Справа
№ 2 - 3056/2008
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22
квітня 2008 року Приморський районний суд міста Одеси

у складі : головуючого - судді Ільченко Н.А.

при секретарі              Шнуровенко В.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в
місті Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особи - Перша
одеська державна нотаріальна контора і Комунальне підприємство „Міське
агентство з приватизації житла” Одеської міської ради, про визначення розміру
ідеальних часток співвласників у праві спільної сумісної власності та визнання
права власності в порядку спадкування за законом ;

ВСТАНОВИВ
:

В
обґрунтування своїх позовних вимог до відповідача позивач вказує, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_3, після смерті якої відкрилася спадщина,
яка складається з належної померлої частки у праві спільної сумісної власності
на квартиру АДРЕСА_1, а тому вона, як єдиний спадкоємець першої черги за
законом померлої, фактично вступила у володіння цим спадковим майном і подала в
Першу одеську державну нотаріальну контору заву про прийняття спадщини, але
отримання нею Свідоцтва про право на спадщину унеможливлюється через те, що
частка, яка належала її померлої матері в квартирі АДРЕСА_1, не визначена.

Виходячи
з викладеного, позивач вимагає визначити, що частки, які належать їй та
відповідачеві, а також частка, що належала її померлої матері ОСОБА_3 в
квартирі              АДРЕСА_1, є рівними
та складають по 1/3 частині цієї квартири, і визнати за нею право власності на
1/3 частину вказаної квартири в порядку спадкування першої черги за законом
після смерті її матері ОСОБА_3

Позивач
підтримала позов і просила розглянути справу за її відсутністю, про що надала
суду свою письмову заяву.

Відповідач ОСОБА_2
визнав позов і просив розглянути справу за його відсутністю, про що надав суду
свою письмову заяву.

Перша одеська
державна нотаріальна контора і КП „Міське агентство з приватизації житла”
Одеської міськради також надали суду свої заяви про розгляд справи за
відсутності їх представників.

Дослідивши
матеріали справи, суд вважає, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом
установлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 з 24 серпня 1955 року перебувають у шлюбі, а
з 1974 року вони постійно проживають в квартирі АДРЕСА_1.

З 27.07.1982р.
по ІНФОРМАЦІЯ_1 у вказаній вище квартирі разом зі сторонами також проживала
ОСОБА_3, яка є матір'ю позивача ОСОБА_1

Згідно з ст.8
Закону України „Про приватизацію державного житлового фонду” подружжю ОСОБА_2-
ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було безоплатно передано у спільну сумісну власність
квартиру АДРЕСА_1, що підтверджується Свідоцтвом про право власності на житло
від 01.06.1993р. за № 7-712, виданим УЖКГ виконкому Одеської міськради народних
депутатів на підставі розпорядження органу приватизації від 01.06.1993р.
за             № 11298,
зареєстрованим  Одеським МБТІ та РОН
27.12.1999р. під № 45 на стор.12 в книзі 335пр.

ІНФОРМАЦІЯ_1
померла ОСОБА_3, не залишивши заповіту, і позивач ОСОБА_1, яка постійно
проживала разом з померлою на час її смерті та є її єдиним спадкоємцем першої
черги за законом, фактично вступила у володіння спадковим майном, яке
складається з частки в квартирі АДРЕСА_1, що належала померлої ОСОБА_3

Таким чином,
згідно п.1 ч.1 ст.549 ЦК УРСР в редакції 1963р. позивач ОСОБА_1 вважається
такою, що прийняла спадщину, що відкрилася після смерті своєї матері ОСОБА_3

Крім того,
позивач подала до Першої одеської державної нотаріальної контори заяву про
прийняття цієї спадщини.

Проте отримання
позивачем Свідоцтва про право на спадщину за законом унеможливлюється через те,
що частка в квартирі АДРЕСА_1, яка належала спадкодавцеві ОСОБА_3, не
визначена.

Вирішуючи дану
справу, суд виходить з положень ч.2 ст.370 та ч.2 ст.372 ЦК України, яки
регулюють порядок виділу частки з майна та поділу майна, що є у спільній
сумісній власності.

Так, зазначеними
правовими нормами встановлено, що, у разі виділу частки із майна або поділу
майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із
співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не
встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Судом
установлено, що з моменту набуття сторонами і померлою ОСОБА_3 права власності
на квартиру АДРЕСА_1 між ними  не
укладались будь-які домовленості чи угоди щодо визначення належних їм часток у
вказаній квартирі, вони ніколи не заперечували проти того, що їхні частки в цій
квартирі є рівними, й з цього приводу не зверталися до суду.

З огляду
на викладені обставини, суд доходить висновку, що належні сторонам і померлої
ОСОБА_3 ідеальні частки у праві спільної сумісної власності на зазначену вище
квартиру є рівними і складають по 1/3 частині цієї квартири.

Виходячи з
викладеного, суд вважає, що згідно ст.548 ЦК УРСР спадщина, яка відкрилася після
смерті ОСОБА_3 та складається з 1/3 частини квартири АДРЕСА_1, належить
позивачеві ОСОБА_1 з часу відкриття цієї спадщини.

На підставі
викладеного і керуючись ст.ст.209,212,214-215 ЦПК України,
ст.ст.524,529,548,549 ЦК УРСР (1963р.), ч.2 ст.370, ч.2 ст.372 ЦК України
(2003р.), суд , -

ВИРІШИВ
:

Задовольнити
позов ОСОБА_1.

Визначити, що
ідеальні частки співвласників ОСОБА_1, ОСОБА_2 і померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3
у праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1 є рівними та складають
по 1/3 частині цієї квартири.

Визнати за
ОСОБА_1 право власності на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування
першої черги за законом після смерті її матері ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення може
бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду

Одеської області через Приморський районний суд м.Одеси
шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне
оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з
подачею її копії до суду апеляційної інстанції або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК
України.

Суддя
Н.А.Ільченко