Справа №
10 грудня 2008 р. Каланчацького районного суду
в складі головуючого суді Прудкої Л.Г.
при секретарі Шаховій О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Каланчак цивільну справу за позовом
про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,
звернувся до суду з позовом, в якому просить, визнати
особою, що втратила право користування житловим будинком
та визнати його особою, яка підлягає зняттю з реєстрації місця проживання без його згоди в органах, які здійснюють таку реєстрацію.
Мотивуючи свої вимоги, позивач
вказує, що згідно договору купівлі - продажу, він є власником житлового будинку
. В належному позивачеві будинку, як мешканці зареєстровані члени його сім’ї та відповідач
, який є чоловіком доньки позивача
. З 07 січня 2008 року відповідач в зазначеному будинку не проживає, місце знаходження його не відомо. Крім того, відповідач веде аморальний спосіб життя, зловживає спиртними напоями та перебуває у розшуку, як боржник по виплаті аліментів на утримання неповнолітніх дітей.
Відповідач в судове засідання не з’явився, був належно повідомлений судовою повісткою про час і місце судового засідання, причину неявки не повідомив, та не надав до суду жодних заперечень проти вимог позивачів. Зі згоди позивачів суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Судом встановлені такі обставини та відповідні їм правовідносини.
Статтею 71 ЖК України передбачено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім’ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.
Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням, внаслідок відсутності цієї особи понад встановленого строку, проводиться в судовому порядку.
Судом встановлено, що
, згідно договору купівлі – продажу від 06 травня 1993 року, є власником будинку
. В належному позивачеві будинку, як мешканець зареєстрований відповідач
, який є чоловіком доньки позивачки. З січня 2008 року відповідач в вищезазначеному будинку не проживає, місце знаходження його не відомо. Позивач має намір визнати його таким, що втратив право користування вказаним житловим будинком.
не проживає в будинку позивача підтверджується показаннями свідків. Так, свідки
в судовому засіданні пояснили, що проживають по сусідству з позивачем, дійсно
з січня місяця 2008 року в житловому будинку
не проживає, місце знаходження його не відомо. Свідок
, яка є донькою позивача та дружиною відповідача, в судовому засіданні пояснила, що
не проживає в помешканні батька з січня 2008 року, місце знаходження його не відомо. Крім того, відповідач перебуває у розшуку, як боржник по аліментам на утримання дітей.
Таким чином, в будинку позивача відповідач не проживає, він відсутній за місцем реєстрації більше як шість місяців, тому на підставі викладеного суд вважає, що позов підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 71, 72 ЖК України, ст.ст. 10, 11, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України, суд
особою, яка втратила право користування житловим будинком
та особою, яка підлягає зняттю з реєстрації місця проживання без його згоди в органах, які здійснюють таку реєстрацію.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження та поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя: