№ 2-1609/2008
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

9 квітня  2008 року Фрунзенський районний суд м.Харкова
у складі:

головуючого
- судді Бондаревої І.В., при секретарі -
Шевченко К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в
м.Харкові цивільну справу  за позовом
ОСОБА_1 до ВАТ „Харківбетон-С” про
поновлення на работі, стягнення заробітної плати за час вимушеного
прогулу,  скасування наказу,  третя особа ОСОБА_2,

ВСТАНОВИВ:

04.02.2008 р. позивач звернувся до суду з
позовом до відповідача про поновлення на работі, стягнення заробітної плати за
час вимушеного прогулу,  скасування
наказу, вказуючи, що 01.03.2007 р. він був прийнятий на постійну роботу формовщиком
залізо-бетонних виробів і конструкцій. 02.04.2007 р. він був переведений на
посаду машиніста пневматичних насосів, зайнятих на перевантаженні цементу. Він
був змушений звертатись до керівництва підприємства, вимагаючи утворення
безпечних умов праці, видачі спецодягу та засобів індивідуального захисту,
дотримання  умов колективного договору
щодо строків виплати авансу та заробітної плати, не припустимості вимог
виконання робіт, не обумовлених трудових договором. Він відстоював свої права,
але йому заявили, щоб він написав заяву про звільнення, проти чого позивач
відмовився.

До
грудня 2007 р. до нього не застосовувались дисциплінарні стягнення, навпаки, у
серпні 2007 р. на його прохання була видана позичка. У грудні 2007 р. він
дізнався про те, що наказом № 76 від 23.11.2007 р. йому оголошено догану та
зменшено розмір премії на 20%, а з наказу про звільнення дізнався про наказ №
12 від 14.01.2008 р.

Вважає
ці накази безпідставними та незаконними, так як пояснень від нього не
відбирали, до його відома не доводились.

Вважає,
що адміністрація підприємства, спонукаючи його до звільнення та не отримавши
від нього згоди, розправилась з ним через те. що він відстоював свої трудові
права. Наказом № 07-К від 18.01.2008 р. його звільнили за ст.40 п.3 КЗпП
України. Цей наказ він також вважає незаконним і безпідставним.

У
судовому засіданні позивач позовні вимоги щодо поновлення на работі, стягнення
заробітної плати за час вимушеного прогулу - підтримав, вимоги щодо скасування
наказу не підтримав. Пояснив суду, що його робочим місцем є цементний склад та
бетонно-розчинний вузол (БРВ). До його обов*язків належить перевантаження   цементу з цементного складу на БРВ. Спецодяг
він отримував, але недостатньо. У листопаді 2007 р. він звертався до
відповідача із заявою про надання йому безоплатної відпустки, з 02.11.2007 р.
по 22.11.2007 р. 16.01.2008 р. він отримав усний, а не письмовий  наказ про прибирання території БРВ, тому
відмовився його виконувати. З цього приводу він написав скаргу на ім*я
директора підприємства.  Він не є членом
первинної профспілкової організації.

Представник
відповідача та третьої особи за довіреністю - Мусалов А.О. позовні вимоги не
визнав та пояснив суду, що звільнення позивача було проведено із дотриманням
вимог трудового законодавства. Відмова позивача від виконання дорученої роботи
- прибирання території - дезорганізує роботу підприємства, надає поганий
приклад  іншим працівникам. Машиніст має
контролювати весь пневмопровід від цементного складу до БРВ, і в разі розсипу
цементу його можна залучити до прибирання робочого місця. Таке тимчасове
переведення, відповідно до ч.2 ст.33 КзпП України, не потребувало згоди
ОСОБА_1,  оскільки загромадження проходів
цементом викликає небезпеку для людей .

У
листопаді 2007 р. заява ОСОБА_1 про надання відпустки не надходила, відповідний
наказ не видавався.

Суд, вислухавши пояснення позивача,
представника відповідача та третьої особи. допитавши свідків, дослідивши
матеріали справи, вважає позов таким, що не підлягає задоволенню, з наступних
підстав.

