Справа
№ 2-1457/08
РІШЕННЯ

Іменем  України

24 липня 2008  року
Індустріальний районний суд м.

Дніпропетровська

у
складі:

головуючого

судді

Чебикіна
В.П.

при

секретарі

Власенко М.М.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні у залі суду у м.

Дніпропетровську
справу за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2
“Про визнання права власності та поділ житлового будинку

в
натурі між  власниками”, -

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2008 року позивач звернувся до суду з
позовом про визнання права

власності
та поділ житлового будинку в натурі між
власниками, посилаючись на

те,
що він  є власником 147/400 часток
домоволодіння АДРЕСА_1. Вказане право власності належить йому на підставі

свідоцтва
про право на спадщину за законом від 10 квітня 2008 року. Вказана

частина
домоволодіння залишилася йому у спадок після його батька ОСОБА_2, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_1 і належала йому на підставі

свідоцтва
про право власності на жилий будинок від 02.06.1982 року та на

підставі
свідоцтва про право на спадщину за законом від 12.08.1982 року. Окрім

нього
співвласником домоволодіння АДРЕСА_1, є його рідний брат ОСОБА_2 (відповідач

по
справі), якому належить 253/400 часток домоволодіння. Вказана частина

домоволодіння
належить йому на підставі  свідоцтва про
право на спадщину за

законом
від 10 квітня 2008 року, після батька який залишив йому у спадок

147/400
часток домоволодіння, та на підставі свідоцтва про право на спадщину за

заповітом
від 10 квітня 2008 року, після нашої бабки
ОСОБА_4, яка залишила йому у спадок 53/200 часток домоволодіння.
Спадкове

майно,
на яке йому з братом видавалися свідоцтва про право на спадщину

складалося
з домоволодіння АДРЕСА_1 яке

знаходиться
на земельній ділянці площею 1200 кв.м , на якій розташовано: літ. А-

1
- житловий будинок, житловою площею 65,3 кв.м, загальною площею 101, 3
кв.м,

літ.
Б гараж, літ. В - сарай, літ. Г - убиральня, літ. Ж - навіс, літ. З -

навіс,
літ. Р - убиральня, літ. П - душ, № 1-6, І, ІІ - споруди. Але на протязі

1997
року він в інтересах своєї родини, з метою поліпшення житлових та

побутових
умов, з дозволу усіх членів родини на належній йому земельній ділянці

самочинно,
без належного дозволу побудував  гараж з
погребом під літ. Н, літню

кухню
під літ. Л, сараї під літ. М, О. Вказані будівлі готові на 100 % внесені

до
плану домоволодіння, але з відміткою самовільно побудованих, в зв'язку з чим

підлягають
узаконенню. Визнання права власності на самочинно збудовані будівлі,

необхідно
у зв'язку  з  приведенням у порядок правовстановлюючих
документів у

відповідність
до діючого законодавства.  Враховуючи
викладене позивач просить

визнати
за ним право власності  на  самочинно збудовані будівлі гаражу з

погребом
літ. Н, літньої кухні літ. Л, сараїв
літ. М, О які розташовані  по

вАДРЕСА_1;
поділити домоволодіння, яке

розташовано
за адресою:АДРЕСА_1 в натурі між

власниками
і виділити йому у власність приміщеннями 2-3, 2-4, 2-5 та 2-6  у

житловому
будинку літ. А-1, прибудову літ. А'-1, ґанок з навісом літ. а', літню

кухню
літ. Л, сараї літ. М, О,  гараж з
погребом літ. Н, , вбиральню літ. Р,

душ
літ. П, навіси  літ. З та Ж., споруди 2,
5, 6, І, та  ? споруд 1, 3;

ОСОБА_2виділити
у власність приміщеннями  1-2, 1-3,

1-4,
1-5 у житловому будинку літ. А-1, прибудову літ. а-1, ґанок з навісом літ.

а,
сарай  літ. В, гараж з погребом літ. Б, ,
убиральню літ. Г, споруди 4, 7-9,

ІІ,
та  ? споруд 1, 3; змінити частки
власників домоволодіння за адресою: місто

АДРЕСА_1
відповідно до акту ідеальних часток, визнав

за  ОСОБА_1 66/100 частин домоволодіння та визнав
за

ОСОБА_2
34/ 100 частин домоволодіння.

У судовому засіданні представник позивача позовні
вимоги підтримав та просив

суд
їх задовольнити.

Представник відповідача позовні
вимоги визнав у повному обсязі та

не
заперечував проти їх задоволенні.

Суд, вивчивши матеріали справи,
заслухавши пояснення сторін,

вважає,
що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що
ОСОБА_2 є

власником
147/400 часток домоволодіння АДРЕСА_1 Вказане право власності належить йому на
підставі  свідоцтва

про
право на спадщину за законом від 10 квітня 2008 року, реєстровий номер

НОМЕР_1.
Вказана частина домоволодіння залишилася йому у спадок після його батька

ОСОБА_2,
померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 і належала йому на

підставі
свідоцтва про право власності на жилий будинок від 02.06.1982 року та

на
підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 12.08.1982 року.

Окрім ОСОБА_1 співвласником
домоволодіння АДРЕСА_1, є його рідний брат ОСОБА_2, якому належить 253/400
часток домоволодіння. Вказана частина

домоволодіння
належить йому на підставі  свідоцтва про
право на спадщину за

законом
від 10 квітня 2008 року , реєстровий номер НОМЕР_1 після їх батька який

залишив
йому у спадок 147/400 часток домоволодіння, та на підставі свідоцтва

про
право на спадщину за заповітом від 10 квітня 2008 року, реєстровий номер

НОМЕР_2,
після їх бабки  ОСОБА_3, яка залишила
йому у

спадок
53/200 часток домоволодіння.

