Справа № 2-1915
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20
травня 2008 року Ялтинський міський суд Автономної Республіки Крим у складі
головуючого судді Земляної Г.В., при секретарі Копистко О.М., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ялта  цивільну справу  за позовом Закритого акціонерного товариства
комерційний банк «ПриватБанк»   до
ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості  за кредитним
договором, суд

В С Т А Н О В И
В:

Відповідач
заперечує проти заявлених вимог.

Позивач  просить
стягнути  з ОСОБА_1
заборгованість  за кредитним  договором станом на 14 лютого  2008 року у розмірі 3132 гривень 71 коп..
Позовні  вимоги  мотивовані тім,  що відповідач
одержав від позивача  за кредитним
договором  від 10 листопаду 2006
року   грошові  кошти у розмірі 2500,00 гривень в обмін на
зобов'язання повернути  кредит у строк до
10 листопаду 2008 року,  сплатити
відсотки за користування кредитом  у
розмірі 36 % річних.  Однак, в
порушення  договірних  вимог
сума заборгованості  по кредитному
договору, відсотки за користування
кредитом   відповідачем своєчасно
не сплачені.

Представник  позивача
у судовому засіданні  позовні  вимоги
підтримав у повному обсязі.

Відповідач
у  судовому засідання проти позову
заперечує з мотивів  того, що він не
отримував грошові кошті за кредитним договором, він не є клієнтом банку. Крім
того банк має право надавати кредити тільки при наявності ліцензії. Між
сторонами не був укладений правочин, він подав тільки заяву, тому правових
підстав для стягнення коштів не має.

Вислухавши  представника
позивача, відповідача, вивчивши
матеріали справи, суд вважає, що позов
підлягає задоволенню.

Згідно  ст. 526 ЦК України  зобов'язання
повинно виконуватися  належним
чином, згідно з умовами  договору та
вимогами  цього Кодексу, інших актів  цивільного законодавства.

Судом
встановлено, що  10 листопада 2006
року  між позивачем  Закритим акціонерним товариством
комерційний  банк «ПриватБанк» (далі ЗАТ
КБ «ПриватБанк» та відповідачем ОСОБА_1 укладено кредитний договір,  згідно якому
позивач  надав відповідачу  кредит у розмірі  2500,00 гривень шляхом встановлення
кредитного ліміту  на кредитну карту
«Універсальна», а відповідач прийняв на себе зобов'язання  повернути кредит  у строк до 10 листопада 2008 року, сплатити відсотки
за користування кредитом у розмірі  36%
річних, або 3% на місяць(арк..спр.24,25).

Цей договір є
договором приєднання. Згідно зі ст. 634 Цивільного кодексу України договором
приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах
або  інших стандартних формах,  який може бути укладено  лише шляхом приєднання другої сторони  до запропонованого  договору
в цілому.

Умови
надання  кредиту встановлені  Умовами
надання банківських послуг та
Правилами користування платіжною карткою, яки затверджені  наказом Голови правління  № С-89 від 24.05.2005 року  та є
стандартною формою.

Укладання  договору
приєднання  здійснюється
шляхом  підписання  позичальником Заяви.

Договір від 10
листопада 2006 року як договір
приєднання укладено шляхом
підписання 10 листопада 2006 року
відповідачем Заяви. При цьому відповідач був ознайомлений з Умовами
надання банківських послуг, Правилами
користування платіжною карткою та Тарифами банку. Крім того, він  надав свою згоду  про те, що Заява разом з Умовами  надання
банківських послуг, Правилами користування платіжною  карткою та Тарифами  складають
між  ним та банком договір  про надання банківських послуг,  що підтверджується підписом  відповідача у вказаної Заяві і не
заперечується відповідачем у судовому засіданні.

