11 листопада 2008 року
Колегія суддів Судової палати у цивільних справах
Верховного Суду України в складі:
суддів:
Жайворонок Т.Є., Косенка В.Й., -
розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом Фонду майна
Автономної Республіки Крим до ОСОБА_1, третя особа - ОСОБА_2, про зобов'язання
виконати певні дії та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Фонду майна Автономної
Республіки Крим, ОСОБА_2 товариства з обмеженою відповідальністю “Кримський
республіканський центр розвитку автотуризму “КримАВТОтур” про визнання
рішення та протоколу загальних зборів товариства за касаційною скаргою Фонду майна Автономної Республіки Крим на рішення
Київського районного суду м. Сімферополя Автономної Республіки Крим від 28
квітня 2005 року та ухвалу Апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 27
травня 2008 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2004 року Фонд майна Автономної Республіки Крим (далі - Фонд),
звернувшись до суду з указаним позовом, зазначав, що в жовтні 2000 року
розпорядженням Сімферопольського міського голови № 950-р зареєстровано
товариство з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) “Кримський
республіканський центр розвитку автотуризму “КримАВТОтур”, одним із засновків якого є Фонд і участь якого в товаристві складає 60%
статутного фонду. Генеральним директором товариства було обрано ОСОБА_1. Але
рішенням загальних зборів учасників товариства від 23 жовтня 2003 року
діяльність ОСОБА_1 на цій посаді було визнано незадовільною, у зв'язку з чим
він був відкликаний з займаної посади, а генеральним директором було призначено
ОСОБА_2 ОднакОСОБА_1 до цього часу не передав новому керівництву товариства
печатку, штампи та документацію товариства, що перешкоджає діяльності
підприємства. Тому Фонд просив зобов'язати ОСОБА_1. передати генеральному
директору ТОВ “Кримський
республіканський центр розвитку автотуризму “КримАВТОтур” ОСОБА_2 печатку, штампи та документацію товариства.

У травні 2004 рокуОСОБА_1 звернувся з зустрічним позовом до Фонду, ОСОБА_2 і
ТОВ “Кримський республіканський центр розвитку автотуризму “КримАВТОтур” про
визнання незаконними рішення та протоколу загальних
зборів товариства. В обґрунтування позову посилався на те, що 23 жовтня
2003 року на загальних зборах товариства питання про відкликання його з посади
генерального директора товариства не вирішувалось. 30 жовтня 2003 року в
загальних зборах товариства не приймали участь його інші засновники, а саме:
підприємство “Світ”, виробничо-комерційна фірма “БелАгро”, приватне мале
підприємство Фірма “Бізнес-Юко”, участь яких у статутному фонді ТОВ “Кримський
республіканський центр розвитку автотуризму “КримАВТОтур” складає 40%, а тому рішення про його відкликання з посади генерального
директора товариства та призначення на цю посаду ОСОБА_2 є неправомірним
відповідно до ст. 60 Закону України “Про господарські товариства”.

Рішенням Київського районного суду м. Сімферополя Автономної Республіки
Крим від 28 квітня 2005 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду
Автономної Республіки Крим від 27 травня 2008 року, в задоволенні позову Фонда відмовлено. Зустрічний позов ОСОБА_1
задоволено. Визнано неповноважними збори учасників ТОВ “Кримський
республіканський центр розвитку автотуризму “КримАВТОтур” 30 жовтня 2003 року,
визнано недійсним протокол зборів учасників товариства № 8 від 23 жовтня 2003
року та від 30 жовтня 2003 року, а його рішення про відкликання генерального
директора товариства ОСОБА_1 і призначення генеральним директором ОСОБА_2 -
незаконним. Визнано недійсною виписку із протоколу загальних зборів учасників
ТОВ “Кримський республіканський центр розвитку автотуризму “КримАВТОтур” № 8
від 23 жовтня 2003 року.

У обґрунтування касаційної скарги Фонд посилається на
невідповідність висновків судів обставинам справи, неправильне застосування
судами норм матеріального права, порушення норм процесуального права та ставить
питання про скасування судових рішень і ухвалення нового рішення.

Колегія суддів
дійшла висновку про те, що підстави для скасування  судових
рішень відсутні.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Згідно з
вимогами ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку
суд перевіряє в межах касаційної скарги
правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції
норм  матеріального чи процесуального
права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Матеріали справи
та доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про те, що судами
допущено неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм
процесуального права, яке призвело до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.
332 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного
Суду України

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Фонду майна Автономної Республіки Крим відхилити.

Рішення Київського
районного суду м. Сімферополя Автономної Республіки Крим від 28 квітня 2005
року та ухвалу Апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 27 травня 2008
року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

В.С. Перепічай

Т.Є.
Жайворонок   В.Й. Косенко