Згідно з
п.3 ч.1 ст.40 КЗпП України, трудовий договір, укладений на невизначений строк,
може бути розірваний власником або уповноваженим ним органом у випадку
систематичного невиконання  працівником
без поважних причин обов*язків, покладених на нього  трудовим договором або правилами
внутрішнього  трудового розпорядку, якщо
до працівника раніше застосовувалися заходи
дисциплінарного чи громадського стягнення.

В
судовому засіданні встановлено, що
ОСОБА_1 працював у відповідача за безстроковим трудовим договором,
починаючи з  01.03.2007 р. - формовщиком
залізо-бетонних виробів і конструкцій, 02.04.2007 р. - переведений на посаду
машиніста пневматичних насосів, зайнятих на перевантаженні цементу ( машиніста
перевантажників, зайнятих на відвантаженні цементу).

Робочим
місцем  ОСОБА_1 є цементний склад та
бетонно-розчинний вузол (БРВ).

Відповідно
до Інструкції  по охороні праці машиніста
пневматичних насосів, зайнятих на перевантаженні цементу ( машиніста
перевантажників, зайнятих на відвантаженні цементу), постійним робочим місцем  машиніста є
цементний склад. Тимчасово машиніст може знаходитись у місцях огляду
пневнопроводів, пильогазоочищувальна установки.

Машиніст
спостерігає за роботою пневмонасосів, пневмопроводів подачі цементу; бере
участь в огляді та ремонті обладнання цемскладу; здійснює взаємодію з БРВ,
компресорної, приймальним пристроєм, вивантаженні цементу із залізничних
вагонів.

Перед
початком роботи необхідно перевірити герметичність пневмотранспорту цементу;
перевірити справність роботи ПГОУ.

Після
закінчення роботи необхідно вичистити систему пневмотранспорту від залишків
цементу, прибрати інструменти, привести у порядок робоче місце.

До
аварійних ситуацій відносяться розгерметизація технічних трубопроводів з
викидом пилу у виробниче та навколишнє середовище (ас.78-79).

Наказом № 76 від 23.11.2007 р. ОСОБА_1 було
оголошено догану за порушення трудової дисципліни, яке полягає у прогулах
позивача 2, 5, 7, 8, 12, 15, 16  та 22
листопада 2007 р.

Вказаний
наказ був оголошений ОСОБА_1 23.11.2007 р., але позивач у присутності трьох
працівників відповідача  від його підпису
відмовився, про що зроблено запис на копії наказу  (а.с.18).

Письмові пояснення щодо причини
прогулів ОСОБА_1 надав 23.11.2007 р., а саме - за сімейними обставинами (
а.с.28).

Наказ № 76 від 23.11.2007 р. до
цього часу ніким не оскаржений та не скасований.

Наказом
№ 12 від 14.01.2008 р. ОСОБА_1 повторно оголошено   догану за порушення трудової дисципліни, яке
виражено у  відмові від виконання
дорученої роботи. Від підпису наказу ОСОБА_1 відмовився, про що свідчить його
власноручний запис на копії наказу (а.с.29).

Згідно   наказу, 11.01.2008 р. заступником начальника
виробництва Кожей В.С. була дана вказівка
ОСОБА_1 та іншим працівникам прибрати робочі місця та проходи БРВ для
усунення небезпечної ситуації внаслідок розсипу цементу на проходах.

Згідно
пояснень ОСОБА_1, наданих ним відповідачеві 14.01.2008 р. та суду у судовому
засіданні, він відмовився від виконання цієї роботи, оскільки не отримав
письмового наказу, крім того, вважає, що ця робота не входить до його
обов*язків та небезпечна (а.с.32).

Вказаний
наказ до цього часу також  ніким не
скасований та не оскаржений.

