Справа №
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

08 лютого 2008 року
м. Ковель

Ковельський
міськрайонний суд    Волинської області

в складі :
головуючого-судді                Бондара
В.М.,

з участю:
секретаря                               Рижко
О.М.,

позивача                               ОСОБА_2,

представника
позивача       ОСОБА_3,

відповідача                            ОСОБА_1,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні при попередньому розгляді в м. Ковелі цивільну
справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2
звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про поділ спільного майна
подружжя. На обгрунтування своїх позовних вимог вказав на те, що з
відповідачкою перебував у шлюбі з 1996 року та на даний час шлюбні відносини
фактично припинені. За час перебування у шлюбі вони набули у спільну власність
нерухоме майно: 1) адмінбудинок площею 108 кв.м. вартістю 13 862 гривень, що
розташований по АДРЕСА_1; 2) житловий будинок з господарськими спорудами
вартістю 15 651 гривень, що розташований по вАДРЕСА_2. Просить провести поділ
спільного майна у наступний спосіб: йому - позивачу виділити у власність
адмінбудинок площею 108 кв.м., вартістю 13 862 гривень, а відповідачці ОСОБА_1
виділити у власність житловий будинок з господарськими спорудами.

У
попередньому судовому розгляді позивач ОСОБА_2 та його представник позов
підтримали повністю, просять його задовольнити з вищевикладених підстав.
Позивач пояснив, що з відповідачкою подружнє життя не склалось, шлюб фактично
розірвано, а тому він хоче відразу провести поділ майна, при цьому дружині і
дітям віддати пристосоване для нормального проживання та ведення підсобного господарства,
житловий будинок з необхідними господарськими спорудами по АДРЕСА_2, а собі
залишити адмінприміщення по АДРЕСА_1, яке в подальшому має намір частково
перебудувати в приміщення для постійного проживання. Просить судові витрати
покласти на йото.

Відповідач
ОСОБА_1 в попередньому судовому засіданні заявила, що позов визнає та просить
його задовольнити. Не заперечує, щоб вона і діти проживали з нею-відповідачкою
в житловому будинку по АДРЕСА_2. Будинок має три жилі кімнати, кухню, є
опалення, вода, ванна, туалет, коридор, також є хлів, гараж, літня кухня, сад і
земельна ділянка.

Заслухавши
пояснення позивача, доводи відповідача та дослідивши матеріали цивільної
справи, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до
задоволення.

Судом
встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Копією
свідоцтва про укладення шлюбу НОМЕР_1 виданого 15.09.1996 року Любитівською
сільською Радою Ковельського району Волинської області стверджується, що

ОСОБА_2 та
ОСОБА_1 одружились 15.09.1996 року, про що в книзі реєстрації актів про
укладення шлюбу зроблено актовий запис № 7.

(
а.с.4 )

Копією
договору дарування житловою будинку від 26.09.2002 року стверджується, що
ОСОБА_4 подарувала, а ОСОБА_2 та ОСОБА_1 прийняли у дар в рівних частинах цілий
житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що
розташований в АДРЕСА_2. Договір нотаріально посвідчено.

(а.с.5)

Копією
договору куплі-продажу частини адмінбудинку від 20.05.2005 року стверджується,
що ОСОБА_5. яка діє від себе і інших довірителів, продала, а ОСОБА_2 та ОСОБА_1
купили частину адмінбудинку площею 108 кв.м., що знаходиться по АДРЕСА_1.
Договір нотаріально посвідчений.

(
а.с.6 )

Таким
чином, з досліджених в судовому засіданні документів вбачається, що житловий
будинок по АДРЕСА_2 та частина адмінприміщення площею 108 кв.м. по АДРЕСА_1,
нажиті подружжям ОСОБА_2 та ОСОБА_1 за час шлюбу і є їх сумісною власністю
подружжя.

У
відповідності до ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є
рівними.

Як вбачається
із пояснень сторін, та на думку суду, що при наданні пропозицій поділу
дотримано принципу рівності, а також враховано те, що діти будуть проживати з
відповідачкою в пристосованому для нормального проживання житловому будинку.

Відповідно
до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в
порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у
разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення позову.

Зважаючи
на те, що сторони виявили взаємну згоду на запропонований позивачем поділ
спільного майна подружжя, тому суд мас всі законні підстави задовольнити позов.

Враховуючи
клопотання позивача, судові витрати слід залишити за ним.

Визнання
відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права,
свободи чи інтереси інших осіб, в тому числі неповнолітніх дітей.

На
підставі ст. 70 СК України, керуючись ст.ст. 130, 174. 209, 212-215 ЦПК
України, СУД,-

ВИРІШИВ:

Позов
задовольнити повністю.

Провести
поділ спільної сумісної власності подружжя у наступний спосіб:

-ОСОБА_2
виділити у власність частину адмінбудинку площею 108 кв.м., що розташований за
адресою АДРЕСА_1:

- ОСОБА_1
виділити у власність цілий житловий будинок з господарськими та побутовими
будівлями і спорудами, що розташований за адресою АДРЕСА_2.

Судові
витрати залишити за позивачем ОСОБА_2

Рішення
може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області через Ковельський
міськрайоиний суд шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня його проголошення
та поданням апеляційної скарги протягом двадцяти днів з дня подання заяви про
апеляційне оскарження або шляхом подачі апеляційної скарги без попереднього
подання заяви-протягом строку, встановленого для подання заяви про апеляційне
оскарження, із одночасною подачею апеляційної скарги суду апеляційної
інстанції.

Рішення
набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження подано не було.

ГОЛОВУЮЧИЙ
В.М.БОНДАР