Справа
№ 2-1832 /08р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

10
липня 2008 р.
Індустріальний районний суд м.

Дніпропетровська

в
складі:   головуючого судді: Слюсар Л.П.

при секретарі : Цалин
О.С.

за участю адвоката :  Мазур О.А.

розглянувши
в відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпропетровську

цивільну
справу за позовною заявою  ОСОБА_1,
ОСОБА_2  до  Виконавчого
комітету Індустріальної районної у місті

Дніпропетровську
Ради, третя особа  Відділ  громадянства, імміграції  та

реєстрації
фізичних осіб  Індустріального РВ ДМУ
УМВС України в

Дніпропетровській
області    про визнання права
користування житловою площею,

суд
-

ВСТАНОВИВ:

Позивачі  звернулися із позовною заявою до
відповідача  Виконавчого  комітету

Індустріальної
районної у місті Дніпропетровську Ради, третя особа  Відділ

громадянства,
імміграції  та реєстрації фізичних
осіб  Індустріального РВ ДМУ

УМВС
України в Дніпропетровській області
про визнання права користування

житловою
площею   квартирою АДРЕСА_1

В
обґрунтування своїх позовних вимог позивачі в позовній заяві  і в ході

судового
розгляду позивачі та їх представник
посилалися на те, що  спірна

квартира
АДРЕСА_1  являється

житловою
і перебуває на балансі відповідача.  12
квітня 1991 року,  за згодою

голови
виконкому,   позивачка разом з сином
вселилася в спірну квартиру.  За

розпорядженням
голови виконкому позивачці були надані розрахункові книжки для

сплати
за користування житловою площею та комунальні платежі.  Після
розподілу

та
виділу комунальних  організацій у
самостійні,  позивачкою  з кожним окремо

були
укладені окремі договори  на надання
комунальних послуг.    Боргів а ні по

квартплаті,
а ні по комунальним платежам не має. Оскільки ордер на спірну

квартиру  позивачці виданий не був, то вона з сином не
мали можливості

зареєструватися
в ній та вирішувати інші питання.  В 1997
році позивачка

особисто
звернулася  до виконкому Індустріального
районної у м.

Дніпропетровську
ради  і просила в своїй заяві видати на
її ім'я ордер на

спірну
квартиру, аби юридично закріпити своє право на користування житловою

площею.  Але листом за підписом голови виконкому від
07.04.1997 року позивачці

повідомили,
що готується матеріал для вирішення питання про звільнення квартири

АДРЕСА_1
в суді.  Тому заява

буде
розглядатися після рішення суду по даній квартирі.  З того часу минуло

одинадцять
років, але  так  до суду з вимогою, щодо виселення ніхто не

звернувся.

Вважають,
що таким чином, відповідач погодився з тим, що позивачі набули право

користування
спірною квартирою. На протязі 17 років позивачка разом із сином

проживає
у спірній квартирі.  Вселилися зі згоди
балансоутримувача  квартири на

правах
наймачів для постійного проживання.
Іншого житла в них не має.

ОСОБА_2   з 1991 року по 2002 рік перебував на обліку
в Дитячій

поліклініці
№2 Шостої дніпропетровської клінічної
лікарні та за обліковою

картою
мешкав за адресою: АДРЕСА_1.    Також
ОСОБА_2

із
першого по дев'ятий клас ( з 1994 року по 2003 рік)  навчався
у середній

загальноосвітній
школі №14 та в його особистій справі
значиться місце

постійного
проживання: АДРЕСА_1

Просили
визнати за ними право користування квартирою НОМЕР_1  будинкуАДРЕСА_1 та зобов'язати Відділ  громадянства,

імміграції  та реєстрації фізичних осіб  Індустріального РВ ДМУ УМВС України в

Дніпропетровській
області   зареєструвати ОСОБА_1

ОСОБА_3
за адресою: квартира АДРЕСА_1

Представник
відповідача, діючий на підставі доручення, позовні вимоги визнав.

