Справа № 22ц-1763/2008                              Головуючий у 1
Категорія - цивільна                                     Кухта В.О.
Доповідач - Шемець Н.В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И

06 жовтня 2008 року

м. Чернігів

Апеляційний
суд Чернігівської області у складі:

головуючого-судді:

ПОЗІГУНА М.І.,

суддів:

шЕМЕЦЬ
н.в.,Зінченко С.П.,

при секретарі: з участю:

ОСОБА_1 відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Чернігові цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на
рішення Менського районного суду Чернігівської області від 14 серпня 2008 року
у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної
шкоди, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернулась  з апеляційною скаргою на рішення Менського
районного суду  від 14 серпня 2008 року,
яким частково задоволені її позовні вимоги до ОСОБА_2 про стягнення
матеріальної та моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров'я:  стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 39 грн.
20 коп. матеріальної та 600 грн. моральної шкоди, спричиненої в результаті ДТП,  а також стягнуто  з
ОСОБА_2  судові витрати.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3
просить скасувати рішення  суду першої
інстанції в частині розміру стягнутої на її користь моральної шкоди і
ухвалити  нове рішення, яким задовольнити
її позовні вимоги в цій частині  в
повному обсязі, стягнувши  5000 грн.
Апелянт посилається на неповне з'ясування судом обставин справи, неповноту
судового слідства, що виражається в неналежному з'ясуванні глибини її душевних
та фізичних страждань, та на невідповідність висновку суду дійсним обставинам
справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права. ОСОБА_3
зазначає, що суд не обґрунтував в рішенні, чому прийшов до висновку про
стягнення  саме 600 грн. моральної шкоди,
хоча повинен був при визначенні розміру моральної шкоди навести в рішенні
відповідні мотиви.

На думку апелянта, суд не врахував обставин скоєння відповідачем ДТП, а
саме: перебування останнього в стані алкогольного сп'яніння, ступінь її
моральних страждань в момент ДТП і після нього, характеру заподіяних їй
тілесних ушкоджень, її стан здоров'я. Посилання відповідача на те, що він
знаходиться в тяжкому матеріальному становищі, на думку апелянта, не знайшло
документального підтвердження в судовому засіданні, і вважає, що визначений
судом розмір морального відшкодування  в
600 грн. є замалим.

В запереченнях на апеляційну скаргу ОСОБА_2 просить відхилити апеляційну
скаргу ОСОБА_3, а рішення Менського районного суду від 14 серпня 2008 року
залишити без змін, посилаючись на його обґрунтованість та відповідність нормам
матеріального та процесуального права. Вважає, що судом вірно визначений розмір
моральної шкоди і обґрунтовано взято до уваги обставини скоєння ДТП, його
наслідки для сторін,  а також недоведення
позивачкою заподіяння їй моральної шкоди в розмірі 5000 грн..

Заслухавши суддю -доповідача, пояснення відповідача, дослідивши матеріали
справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до
наступного висновку.

Згідно матеріалів справи, 29 травня 2008 року біля 19 год. 20 хв.
відповідач, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння,  в с. Куковичі Менського району на  вул. 1 Травня,  керуючи автомобілем марки НОМЕР_1,  не вибрав безпечної швидкості руху, не
впорався з керуванням і скоїв наїзд на позивачку, яка  отримала легкі тілесні ушкодження, що
підтверджується актом судово-медичного дослідження.  За порушення
правил дорожнього руху ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної
відповідальності за ст. 130 ч.1 КпАП України.

Позивачкою на лікування витрачені кошти в сумі 39 грн.20 коп., стягнуті за
рішенням суду на її користь, і рішення суду першої інстанції в цій частині не
оскаржується.

Щодо моральної шкоди, то в обґрунтування заявлених вимог позивачка в
позовній заяві посилалась на ті обставини, що вона лікувалась після ДТП,
на  негативні емоції та неодноразові
прохання до відповідача про допомогу, які ним проігноровані; все це  вплинуло на її душевний спокій,
відображаються на  здоров”ї, не проходять
безслідно, крім того, вона змушена звертатися
з позовом до суду. Щодо суми моральної шкоди, то вона зменшена
позивачкою з 7 тис. грн. до 5 тис. грн. в ході судового розгляду в суді першої
інстанції.

При визначенні розміру грошового відшкодування моральної шкоди, суд першої
інстанції врахував характер правопорушення, глибину душевних та фізичних
страждань потерпілої та виходячи з засад розумності, справедливості та
виваженості визначив до відшкодування 600 грн.

Апеляційний суд  вважає, що вимоги
про відшкодування моральної шкоди вирішені судом першої інстанції відповідно до
норм ЦК України, що регулює дані правовідносини, та з врахуванням роз'яснень
Пленуму Верховного Суду України, даних  у
Постанові від 31 березня 1995 року №4 з подальшими змінами  „Про судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової) шкоди”. Зокрема, розмір моральної
шкоди  судом першої інстанції не ставився
у залежність від наявної матеріальної шкоди, а
визначався з врахуванням характеру, обсягу та глибини моральних і
фізичних страждань, заподіяних позивачці.
Судом враховані всі обставини події та наявні матеріали справи, доводи
та обґрунтування розміру шкоди самої ОСОБА_3, заперечення відповідача і дана
належна оцінка всім  доказам в їх
сукупності.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду, судове
рішення ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права. Тому
апеляційний суд не вбачає підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст.  303,   307, 308, 313- 315, 317, 319 ЦПК України,
апеляційний      суд, -

У Х В А Л  И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Менського районного суду Чернігівської області від 14 серпня  2008 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного
Суду України протягом двох місяців з дня набрання законної сили ухвалою
апеляційного суду

Головуючий:
Судді: