Справа
№2-250/2008 рік
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М     У К Р А Ї Н И

17.06.2008
року        Комунарський районний суд
міста Запоріжжя у складі:

головуючого-судді                Батрак
І.В.

при секретарі                        Курман
А.І.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в приміщенні
суду в місті Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя
особа Орган опіки та піклування Комунарської районної адміністрації про
усунення перешкод у здійсненні права користування майном, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач
ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2, третя особа Орган опіки та піклування
Комунарської районної адміністрації про усунення перешкод у здійсненні права
користування майном в якому зазначив, що на підставі договору купівлі-продажу
від 25.06.2000 року ним та відповідачкою по справі було придбано квартиру
АДРЕСА_1.

Рішенням
Апеляційного суду Запорізької області від 20.09.2006 року за позивачем визнано
право власності на &frac12; частину
зазначеної квартири. Рішення набуло чинності 20.09.2006 року.

Протягом
вересня - жовтня 2006 року, після прийняття рішення апеляційним судом позивач
неодноразово намагався вселитися в належну йому частину квартири, але
відповідачка перешкоджає його вселенню, двері не відмикає, надати екземпляр
ключів відмовилася.

В
судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та суду пояснив, що в
період шлюб ним та відповідачкою ОСОБА_2 ними як подружжя  за спільні кошти була придбана трикімнатна
квартира АДРЕСА_1. Рішенням Комунарського районного суду міста Запоріжжя від
07.06.2006 року в задоволенні позову ОСОБА_1до ОСОБА_2 про визнання частки
майна особистою приватною власністю подружжя відмовлено, зустрічний позов
ОСОБА_2 до ОСОБА_1про розподіл майна, що є спільною сумісною власністю подружжя
та визнання права власності на квартиру задоволений частково.

Рішенням
апеляційного суду Запорізької області від 20.09.2006 року Рішення Комунарського
районного суду міста Запоріжжя від 07.06.2006 року по цій справі скасовано та
постановлено нове рішення наступного змісту:

«Позов ОСОБА_1до
ОСОБА_2 про визнання частки майна особистою приватною власністю подружжя
задовольнити.

Визнати за
ОСОБА_1право власності на &frac12;
частку квартири АДРЕСА_1.

Визнати за
ОСОБА_2 право власності на &frac12;
частку квартири АДРЕСА_1.

Позов ОСОБА_2
про розподіл майна та визнання права власності на квартиру залишити без
задоволення.

На цей час
позивач створив нову сім`ю, у
нього немає іншого житла, та він вимушений знімати житло для своєї родини.
Відповідачка перешкоджає його вселенню, змінила замки, ключі йому не надає.

Просить суд забов`язати ОСОБА_2 не
чинити йому перешкоди в користуванні належною йому часткою квартири АДРЕСА_1,
та вселити його у вищевказану квартиру.

Відповідачка
ОСОБА_2 в судовому засіданні з позовом не згодна в повному обсязі та суду
пояснила, що відповідно до рішення Комунарського районного суду міста Запоріжжя
від 07.06.2006 року суд визнав за нею право власності на 7/8 часток квартири
АДРЕСА_1, за позивачем суд визнав право власності на 1/8 частку вищевказаної
квартири. Рішенням апеляційного суду Запорізької області від 20.09.2006 року
вищевказане рішення скасовано та постановлено нове рішення, з яким вона не
згодна та оскаржувала його до Верховного Суду України. В січні 2007 року
Верховний суд України залишив без змін рішення Апеляційного суду Запорізької
області від 20.09.2006 року. Однак з прийнятим рішення вона не згодна та
вимушена в подальшому його оскаржувати. Відповідачка вважає що не має
можливості позивачу вселятися в квартиру, так як це суперечить інтересам
неповнолітньої доньки, при винесенні рішення не враховувалися інтереси доньки,
та просить суд відмовити в задоволенні позову.

Представник
третьої особи Орган опіки та піклування Комунарської районної адміністрації
Петренко Г.Ф. з позовом не згодна та суду пояснила, що суд при винесенні
рішення повинен враховувати інтереси неповнолітньої дитини ОСОБА_3, яка також
мешкає у спірній квартирі, та вважає вселення позивача буде суперечить
інтересам дитини.

Вивчивши
матеріали справи, вислухавши пояснення позивача, відповідача, представника
третьої особи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних
підстав.

На підставі
ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджується своїм майном
за власним бажанням. Власник має право виконувати відносно свого майна будь-які
дії, які не суперечать діючому законодавсту.

Відповідно до ст.391 ЦК України, власник має право
вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження
своїм майном.

Як встановлено у
судовому засіданні сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 15.08.1997
року, та в період шлюбу, 25.06.2000 року ними була придбана квартира АДРЕСА_1.

Рішенням
Комунарського районного суду міста Запоріжжя від 07.06.2006 року в задоволенні
позову ОСОБА_1до ОСОБА_2 про визнання частки майна особистою приватною
власністю подружжя відмовлено, зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1про розподіл
майна, що є спільною сумісною власністю подружжя та визнання права власності на
квартиру задоволений частково.

Рішенням
апеляційного суду Запорізької області від 20.09.2006 року Рішення Комунарського
районного суду міста Запоріжжя від 07.06.2006 року по цій справі скасовано та
постановлено нове рішення наступного змісту:

«Позов ОСОБА_1 о
ОСОБА_2 про визнання частки майна особистою приватною власністю подружжя
задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1право
власності на &frac12; частку
квартири АДРЕСА_1.

Визнати за
ОСОБА_2 право власності на &frac12;
частку квартири АДРЕСА_1.

Позов ОСОБА_2
про розподіл майна та визнання права власності на квартиру залишити без
задоволення.

Рішенням
Верховного суду України рішення апеляційного суду Запорізької області від
20.09.2006 року залишено без змін.

На цей час
позивач не має можливості користуватися своєю &frac12; частиною квартири, так як
відповідачка ОСОБА_2 чинить йому перешкоди в користуванні частиною квартири,
при цьому змінила замки та екземпляр ключів йому не надала. У позивача є сім`я
та маленька дитина, у нього немає іншого житла, та позивач вимушений постійно
знімати житло для своєї родини.

Таким чином,
позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, та суд вважає необхідним
забов`язати ОСОБА_2 не чинити ОСОБА_1перешкоди в користуванні &frac12; частиною
квартири АДРЕСА_1, та вселити позивача в вищевказану квартиру.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 131, 214,
215, 218 ЦПК України,
ст.ст. 319, 391 ЦК
України, суд, -

В
И Р І Ш И В:

Цивільний позов ОСОБА_1
до ОСОБА_2, третя особа Орган опіки та піклування Комунарської районної
адміністрації про усунення перешкод у здійсненні права користування майном
задовольнити.

Збов`язати ОСОБА_2 не
чинити ОСОБА_1 перешкоди в користуванні &frac12; частиною квартири АДРЕСА_1.

Вселити ОСОБА_1
в квартиру АДРЕСА_1.

Рішення може
бути оскаржене до апеляційного суду Запорізької області шляхом надання заяви
про апеляційне оскарження рішення суду протягом десяти днів з дня проголошення
рішення, та надання апеляційної скарги на рішення суду протягом двадцяти днів
після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя: