overthelex/edrsr-tspk huggingface dataset:
У х в а л а

іменем
україни

7 листопада 2008  року

м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Пшонки
М.П.,                Прокопчука
Ю.В.,            Романюка Я.М.,-

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ВАТ «Кредобанк» про захист прав
споживача, стягнення грошових коштів, відшкодування моральної шкоди за
касаційною скаргою  ОСОБА_1 на рішення
Оболонського районного суду м. Києва від 23 квітня 2008 року та ухвалу
апеляційного суду м. Києва від 24 червня
2008 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2008 року ОСОБА_1звернувся до суду із зазначеним позовом, у якому
просив стягнути з відповідача пеню за несвоєчасну виплату вкладу за період з 20
жовтня 2005 року до 21 вересня 2007 року в сумі 22 818, 21 євро, 64 746 грн. 01
коп. - суми інфляції, 3 % річних від простроченої суми - 17 644 грн. 06 коп.,
відсотки за користування чужими грошима в сумі 51 568 грн. 15 коп., 10 тис.
грн. моральної шкоди.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 23 квітня         2008 року, залишеним без зміни ухвалою
апеляційного суду м. Києва від      24
червня 2008 року, в позові відмовлено.

У
касаційній скарзі ОСОБА_1порушує питання про скасування  судових рішень та ухвалення рішення про
задоволення позову, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм матеріального
та процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія
суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в
касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність
застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи
процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини,
що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що судові рішення  ухвалено з додержанням норм матеріального та
процесуального права, відсутні передбачені статтею 338 ЦПК України підстави для
обов'язкового скасування судового рішення.

Наведені в касаційній скарзі доводи висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 332, 337 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у
цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

Касаційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити, а рішення Оболонського районного суду м. Києва від 23
квітня 2008 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 24 червня 2008 року
залишити без змін.

Ухвала
оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

Пшонка М.П.                             Прокопчук Ю.В.              Романюк Я.М.
У х в а л а

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

5 листопада 2008 року                                                         м.
Київ

Суддя Судової палати у цивільних справах Верховного Суду
України

Левченко Є.Ф.,

розглянувши касаційну скаргу Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Політех" на
рішення Солом'янського районного суду міста Києва від                4 березня 2008
року та ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 27 травня           2008 року в справі за позовом ОСОБА_1до Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Політех",
третя особа Акціонерна енергопостачальна компанія "Київенерго", про
визнання дій незаконними,

в с т а н о в и в:

До Верховного Суду України надійшла касаційна скарга ОСББ "Політех" на рішення
Солом'янського районного суду міста Києва від 4.03.2008 р., залишене без змін
ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 27.05.2008 р., яким позов задоволено:
визнано дії Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку
"Політех" щодо припинення електропостачання до офісного приміщення по             вул. Борщагівській, 145 в м. Києві,
що належить позивачу, незаконними та зобов'язано відповідача відновити
електропостачання до цього офісного приміщення, а також вирішено питання про
судові витрати.

У касаційній скарзі заявник просить скасувати судові
рішення та ухвалити нове рішення про відмову у позові, посилаючись на
неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм
процесуального права.

Розглянувши
касаційну скаргу, вважаю, що підстави для відкриття  касаційного провадження відсутні, виходячи з
наступного.

Відповідно до  п.
5. ст. 328 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного
провадження у справі, якщо касаційна скарга є необгрунтованою і викладені  в ній доводи не викликають необхідності
перевірки матеріалів справи.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 335 ЦПК України суд касаційної
інстанції в межах касаційної скарги перевіряє правильність застосування судом
першої або апеляційної інстанцій норм матеріального чи процесуального права і не може
встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в
рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або
недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Із змісту касаційної скарги та оскаржуваних судових
рішень не вбачається порушення судами норм матеріального та процесуального
права, касаційна скарга є необгрунтованою і викладені в ній доводи не
викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Керуючись п. 5 ч. 3 ст. 328  ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити Об'єднанню
співвласників багатоквартирного будинку "Політех" у відкритті
касаційного провадження в справі за позовом ОСОБА_1до
Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Політех", третя
особа Акціонерна енергопостачальна компанія "Київенерго", про
визнання дій незаконними.