Вказав,
що враховуючи той факт, що хоча ордер на спірну квартиру позивачам не

видавався,
але більше 15 років позивачі  проживають
в спірній квартирі, іншого

житла
не мають, добросовісно здійснюють оплату за квартирну плату і комунальні

платежі,   то просила винести рішення відповідно до
закону.

Представник
третьої особи, в судове засідання не з'явилися.
Відповідно до

листа
просили розглядати цивільну справу без їх представника.

Суд,
вислухавши сторони,  адвоката,  свідків, дослідивши матеріали справи,

вважає,
що позовні вимоги  підлягають
задоволенню  з наступних підстав.

Судом
встановлено, що 08  серпня 1985 року    згідно до обмінного ордеру НОМЕР_1

виданого
бюро з обміну житлової площі виконкому Дніпропетровської міської ради,

сім'я  ОСОБА_2 в
складі  трьох чоловік: основний

квартиронаймач  ОСОБА_3,
дружина - ОСОБА_4. і син ОСОБА_5

вселилася  в квартиру АДРЕСА_1

та
стали проживати в ній ( а.с.22) .

Відповідно до довідки   ЖКП « Північне»  №999 від 06.03.2008 року  сім'я

ОСОБА_3
виписана із квартири АДРЕСА_1

11.05.ІНФОРМАЦІЯ_2 і з того часу в квартирі
ніхто не прописаний

по
даний час ( а.с.13) .

Спірна квартира  двокімнатна,
складається із двох суміжних
житлових  кімнат

площею
14,4 кв.м. і 10,3 кв.м., кухня площею 4,6 кв.м., коридор  площею 3,9 кв.

м.,
санвузол площею 2,5 кв.м.,  комора площею
0,5 кв.м.  Загальна площа

квартири  36,2 кв.м. , жила площа 24,7 кв.м. ( а.с.12).

Як
показала позивачка ОСОБА_1 що
підтверджується копією трудової

книжки  вона 14.08.1989 року  була прийнята на посаду головного бухгалтера

Індустріального
Районного комітету ДТСААФ.   Зі слів  працівників ЖЕКу №24  їй

відомо,
що спірна квартира з ІНФОРМАЦІЯ_2по 1991 рік
за договором оренди

перебувала   в розпорядженні  Індустріального районного комітету

Дніпропетровського
товариства сприяння армії та флоту.   У
лютому 1991 року

голова
Індустріального РК ДТСААФ звернувся до голови виконкому Індустріального

району
м. Дніпропетровська з листом про виділ
спірної квартири у користування

її
сім'ї, яка на той час складалася з неї та її
малолітнього сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1народження.  Вона перебувала в

зареєстрованому
шлюбі з батьком свого сина - ОСОБА_6

Але
шлюб  був зареєстрований після народження
дитини, тому в свідоцтві про

народження
сина вона  записана якОСОБА_7. 01 квітня

1998
року шлюб розірвано і прізвище після розірвання шлюбу ОСОБА_7

Голова
виконкому  дав свою згоду на виділ
квартири НОМЕР_1 у будинку АДРЕСА_1 її
сім'ї та дав згоду на вселення.
12

квітня
1991 року вона із сином вселилися в спірну квартиру та у начальника ЖЕК

№24
отримала розрахункову книжку для сплати за користування житловою площею та

комунальні
платежі, однак  в квартирі
зареєструватися вона з сином не могла

оскільки
не було  видано ордера.

Відповідно
до листа   КП ДМБТІ від 08.04.2008 року
НОМЕР_1365  квартира НОМЕР_1 у будинку

АДРЕСА_1  значиться житловою ( а.с.11).

Відповідно
до довідки ЖКП « Північне» заборгованості з квартирної плати станом

на
01.04.2008 року по квартирі НОМЕР_1 в будинкуАДРЕСА_1не має.

Як показала позивачка вона звернулася в 1997
році  до голови Індустріального

виконкому  і просила
видати  їй ордер на спірну
квартиру, аби юридично

закріпити
своє право на користування житловою площею.

