Справа №2-223 2008 року
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

ВСТУПНА ТА РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНИ\

15 квітня 2008
року  Снігурівський районний суд
Миколаївської області

у складі :
головуючого       -        судді
Кішковської З.А.,

при
секретарі       -                Забаровській С.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду
в м.Снігурівка цивільну справу за позовом Обласне комунальне підприємство
“Миколаївоблтеплоенерго” до ОСОБА_1  про
стягнення  заборгованості платежів,

Встановив:

01 лютого 2008 року  Обласне комунальне підприємство (ОКП)
“Миколаївоблтеплоенерго” звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1  про стягнення
заборгованості платежів за надані послуги теплопостачання за період
з  01 січня  2001 року
до 30 листопада 2007 року (включно) у розмірі 1539грн.14коп., через
відмову відповідача провести  розрахунок
у добровільному порядку.

У судовому
засіданні, підтримавши позовні вимоги, представник позивача пояснила, що
проживаючи у АДРЕСА_1  та користуючись
тепловою енергією в опалювальні сезони
2001-2008 років  розрахунок
заборгованості станом на 30.11.2007 року, відповідач не здійснив у повному
розмірі оплату за встановленими тарифами та з урахуванням опалюваної площі
займаної квартири. Звернення позивача з приводу неналежного надання послуг по
опаленню до підприємства вважала безпідставними. Просила постановити рішення
про стягнення заборгованості у заявленому розмірі, зваживши на переривання перебігу
позовної давності внесенням відповідачем платежів за отримані послуги тепло
забезпечення періодично протягом 2001 - 2007 років, що свідчить про визнання
ним боргу.

Відповідач та
його представник у судовому  засіданні
позовні вимоги не визнали, пояснивши, що платежі у повному обсязі не провадили
через фактичне не отримання послуг теплопостачання на належному рівні. З
приводу  порушення своїх прав як
споживачів неодноразово і протягом заявленого періоду зверталися до відповідача
та його структурного підрозділу в м.Снігурівка з заявами, скаргами та
письмовими актами-претензіями. Натомість належної відповіді не отримували, міри
до покращення стану опалення не приймалися. У відключенні від мережі
централізованого опалення їм було відмовлено до погашення заборгованості або
прийняття зобов»язання про  виплату за
договором реструктуризації. Просили про постановлення рішення про відмову у
задоволенні позовних вимог з застосуванням позовної давності до боргу за період
з 01.01.2001 року по 31.12.2003 року і врахуванням незабезпечення санітарних
норм температурного режиму у послідуючий період.

Суд, заслухавши пояснення сторін,
перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню
з таких підстав.

Судом встановлені такі факти та
відповідні їм правовідносини.

Відповідач проживає у квартирі
АДРЕСА_2 . Як голова сім»ї ОСОБА_1
зареєстрований абонентом Снігурівського району теплопостачання і є
фактичним споживачем теплової енергії, що надається підприємством позивача.

Між сторонами мають місце
правовідносини, що виникають з зобов”язання на підставі ст.ст.610,611,614 ЦК
України та ст.67,68 ЖК України.

За період з
01.01.2001 року до 30.11.2007 року відповідач не вносив в повному розмірі плату
за опалювання, заборгованість, нарахована постачальником послуги
централізованого теплопостачання,
становить - 1539грн.14коп..

Відповідачем
не надано суду доказів на неотримання на належному рівні послуг по опаленню
житла у опалювальні сезони 2000-2001рр.(починаючи з 01.01.2001 року), 2001-2002рр.,
2002-20003 рр., 2003-2004рр., 2004-2005рр., 2005-2006рр. (скарги і претензії
представлені за 1997-2000рр. і були вони заявлені до підприємства попередника
позивача), тоді як позивачем представлено копії нарядів на підключення опалення
на початок вказаних опалювальних сезонів та копії нарядів на відключення
системи опалення багатоквартирних житлових будинків по закінченню вказаних
відповідних сезонів (а.с.8-18). Крім того, за даними лицьового рахунку
відповідач провадив оплату : у 2001 році на суму 100грн., 2002 році - 200грн.,
2003 році - 200грн., 2004 році - 550грн., 2005 році - 600грн., 2006 році ( за
11 місяців) - 660грн. (а.с.4-6), а позивач по факту належним чином
зафіксованого недотримання  рівня тепло
забезпечення провів перерахунок нарахувань в бік зменшення : у 2001 році на
40грн.03коп., у 2002 році на 27грн.16коп., у 2003 році на 62грн.36коп., у 2004
році відповідно на 48грн.50коп., у 2005 році на 62грн.49коп., та у 2006 році на
90грн.24коп. Таким чином суд вважає, що вимоги про стягнення заборгованості за
вказаний період є обґрунтованими, відповідачем порушено право позивача на
отримання розрахунку за надані послуги та послідуюче розпорядження належними
коштами для забезпечення діяльності підприємства. Не підлягає  задоволенню заява відповідача про
застосування позовної давності щодо означеного періоду, постільки  часткове внесення платежів є з боку
ОСОБА_1  дією, яка свідчить про визнання
ним боргу та перериває перебіг позовної давності.

