Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

5 листопада 2008 року                                                                                            м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

головуючого             Григор'євої  Л.І.,

суддів:                       Косенка
В.Й.,                                 Гуменюка
В.І.,

Данчука В.Г.,                                            Луспеника Д.Д., -

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування
від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Петропавлівському
районі Дніпропетровської області про відшкодування моральної шкоди за касаційною
скаргою ОСОБА_1 на рішення  апеляційного
суду Дніпропетровської області від 7 липня 2008 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2007 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом
до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних захворювань України Дніпропетровської
області та просив стягнути на його користь страхову виплату за моральну шкоду в
розмірі 92 тис. грн., мотивуючи свої позовні вимоги тим, що тривалий час
працював у тяжких та шкідливих підземних умовах на шахті «Ювілейна» ВАТ
«Павлоградвугілля». За час роботи на підприємстві він отримав професійне
захворювання. Висновком МСЕК від 12 січня 2006 року йому було встановлено 65%
втрати професійної працездатності та визнано інвалідом третьої групи з 26
грудня 2005 року. Вважає, що втратою працездатності йому спричинена моральна
шкода.

Рішенням Петропалівського районного суду
Дніпропетровської області від          3
березня 2008 року позов було задоволено частково. Стягнуто з відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних захворювань України у Петропавлівському районі
Дніпропетровської області на користь ОСОБА_1 у рахунок відшкодування моральної
шкоди 41 тис. грн.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської
області від 7 липня 2008 року зазначене рішення суду першої інстанції змінено -
зменшено розмір стягненої моральної шкоди з відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань
України в Петропавлівському районі на користь ОСОБА_1 з 41 тис. грн. до
25 тис. грн.

ОСОБА_1  звернувся до Верховного Суду
України з касаційною скаргою, посилаючись на порушення судами норм
процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права,
в  якій
просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення
суду першої інстанції.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких
підстав.

Згідно зі ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути
законним і обґрунтованим.

Відповідно до
вимог ст. 214 цього Кодексу під час ухвалення рішення суд, зокрема,  вирішує питання, яка саме правова норма
підлягає застосуванню до спірних правовідносин.

Вирішуючи спір, суди виходили з того, що внаслідок
виробничої травми позивачу заподіяні моральні страждання та завдана моральна
шкода, обов'язок  відшкодування якої
повинен бути покладений на відповідача з підстав ст.ст. 21, 28 та 34  Закону України від   23 вересня
1999  року  №
1105-ХІV  “Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від нещасного
випадку  на  виробництві
та  професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності” (далі - Закон № 1105-ХІV).

Однак з таким
висновком судів погодитися не можна.

Відповідно до положень Закону № 1105-ХІV право на отримання потерпілим
страхових виплат внаслідок виробничої травми настає з дня встановлення йому
МСЕК стійкої втрати професійної працездатності. Судами встановлено, що позивачу
12 січня 2006 року
було встановлено 65% втрати професійної працездатності.

Згідно з п. 27 ст. 77 Закону України “Про Державний бюджет України на            2006 рік” дію абзацу четвертого
статті 1, підпункту “е” пункту 1 частини першої статті 21, частини третьої
статті 28 та частини третьої статті 34 Закону № 1105-ХІV у частині
відшкодування моральної шкоди застрахованим і членам їх сімей зупинено на  2006 рік.

Таким чином, судами першої та апеляційної інстанцій при вирішенні спору
помилково застосовано норми Закону № 1105-ХІV, що не підлягали застосуванню.

Ураховуючи те, що підставою для нарахування ОСОБА_1  страхових виплат став висновок МСЕК від 12 січня 2006 року, а дію норм Закону № 1105-ХІV, на підставі яких здійснюється відшкодування
моральної шкоди застрахованим особам, на 2006 рік було зупинено, колегія суддів
вважає, що правові підстави для задоволення позову відсутні.

Оскільки фактичні обставини справи встановлені судами вірно, але
неправильно застосовані норми матеріального закону, колегія суддів вважає за
необхідне відповідно до ст. 341 ЦПК України ухвалені судові рішення скасувати й
ухвалити нове рішення про відмову в позові.

Керуючись ст. ст. 336, 341 ЦПК України,
колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

в и р і ш и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Петропалівського районного суду Дніпропетровської
області від          3 березня 2008 року
та рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 7 липня 2008 року
скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України у Петропавлівському районі Дніпропетровської
області про відшкодування моральної шкоди відмовити.

Рішення оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                            Л.І.
Григор'єва

Судді:                                                                       В.Й.
Косенко

В.Г. Данчук

В.І. Гуменюк

Д.Д.  Луспеник