Згідно з ч. 1
ст. 1054 Цивільного кодексу України  за
кредитним договором банк або інша фінансова
установа зобов'язується  надати  грошові кошти (кредит)  позичальникові у розмірі  та на умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується  повернути
кредит  та сплатити проценти.  Таким чином, істотними умовами кредитного
договору  є розмір  кредитним коштів  та розмір процентів за користування  кредитом.
У Заяві позичальника від 10 листопада 2006 року  (оборот), яка підписана відповідачем, вказані
усі істотні умови кредитного договору, а саме розмір кредиту 2500 гривен,  розмір відсотків за користування кредитом -
3% на місяць, валюта кредиту - гривня, від кредитного ліміту - гривня.  Таким чином,
при укладанні  кредитного  договору від 10 листопада 2006 року  сторони цього договору  домовились у письмової формі про усі істотні
умови  за договором, про що свідчить
підпис відповідача  на заяві  позичальника, якій прийняв пропозицію
позивача укласти  кредитний договір в
саме такій формі на саме таких умовах.

Згідно зі ст..
638 ЦК України договір  є укладеним, якщо
сторони в належній формі  досягли  згоди з усіх істотних умов договору. Договір
укладається  шляхом пропозиції однієї
сторони укласти  договір и прийняття  пропозиції другою стороною.

Згідно зі ст.
630  ЦК України договір э обов'язковим
для виконання сторонами. Згідно зі  ст.
204 ЦК України  правочин є правомірним,
якщо його недійсність  прямо не
встановлена  законом або якщо він  не визнаний судом недійсним.

На час розгляду
справи кредитний договір  від 10
листопада 2006 року, укладений між позивачем та відповідачем кредитний договір,
не визнано недійсним  або неукладеним у
встановленому  законом порядку,
нікчемність  вказаного договору  прямо не встановлена законом, у тому числі и
Законом України «Про захист прав споживачів», на якій посилається відповідач.

Посилання    відповідача на Постанову Національного
банку України  № 168 від 10.05.2007
року  «Про затвердження Правил надання банками
України    інформації споживачу про умови
кредитування    та сукупну вартість
кредиту судом до уваги не приймаються у зв'язку з тім, що   вказана
Постанова  набрала законної  сили 10 травня 2007 року, тобто після  укладання кредитного договору, та  оборотної
сили не має, а тому вимоги до кредитних договорів, вказані у цієї
постанові  не можуть пред'являтись до
спірного кредитного договору.

Згідно  з умовами
договору, кредит було надано шляхом встановлення кредитного  ліміту у розмірі  2500 гривень
на кредитну картку НОМЕР_1 «Універсальна». Цю картку та ПІН-код до неї
відповідач отримав 27 листопада 2006 року, про що свідчить його підпис від 27
листопаду 2006 року у Журналі видачі кредитних карток(арк..спр.40).

Згідно
п. 27 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про платіжні системи  та переказ
коштів в Україні»  платіжна картка
- це спеціальний платіжний  засіб у
вигляді емітованої  пластикової чи іншого
виду картки, що використовується  для
ініціювання  переказу коштів  з рахунка
платника або  з відповідного  рахунку банку з метою оплати вартості товарів
і послуг, перерахування  коштів  зі своїх рахунків  на рахунки інших осіб, отримання коштів у
готівкової формі у касах банків через
банківські автомати, а також здіснення
інших операцій, передбачених відповідним
договором.

Згідно з п. 1.2.
ч. 1 ст. 1 Закону України «Про платіжні системи
та переказ  коштів в Україні»
банківський автомат  - це   програмно-технічний  комплекс,
що  надає  можливість держателю     спеціального     платіжного     засобу
здійснити самообслуговування за операціями  одержання
коштів  у  готівковій формі,   внесення
їх  для  зарахування
на  відповідні  рахунки, одержання інформації щодо стану
рахунків,  а також  виконати
інші операції згідно з функціональними можливостями цього комплексу.

Згідно з п. 24
ч. 1 ст. 1 Закону України «Про платіжні системи
та переказ  коштів в Україні»  переказ  коштів    -
рух певної суми коштів з метою її зарахування на  рахунок
отримувача  або  видачі йому у готівковій формі. Ініціатор та
отримувач можуть бути однією і тією ж особою.

Згідно зі ст. 4  Закону України «Про платіжні
системи   та  переказ коштів в
Україні» для  проведення  переказу можуть використовуватися кошти як у готівковій, так і в
безготівковій формі.