Копію ухвали разом
з доданими до касаційної скарги матеріалами направити Об'єднанню
співвласників багатоквартирного будинку "Політех".

Касаційну скаргу залишити в суді касаційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Верховного Суду України                                        Є.Ф. Левченко
У х в а л а

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

5 листопада 2008 року                                                         м.
Київ

Суддя Судової палати у цивільних справах Верховного Суду
України

Левченко Є.Ф.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Долинського районного суду Івано-Франківської області від 30
червня 2006 року та рішення Апеляційного суду Івано-Франківської області від 13
травня 2008 року в справі за його позовом до ОСОБА_2 про визнання звільнення з роботи незаконним, поновлення на роботі,
стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної
шкоди,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1.  звернувся
до суду з названим позовом.

Рішенням Долинського районного суду Івано-Франківської
області від 30.06.2006 р. позов задоволено частково: стягнуто з відповідача на
користь ОСОБА_1 82,11 грн. заборгованості із заробітної плати; 100 грн. витрат
на правову допомогу та вирішено питання про судові витрати, а в решті вимог
відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду Івано-Франківської області від
13.05.2008 р. рішення місцевого суду змінено: стягнуто з відповідача на
користь          ОСОБА_1 1170,44 грн.
заборгованості із заробітної плати, а в решті рішення місцевого суду залишено
без змін.

У касаційній скарзі заявник просить скасувати судові
рішення та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити у повному обсязі,
посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та
порушення норм процесуального права.

Розглянувши
касаційну скаргу, вважаю, що підстави для відкриття  касаційного провадження відсутні, виходячи з
наступного.

Відповідно до  п.
5. ст. 328 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного
провадження у справі, якщо касаційна скарга є необгрунтованою і викладені  в ній доводи не викликають необхідності
перевірки матеріалів справи.

Згідно з
вимогами ч. 1 ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції в межах касаційної
скарги перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної
інстанцій норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати
або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи
відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи
іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Із змісту касаційної скарги й оскаржуваних рішення
апеляційного суду та рішення місцевого суду в частині, що залишена без змін, не
вбачається порушення судами норм матеріального та процесуального права,
касаційна скарга є необгрунтованою і викладені в ній доводи не викликають
необхідності перевірки матеріалів справи.

Керуючись п. 5 ч. 3 ст. 328  ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_1 у відкритті касаційного провадження
в справі за його позовом до
ОСОБА_2 про визнання звільнення з роботи незаконним, поновлення на
роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та відшкодування
моральної шкоди.

Копію ухвали разом
з доданими до касаційної скарги матеріалами направити ОСОБА_1.

Касаційну скаргу залишити в суді касаційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Верховного Суду України                                        Є.Ф. Левченко
У х в а л а

І М Е Н Е М
У К Р А Ї Н И

10
листопада 2008 року                                                                      м. Київ

Суддя Верховного Суду України Гуменюк В.І., розглянувши касаційну скаргу
ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 28 лютого 2008
року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 9 червня 2008 року у справі за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа -Головне управління юстиції у
м. Києві про встановлення факту проживання однією сім'єю та зміну черговості
одержання права на спадкування,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним позовом посилаючись на те, що з
2001 року вона разом з ОСОБА_4 проживала однією сім'єю в її квартирі АДРЕСА_1.
За цей час вона матеріально забезпечувала та доглядала за ОСОБА_4, оскільки він
був інвалідом 2 групи, не працював та потребував сторонньої допомоги. У
ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_4 помер. Після його смерті відкрилася спадщина на яку
претендують мати померлого - ОСОБА_4, його син - ОСОБА_3 та позивачка. З метою
отримання права на спадкування за законом у четверту чергу після смерті ОСОБА_4
та в силі ст. 1259 ЦК України позивачка просила встановити факт проживання її
однією сім'єю з померлим та змінити черговість одержання права на спадкування,
зокрема, визнати її право на спадкування за законом у першу чергу нарівні з
матір'ю та сином померлого.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 28 лютого 2008 року,
залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 9 червня 2008 року,
позов задоволено частково. Визнано ОСОБА_1, як особу, яка проживала з ОСОБА_4
однією сім'єю з 2001 року по 2006 рік. В решті позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення Шевченківського
районного суду м. Києва від 28 лютого 2008 року та ухвалу апеляційного суду м.
Києва від 9 червня 2008 року, а справу направити на новий розгляд до суду
першої інстанції, посилаючись на порушення судами норм матеріального та
процесуального права.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до пункту 5 частини 3 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у
відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і
викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Касаційні скарги необґрунтовані. Доводи скарг висновків суду не спростовують.
Передбачених законом підстав неправильного застосування норм матеріального чи
порушення норм процесуального права не встановлено.

