Справа №  2 -243/08
Н Е М    У К Р А Ї Н И
Близнюківський             районний
суд
Харківської області у
судді  Мороза  О.І., при секретарі    Коняєвій Н.Ю.,
розглянувши у відкритому  попередньому судовому засіданні в смт.
Близнюки Харківської  області цивільну  справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2  про розірвання шлюбу,
ОСОБА_1    звернулася   до суду з позовом до ОСОБА_2    про розірвання шлюбу посилаючись на те, що
вони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 10 січня 1976   року. Від шлюбу   неповнолітніх дітей не мають. Вказує, що
подружнє життя не склалося,  спільне
проживання стало неможливим внаслідок
сварок, відсутності взаєморозуміння, що спричинене зловживання
відповідачем спиртними напоями.   Між
ними припинені шлюбно-сімейні стосунки та ведення сумісного господарства,
поновляти які вона  наміру не має.  Спору про поділ майна не виникає.  Розірвати шлюб у органах реєстрації актів
цивільного стану не бажає.
судовому засіданні позивач  по справі на
задоволенні позову наполягала, на примирення не погоджується, відповідач  по справі позов визнав повністю.
Виходячи з наведеного, суд вважає,
що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового
засідання, оскільки сторони по справі проти цього заперечень не мають.
Відповідно до ч.4 ст. 130
ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку,
встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі
визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав,
ухвалює рішення про задоволення позову.
Відповідно до ст.110
Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений
одним із подружжя.  При цьому, у
відповідності до ч.2 ст.112 цього ж Кодексу, суд постановляє рішення про
розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що
мають істотне значення.
Матеріалами справи
встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2
перебувають у шлюбі який було зареєстровано 10 січня 1976  року,
свідоцтвом   про укладення шлюбу (а.с.5).
Неповнолітніх дітей подружжя
не має.   Майновий спір між сторонами
Вбачається, що сім'я сторін розпалася
остаточно і зберегти її неможливо, що спричинене  сварками, відсутністю взаєморозуміння,
особисто-неприязненними стосунками, які склалися  між подружжям.  Наведене свідчить, що подальше спільне
проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін,  що
мають істотне значення, а  тому
шлюб і має бути розірваним.
Визначаючи розмір держмита, при реєстрації
розірвання шлюбу в державному органі реєстрації актів цивільного стану, суд
приймає до уваги сімейний та матеріальний стан подружжя, ступінь провини в
розпаді сім'ї і покладає  витрати щодо
розірвання шлюбу  на відповідача по
справі, враховуючи визнання ним  позовних
Таким чином, визнання
відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права,  свободи чи інтереси інших осіб.
А тому, керуючись ст.ст.130, 174 ЦПК
України, ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, суд, -
Розірвати шлюб між  ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1   та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2,
зареєстрований 10 січня 1976  року  в с. Уплатне
Близнюківського району Харківської області, Україна.  Актовий запис №1.
При реєстрації розірвання шлюбу в державному органі
реєстрації актів цивільного стану стягнути держмито на користь держави із
ОСОБА_2 у розмірі сімнадцять гривень.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до
апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі
в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і
поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги  або в порядку ч.4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя