Справа №2-223
Р І Ш Е Н Н Я

І М ' Я  М     У
К Р А Ї Н И

30 травня 2008р. Миколаївський районний суд
Львівської області в складі : головуючого -судді Березка Г.М. при секретарі
Паньків В.І. адвоката ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні  в місті Миколаєві справу за позовом ОСОБА_1
до Криницької сільської ради Миколаївського району Львівської області, ОСОБА_2,
ОСОБА_3 про визнання права власності на земельну ділянку в порядку
приватизації,

В с т а
н о в и в :

Позивачка ОСОБА_1  просить
в судовому порядку визнати за нею право власності на земельну ділянку
площею 0,06291 на, яка розташована в АДРЕСА_1. Свої  позовні вимоги  ОСОБА_1 мотивує тим, що маючи право власності
на житловий будинок в АДРЕСА_1 і проживаючи з дитинства в ньому разом з
чоловіком і двома синами - інвалідами з дитинства постійно користується
земельною ділянкою біля свого житлового будинку і щорічно сплачує за 0,06 га
землі земельний податок. Відповідно
записів погосподарських книг та земельно - кадастрових книг Криницької
сільської Ради від 1947 року і по даний час за нею рахується земельна ділянка
0, 06 га на які розташовані житловий будинок, господарські будівлі і подвір'я і
на дану земельну ділянку ніхто із сусідів не претендував і своїх претензій не
висловлював. Тому маючи намір приватизувати земельну ділянку біля свого
житлового будинку ОСОБА_1 звернулася в Криниць ку сільську Раду і рішенням
сесії сільської ради за № 35 від 23.03.2005 року позивачці було передано
безоплатно у власність земельну ділянку площею 0,06 га для будівництва та
обслуговування житлового будинку та господарських споруд  в АДРЕСА_1 біля її житлового будинку і
рекомендовано виготовити державний акт на право власності на землю. І коли вже
районним відділенням земельного кадастру була виготовлена вся технічна
документація, за що ОСОБА_1 сплатила кошти, при видачі Державного акту
відповідачі ОСОБА_2 і ОСОБА_3 ОСОБА_11ли свої претензії щодо її земельної
ділянки заявляючи про своє право на проїзд даною ділянкою.

Однак позивачка
категорично заперечує покликання відповідачів, оскільки через дану земельну
ділянку проїзду ніколи не було, а був колись тільки прохід так як віддаль від
стіни будинку ОСОБА_1 до межі сусіда становить 2,7 м.

ОСОБА_2 проживає
при АДРЕСА_2, а ОСОБА_3 при АДРЕСА_1 і обидва мають прямий виїзд на ці вулиці ,
тому вони не мають ні потреби ні можливості їхати через подвір'я позивачки,
коли по обидві сторони подвір'я існують дві вулиці громадського користування
шириною більше 3м. і односельчани ними користуються, не мають будь - якої
потреби проїзду через подвір'я ОСОБА_1

В судовому
засіданні позивачка ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала в повному обсязі та
подала суду усні пояснення аналогічні доводам, що обґрунтовують її вимоги,
викладені в позовні заяві.

Відповідач по
справі Криницька сільська рада . сільський голова ОСОБА_5 у судовому засіданні
позов визнав та пояснив, що дійсно ОСОБА_1 має на праві власності житловий
будинок в АДРЕСА_1 де постійно з своєю сім'єю користується земельною ділянкою
площею 0,06 га і за неї сплачує земельний податок щорічно тому сесія сільської
Ради винесла рішення щодо передачі цієї земельної ділянки у власність
позивачки, яка в 2007 році в кадастровому бюро була виготовила всю
документацію. Але ОСОБА_2 і ОСОБА_3 висловили свої претензії щодо проїзду даною
земельною ділянкою. Тому будучи на місці від односельчан взнав. Що колись через
подвір'я позивачки проїжджали ОСОБА_6, віддаль від кута хати до загорожі сусіда
становить 2м.70 см. В там може бути тільки прохід. ОСОБА_2 має свій виїзд на
дві АДРЕСА_2 і АДРЕСА_1, а в ОСОБА_3 що проживає внизу має свій окремий виїзд
на вул. АДРЕСА_1. Вважає що Криницька сільська Рада не заперечує щодо передачі
ОСОБА_1 земельної ділянки 0,06291 га за яку вона сплачує податки.

Відповідач
ОСОБА_2 у судовому засіданні позову не визнав та пояснив, що він є рідним
братом позивачки, але перебуває у неприязних відносинах і знає що їх батьки
поставили хату на дорозі. Через подвір'я ОСОБА_1 проходить громадська дорога і
нею користувались і будуть користуватися люди, хоча туди не проїде вантажна
машина, а тільки легкова. Вважає що біля будинку позивачки є дорога шириною 3
м.30 см. І він хоче туди їхати підводою. Він побудований через дорогу по
АДРЕСА_2, де має земельну ділянку 0,20 га і має виїзд на АДРЕСА_2.

Відповідач
ОСОБА_3 позову не визнав та пояснив, що проживаючи нижче позивачки і знає що
через подвір'я ОСОБА_1 проходила вулиця тому остання хоче приватизувати проїзд
шириною 3м.30см. В нього є вихід до АДРЕСА_1 і нічого немає щодо приватизації
ОСОБА_1 0,06 га землі, так як вона цією земельною ділянкою користується.