Керуючись пунктом 5 частини 3 статті 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті касаційного
провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа
-Головне управління юстиції у м. Києві про встановлення факту проживання однією
сім'єю та зміну черговості одержання права на спадкування.

Копію ухвали та додані до скарги
матеріали направити скаржнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Верховного Суду України                                                      В.І. Гуменюк
ГАГАРІНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА СЕВАСТОПОЛЯ
1 інстанція код суду 27-02
справа № 2-3421/2008
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 листопада
2008 року Гагарінський районний суд м. Севастополя

у складі: головуючого-судді: Лугвіщик А. М.,

при секретарі: Рогів Н. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Севастополі цивільну справу за позовом
ОСОБА_1
до
ОСОБА_2
про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1
звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, у зв’язку з тим, що сумісне життя з відповідачкою не склалося, подружні відносини не підтримуються з 05.2008 року, шлюб став формальним. На примирення віна не згодена. Просить шлюб розірвати.

У судове засідання позивач позов підтимала, пролсила задовольнити.

Відповідач з позовом не згоден.

Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 21.06.1997 року, проте сумісне життя не склалося, подружні відносини не підтримуються з 05.2008 року, на примирення позмивч не згодна. Дані факти свідчать про небажання зберегти сім’ю. Від сумісного життя мають неповнолітню дитину
ОСОБА_3

ІНФОРМАЦІЯ_1
року народження. Спору про поділ подружнього майна сторони не порушують. За взаємною згодою дитина залишається приживати з матір’ю.

При таких обставинах суд вважає, що міцної і дружної сім’ї сторони не створили, примирення між ними неможливе, у зв’язку з чим збереження шлюбу недоцільно та суперечить інтересам кожної із сторін.

Судові витрати покласти на відповідача, оскільки у позивача на утриманні знаходиться неповнолітня дитина.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 104, 105, 112 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 10, 60, 179, 212, 214 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Шлюб, зареєстрований між
ОСОБА_2
та
ОСОБА_1
21.06.1997 року відділом
РАЦС Гагарінським районного управління юстиції міста Севастополя, актовий запис
НОМЕР_1
–
р о з і р в а т и
.

Сина
ОСОБА_3

ІНФОРМАЦІЯ_1
року народження залишити проживати з
ОСОБА_1
.

При видачі свідоцтва про розірвання шлюбу в органах РАЦС стягнути витрати пов’язані з оформленням свідоцтва про розірвання шлюбу з
ОСОБА_2
в розмірі 17 грн.

Стягнути з
ОСОБА_2
на користь
ОСОБА_1
судові витрати в розмірі 16 грн..

Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційний суд м. Севастополя через Гагарінський районний суд м. Севастополя шляхом подання у 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, або в порядку ч.4 чт. 295 ЦПК України.

Рішення складено власноручно в нарадчій кімнаті, в єдиному екземплярі.

Суддя: підпис

Копія вірна, рішення не набрало чинності.

