РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22
січня 2008  року
Справа
№ 2-2514/08

Приморський районний суд м. Одеси в складі :

головуючого
судді                        Турецької
І.О.

при
секретарі                                Скоріній
Т.С.

за
участю представника позивача - Чуприни Л.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за
позовом

Комунального підприємства „Теплопостачання міста Одеси”

до ОСОБА_1

про стягнення заборгованості, за спожиту теплову енергію

ВСТАНОВИВ:

Викладення
позиції відповідачки ОСОБА_1:

Відповідачка в судовому засіданні позов не визнала, пояснивши при цьому, що
дійсно вона не оплачує за теплопостачання та гарячу воду, так як дані послуги подаються неналежної якості, а саме батареї в квартирі ледве теплі,
а гаряча вода майже весь час відсутня.

Тому, відповідачка вважає, що не повинна оплачувати за теплову енергію та
гаряче водопостачання.

В обґрунтування своїх доводів відповідачка надала суду: акт-претензію,
з якого вбачається, що погана подача гарячої води сталася через неправильне
підключення гарячого водопостачання на будинок, а незадовільна робота системи
опалення сталася через не відрегулювання
системи опалення; заяву мешканців будинку про
відсутність опалення та гарячого водопостачання в будинку; лист директора
Одеських теплових мереж про зниження оплати за опалення та гаряче
водопостачання.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'являвся, зі слів його матері
ОСОБА_1, на протязі тривалого часу не проживає у вказаній квартирі, так як знаходиться
за кордон де працює.

Сторони погодилися розглядати справу у відсутності відповідача ОСОБА_2, так
як його явка до судового засідання є неможливою.

Викладення
позиції представника позивача:

КП „Теплопостачання міста Одеси” звернувшись з даним позовом просила
стягнути з відповідачів солідарно заборгованість за спожиті послуги опалення та
гарячого водопостачання у розмірі 1 241 гривня 78 копійок.

Після пояснень ОСОБА_1, представник змінив позовні вимоги, так як вважає,
через те, що ОСОБА_2 тривалий час не проживає в квартирі і не користується
послугами, то заборгованість належить стягувати лише з відповідачки ОСОБА_1

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідачі є власниками квартири
АДРЕСА_1, яку вони забезпечують тепловою енергією. Відповідачі своєчасно не
здійснюють оплату за спожиті послуги з опалення та гарячого водопостачання у
повному обсязі, у зв'язку з чим на період з березня 2003 року по вересень 2007
року виникла заборгованість у вказаному розмірі.

Свої вимоги представник позивача обґрунтовує наступними доказами: довідкою
про склад сім'ї та прописку, реєстром нарахувань та оплат.

Мотивувальна частина рішення:

Суд з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, приходить до
наступного.

Судом встановлено, що відповідачі є власниками квартири АДРЕСА_1.

В даній квартирі проживає лише відповідачка ОСОБА_1, так як відповідач
ОСОБА_2 проживає за кордоном, де працює.

Позивач є постачальником тепла відповідно до ЗУ „Про житлово-комунальні
послуги”, а відповідачка є споживачем даної послуги.

На думку суду, між сторонами, відповідно до ст. 526 ЦК України,  виникли договірні зобов'язання, які в
порушення вимог ст.530 ЦК України, не виконувалися відповідачкою належним чином
у встановлений строк.

Відповідно до ст. 714 ЦК України, за договором постачання енергетичними та
іншими ресурсами, одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій
стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені
договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих
ресурсів.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем надавались відповідачці
послуги по постачанню тепла та гарячого водопостачанню, а відповідачка в
порушення вимог вищевказаної статті не оплачували вартість вказаної послуги.

Що стосується доказів наданих відповідачкою, а саме акту-притензії, на
підставі якого вона вважає, що не повинна оплачувати за опалення та гаряче
водопостачання, то суд не може звільнити відповідачку від оплати вказаних
послуг, так як згідно реєстру нарахувань по оплаті за опалення, за листопада
2001 р. знижено на 70 %, в грудні на 13 %, за жовтні взагалі не проводилися, а
за гаряче водопостачання за листопад 2001 р. знижено на 20 %.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідачка, в порушення
вищевказаних норм закону, не здійснювала оплату за опалення та гаряче
водопостачання.

Відповідно до ст. 257 ЦК України, строк позовної давності становить три
роки.

Тому, суд вважає, що вимоги позивача по стягненню заборгованості за період
з березня 2003 року, з урахуванням вимог вказаної вище статті, підлягають
частковому задоволенню, так як позивачем не представлені докази поважності
пропуску встановленого трирічного строку позовної давності.

Застосовуючи строк позовної давності, суд вважає необхідним стягнути з
відповідачки на користь позивача заборгованість за опалення та гаряче
водопостачання за період з травня 2004 року по вересень 2007 р. в розмірі  809,18 грн.

Також підлягають задоволенню вимоги позивача про стягнення з відповідачів
судових витрат у вигляді оплати інформаційно технічного забезпечення в розмірі
30 грн.

Крім того, у зв'язку з тим, що позивач згідно рішення Одеської міської
ради, звільнений від сплати судового збору, суд вважає необхідним стягнути з
відповідачки на користь держави судовий збір в розмірі 51,00 грн.

Керуючись ст.ст.10,11,213,214,215,216,217,218  ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Комунального підприємства „Теплопостачання міста Одеси”  задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства „Теплопостачання
міста Одеси”  заборгованість в сумі 809
(вісімсот дев'ять) гривень 18 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства „Теплопостачання
міста Одеси” витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в
розмірі 30 (тридцять) гривень.

Стягнути  з ОСОБА_1 на користь
держави судовий збір у розмірі 51 (п'ятдесят одна) гривня.

Рішення суду набирає
законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження,
якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про
апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк,
встановлений ст.294 ЦПК України, рішення суду набирає законної сили після
закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя