комітету Бабушкінської районної ради про визнання права
власності на будинок,

в
с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду із
зазначеним позовом, посилаючись на те, що
2 липня 1950 року між її батьком -          ОСОБА_2, та міським житловим
управлінням виконавчого комітету міської ради депутатів трудівників було
укладено договір на право будівництва будинку та безстрокового користування
земельною ділянкою.

ОСОБА_2 збудував будинок, але не
оформив у встановленому порядку введення його в експлуатацію.

Просила визнати за нею право
власності на вказаний будинок.

Рішенням Бабушкінського районного
суду м. Дніпропетровська від 21 квітня 2006 року позов задоволено.

Ухвалою Апеляційного суду
Дніпропетровської області від                      12 грудня 2007 року  зазначене рішення суду першої інстанції
скасовано й справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

У обгрунтування касаційної скарги
ОСОБА_1 посилається на невідповідність висновків судів обставинам справи,
неправильне застосування норм матеріального і порушення норм процесуального
права та ставить питання про скасування ухвали апеляційного суду й залишення в
силі рішення суду першої інстанції.

У відкритті касаційного провадження
у даній справі слід відмовити.

За змістом
ч. 1 ст. 335 ЦПК України    суд касаційної
інстанції не  може  встановлювати або (та) вважати доведеними  обставини,
що  не  були  встановлені  в  рішенні  судів першої та апеляційної інстанції чи відкинуті   ними,
вирішувати   питання   про   достовірність  або недостовірність того чи іншого доказу та  про перевагу одних доказів над іншими.

Доводи касаційної скарги  і зміст оскаржуваної ухвали не дають підстав
для висновку про те, що судом допущено порушення норм  процесуального або неправильне застосування
норм матеріального права, яке призвело до неправильного вирішення справи, та
зазначені доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Відповідно до п.  5
ч. 3  ст. 328   ЦПК України, у разі якщо касаційна скарга є
необгрунтованою і викладені  в ній доводи
не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, суддя-доповідач
відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі.

Керуючись ст. 328  ЦПК України,

у х в а л и в :

У відкритті касаційного провадження в справі за позовом
ОСОБА_1 до виконавчого комітету Бабушкінської районної ради про визнання права
власності на будинок за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Апеляційного суду
Дніпропетровської області від 12 грудня 2007 року відмовити.

Копію ухвали разом з доданими до
касаційної скарги матеріалами направити особі, яка подавала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя
Верховного Суду України                                             А.Г. Ярема
Колегія суддів Судової палати у
цивільних справах Верховного Суду України у складі :
Левченка Є.Ф., Романюка Я.М., Сеніна Ю.Л.,
в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, комунального підприємства по утриманню житлового господарства
Солом'янського району м. Києва про відшкодування матеріальної та моральної
року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до              ОСОБА_2 про відшкодування
матеріальної шкоди, посилаючись на те, що
8 березня 2006 року з вини відповідача сталося залиття її квартири, чим
їй заподіяна матеріальна шкода.
стягнути 5510 грн. на відшкодування шкоди.
Судом до участі в
справі як відповідачів залучено ОСОБА_3, ОСОБА_4, комунальне підприємство по
утриманню житлового господарства Солом'янського району м. Києва.
доповнила позов вимогами про відшкодування моральної шкоди і просила стягнути
4000 грн. на її відшкодування.
Рішенням
Солом'янського районного суду м. Києва від 7 грудня 2006 року, залишеним без
змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 23 березня 2007 року, позов
задоволено частково, постановлено стягнути на користь позивачки солідарно з
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 5510 грн. на відшкодування матеріальної шкоди; в
задоволенні решти позовних вимог до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та позову до
комунального підприємства по утриманню житлового господарства Солом'янського
району м. Києва відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_3
просить скасувати ухвалені в справі судові рішення та ухвалити нове рішення,
посилаючись на їх незаконність, необґрунтованість та порушення судами норм
процесуального права.

Касаційна скарга задоволенню не
підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до
ч.2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне
застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального
права.

Доводи скарги та матеріали
витребуваної справи не дають підстав для висновку, що судами при розгляді
справи допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які
передбачені ст.ст. 338 - 341 ЦПК України як підстави для скасування рішень.

Згідно з ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд
перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може
встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в
рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність чи
недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, а тому
доводи касаційної скарги в цій частині не можуть бути визнані як підстава для призначення справи до судового розгляду.

Оскаржувані судові рішення ухвалені
з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 332, 336 ЦПК України, колегія суддів Cудової палати у цивільних
справах Верховного Суду України

у  х
в  а  л
и  л  а :

Касаційну скаргу ОСОБА_3
відхилити, рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 7 грудня 2006
року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 23 березня 2007 року залишити без
змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Верховного Суду України:
Є.Ф.Левченко

Я.М.Романюк

Ю.Л.Сенін
Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду
Головуючого - Сеніна Ю.Л.,
Суддів:   Левченка Є.Ф., Лихути Л.М.,
розглянувши скаргу ОСОБА_1 про
перегляд у зв'язку з винятковими обставинами рішення Біляївського районного
суду від 18 квітня 2005 року, ухвали Апеляційного суду Одеської області від 16
серпня 2005 року та ухвали Апеляційного суду Харківської області від 30 липня
2007 року, постановлених у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору
дарування недійсним,
Рішенням Біляївського районного
суду від 18 квітня 2005 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду
Одеської області від 16 серпня 2005 року, в задоволенні зазначеного позову відмовлено.

Ухвалою Апеляційного суду
Харківської області від 30 липня 2007 року касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилено,
ухвалені в справі судові рішення залишено без змін.

Справа за касаційною скаргою була
розглянута в касаційному порядку Апеляційним судом Харківської області, який
виконував функції касаційної інстанції відповідно до Закону України “Про
внесення змін до Закону України “Про судоустрій України” щодо забезпечення
касаційного розгляду цивільних справ” від 22 лютого 2007 року № 697-V.

ОСОБА_1 звернулася до Верховного
Суду України зі скаргою про перегляд ухвалених у справі судових рішень у
зв'язку з винятковими обставинами, посилаючись на неоднакове застосування
судами одних і тих самих положень закону.

Колегія суддів вважає, що в допуску скарги до
провадження в зв'язку з винятковими обставинами та витребуванні справи слід
відмовити, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 354 ЦПК України судові
рішення у цивільних справах можуть бути переглянуті в зв'язку з винятковими
обставинами після їх перегляду в касаційному порядку, якщо вони оскаржені з
мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одного і
того самого положення закону; визнання судового рішення міжнародною судовою
установою, юрисдикція якої визнана Україною, таким, що порушує міжнародні
зобов'язання України.

Доводи скарги ОСОБА_1 та зміст доданих до
скарги матеріалів - копії постанови президії Київського обласного суду від 18
лютого 1993 року, копій ухвал Верховного Суду України від 27 квітня 2006 року,
від 12 липня 2006 року, від 28 лютого 2007 року, не дають підстав для висновку
про наявність передбачених ст. 354 ЦПК України підстав для перегляду рішень у
зв'язку з винятковими обставинами.

Керуючись ст. 356 ЦПК України, колегія суддів Cудової палати у цивільних
справах Верховного Суду України

у  х
в  а  л
и  л  а :

У допуску скарги ОСОБА_1 до
провадження в зв'язку з винятковими обставинами та витребуванні справи за
позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання
договору дарування недійсним - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий -
Ю.Л.Сенін

Судді:
Є.Ф.Левченко

Л.М.Лихута

Н.П.Лященко

Л.І.Охрімчук

Ю.В.Прокопчук

Я.М.Романюк