Справа № 22Ц-3545/2008
Головуючий в 1 інстанції Волчко А.Я.
Категорія 20                                                                                                                                                                                                Доповідач в 2 інстанції Яворський М.А.
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

20
жовтня 2008 року                                                                                                                        м. Київ

Колегія  суддів
судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у
складі:

Головуючого судді:                                          Яворського М.А,

суддів:                                                                   Воробйової Н.С., Волохова Л.А.

при секретарі                                                     Рудзінській А.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні апеляційного суду Київської області матеріали цивільної
справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне
рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від  28 травня 2008 року в цивільній справі за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_1 за участю третіх осіб: Суб'єкта підприємницької діяльності
„Маюк Ольга Ростиславівна", Товариство з обмеженою відповідальністю
„Київський регіональний інститут земельної реформи" про стягнення суми,
отриманої за договором та неустойки у вигляді штрафу,

ВСТАНОВИЛА:

В серпні 2007 року позивачкаОСОБА_2
звернулась з позовом до ОСОБА_1. та просила постановити рішення, яким стягнути
з відповідачки по справі суму подвійного завдатку в розмірі 1111000 грн.,
мотивуючи свої вимоги тим, що 05.06.2007 року між нею та відповідачкою у справі
було укладено попередній договір продажу земельної ділянки за АДРЕСА_1.
Відповідно до вимог п.7 попереднього договору від 05.06.2007 року до підписання
цього договору ОСОБА_1 отримала суму завдатку у розмірі 555000 (п'ятсот
п'ятдесят п'ять тисяч) гривень 00 копійок. Також позивач зазначила, що між нею
та ОСОБА_1. 10.07.2007 року було укладено договір про внесення змін до
попереднього договору від 05.06.2007 року, відповідно до умов якого сторони
зобов'язуються укласти основний договір не пізніше 20.08.2007 року, а у разі
невиконання ОСОБА_1. своїх зобов'язань, вона повинна буде сплатити їй  1111000 (один мільйон сто одинадцять тисяч)
гривень 00 копійок . Після закінчення строку виконання умов попереднього договору
позивач у справі надіслала відповідачеві телеграму з проханням укласти з нею
договір купівлі-продажу земельної ділянки. Позивач стверджувала, що з вини
ОСОБА_1. основний договір купівлі-продажу земельної ділянки за АДРЕСА_1, в
строк укладено не було, тому просила суд стягнути з відповідачки на її користь
подвійний завдаток у розмірі 1111000 (один мільйон сто одинадцять тисяч)
гривень 00 копійок

Рішенням Києво-Святошинського
районного суду Київської області від 29 вересня 2007 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1. на користь
позивачаОСОБА_2 отриману за попереднім договором суму авансу у розмірі  555'500 гривень  та неустойку у вигляді штрафу за не виконання
зобов'язання за попереднім договором стосовно укладення основного договору купівлі-продажу земельної ділянки за АДРЕСА_1, у розмірі 555'500 гривень, а всього у розмірі
1'111'000  гривень .

Судові витрати у справі у розмірі
1730 гривень  покладено на ОСОБА_1

Ухвалою Києво-Святошинського
районного суду Київської області від 03 липня 2008 року в задоволенні заяви
відповідачки ОСОБА_1. про перегляд заочного рішення відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідачка по
справі ОСОБА_1, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм
процесуального законодавства та неправильне застосування норм матеріального
права  просить рішення  суду першої інстанції  про задоволення позовних вимог  відмовити та ухвалити нове рішення про повну
відмову у задоволенні позовних вимогОСОБА_2,
обґрунтовуючи свої доводи тим, що позивачка ухилилася від укладення
основного договору купівлі-продажу земельної ділянки, а тому відповідно до
вимог ст. 571 ЦК України сума завдатку повинна бути залишена у продавця.

Під час судового розгляду в
апеляційній інстанції представник відповідачки по справі ОСОБА_3подану
апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити скасувавши оскаржуване
рішення суду.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді - доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апелянтів,
вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних
підстав.

Відповідно до ст. 309 Цивільного
процесуального кодексу України підставами для скасування рішення суду першої
інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є порушення або неправильне застосування норм матеріального
або процесуального права. Норми матеріального права вважаються порушеними або неправильно
застосованими, якщо застосовано закон, який не поширюється на ці
правовідносини, або не застосовано закон, який підлягав застосуванню.

Судом першої інстанції  при розгляді
справи встановлено, що 05.06.2007 року між ОСОБА_1. таОСОБА_2 було
укладено попередній договір, відповідно до умов якого сторони договору
зобов'язались у термін до 10.07.2007 року укласти основний договір
купівлі-продажу земельної ділянки за АДРЕСА_1 (а.с.6).

У п.2 зазначеного вище попереднього
договору визначено ціну продажу відповідачем у справі позивачу земельної
ділянки за АДРЕСА_1, яка становить 686000 грн. 00 копійок, що еквівалентно
136000 доларів США за офіційним курсом, встановленим Національним банком України
(а.с.6).

Відповідно до п.7 попереднього
договору від 05.06.2007 року ОСОБА_1 одержала відОСОБА_2 в рахунок оплати за
земельну ділянку за АДРЕСА_1, грошову суму у розмірі 555500 грн., що на день
укладення вказаного договору є еквівалентом суми 110000  доларів США (а.с.6).

