Апеляційний суд Кіровоградської області
-----------------------------------------------------------------------------------------------
Справа №22-2399                  Головуючий у першій
інстанції  Куценко О.В.
Категорія 39,40                      Доповідач  Черниш Т.В.
18 грудня 2008 року     Колегія суддів
судової палати в цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області в
головуючого - Кривохижі В.І.,
суддів - Черниш Т.В.,
секретарі  Салабай М.В.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кіровограді цивільну справу за
позовом  ОСОБА_1 до редакції
загальнодержавного міжрегіонального суспільно-політчного тижневика
«Ведомости-плюс», товариства з обмеженою відповідальністю «Видавничий дім-
«Ведомости-плюс» про  спростування
відомостей, які не відповідають дійсності і порочать честь, гідність та ділову
репутацію, за апеляційною  скаргою  позивача на рішення Кіровського районного
суду м. Кіровограда від 16 жовтня 2008 року,
20 листопада 2007 року ОСОБА_1звернувся
до редакції  загальнодержавного
міжрегіонального суспільно-політичного тижневика «Ведомости-плюс» ( далі-
редакція газети), її засновника -товариства з обмеженою відповідальністю «
Видавничий дім- «Ведомости-плюс»( далі - ТОВ «Видавничий дім») з позовом про
захист честі, гідності та ділової репутації. Позовні вимоги обґрунтовував тим,  що в номері 45(331)  тижневика «Ведомости-плюс» від 9 листопада
2007 року було надруковано статтю під назвою «Сессия горсорвета: бютовским
мандатом стыд не прикроешь, а перед людьми отвечать придется...»  Викладені в ній в образливій, грубій формі
негативного змісту відомості є такими, що не відповідають дійсності,  оприлюднена інформація  є необ»єктивною та недостовірною, а реченням
статті: «... как с послушным
статистическим стадом с депутатами фракции обходится БЮТовский наместник на
Кировоградщине г-н ОСОБА_1, который управляет ими как рабовладелец. Чуть не
сказал выживший из ума...»  принижують його честь, гідність  як громадянина,  політичного діяча, народного депутата
України, завдають шкоди його діловій репутації.
Просив визнати такими, що не відповідають дійсності, порочать його честь,
гідність та ділову репутацію опубліковані в статті зазначені  речення. Зобов'язати відповідачів
опублікувати в найближчому після набрання
законної сили судовим рішенням випуску газети спростування викладеної в
статті недостовірної інформації та
вибачитись перед ним.
Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 16 жовтня 2008 року
в задоволенні позову відмовлено.

На це рішення ОСОБА_1подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення суду
скасувати  і задовольнити його позовні
вимоги, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального
права, зокрема, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи,
вимогам  ст. 277 ЦК України.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник позивача повністю
підтримав доводи апеляційної скарги. Представники відповідачів, належним чином
повідомлені, до суду не з'явились, що не перешкоджає розглядові справи.

Перевіривши за матеріалами справи законність та обґрунтованість рішення
суду в межах, визначених ст. 303 ЦПК України, заслухавши пояснення представника
позивача, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з
таких підстав.

Відповідно до  ст. ст. 94, 277 ЦК
України фізична   особа, особисті
немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її
сім»ї недостовірної інформації, має право на відповідь або на спростування цієї
інформації.

За змістом ст. 1 Закону України «Про
інформацію» інформацією є документовані або публічно оголошені відомості про
події та явища, що відбуваються у суспільстві, державі та навколишньому
середовищі.

Згідно ст. 6 Закону  «Про друковані
засоби масової інформації (пресу) в Україні»
саме до діяльності ЗМІ відноситься поширення інформації.

Судом встановлено і сторонами не заперечувалось, що спірна стаття, в якій
містилась різноманітна інформація, в тому числі і та, яка стосувалася особи
позивача,  була опублікована в газеті
«Ведомости-плюс» 9 листопада 2007 року(а.с.6).

Відмовляючи в задоволенні позову, суд керувався тим, що  поширена в
цій публікації інформація,
відносно якої виник спір, є суто оціночним  судженням, що не потребує ніяких доказів;
мову висловлювань на адресу ОСОБА_1. не можна вважати надмірною з огляду на
їхню мету і вплив, на який розраховувався.

Такий висновок є достатньо обґрунтованим.

Відповідно до ст. 47-1 Закону України «Про інформацію» оціночними
судженнями, за винятком образи чи наклепу, є висловлювання, які не містять
фактичних даних, зокрема, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не
можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, з огляду на характер
використання мовних засобів, зокрема, вживання гіпербол, алегорій, сатири.
Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

Таким чином, предметом судового захисту відповідно до ст. 277 ЦК не є
оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і
недоліків, які, являючись вираженням суб'єктивної думки і поглядів відповідача,
не можуть бути перевірені на предмет їх відповідності дійсності і не можуть
бути спростовані, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського
суду з прав людини, юрисдикція якого є обов'язковою з усіх питань, що
стосуються тлумачення і застосування Конвенції про захист прав і основних
свобод людини, зокрема,  положень ст. 10
Конвенції.

Крім того, наведені в газетній статті висловлювання, відносно яких виник
спір, стосуються позивача як народного депутата України, його політичної
діяльності. Згідно положень Декларації про свободу політичних дебатів у засобах
масової інформації межі допустимої критики є ширшими, коли вона стосується
власне політика, а не приватної особи.

За таких обставин суд, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог,
дійшов до  правильного по суті висновку
про відсутність правових підстав для
спростування відповідачами опублікованої в тижневику
«Ведомости-плюс»  9 листопада 2007р.
статті інформації стосовно  ОСОБА_1. як
такої, що не відповідає дійсності, порочить його честь, гідність та ділову
репутацію. Не ґрунтується на законі і вимога про вибачення відповідача через
газету, оскільки примусове вибачення як спосіб судового захисту честі, гідності
чи ділової репутації за поширення недостовірної інформації ст.ст. 16, 277 ЦК не
передбачений. Інші вимоги позивачем не заявлялись. Наведені в апеляційній
скарзі доводи не спростовують покладеного в основу рішення  висновку суду.

З огляду на наведене колегія суддів визнає,
що  суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, передбачені
ст.ст. 309, 311 ЦПК підстави для його скасування чи зміни відсутні, а тому,

Керуючись ст.ст. 303, п.1) ч. 1 ст.
307, ст. 308, 313-315 ЦПК України,

У  Х
В  А  Л
И  Л  А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від  16 жовтня 2008 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і
може бути оскаржена  шляхом подачі
касаційної скарги до Верховного Суду України протягом двох місяців.

Головуючий

Судді