Стосовно
стану опалення помешкання у опалювальні сезони 2006-2007рр. та 2007-2008рр
(період з грудня 2006 року до 30 листопада 2007 року) відповідач надав суду
докази про неодноразове звернення до підприємства позивача з зауваженнями про
незабезпечення санітарних норм опалення. Вказане підтвердили допитані свідками
ОСОБА_2 ., ОСОБА_3 ., ОСОБА_4 , які засвідчили, що взимку 2006 та 2007 років в
квартирі позивача температура повітря була нижчою від 18-20 градусів, подружжя
ОСОБА_1  вимушено користувалися
електричними нагрівальними приборами. Про наведене свідок ОСОБА_4 , як депутат
міської ради, складав  акти як зі слів
мешканців багатоквартирного будинку так і з власних спостережень. Свідки
ОСОБА_5 . і ОСОБА_6  не заперечували факту  систематичних звернень відповідача через
низький рівень послуг по централізованому опаленню. Однак, будучи
представниками Снігурівського району теплопостачання, вважали, що відповідач не
забезпечив належного технічного стану
теплоносіїв у квартирі. Про неналежність послуг, що надавалися по
опаленню за означений період, свідчить і заява відповідача від 27.09.2007 року
про відключення від мережі централізованого теплопостачання, яка безпідставно
була відхилена з посиланням на необхідність попереднього погашення
заборгованості платежів.

Згідно вимог щодо кількісних та
якісних показників послуг та зменшення плати у разі їх відхилення ( Постанова
КМ України від 21.07.2005 року №630 «Про затвердження Правил надання послуг з
централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення
та типового договору про надання послуг з централізованого опалення…» з
послідуючими змінами і доповненнями - температура повітря у житловому
приміщенні має бути не меншою від 18 градусів, а в наріжних кімнатах - 20
градусів. При зменшенні вказаних показників плата має бути зменшена на встановлений
відсоток.

Суд приймає як такі, що фактично
відповідають дійсності графіки температурних режимів, складених відповідачем,
хоча вони складалися без дотримання порядку оформлення (тристоронні акти). І
вважає, що не обґрунтованими графіки по квартирних замірів температур
представників підприємства позивача по квартирам АДРЕСА_3  Так,
аналізуючи дані про температуру зовнішнього повітря за робочими записами
ст.майстра Снігурівського РТМ та фіксовані показники температури води на
котельні  (вихід - повернення) суд
вважає, що позивач не міг фактично забезпечити санітарну норму теплопостачання
за вихідної температури води на опалення : наприклад - 13 січня 2008 року
температура повітря була - мінус 4.9 градусів, тоді як температура на котлі в
середньому 47 градусів ( на поверненні 41градус), а згідно  представлених температурних графіків
теплоносіїв котелень ці показники не можуть бути нижчими за 70 та 55 градусів.

Таким чином, позовні вимоги про
стягнення заборгованості за період з  01
грудня 2006 року і до 30 листопада 2007 року
не знайшли свого підтвердження і задоволенню не підлягають.

При обрахуванні суми стягнення за
період з 01.01.2001 року по 30.11.2006 року, суд виходить з того, що  фактична заборгованість відповідача за
2001-2003 роки складає - 683грн.73коп., за період 2004-2006 років
відповідач  вніс більшу від нарахованої
суму платежів на 256грн.27коп., тому його фактична заборгованість рівна
427грн.46коп..

За ст.88 ЦПК
України з відповідача підлягає стягненню розмір судових витрат, понесених
позивачем, по оплаті судового збору на користь держави та на
інформаційно-технічне забезпечення пропорційно розміру задоволення позовних
вимог.

Керуючись
ст.ст.208,212,213,214,215,218 ЦПК України, суд, -

Вирішив:

Позовні
вимоги  Обласного комунального
підприємства «Миколаївоблтеплоенерго» задовільнити  частково.

Стягнути з
ОСОБА_1  на користь Обласного
Комунального підприємства “Миколаївоблтеплоенерго” рр 8350 в МОФ
Укрсоцбанку МФО 326018, код 31319242 заборгованість платежів - 427грн.46коп.,
судові витрати - 22грн.50коп., усього-449грн.96коп..

Заяву про
апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції може бути подано протягом
десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

СУДДЯ