Справа №2-1/08
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2008 року

Богуславський районний суд Київської області  в складі :

головуючого судді                                        Тітова
М.Б.

при секретарі
Годжаєвій З.Ф.

з участю
позивача                                       ОСОБА_1

представника позивача                                 ОСОБА_2

відповідача
ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в  м. Богуславі цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення грошової
суми, на яку збільшилась сума боргу з урахуванням встановленого індексу
інфляції за час прострочення грошового зобов'язання, та трьох процентів річних
у зв'язку з простроченням виконання грошового зобов'язання, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач
ОСОБА_1, звернувшись до суду з даним позовом, просить суд стягнути із
відповідача ОСОБА_3 грошову суму 14147 гривень 99 коп., на яку збільшилась сума
боргу по договору позики з урахуванням встановленого індексу інфляції за час
прострочення грошового зобов'язання, а також три проценти річних у зв'язку з
простроченням виконання грошового зобов'язання, яка становить 3830 грн. 42 коп.

Свої вимоги позивач обгрунтовує
тим,  що між ним та відповідачем 26
грудня 2001 року було в письмовій формі укладено договір позики, відповідно до
умов якого відповідач позичив у нього 5500 доларів США, які зобов'язувався
повернути до 21.12.2002 року, але в обумовлений термін відповідач борг не
повернув.

24 липня 2003 року рішенням
Богуславського районного суду Київської області було постановлено стягнути
із  ОСОБА_3 на його (позивача) користь
32599 грн. 50 коп. неповернутого боргу за договором позики. До цього часу борг
йому не повернуто. У відповідності до ч.2 ст. 625 ЦК України відповідач повинен
сплатити грошову суму за прострочення виконання зобов'язання.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримав обгрунтувавши свої
вимоги  вищевикладеними обставинами і
просив стягнути із відповідача уточнену грошову суму за невиконання грошового
зобов'язання, яка становить 28361 грн. 11 коп.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні позов  не визнав і пояснив, що він з об'єктивних
причин не може виконати рішення суду, оскільки не має майна для погашення боргу
та не має заробітку.  Окрім того 12
березня 2004 року було описане його майно на суму 575 гривень, яке не було
реалізовано державною виконавчою службою,
а також він на депозитний рахунок
відділу ДВС перераховував для погашення боргу позивачу 100 грн.
10.11.2004 року, 100 грн. 21.09.2005 року. Незважаючи на те, що він не має
доходів, він приймав міри до погашення боргу і в вересні та грудні 2007 року
поштовими переказами направляв позивачу ОСОБА_1 кошти по 10 грн., але останній
відмовлявся їх отримувати. Він вважає, що його вини в невиконанні рішення суду
про стягнення на користь ОСОБА_1 32599 грн. 50 коп. боргу за договором позики
не має і як наслідок відсутні підстави для задоволення позову.

Суд, заслухавши пояснення позивача і його представника, відповідача та
дослідивши письмові  докази вважає за
необхідне позов  задовольнити з наступних
підстав.

Із копії рішення Богуславського районного суду Київської області від 24
липня 2003 року вбачається, що із ОСОБА_3 стягнуто на користь ОСОБА_1 32599
гривень 50 коп. неповернутого боргу за договором позики на 326 гривень судових
витрат.

Із оглянутих в судовому засіданні матеріалів виконавчого провадження по
виконанню зазначеного рішення суду вбачається, що протягом 2003-2007 року
відділом ДВС Богуславського районного управління юстиції проводились заходи
щодо примусового стягнення із ОСОБА_3 на користь стягувача ОСОБА_1 32599 грн.
50 коп.

12 березня 2003 року державним виконавцем було описано майно боржника
ОСОБА_3 на суму 575 грн., яке було вилучене у боржника, але не реалізоване.

Окрім того в жовтні 2005 року на рахунок стягувача ОСОБА_1 відділом ДВС
було перераховано 165 грн. 24 коп. коштів, які надійшли від боржника ОСОБА_3

24 вересня 2007 року державним виконавцем відділу ДВС Богуславського
районного управління юстиції було винесено постанову про повернення виконавчого
документа стягувачеві у відповідності до п.2 ст. 40 Закону України "Про
виконавче провадження" в зв'язку з тим, що у боржника відсутнє майно, на
яке може бути звернено стягнення, і здійснені державним виконавцем заходи щодо
розшуку такого майна виявилися безрезультатними. Також зазначено, що по
вказаному виконавчому провадженні
стягнуто 65 грн. 24 коп.

В той же час при дослідженні реєстру документів по депозитному рахунку
відділу ДВС було встановлено, що фактично перераховано стягувачу було 165 грн.
24 коп.

Таким чином на час розгляду даного позову рішення Богуславського районного
суду від 24.07.2003 року виконане лише частково,  стягувач ОСОБА_1 отримав 165 грн. 24 коп.

У відповідності до ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням,
проведеним належним чином.

Внаслідок постановлення рішення суду від 24.07.2003 року зобов'язання
ОСОБА_3 перед ОСОБА_1 про повернення боргу за договором позики не
припинилось.

Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності
за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Відповідно до ч.2 ст. 625  ЦК
України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої
суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Із мотивувальної частини рішення Богуславського районного суду від 24 липня
2007 року вбачається, що зобов'язання повернути борг боржник ОСОБА_3 повинен
був виконати до 31 грудня 2002 року.

Відповідно до встановлено індексу інфляції з січня 2003 року по квітень
2008 року сума боргу збільшилась на 23089 грн. 27 коп.  При цьому позивачем нарахування вказаної
грошової суми здійснювалось за мінусом суми 575 гривень, на яку було оцінено
описане майно боржника в березні 2003 року.

Судом при розрахунку сума боргу, на яку здійснювалось нарахування індексу
інфляції була зменшена на 165 грн. 24 коп. з жовтня 2005 року.

Три проценти річних від простроченої суми боргу становить 5131 грн. 70 коп.

Тому за вищевказаних обставин є всі підстави для часткового задоволення
позову на суму 28220 грн. 97 коп.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення,
суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені
витрати, а якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються
позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві -
пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві
відмовлено.

В зв'язку з частковим задоволенням позову на користь позивача мають бути
стягнуті судові витрати в сумі 527 гривень 35 коп.

Керуючись ст.ст. ст.ст. 10, 11, 62, 88, 209, 212, 214,
215, 218 ЦПК України,  ст.ст. 599, 625
України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути
із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 грошову суму 23089 гривень 27 коп., на яку
збільшилась сума боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за час
прострочення грошового зобов'язання,  три
проценти річних від простроченої суми в розмірі 5131 гривня 70 коп., та судові
витрати по справі в сумі 527 гривень 35 коп., всього 28748 гривень 32 коп.

Сторони
звільнити від сплати державного мита відповідно до ст. 4 п. 18 Декрету Кабінету
Міністрів України "Про державне мито".

Рішення
може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської
області  через Богуславський районний суд
шляхом подачі в 10-денний строк з дня його проголошення заяви про апеляційне
оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги або в
порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Головуючий:
суддя    (підпис)