Згідно
зі ст.17 цього Закону документи за    операціями
із   застосуванням   спеціальних  платіжних засобів  та  інших
документів,  що  використовуються  в платіжних   системах   для
ініціювання   переказу,  можуть
бути паперовими  та  електронними.    При цьому,
згідно зі ст. 18 Закону  електронний документ на
переказ має  однакову  юридичну силу  з  паперовим
документом.   Електронні  документи зберігаються на носіях інформації у формі,  що дозволяє перевірити цілісність електронних
документів на цих носіях.
Електронні  документи не  потребують
наступного  паперового    підтвердження.  Таким
чином,   посилання  відповідача
на  відсутність    його
підпису на   паперових носіях
про  отримання  готівки
не  може  бути
прийнято    судом,  у зв'язку
з  тим, що   введення
ПІН-коду  для    отримання
готівки  є  підписанням
електронного  документа за  допомогою
електронного   цифрового  підпису.

Згідно
зі ст. 21 Закону України «Про платіжні системи
та  переказ
коштів в Україні» ініціювання  переказу
може здійснюватись шляхом використання
держателем  спеціального  платіжного засобу  для оплати
вартості  товарів і послуг або
для  отримання коштів у готівкової
формі.

29
листопада  2006 року відповідач  отримав грошові  кошти з кредитної картки шляхом зняття
готівки у банкоматі на загальну суму 2472 гривні, що підтверджується  випискою
за рахунком по карті НОМЕР_1 (арк..спр.27).. При цьому  ці операції супроводжувались коректним
введенням ПІН-коду, тобто підписання електронним цифровим підписом.  Факт отримання  грошових коштів  з картки підтверджено відповідним
документом  - випискою за  карткою НОМЕР_1. Ці обставини підтверджують
належне виконання  зобов'язань за договором
з боку позивача та отримання відповідачем кредиту за договором.

Посилання позивача на ті обставини, що він не отримав кредитну
картку  і не розписувався у Книзі
отримання кредитних карток, так як не пам'ятає, що такі події відбувалися  суд не може прийняти до уваги.

Однак на
підставі ст.60 ЦПК України кожна сторона
повинна довести суду ті обставини на які вона посилається як на  підставу своїх вимог і заперечень.

Судом
було роз'яснено право відповідача, у випадку заперечення обставин отримання
кредитної картки, заявити клопотання про призначення експертизи з приводу
підтвердження  його доводів. Однак,
відповідач відмовився проводити по справі експертизу.

Згідно
з  Правилами   користування
платіжною  карткою,    які є
частиною  укладеного  кредитного договору та   розроблені
на   підставі  Правил
Міжнародних платіжних систем MasterCard International та  VISA International  Відповідач
не надав  суду доказів того,
що  ПІН-код,   або
картка   неправомірно  вибули
з  його   володіння,
а  також звернення  до
позивача  із  заявою
по  втрату або  незаконне
використання  належної йому  кредитної
карти.  Таким  чином, згідно до   положень п. 2.2.,.2.3  Правил
та  п. 8.1.  Умов
надання  банківських послуг    відповідальність  за
усі  операції  з
платіжною  карткою,   поведені
з  коректним  введенням ПІН -коду,   несе
особа, що  отримала   таку картку
та ПІН.

Таким
чином,   доводи   відповідача
щодо  того, що  він
особисто  не   отримував кошти  спростовуються  матеріалами
справи.

Згідно з п.
6.2.2. Правил користування  платіжною
карткою погашення заборгованості  за кредитною
карткою «Універсальна»   здійснюється
шляхом  внесення  щомісячно
обов'язкового платежу  у
розмірі  7% від залишку  заборгованості за кредитом  у строк до 25 числа  місяця. При цьому платіж  включає до себе  нараховані до сплати відсотки  та частку
заборгованості за кредитним лімітом.

Однак  відповідач свої зобов'язання за кредитним
договором  належним чином не
виконує,   має заборгованість за кредитом
та відсотками за користування кредитом. Відповідно до  виписки за рахунком, яка досліджена судом, за
весь  час дії договору відповідачем
сплачено  на користь позивача за
кредитною угодою 600 грн.(арк..спр.29)
Факт несплати підтвердив відповідач в судовому засіданні.

