Справа
№ 2-976/2008 р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2008 року
м. Чугуїв

Чугуївський
міський суд  Харківської області у
складі:

головуючого:
судді - Рєзніковой С.С.

за
участю секретаря судових зсідань - Стадник І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну
справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа: нотаріус
Чугуївської державної нотаріальної контори Харківської області Алексик Тетяна
Вікторівна про поновлення строку позовної давності та визнання договору
дарування недійсним,-

ВСТАНОВИВ:

У березні 2007 року позивачка ОСОБА_1
звернулася до суду з позовом про поновлення строку позовної давності та
визнання договору дарування недійсним, посилаючись на те, що її мати ОСОБА_4
померла ІНФОРМАЦІЯ_1, в період життя вона подарувала свій будинок, що
розташований АДРЕСА_1 своєму сину - ОСОБА_5 - її брату. Як вона вважає,
оскільки вона доглядала за матір'ю ОСОБА_4 та мате висловлювала намір
розпорядитися своєю власність на її користь, мате не могла розпорядитися
своїм  будинком подарував його брату.
Крім того, під час ознайомлення з копією договору дарування вона з*ясувала, що
підпис матері на договорі підроблено.

З урахуванням
наведеного позивачка ОСОБА_1 просила суд поновити їй строк позовної давності та
визнати договір дарування  ОСОБА_4
ОСОБА_5 будинку АДРЕСА_1 -недійсним.

У судове
засідання позивачка не з*явилася, про час та місце слухання справи була
повідомлена належним чином, надала до суду заяву про розгляд справи у її
відсутність та про небажання сплачувати витрати по проведенню почеркознавчої
експертизи.

Відповідач
у судовому засіданні проти позову заперечував вказуючи, що позивачка навмисно
звертається до суду з приводу набуття права власності на будинок АДРЕСА_1, так
як  між ними склалися неприязнені
стосунки із-за вищевказаного будинку, який позивачка розраховувала отримати
після смерті  ОСОБА_4. Спір про визнання
права власності на частку вищевказаного будинку розглядався  у суді та у позові ОСОБА_1 відмовлено.
Обставини, при яких  відповідач отримав
право власності на спірний будинок були предметом розгляду суду у 2004 році,
позивачка мала змогу ознайомитися з договором дарування під час судового
процесу, що відбувався у 2004 році. Крім того , відповідач вказував, що підпис
його бабусі не могла буди підроблена, так як вона дійсно подарувала будинок
своєму сину - його батькові.

Представник
відповідачки ОСОБА_5, про час та дату слухання справи повідомлялася належним
чином просила вести розгляд справи у її відсутність, про що надала суду заяву.

Третя особа по
справі - нотаріус Алексик Т.В., надала суду заяву з проханням слухати справу у
її відсутність.

Відповідачка
ОСОБА_2 надала суду заяву з проханням слухати справу у її відсутність.

Суд заслухавши
пояснення відповідача ОСОБА_3 вивчивши матеріали справи, прийшов до наступного.

Судом
встановлені такі факти на відповідні їм правовідносини:

ОСОБА_4, що
померла ІНФОРМАЦІЯ_1, є матір'ю позивачки та бабусею відповідача та згідно
свідоцтва про право власності від 27.03.1957 року мала у власності будинок,
розташований: АДРЕСА_1.

Незадовго до
смерті ОСОБА_4 подарувала будинок АДРЕСА_1 своєму сину ОСОБА_5, згідно договору
дарування від 26.10.1996 року, зареєстрованого у реєстрі за № 2-3634,  державним нотаріусом Алексик Т.В.

Обдарований
ОСОБА_5 мєшкав разом зі своєю матірю ОСОБА_4, що підтверджується  копією будинкової книжки на вищевказаний
будинок.

Як вбачається з
свідоцтва про право на спадщину за законом
від 25.10.2004 року. Після смерті ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2, його син ОСОБА_3
- відповідач по справі отримав
вищевказаний будинок у спадщину.

В судовому
засіданні  12 листопада 2007 року
представник позивачки ОСОБА_5 заявила клопотання про призначення судово -
почеркознавчої експертизи, для встановлення, ким був підписаний договір
дарування від 26.10.1996 року, яка була призначена судом.

11.02.2008 року
дана справа з матеріалами направленими з метою проведення почеркознавчої
експертизи були повернуті до суду без виконання в зв*язку з несплатою вартості
експертизи.

13.02.2008 року
позивачка ОСОБА_1 подала суду  заяву про
відмову від сплати вартості почеркознавчої експертизи.

Відповідно до
ст. 146 ЦПК України у разі ухилення особи, яка бере участь у справі, від
подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в
експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо від того, хто із цих
осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати
факт, для з*ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його
визнанні.

З урахуванням
того, що для з*ясування  факту, ким був
підписаний договір дарування від 26.10.1996 року, де ОСОБА_4 подарувала своєму
сину ОСОБА_5 будинок АДРЕСА_1 необхідні спеціальні знання в галузі почеркознавства,
суд вважає неможливим встановити даний факт самостійно та відмовляє позивачці у
його визнанні.

При цьому,
обставини на які вказує позивачка ОСОБА_1 суд вважає нею недоведеними, чим не
виконані вимоги ст. 10 ЦПК України, відповідно до якої кожна сторона  повинна довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Таким  чином, незаконність договору дарування на
підставі того, що мати позивачки ОСОБА_4 його не підписувала і згоди на такий
правочин не давала не знайшло свого підтвердження у ході розгляду справи по
суті.

Дії позивачки,
щодо розгляду справи у її відсутність та небажання сплачувати вартість
почеркознавчої експертизи, вказують на втрату зацікавленості  у вирішенні спору.

Одночасно, при
вивченні письмових матеріалів справи судом з*ясовано, що залучений у справі у
якості відповідача ОСОБА_3 має право власності на вищевказаний будинок на
законних підставах, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за
законом від 25.10.2004 року, виданого держаним нотаріусом Дідік Є.І.,
зареєстрованого в реєстрі за № 1-2639. після смерті ОСОБА_5- його батька, якому
одарено спірний будинок його матір'ю ОСОБА_4

Згідно ст. 328
ч. 2 ЦК України, право власності вважається правомірно набутим, якщо інше прямо
не випливає з закону або незаконність набуття права власності не встановлена
судом.

На підставі
викладеного, керуючись ст. ст.. 10,11.209, 212, 214 - 215 ЦПК України, ст. 328
ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

Відмовити
ОСОБА_1 в задоволенні позовних вимог про визнання договору дарування недійсним.

Рішення може
бути оскаржене в апеляційному порядку
через суд першої інстанції шляхом подачі в 10 денний строк з дня
проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної
інстанції або в порядку ч.4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя -  підпис.

Копія вірна:
суддя -