10.07.2007 року між ОСОБА_1.
таОСОБА_2 було укладено договір про внесення змін до попереднього договору від
05.06.2007 року, укладеного між цими ж сторонами. Відповідно до умов
вищезазначеного договору сторони зобов'язались укласти основний договір
купівлі-продажу зазначеної земельної ділянки в термін до 20.08.2007 року.

Вирішуючи вказаний цивільний спір
та, задовольняючи в повному обсягу позовні вимогиОСОБА_2 суд першої інстанції
виходив із того, що відповідачка по справі ОСОБА_1 без поважних причин
ухилилася від укладення основного договору купівлі-продажу земельної ділянки, а
тому зобов'язана повернути позивачці отриманні за попереднім договором грошові
кошти в сумі 555'500 грн., а також неустойку у вигляді штрафу в розмірі 100%
внесеної суми грошових коштів тобто ще 555500 грн.

Колегія суддів вважає, що висновок
суду першої інстанції в частині стягнення із відповідачки на користь позивачки
суми переданого нею авансу в розмірі 555'500 грн. є законним та обґрунтованим
оскільки як вбачається з матеріалів вказаної справи зобов'язання  по укладенню основного договору
купівлі-продажу земельної ділянки АДРЕСА_1 між сторонами по вказаній справі
виконанні відповідачкою не були а сам договір купівлі-продажу земельної ділянки
укладений не був, а тому підстав утримувати грошові кошти переданніОСОБА_2 ,
ОСОБА_1 у останньої  не має, на підставі
чого суд обґрунтовано прийшов до висновку про стягнення з відповідачки на
користь позивачки вказаних коштів.

Доводи апелянта про незаконність
рішення суду в цій частині є безпідставними та необґрунтованими і задоволенню
не підлягає.

Разом з тим погодитися із рішення Києво-Святошинського районного суду Київської
області від  28 травня 2008 року в
частині задоволення позовних
вимогОСОБА_2 про стягнення з ОСОБА_1. штрафу в розмірі 100% розміру внесеного
авансу  колегія суддів  не може та вважає висновок суду в цій
частині  помилковим, а рішення суду таким
що підлягає скасуванню та ухваленню нового про відмову в стягнення штрафу
виходячи з наступного.

Нормами статті 635 ЦК України
передбачено, що сторона, яка ухиляється від укладення договору, передбаченого
попереднім договором, повинна відшкодувати другій стороні збитки, завдані
простроченням, якщо інше не встановлено попереднім договором або актами
цивільного законодавства.

Встановлено, що відповідно до умов
попереднього договору від 05.06.2007 року між ОСОБА_1. таОСОБА_2 було укладено
попередній договір, відповідно до умов якого сторони договору зобов'язались у
термін до 10.07.2007 року укласти основний договір купівлі-продажу земельної
ділянки за АДРЕСА_1.

10.07.2007 року між ОСОБА_1.
таОСОБА_2 було укладено договір про внесення змін до попереднього договору від
05.06.2007 року п. 9 якого було передбачено відповідальність відповідачки
ОСОБА_1. за ухилення від виконання умов попереднього договору, а саме сплату
штрафу у розмірі 100% від отриманої суми авансу.

Відповідно до статті 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору.

У відповідності до статті 570 ЦК
України завдатком є грошова сума або нерухоме майно, що видається кредиторові
боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження
зобов'язання і на забезпечення його виконання.

Ознакою завдатку є те, що він
одночасно виступає і способом платежу і способом забезпечення виконання
зобов'язання.

Судом встановлено, що відповідно до
умов попереднього договору від ОСОБА_1 отримала відОСОБА_2 аванс у розмірі
555500 грн.

Частина 2 статті 570 ЦК України
встановлює презумпцію авансу, якщо в правочині не визначено, що така сума є
завдатком.

На відміну від завдатку, аванс - це
лише спосіб платежу. Він не виконує забезпечувальної функції, а виконує функцію
попередньої оплати. У разі видачі авансу кредитор не може бути зобов'язаний до
повернення авансу у подвійному розмірі і, відповідно, до відшкодування збитків.

Отже, суд першої інстанції не
врахував, що в цьому випадку відсутні передбачені законом підстави для
стягнення із відповідачки на користь позивачки штрафу.

Враховуючи викладене, колегія суддів
приходить до висновку що рішення суду першої інстанції в частині стягнення з
ОСОБА_1. на користьОСОБА_2 555500 грн. штрафу підлягає скасування  з ухваленням відповідно до вимог ст. 309 ЦПК
України нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Рішення суду першої інстанції в
частині стягнення з ОСОБА_1. на користьОСОБА_2 понесених судових витрат в сумі
1730 грн. є законним та обґрунтованим і зміні в цій частині не підлягає.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313, 315, 316 ЦПК України, ст. 525,
526,  570 ЦК України, ст.ст.  81, 88 ЦПК України, ст. 3 п. «а» Декрету КМУ
«Про державне мито» №7-93 від 21.01.1993 р., колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
задовольнити частково .

Рішення Києво-Святошинського
районного суду Київської області від  28
травня 2008 року в частині стягнення неустойки в розмірі 555'500 гривень
скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення.

Відмовити  ОСОБА_2 у задоволенні позовних вимог про
стягнення з ОСОБА_1 неустойки у вигляді
штрафу  в розмірі 555'500 грн.

В іншій частині рішення Києво-Святошинського
районного суду Київської області від  28
травня 2008 року .

Рішення колегії суддів набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути оскаржена до Верховного Суду України протягом
2 місяців.

Головуючий :

Судді: