Справа № 2-650/2008 р.
РІШЕННЯ

іменем України

20 листопада 2008 року
м. Носівка

Носівський
районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого -
судді Дикого В.М.,

при секретарі
Герасимчук Н.Ю.,

з участю
позивача ОСОБА_1.,

розглянувши в
попередньому судовому засіданні в приміщенні Носівського районного суду
Чернігівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Носівської міської
ради про визнання права власності на нерухоме майно,

ВСТАНОВИВ:

До Носівського
районного суду Чернігівської області звернувся ОСОБА_1 з позовною заявою, в
якій зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 помер
його батько ОСОБА_3. За життя батьки побудували будинок, який знаходиться в
АДРЕСА_1. Оскільки батьки за життя не виготовили правовстановлюючі документи на
будинок, позивач, як спадкоємець, не може через нотаріальну контору оформити
право власності, просив судовим рішенням визнати за ним право власності на
батьківський будинок.

В судовому
засіданні позивач підтримав позовні вимоги та пояснив, що будинок, який
знаходиться в АДРЕСА_1, побудували його батьки. Після того, як батьки померли,
він фактично прийняв спадщину, здійснював заходи по утриманню будинку в
належному стані.

Представник
відповідача в судове засідання не з'явився. На адресу суду надійшов лист, в
якому голова Носівської міської ради зазначив, що визнає позов та просить
розглядати справу без представника міської ради.

Вислухавши
пояснення позивача, суд приходить до наступного.

Відповідно до
ст. 5 ЦК України, акти цивільного законодавства регулюють відносини, які
виникли з дня набрання ними чинності. Якщо цивільні відносини виникли раніше і
регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт
цивільного законодавства застосовується до прав та обов'язків, що виникли з
моменту набрання ним чинності.

Оскільки
відносини щодо спадкування майна ОСОБА_1 виникли в день смерті його батьків, то
застосуванню підлягають акти цивільного законодавства, які були чинними на той
час.

Відповідно до
ст. 49 Закону України «Про власність», володіння майном вважається правомірним,
якщо інше не буде встановлено судом, третейським судом.

В судовому
засіданні з'ясовано, що будинок АДРЕСА_1 побудували ОСОБА_3 та ОСОБА_2.
ОСОБА_1, відповідно до ст. 529 ЦК України (1963 р.) є спадкоємцем першої черги.
Позивач прийняв спадщину, вступивши в управління та володіння спадковим майном.

Суд визнає, що
через бездіяльність спадкодавця щодо реєстрації нерухомого майна спадкоємець не
може набути право власності на майно в порядку спадкування через нотаріальну
контору. За таких обставин це право підлягає захисту в судовому порядку.

Оскільки питання
щодо застосування позовної давності вирішується відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 214
ЦПК України під час ухвалення рішення, то відповідно до змісту ст. 5 ЦК України
при вирішенні цього питання необхідно застосувати правила щодо застосування
позовної давності, викладені в ЦК України, який чинний в даний час. Суд не
застосовує позовну давність до вимоги позивача, оскільки відповідно до ч. 3 ст.
267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у
спорі, зробленою до винесення ним рішення. Оскільки такої заяви немає,
відповідач визнав позов, то суд приходить до висновку, що визнання позову не
суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому
необхідно застосувати наслідки визнання позову, передбачені ч. 4 ст. 174 ЦПК
України, і задовольнити позов.

На підставі
викладеного, керуючись ст.ст. 174, 208, 209, 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов
задовольнити.

Визнати за
ОСОБА_1 право власності на жилий будинок з надвірними будівлями АДРЕСА_1
Чернігівської області вартістю 40 041 гривень.

Заяву про
апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції може бути подано протягом
десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя                                           В.М.
Дикий