Листом  голови виконкому ОСОБА_8   від 07.04.1997 року №1145   вказано

ОСОБА_2.
про те,   що виконком розглянувши заяву
повідомляє, що

готуються
матеріали  для вирішення питання
звільнення квартири НОМЕР_1 в АДРЕСА_1 Питання буде розглянуто після

рішення
суду по квартирі ( а.с.21).  До даного
часу   позовна заява до суду не

подана.

Як
показали позивачі,  вони біля 17 років
проживають в спірній квартирі, це

підтверджується
доказами по справі ( довідкою Дитячої поліклініки №2,

довідкою   середньої загальноосвітньої школи  №14,
платіжними книжками, та

договорами   про надання
послуг, показанням свідків), однак в ній не

зареєстровані,
іншого житла в них не має, ОСОБА_1була тимчасово

зареєстрована
в квартирі сусідки,  з 05.10.22007
року  а прописці  в м.

Дніпропетровську
не числиться.

Так
відповідно  до довідки   Дитячої поліклініки №2  Шостої клінічної лікарні

ОСОБА_3ІНФОРМАЦІЯ_1  народження з 1991 року до 2002 року

перебував
на обліку в дитячій поліклініці №2, мешкав за адресою : вул.

АДРЕСА_1
( а.с.17).

Згідно довідки
середньої загальноосвітньої школи
№14 від 20.02.2008 року

№126  ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2народження, дійсно
навчався в школі з

першого
по дев'ятий клас ( з 1994 року по 2003 рік) та проживав за адресою:

АДРЕСА_2(
а.с.16).

Факт
проживання  ОСОБА_1 та ОСОБА_2  в спірній квартирі  з 1991

року
підтверджено показаннями свідків
ОСОБА_9  ОСОБА_10

Відповідно
до ст.9 ЖК України,   громадяни мають
право на одержання у

безстрокове
користування у встановленому порядку жилого приміщення в будинках

державного
чи громадського житлового фонду.

Відповідно
до п.6 ст.15 ЖК України,   виконавчі
комітети районних у містах Рад

приймають
рішення про надання  жилих приміщень у
будинках житлового фонду

місцевої
Ради ( ст.51)  та згідно до п.10  статті
видають  ордери на жилі

приміщення
.

Відповідно
до ст.61 ЖК України користування жилим приміщенням у будинках

державного
і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору

найму  жилого приміщення.

Договір
найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового

фонду  укладається в письмовій формі на підставі
ордера на жиле приміщення між

наймодавцем
і наймачем  - громадянином, на ім'я якого
видано ордер.

В
судовому засіданні встановлено, що позивачі
вселилися в спірну квартиру  зі

згоди
балансоутримувача  квартири на правах
наймачів для постійного

проживання,  їм була видана розрахункова книжка по оплаті
за квартирну  плату і

комунальні
платежі, які вони здійснювали більше 17 років , іншого житла в них

не
має, то виходячи із вище викладеного суд вважає, що позивачі  набули право

користування
житловим приміщенням і позовні вимоги підлягають задоволенню. .

На
підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9,15,61,64,65  ЖК України, ст.ст.

11,15,31,60,
212-215 ЦПК України, -

ВИРІШИВ
:

Позовні вимоги
ОСОБА_1, ОСОБА_3

-
задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ОСОБА_2

право
користування квартироюАДРЕСА_1

.

Зобов'язати   Відділ громадянства, імміграції та
реєстрації   фізичних осіб

Індустріального
РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області
зареєструвати

ОСОБА_1ОСОБА_3
за адресою:

квартира
НОМЕР_1 АДРЕСА_1

Рішення
може  бути оскаржено до апеляційного суду
Дніпропетровської області

через
Індустріальний районний суд, шляхом подачі у 10-ти денний строк, з дня

проголошення
рішення, заяви про апеляційне оскарження і подання після цього

протягом
20-ти днів апеляційної скарги,  або без
подання заяви про апеляційне

оскарження,
шляхом подачі апеляційної скарги на протязі 10-ти днів з дня

проголошення
рішення.

Суддя:

Л.П.Слюсар