Суддя гагарінського районного суду

м. Севастополя А. М. Лугвіщик
Справа № 2-2660/08
05.11.2008 року Дніпровський районний суд м. Херсона у складі:
головуючого Решетова В.В.,
при секретареві: Довгої Л.З.,
розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Херсоні цивільну справу за позовом Херсонського морехідного училища рибної промисловості до
про стягнення боргу за надані освітні послуги,
Позивач звернувся з вказаним позовом до відповідачів, вказавши, що 01.09.2003р.
був прийнятий наказом №
від 12.08.2003р. зарахований на перший курс Херсонського морехідного училища рибної промисловості курсантом судномеханічного відділення денної форми навчання. Між позивачем та відповідачами був укладений договір №
від. 20.08.2003р. про надання освітніх послуг. Відповідно до договору відповідачі повинні були сплатити за навчання 3656,17 грн., проте відповідачі фактично сплатили 2330. Наказом №
був відрахований з училища в зв’язку з прогулами та невиконанням навчального плану. Сума заборгованості по оплаті за навчання на день відрахування становить 1326,17 грн. Просить суд стягнути з відповідачів 1326,17 грн. боргу та судові витрати.
Відповідачі у судове засідання не з’явився, про причини неявки суд не повідомив, про день та час слухання справи повідомлений своєчасно належним чином.
Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд позов задовольнити.
Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню.
Судом встановлено, що Між позивачем та відповідачами був укладений договір №
від. 20.08.2003р. про надання освітніх послуг.
Відповідно до п.п. 3.1 зазначеного договору відповідачі зобов’язані своєчасно вносити плату за отриману освітню послугу.
Згідно наказу №
від 12.08.2003р. відповідач
зарахований на перший курс Херсонського морехідного училища рибної промисловості курсантом судномеханічного відділення денної форми навчання.
Наказом №
був відрахований з училища в зв’язку з прогулами та невиконанням навчального плану.
Згідно наданої позивачем довідки, що є в матеріалах справи, сума боргу відповідачів по оплаті за навчання на день відрахування
відповідно до наказом №
від 14.11.2005р. становить 1326,17 грн.
Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.
Враховуючи вищенаведене, керуючись ст. 526 ЦК України, ст.ст. 10, 60, 212, 213, 214, 215, 224, 225, 226 ЦПК України, суд, -
Стягнути солідарно з
на користь Херсонського морехідного училища рибної промисловості 1326,17 грн. боргу за оплату за навчання, та 81 грн. судових витрат, а всього 1407,17грн.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через Дніпровський районний суд м. Херсона шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня винесення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20-ти днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч.4 ст. 295 ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя В.В. Решетов
Справа № 2-2456/08
05.11.2008 року Дніпровський районний суд м. Херсона у складі:
головуючого судді
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні цивільну справу за позовом
про захист прав споживачів, -
Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 22 січня 2008 року між ним та відповідачем було укладено договір про надання послуг, відповідно до умов якого відповідач зобов'язався виготовити зі свого матеріалу гардеробну в термін до 15 лютого 2008 року. Загальна сума послуги складає 4000 грн. 22 січня 2008 року позивач сплатив відповідачу 2000 грн. у якості передоплати по вказаному договору, про що була видана квитанція до прибуткового касового ордера №
В судовому засіданні позивач підтримав розмір позовних вимог та просив суд позов задовольнити у повному обсязі на підставах викладених у позовній заяві.
Відповідач в судове засіданні не з'явився, про час і місце слухання справи був повідомлений належним чином про причину неявки суд не повідомив.
Заслухавши позивача, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, враховуючи наступне.
Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.
Судом встановлено, що 22 січня 2008 року між ним та відповідачем було укладено договір про надання послуг. Відповідно до умов вказаного договору, відповідач зобов'язався виготовити зі свого матеріалу гардеробну в термін до 15 лютого 2008 року.
22 січня 2008 року позивач сплатив відповідачу 2000 грн. у якості передоплати по вказаному договору, про що була видана квитанція до прибуткового касового ордера №
Станом на 24 травня 2008 року відповідач своїх зобов'язань по договору не виконав.
Відповідно до п.п. 1. 5 ст. 10 Закону України "Про захист прав споживачів" споживач, у разі порушення умов договору про виконання робіт (надання послуг) має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов'язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим. У разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги).
Враховуючи вищенаведене, суд вважає позовні вимоги законними, обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Керуючись ст. 526 ЦК України, ст. 10 ЗУ «Про захист прав споживачів» ст.ст. 10, 60, 213-215, 224-226 ЦПК України, суд, -
Позов задовольнити частково.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через Дніпровський районний суд м. Херсона шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня винесення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20-ти днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя В.В. Решетов