Як пояснив у  судовому засіданні представник позивача,
спадкове майно,

на
яке ОСОБА_1 з братом ОСОБА_2

видавалися
свідоцтва про право на спадщину складалося з домоволодінняАДРЕСА_1, яке
знаходиться на земельній ділянці

площею
1200 кв.м , на якій розташовано: літ. А-1 - житловий будинок, житловою

площею
65,3 кв.м, загальною площею 101, 3 кв.м,
літ. Б гараж, літ. В - сарай,

літ.
Г - убиральня, літ. Ж - навіс, літ. З - навіс, літ. Р - убиральня, літ. П

-
душ, № 1-6, І, ІІ - споруди. Але на протязі 1997 року ОСОБА_2. в

інтересах
своєї родини, з метою поліпшення житлових та побутових умов, з

дозволу
усіх членів родини на належній мені земельній ділянці самочинно, без

належного
дозволу побудував  гараж з погребом під
літ. Н, літню кухню під літ.

Л,
сараї під літ. М, О.

Вказані будівлі готові на 100 % внесені
до плану домоволодіння, але з

відміткою
самовільно побудованих, в зв'язку з чим підлягають узаконенню.

Визнання права власності на самочинно
збудовані будівлі, необхідно у зв'язку

з  приведенням у порядок правовстановлюючих
документів у відповідність до

діючого
законодавства.

У відповідності до ст. 331  п. 2  ЦК
України право власності на новостворене

нерухоме
майно (житлові будинки, будівлі споруди тощо)
виникає з моменту

завершення
будівництва та проведення державної реєстрації.

Відповідно до ст. 376 п. 5 ЦК України на
вимогу користувача земельної

ділянки,
суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке

самочинно
збудоване  на земельній ділянці,
якщо  при цьому не порушуються права

інших
осіб.

У відповідності до ст. 392 ЦК України  власник майна може пред'явити позов про

визнання
права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою

особою.

Зважаючи на цю обставину після того, як
позивач самочинно побудував будівлі

змінилися
ідеальні частки між співвласниками домоволодіння, у зв'язку з цим між

сторонами
виникають спори про порядок користування і володіння будинком. Угоди

про
виділення частки між власниками із загального майна не досягнуто. На цей

час  кожен власник користується наступними
приміщеннями будинку та

господарськими
спорудами:

-
ОСОБА_2 користується приміщеннями 2-3, 2-4, 2-5 та 2-6

у
житловому будинку літ. А-1, прибудовою літ. А'-1, ґанком з навісом літ. а',

літньою
кухнею літ. Л, сараями літ. М, О,
гаражем з погребом літ. Н,

вбиральнею
літ. Р, душем літ. П, навісами  літ. З та
Ж. Спорудами 2, 5, 6, І;

-
ОСОБА_2 користується приміщеннями  1-2,
1-3, 1-4, 1-5 у

житловому
будинку літ. А-1, прибудовою літ. а-1, ґанком з навісом літ. а,

сараєм  літ. В, гаражем з погребом літ. Б,  убиральнею літ. Г, спорудами 4,

7-9,
ІІ;

-     споруди 1, 3,  знаходяться у спільному користуванні.

Такий
порядок користування  домоволодінням між
сторонами встановився з 1997

року.

Необхідно зауважити, що вказаний порядок
користування домоволодінням

зафіксовано
в акті розподілу часток між власниками домоволодіння від 20.06.2008

року,
який було виготовлено МБТІ та погоджено між нами як власниками

домоволодіння.

Згідно ст. 364 ЦК України власник має
право на виділ в натурі частки з

майна,
що знаходиться у спільній частковій власності.

З урахуванням викладеного, суд
вважає, що позовні вимоги

законні,
обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі.

На підставі викладеного,
керуючись ст. ст. 3, 7, 14, 57, 58,

197,
208, 212, 214, 215 ЦПК України, ст. ст. 331, 364, 376, 392 ЦК України, суд

-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1  задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності  на
самочинно

збудовані  будівлі гаражу з погребом літ. Н, літньої
кухні літ. Л, сараїв  літ.

М,
О які розташовані  по вАДРЕСА_1.

Поділити домоволодіння, яке розташовано за
адресою: місто АДРЕСА_1 в натурі між власниками і виділити ОСОБА_1 у власність
приміщеннями 2-3, 2-4, 2-5 та 2-6  у
житловому

будинку
літ. А-1, прибудову літ. А'-1, ґанок з навісом літ. а', літню кухню

літ.
Л, сараї літ. М, О,  гараж з погребом
літ. Н, , вбиральню літ. Р, душ літ.

П,
навіси  літ. З та Ж., споруди 2, 5, 6, І,
та  ? споруд 1, 3.

ОСОБА_2виділити у власність приміщеннями  1-2, 1-3,

1-4,
1-5 у житловому будинку літ. А-1, прибудову літ. а-1, ґанок з навісом літ.

а,
сарай  літ. В, гараж з погребом літ. Б, ,
убиральню літ. Г, споруди 4, 7-9,

ІІ,
та  ? споруд 1, 3.

Змінити частки власників домоволодіння за
адресою: місто АДРЕСА_1 відповідно до акту ідеальних часток, визнав за  ОСОБА_2 66/100 частин домоволодіння та визнав
за ОСОБА_1 34/ 100 частин домоволодіння.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до

Апеляційного
суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом

подачі
в 10 - денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне

оскарження
і подання після цього протягом 20 днів апеляційної скарги.

Суддя:
В.П.

Чебикін