Апеляційний суд Кіровоградської області
-----------------------------------------------------------------------------------------------
Справа №22-1127/ 2008р.        Головуючий у першій інстанції  Петушков С.А.
Категорія  5,20                         Доповідач  Черниш Т.В.
3 липня 2008 року     Колегія суддів
судової палати в цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області в
головуючого - Бубличенко В.П.,
суддів - Черниш Т.В.,
секретарі  Шевченко Н.П.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кіровограді цивільну справу за апеляційними  скаргами ОСОБА_1, ОСОБА_2на рішення
Олександрійського міськрайонного суду від 2 квітня 2008року,
2 грудня  2004 року ОСОБА_1звернувся
з позовом до ОСОБА_3про поділ спадкового майна та визнання права власності.
Позовні вимоги  обґрунтовував тим,
що  ІНФОРМАЦІЯ_1. померла його та
відповідачки мати -ОСОБА_6. Після її смерті залишився будинок, розташований в
АДРЕСА_1, в якому йому за поданою в нотаріальну контору заявою про прийняття
спадщини належить 1/3, а  відповідачці,
на користь якої від своєї частки в спадщині відмовився їхній брат ОСОБА_5.,
належить 2/3 частини. Посилаючись на те, що свідоцтва про право на спадщину
вони не отримували, після смерті матері в будинку ніхто не проживає, спільне
користування будинком неможливе,
відповідачка забезпечена житлом, а він потребує  покращання житлових  умов, позивач просив позов задовольнити,
припинити право власності ОСОБА_3. на 2/3 частини спірного будинку, а за ним
визнати право власності на весь будинок, стягнувши з нього на користь
відповідачки компенсацію її частки в розмірі 7666грн.66 коп.
Олександрійський міськрайонний суд
рішенням від 31 січня 2005р. позов ОСОБА_1. задовольнив, а ухвалою від 10
жовтня 2007 року  це рішення скасував за
заявою відповідачки про його перегляд за нововиявленими обставинами.

13 грудня 2007 року ОСОБА_3пред'явила зустрічний позов  про визнання недійсним договору
купівлі-продажу спірного будинку, укладеного 15 листопада 2005р. між
ОСОБА_1.  та  ОСОБА_2. мотивуючи вимоги тим, що  рішення суду від 31 січня 2005р., яким було
визнано право відповідача на будинок, скасовано, тому такий правочин є
нікчемний. Крім того, просила стягнути з ОСОБА_1. на її користь 2000 грн. на
відшкодування моральної шкоди, заподіяної порушенням її права власності.

Рішенням Олександрійського міськрайонного суду від 2 квітня 2004 року в
задоволені позовних вимог ОСОБА_1. відмовлено, зустрічний позов задоволено
частково: визнано недійсним договір купівлі-продажу будинку, укладений 15
листопада 2005р. між ОСОБА_1. та ОСОБА_2., зобов'язано відповідачів повернути
все утримане за договором. Кошти в сумі 7666,66грн., внесені  на депозит суду ОСОБА_1., йому повернуті. З
нього на користь ОСОБА_3. стягнуто судові витрати.

На зазначене рішення відповідачі за зустрічним позовом подали апеляційні
скарги, в яких, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального
права, ставили питання про скасування рішення. ОСОБА_1. зазначав, зокрема, що
суд незаконно скасував своє рішення від 31 січня 2005р, а при ухваленні
рішення, що оскаржується, не з'ясував фактичні обставини справи, не дав
належної юридичної оцінки його доводам про обґрунтованість вимог про припинення
права спільної часткової власності на спірний будинок; не мав правових підстав
для задоволення зустрічного позову ОСОБА_3.

ОСОБА_2.  вимоги апеляційної скарги
мотивував тим, що суд не викликав його в судове засідання і розглянув  справу за його відсутності.

В судовому засіданні апеляційної інстанції апелянти повністю підтримали
доводи апеляційної скарги, ОСОБА_3. ці доводи не визнавала.

Перевіривши за матеріалами справи рішення суду в межах, визначених ст. 303
ЦПК України, заслухавши пояснення сторін, колегія суддів визнає, що апеляційні
скарги підлягають частковому задоволенню, а рішення суду-скасуванню з таких
підстав.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним
і обґрунтованим.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 1 постанови від 29 грудня
1976 року №11 «Про судове рішення», рішення є законним тоді, коли суд,
виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно
перевіривши обставини, вирішив справу відповідно до норм матеріального права,
що підлягають застосуванню до  спірних
правовідносин.

Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, що
мають значення для цієї справи, висновки суду про встановлені обставини і
правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності та підтверджуються
достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Рішення, що оскаржується, таким вимогам не відповідає.

Прийнявши в судовому засіданні 13 березня 2008 року зустрічну позовну заяву
ОСОБА_3., суд після з'ясування обставин та дослідження доказів відклав розгляд
справи на 28 березня, а потім на 2 квітня і того ж дня розглянув її у
відсутності відповідача ОСОБА_2., зазначивши в рішенні, що той до суду не
з'явився.

Між тим, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2., до якого  пред'явлений зустрічний позов, не було
повідомлено належним чином про час та місце
жодного з  судових засідань,
проведених після 13 березня. В справі відсутні відомості про направлення та
вручення йому судових  повісток
відповідно до вимог ст. 74, 76 ЦПК. Ці обставини, як свідчать технічні записи
та журнали судових засідань від13, 28 березня та 2 квітня, не досліджувались.

Розглянувши всупереч вимогам ст. 169 ЦПК справу за відсутності відповідача,
належним чином не повідомленого про час і місце судового засідання, суд
позбавив його можливості реалізувати свої процесуальні права, передбачені
ст.ст. 27, 31 ЦПК, зокрема, брати участь в судовому засіданні, надати свої
доводи та клопотання тощо.

Таке процесуальне порушення
відповідно до  п.3 ч.1 ст.311 ЦПК
України є безумовною підставою для скасування рішення суду і направлення справи
на новий розгляд. Оскільки зустрічний позов про визнання недійсним договору
купівлі-продажу пов'язаний з первісним позовом ОСОБА_1., при вирішенні якого
суд також допустив неповноту у з'ясуванні обставин справи, характеру спірних
правовідносин, рішення підлягає скасуванню в повному обсязі.

При новому розгляді справи суду першої інстанції необхідно усунути
зазначені недоліки, визначитись щодо підстав позову, з'ясувати фактичні
обставини справи, дати належну юридичну
оцінку доводам та запереченням сторін, наданим ними доказам і вирішити
справу відповідно до вимог закону.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 303, 307, п. 3 ч. 1 ст. 311,
ст. ст. 313-315 ЦПК України, колегія суддів

У  Х
В  А  Л
И  Л  А:

Апеляційні скарги задовольнити частково.

Рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 2
квітня 2008 року скасувати.

Цивільну справу направити на новий розгляд до того ж суду іншим суддею.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення  і може бути оскаржена шляхом подачі
касаційної скарги до Верховного Суду України протягом двох місяців.

Головуючий

Судді