Наказом
№ 07-К від 18.01.2008 р. за систематичне порушення трудової дисципліни  ОСОБА_1 звільнений з 18.01.2008 р., на підставі
п.3 ст.40 КЗпП України. Чергове порушення
полягало в тому, що 16.01.2008 р. він відмовився виконати вказівку
начальника виробництва Деняка А.П. на виконання робіт на виробничій ділянці у
межах його посади та кваліфікації.(а.с.16, 59) .

З
наказом ОСОБА_1 ознайомлений, про що свідчить його власноручний підпис

Матеріали
справи містять копію скарги ОСОБА_1 від 16.01.2008 р., у якій  позивачем викладені причини відмови його від
дорученої роботи 16.01.2008 р. - у зв*язку з відсутністю письмового наказу.

У судовому
засіданні позивач також пояснив суду, що 16.01.2008 р., отримавши усний наказ
начальника виробництва Деняка А.П. про прибирання території БРУ в момент
проведення зварювальних робіт, він відмовився від цього, так як вважає, що має
бути письмовий наказ, крім того, це небезпечно.

Суд
вважає, що викладені позивачем  у скарзі
обставини відмови від дорученої роботи
фактично являються його письмовими поясненнями щодо подій 16.01.2007 р.

Згідно з ч.2 ст.32 КЗпП України, не вважається
переведенням на іншу роботу і не потребує згоди працівника переміщення його на
тому ж підприємстві на інше робоче місце, в інший структурний підрозділ у тій
же місцевості, доручення роботи на іншому механізмі або агрегаті у межах
спеціальності, кваліфікації чи посади, обумовленої трудовим договором. Власник
або уповноважений ним орган не має права переміщати працівника на роботу,
протипоказану йому за станом здоров*я.

Відповідно до
ч.2 ст.33 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган має право перевести
працівника строком до 1 місяця на іншу роботу, не обумовлену трудовим
договором, без його згоди, якщо вона не протипоказана працівникові за станом здоров*я лише для відвернення або
ліквідації наслідків стихійного лиха, епідемій, епізоотій, виробничих аварій, а
також інших обставин, які ставлять чи можуть поставити під загрозу життя чи
нормальні життєві умови людей, з оплатою праці за виконану роботу, але не
нижчою, ніж середній заробіток за попередньою роботою.

Враховуючи, що позивач не надав суду
даних про те, що прибирання території протипоказано йому за станом
здоров*я,  враховуючи, що загромадження
проходів  цементним пилом в разі
виникнення виробничої аварії може поставити під загрозу життя людей,  прибирання
робочого місця не потребує спеціальних знань чи кваліфікації та є
обов*язком працівника,  суд вважає, що
позивач протиправно відмовився від виконання цієї роботи.

Оскільки до
застосування стягнення у вигляді звільнення до позивача  вже застосовувалось стягнення у вигляді
догани за порушення трудової дисципліни, суд дійшов висновку про те, що підстав
для визнання незаконним наказу № 07-К від 18.01.2008 р. - не має, звільнення
ОСОБА_1 сталось з дотриманням вимог ст.43-1 КЗпП України, у порядку,
передбаченому ст.149 КЗпП України, та відмовив
у задоволенні позову.

Доводи позивача
щодо його переслідувань чи помсти з боку відповідача, а також щодо
небезпечності прибирання робочого місця - свого підтвердження у судовому
засіданні не знайшли.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.21, 31,  ч.2 ст.32,  ч.2 ст.33, 40, 43-1, 139, 140, 147, 148, 149,
233, 234, 235  КЗпП України, ст.ст.10,
60, 88, 209, 213, 214, 215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

У
задоволенні позову ОСОБА_1 до ВАТ „Харківбетон-С” про  поновлення на работі, стягнення заробітної
плати за час вимушеного прогулу, скасування наказу,  третя особа ОСОБА_2 - відмовити.

Рішення може бути оскаржене  до Апеляційного суду Харківської області
через Фрунзенський районний суд м.Харкова шляхом подачі заяви про апеляційне
оскарження протягом десяти днів  з дня
проголошення рішення та поданням апеляційної скарги протягом двадцяти днів
після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя -