Справа
№ 22Ц- /2008 р.
в 1 інстанції Волчко А.Я.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28
січня    2008 року    колегія судової палати    в цивільних справах

апеляційного
суду Київської області в складі :

головуючого      Яворського М. А.,

суддів                  Корзаченко І.Ф.,  Червінко К.С.

при
секретарі      Бобку О.В.

розглянула
у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на рішення Києво-Святошинського районного суду від 13 листопада
2007 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,  третя особа Боярська міська рада про усунення
перешкод в користуванні господарськими будівлями та відшкодування майнової
шкоди,

встановила:

У
вересні 2007 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2  про усунення перешкод в користуванні
господарськими будівлями та відшкодування майнової шкоди. Позов обгрунтовував
тим,  що на підставі договору дарування
від 4 лютого 2003 року йому належить 8/50 частин будинку АДРЕСА_1. Йому також
належать господарські споруди біля будинку. 9/50 частин будинку належать
відповідачу ОСОБА_2

У 2006
році відповідач без його згоди встановив огорожу,  чим позбавив його можливості користуватися
належними йому господарськими будівлями «В»,
«Г»,  «Б» і колодязем № 7,  який є спільною власністю. На спільній
земельній ділянці відповідач без дозволу розпочав будівництво будинку.
Відповідач почав руйнувати сарай «В»,
чим заподіяв йому збитки у розмірі 21561 грн. Позивач просив зобов'язати
відповідача усунути перешкоди в користуванні господарськими спорудами,  розібрати жилу будівлю,  що незаконно будується і стягнути з
відповідача 21561 грн. на відшкодування збитків.

Рішенням
Києво-Святошинського районного суду від 13 листопада 2007 року в позові
відмовлено.

В
апеляційній скарзі позивач просить скасувати рішення суду з підстав порушеня
норм матеріальнго і процесуального права.

Апеляційну
скаргу необхідно відхилити з таких підстав.

Встановлено,  що на підставі договору дарування від 4
лютого 2003 року ОСОБА_1 належить 8/50 частин будинку АДРЕСА_1. У договорі
дарування не зазначено які жилі приміщення та які господарські споруди перейшли
у власність позивача.

Оскільки
позивач набув право на ідеальну частку будинку без визначення жилих та
господарських будівель,  то вимоги позивача
про усунення перешкод в користуванні господарськими спорудами,  які належать йому на праві власності є
необгрунтованими.

Право власності на частину будинку перейшло до позивача 4 лютого 2003

року. Земельна ділянка,  на якій
розташована придбана ним частина будинку,

не приватизована.            Відповідно
до  ст.
120 Земельного кодексу до позивача

перейшло
право на користування лише тією частиною ділянки,  на якій розташована належна йому частина
будинку,  та частиною ділянки,  необхідною для обслуговування цієї частини
будинку. Земельна ділянка у більшому розмірі позивачу не надавалась. За таких
обставин вимоги позивача про зобов'язання відповідача розібрати будинок,  який будує відповідач,  є необгрунтованими.

Вимоги
позивача про відшкодування збитків,  завданих
руйнуванням сараю «В» є необгрунтованими,
оскільки не доведено,  що цей
сарай належить позивачу.

З
урахуванням наведеного суд дійшов правильного висновку про відсутність підстав
для задоволення позову. Викладені в апеляційній скарзі доводи не спростовують
висновків суду.

Суд
ухввалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права і
підстави для його скасування відсутні.

Керуючись  ст.
ст.  308,  315 ЦПК України,  колегія, -

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити. Рішення Києво-Святошинського районного суду від 13
листопада 2007 року залишити без змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців.