Справа №
22ц/ 220                                         Головуючий
у суді 1 -ї інстанції Сергійко В.В.
19                                                    Суддя-доповідач
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

28 лютого 2008
року колегія суддів судової палати у цивільних справах

апеляційного
суду Житомирської області в складі:

головуючого -
судді Матюшенка І.В.

суддів:
Малахової  Н.М. ,  Жизневської А.В.

при секретарі
судового

засідання
Лаговській О.О.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду в м.
Житомирі

апеляційні   скарги
ОСОБА_1 та   автотранспортного

комунального  підприємства
обласних  лікувальних  закладів
Житомирської

обласної ради
(далі - Підприємство) на рішення Черняхівського районного суду

від 14 листопада
2007 року у справі за позовом ОСОБА_1.
до  Підприємства

про  відшкодування   майнової
та  моральної  шкоди,
стягнення   втраченого

доходу,

встановила:

У лютому
2006 року ОСОБА_1. звернувся
до суду з позовом в якому просив стягнути з Підприємства на його користь
майнову шкоду у розмірі 50681 грн.,
40000 грн. на відшкодування моральної шкоди,  64077 грн. 78 коп. не отриманої вигоди та
судові витрати по справі у сумі 500 грн. На обгрунтування позову зазначав,  що 13 серпня 2005 року біля 3 год. 45 хв. на
автошляху Виступовичі - Могилів - Подільський в районі смт.  Черняхів сталася дорожньо-транспортна пригода
(далі - ДТП) у результаті
якої було пошкоджено належний йому автомобіль „Мерседес-Бенц 609". Винним
у скоєні ДТП визнано ОСОБА_2. ,  який
керував належним відповідачеві автомобілем ГАЗ-2505 і перебував з відповідачем
у трудових стосунках. Розмір майнової шкоди визначено висновком
експертизи,  а моральну шкоду він
пов'язує з моральними переживаннями у зв'язку з пошкодженням належного йому
майна (автомобіля). Оскільки автомобіль використовувався ним,  як приватним підприємцем,  для перевезення товару і на час звернення до
суду не був відремонтований,  він втратив
дохід,  що підтверджується звітами до
ДПІ.

У
процесі розгляду справи позивачем змінювалися позовні вимоги (а.с52,  134,
135) і остаточно ОСОБА_1.
просив стягнути з відповідача 25691 грн. на відшкодування майнової
шкоди,  40000 грн. на відшкодування
моральної шкоди,  64077 грн. 78 коп. не
отриманої вигоди та 800 грн. судових витрат.

Рішенням
Черняхівського районного суду від 14 листопада 2007 року позовні вимоги
задоволені в частині відшкодування 25691 грн. майнової шкоди,  2000 грн. моральної шкоди та судових витрат:
300 грн. сплачених за проведення судово-товарознавчої експертизи та 500 грн.
сплачених за надання юридичної допомоги. У решті позову відмовлено за
безпідставністю.

У поданій
апеляційній скарзі ОСОБА_1.,  посилаючись на неправильне застосування судом норм
матеріального та порушення норм процесуального права,  просить скасувати рішення суду першої
інстанції в частині відмови у задоволенні позову щодо стягнення з Підприємства
на його користь 64077 грн. 78 коп. не отриманої вигоди та ухвалити в цій
частині нове рішення про задоволення позову. Апелянт зазначає,  що суд першої інстанції не обґрунтував
відмову у задоволенні позову щодо не отриманої вигоди,  не прийняв до уваги представлені ним докази і
не застосував відповідні норми матеріального права.

Підприємство
також звернулося з апеляційної скаргою в якій просило скасувати рішення суду в
частині задоволення позовних вимог та ухвалити в цій частині нове рішення про
відмову в задоволенні позову,
посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та
недоведеність позивачем завданої моральної шкоди.

У
процесі розгляду справи апеляційним судом апелянт та представники апелянтів
підтримали доводи поданих ними апеляційних скарг та заперечували проти
задоволення апеляційних скарг іншої сторони.

Апеляційні
скарги підлягають до часткового задоволення з таких підстав.