Третя особа
ОСОБА_7 у судовому засіданні позов визнав і пояснив, що проживаючи по сусідству
з ОСОБА_1. з дитинства знає, що через подвір'я позивачки ніколи не було
громадської вулиці тому ще його батько АДРЕСА_2 поставив був дерев'яну браму ,
а він встановив металеву. Там був прохід яким ніхто зараз не користується так
як рядом проходять дві вулиці якими і користуються односельчани. Відповідачі
ОСОБА_2 і ОСОБА_7 мають свої окремі виїзди перший на АДРЕСА_2, а другий - на
вул. АДРЕСА_1, тому потреби у проїзді по подвір'ї ОСОБА_1 в них жодної немає і
вони на зло позивачки не дають їй можливості приватизувати землю.

Представник
третьої особи - Миколаївського районного відділення Львівської регіональної
філії ДП « Центр державного земельного кадастру» , начальник відділення ОСОБА_8
позов визнав та пояснив що позивачка постійно протягом 27 років користується
земельною ділянкою площею 0,06291 га для обслуговування житлового будинку в
АДРЕСА_1 і сплачує земельний податок. При підготовці технічної документації
щодо приватизації ОСОБА_1 земельної ділянки районним відділенням ДП « Центр
державного земельного кадастру» було вивчено схеми і карти, земельні шнурові,
по господарські книги Криницької сільської Ради і не виявлено проїзду чи
громадської вулиці біля подвір'я позивачки тому у відповідачів ОСОБА_2 і
ОСОБА_3 чина немає потреби у проїзді чи проході біля будинку ОСОБА_1. Тому ними
було чітко визначено розмір земельної ділянки якою користується позивачка, що
становить 629,1 м.кв. і саме на цю площе претендує ОСОБА_1.

Суд, вислухавши
та перевіривши пояснення сторін, покази свідків, перевіривши матеріали справи,
вважає що даний позов підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно ст.
81 Земельного Кодексу України громадяни України набувають права власності на
земельні ділянки на підставі приватизації земельних ділянок, що були раніше
надані їм у користування.

Як вбачається із
свідоцтва про право власності виконавчого комітету Миколаївської районної ради
народних депутатів від 11 липня 1990 року ОСОБА_1 належить на праві власності
цілий житловий будинок в АДРЕСА_1.

Згідно рішення
п'ятої сісії п'ятого скликання Криницької сільської Ради за №35 від 23 березня
2007 року позивачці ОСОБА_1 передано безоплатно у власність земельну ділянку
площею 0,06 га для будівництва на обслуговування житлового будинку та
господарських споруд в АДРЕСА_1 біля її житлового будинку.

Показами свідка
ОСОБА_9 та оглянутою в судовому засіданні довідкою за №1329 від 25.12.2007 року
Криницької сільської ради стверджується, що відповідно записів по господарських
книг від 1947 року і земельно - кадастрових книг, що зберігаються у Криницькій
сільській Раді, земельна ділянка біля житлового будинку ОСОБА_1 в АДРЕСА_1
рахується в розмірі 0,06 га і за неї позивачкою постійно сплачується земельний
податок.

Тому позивачкою
ОСОБА_1 правомірно ставиться питання про визнання за нею права власності на
земельну ділянку в порядку її приватизації.

Судом не можуть
бути прийняті до уваги заперечення відповідачів ОСОБА_2 і ОСОБА_3 про надання
права приватизації земельної ділянки площею 0,06 га ОСОБА_1 по якій  проходить вулиця і спільний проїзд і вони
будуть позбавлені можливості доїзду до своїх присадибних ділянок та господарств
, - оскільки ці заперечення відповідачів є голослівні і не відповідаючі
встановленим обставинам по справі, вони знайшли своє спростування поясненнями в
судовому засіданні Третіх осіб ОСОБА_7 , ОСОБА_8, представника відповідача
сільського голови ОСОБА_5., показаннями свідка ОСОБА_9 як землевпорядника
Криницької сільської Ради, які ствердили про відсутність громадської вулиці чи
проїзду біля будинку ОСОБА_1 та її подвір'я, в Криницькій сільській Раді
відсутні будь - які дані реєстрації такої вулиці чи проїзду, їх технічні
характеристики.

Крім цього,
поясненнями і показаннями вищезгаданих учасників судового розгляду
стверджується, що господарства відповідачів мають реальні заїзди з АДРЕСА_2 до
ОСОБА_2 і з АДРЕСА_1 до ОСОБА_3, що являються в селі Криниця головними з
твердим і асфальтованим покриттям і з'єднані між собою двома допоміжними
вулицями біля їх господарств з двох сторін ОСОБА_10 та ОСОБА_11, а проїзд біля
подвір'я позивачки ОСОБА_1 реально неможливий через малий розрив до її
житлового будинку, і не відповідає встановленим нормам Державних Будівельних
норм.

Таким чином
зібрані і досліджені в судовому засіданні докази дають суду підставу вважати
обґрунтованими доводи позивачки щодо реалізації її права власності на земельну
ділянку площею 0, 06291 га в порядку її приватизації як земельної ділянки для
будівництва та обслуговування жилого будинку ОСОБА_1 в АДРЕСА_1.

На підставі
наведеного та ст. ст. 81, 116, 118, 119 Земельного кодексу України, керуючись
ст. ст. 10, 60, 209, 212, 215, 218 ЦПК України, суд

в и р і
ш и в :

Позов
задоволити.

Визнати за
ОСОБА_1 право приватної власності  на
земельну ділянку площею 0,06291 га ( 629,1 м.кв.), яка розташована в АДРЕСА_1 в
порядку її приватизації.

Рішення може
бути оскаржено до Апеляційного суду Львівської області протягом двадцяти днів
після подання в десяти денний строк ОСОБА_11 про апеляційне оскарження, з дня
проголошення рішення.

Суддя : (
підпис)

З оригіналом
згідно.

Голова суду
Г.М.Березюк