Таким чином,
станом на 14 лютого 2008 року  за
відповідачем є заборгованість за кредитним договором у розмірі  3132 гривні 71 копійка, яка складається  з заборгованості за кредитом у розмірі  2472 гривні 00 копійок, заборгованості за
відсотками   у розмірі  660 гривень 71 копійка, що підтверджується
розрахунком заборгованості  за кредитним
договором.

Відповідно  до частини другої  статі 1054 та частини другої статі 1050  ЦК України
наслідками порушення
відповідачем  зобов'язань  щодо повернення  чергової частини суми кредиту є право
позивача  достроково вимагати  повернення всієї суми кредиту.

Крім
того, з  відповідача слід стягнути  судові витрати у сумі  81 гривня,
що складає судовий збір  у сумі 51
гривня,  витрати  на інформаційне - технічне забезпечення  судового
процесу  у сумі 30 гривень.

На
підставі викладеного, керуючись  ст.. 4,
10, 60, 215, 224 ЦПК України, ст.. 526, 530, 654, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 1,4,17,21,24
Закону України «Про платіжні системи   та  переказ коштів в Україні» суд

ВИРІШИВ:

Позов  Закритого акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк»  задовольнити.

Стягнути
з ОСОБА_1 на користь  Закритого
акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», юридична адреса м.
Дніпропетровськ вул. Набережна Перемоги буд. 50, код за ,
рахунок  3111 у ПриватБанку м.
Дніпропетровськ МФО  305299,
заборгованість за кредитним договором  у
розмірі  3132 гривні 71 копійка,  витрати по сплаті судового  збору у розмірі  51 гривня,
витрати по сплаті  інформаційно -
технічного забезпечення судового процесу у розмірі 30 гривен, а всього  3213 (три тисячі двісті тринадцять) гривень
71 копійка.

На рішення може бути подана
апеляційна скарга до Апеляційного суду АРК протягом двадцяти днів із дати
подачі до Ялтинського міського суду
заяви про апеляційне оскарження рішення суду, що надається протягом   десяти днів від дня оголошення рішення суду,
згідно зі ст.294,296 ЦПК України.

Суддя

Ялтинського
міського суду                                                                    Г.В.
Земляна

Справа № 2-1915

2008 рік

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(вступна та регулятивна частини)

20 травня 2008 року Ялтинський
міський суд Автономної Республіки Крим у складі головуючого судді Земляної
Г.В., при секретарі Копистко О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні
в залі суду м. Ялта  цивільну справу  за позовом Закритого акціонерного товариства
комерційний банк «ПриватБанк»   до
ОСОБА_1 про стягнення  заборгованості  за кредитним договором, суд

В С Т А Н О В И
В:

Зважаючи
на складність  у викладені повного тексту
рішення суду, пов'язаного з потребую  в
обгрунтованні доводів сторін, на що може бути витраченим значний час , суд
уважає на необхідне проголосити його вступну та резолютивну частин.

На підставі викладеного, керуючись  ст.. 4, 10, 60, 215, 224 ЦПК України, ст..
526, 530, 654, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст.
1,4,17,21,24  Закону України «Про
платіжні системи   та  переказ коштів в
Україні» суд

ВИРІШИВ:

Позов  Закритого акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк»  задовольнити.

Стягнути
з ОСОБА_1 на користь  Закритого
акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», юридична адреса м.
Дніпропетровськ вул. Набережна Перемоги буд. 50, код за ,
рахунок  3111 у ПриватБанку м.
Дніпропетровськ МФО  305299,
заборгованість за кредитним договором  у
розмірі  3132 гривні 71 копійка,  витрати по сплаті судового  збору у розмірі  51 гривня,
витрати по сплаті  інформаційно -
технічного забезпечення судового процесу у розмірі 30 гривен, а всього  3213 (три тисячі двісті тринадцять) гривень
71 копійка.

На рішення може бути подана
апеляційна скарга до Апеляційного суду АРК протягом двадцяти днів із дати
подачі до Ялтинського міського суду
заяви про апеляційне оскарження рішення суду, що надається протягом   десяти днів від дня оголошення рішення суду,
згідно зі ст.294,296 ЦПК України.

Суддя

Ялтинського
міського суду                                                                    Г.В.
Земляна