Встановлено,  що 13 серпня 2005 року біля 3 год. 45 хв. на
автошляху Виступовичі - Могилів - Подільський в районі смт.  Черняхів сталася дорожньо-транспортна пригода
(далі - ДТП) у результаті
якої було пошкоджено належний позивачу автомобіль „Мерседес-Бенц 609". ДТП сталася з вини
водія Підприємства ОСОБА_2. ,  який
виїхав на полосу зустрічного руху. Оскільки,
ринкова вартість автомобіля позивача на час ДТП становила 50681
а вартість відновлювального ремонту автомобіля - 69462 грн. 09 коп. грн. (а.с.
7,  106-107),  24990 грн. майнової шкоди відшкодовано
ОСОБА_1. страховик товариством з додатковою відповідальністю „Глобус"
(а.с. 61,  119-120),  то суд першої інстанції,  на підставі
ст.  ст.  1172 та 1194 ЦК України,  дійшов вірного висновку про обґрунтованість
позовних вимог ОСОБА_1. в частині стягнення з Підприємства 25691 грн. на
відшкодування майнової шкоди (50681 - 24990 = 25691 грн.).

Проте,  судом першої інстанції не враховані
роз'яснення п. 9 постанови № 6 Пленуму Верховного Суду України від 27 березня
1992 року „Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про
відшкодування шкоди" (зі змінами) про те,
що,  постановлюючи рішення про
стягнення на користь потерпілого відшкодування вартості майна,  що не може використовуватись за призначенням,  але має певну цінність,  суд одночасно повинен обговорити питання про
передачу цього майна після відшкодування збитків особі,  відповідальній за шкоду. А відтак,  колегія суддів вважає за необхідне змінити
рішення суду першої інстанції в частині стягнення з Підприємства на користь ОСОБА_1.
25691 грн. матеріальної шкоди,
заподіяної внаслідок ДТП,
доповнивши резолютивну частину рішення вказівкою про зобов'язання
ОСОБА_1. після отримання стягнутої суми передати у власність Підприємства
автомобіль Mercedes Benz
609,  білого кольору,  кузов НОМЕР_1.

Доводи
апелянта ОСОБА_1. щодо незаконності рішення суду першої інстанції  в
частині  відмови  у задоволенні
позову  в  частині
стягнення  з

Підприємства
64077 грн. 78 коп. не отриманої
вигоди є безпідставними,  оскільки
позивачем не надано доказів на підтвердження того,  що саме з причин невикористання ним пошкодженого
автомобіля він,  як приватний
підприємець,  не зміг отримати доходу на
вище вказану суму.

Безпідставними
визнаються і доводи апеляційної скарги Підприємства про те,  що ДТП
сталася внаслідок непереборної сили - хвороби водія ОСОБА_2. ,  оскільки сама по собі хвороба водія не є
непереборноЬ силою. Крім того,
Підприємством не надано беззаперечних доказів про те,  що порушення ОСОБА_2.  Правил дорожнього руху було викликане його
захворюванням (інфарктом міокарда). Розмір моральної шкоди визначено судом з
урахуванням усіх обставин справи,  а тому
рішення в цій частині скасуванню чи зміні не підлягає.

Керуючись
ст.
ст.  303,  307,
309,  313,  314,
316 ЦПК України,  колегія суддів,

вирішила:

Апеляційні
скарги ОСОБА_1та автотранспортного комунального підприємства обласних
лікувальних закладів Житомирської обласної ради задовольнити частково.

Рішення
Черняхівського районного суду від 14 листопада 2007 року в частині стягнення з
автотранспортного комунального підприємства обласних лікувальних закладів Житомирської
обласної ради на користь ОСОБА_1 25691 грн. матеріальної шкоди,  заподіяної внаслідок ДТП змінити,  доповнивши резолютивну частину рішення
вказівкою про зобов'язання ОСОБА_1після отримання стягнутої суми передати у
власність автотранспортному комунальному підприємству обласних лікувальних
закладів Житомирської обласної ради автомобіль Mercedes Benz
609,  білого кольору,  кузов НОМЕР_1.

У решті рішення
залишити без зміни.

Рішення
набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене у
касаційному порядку безпосередньо 76до Верховного Суду України протягом двох
місяців з дня набрання ним законної сили.