У Х В А Л А

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

26 березня 2008 року
м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного
Суду України у складі:

Головуючого:                             Сеніна Ю.Л.

Суддів:  Гуменюка В.І.,
Лихути Л.М., Охрімчук Л.І., Романюка В.І.,

розглянувши в судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних
захворювань України в   м. Марганець Дніпропетровської області,
відкритого акціонерного товариства “Марганецький гірничо-збагачувальний
комбінат” про відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и л а :

У вересні 2005 року ОСОБА_1. звернувся
до суду з позовом до відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м. Марганець Дніпропетровської області, ВАТ “Марганецький гірничо-збагачувальний
комбінат” про
відшкодування моральної шкоди, заподіяної ушкодженням здоров'я, посилаючись на те, що він з 1981 року перебував у трудових відносинах з відкритим
акціонерним товариством “Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат”, де у  1992 році з ним
стався нещасний випадок на виробництві. За висновком МСЕК від 10 травня 1994 року йому було
встановлено 60% втрати працездатності у зв'язку з трудовим каліцтвом, а за висновком Нікопольської МСЕК
від 5 червня 2002 року йому при повторному огляді  встановлено безстроково 50% втрати
працездатності та визнано інвалідом 3 групи.

У зв'язку з цим позивач просив стягнути з відповідачів 10 000 грн. на
відшкодування моральної шкоди.

Під час розгляду справи позивач збільшив позовні вимоги
та просив суд стягнути з відповідачів на його
користь 50 000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Марганецького міського
суду від 27 квітня 2006 року в задоволенні позову ОСОБА_1. відмовлено.

Рішенням
апеляційного суду Дніпропетровської області від 2 листопада 2006 року рішення Марганецького міського
суду від 27 квітня 2006 року скасовано, та ухвалено нове рішення.

Стягнуто з відділення виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в  м. Марганець Дніпропетровської області на
користь ОСОБА_1. 2 550 грн. на відшкодування моральної
шкоди. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

У касаційній скарзі відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м. Марганець Дніпропетровської області просить скасувати
рішення апеляційного суду, посилаючись
на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування судом
норм матеріального права.

Колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1. про
відшкодування моральної шкоди за ушкодження здоров'я внаслідок трудового
каліцтва, суд першої
інстанції послався на пропуск позивачем позовної давності та відсутність
клопотання про його поновлення.

Апеляційний суд, скасовуючи рішення
суду першої інстанції та задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_1.,
виходив із того, що згідно висновку МСЕК від 10 травня 1994 року позивачу вперше було встановлено
втрату працездатності в розмірі 60% у зв'язку з втратою працездатності, а
відповідно до довідок Нікопольської МСЕК від 5 червня 2002 року йому при
повторному огляді було встановлено безстроково втрату працездатності у розмірі 50% та визнано інвалідом 3
групи. А тому апеляційний суд вважав, що позивач має право на відшкодування моральної шкоди і обов'язок по
проведенню такого відшкодування законом покладено на Фонд соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань
України  згідно з п.3 розділу ХІ Прикінцевих
положень Закону України “Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату працездатності”.

Проте з такими висновками суду
погодитись не можна з наступних підстав.

Пунктом 3 Прикінцевих
положень Закону України “Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату працездатності” дійсно передбачено, що Фондом проводиться відшкодування шкоди особам,
зазначеним у ст.8 згаданого Закону, які потерпіли до набрання чинності цим
Законом та мали право на зазначені страхові і соціальні послуги.

Але право на відшкодування
моральної шкоди у позивача виникло 10 травня 1994 року в період дії Цивільного
кодексу України 1963 року, статтею 71 якого було встановлено загальний строк
позовної давності три роки.

Згідно зі ст. 80 ЦК
України 1963 року закінчення строку позовної давності до подачі позову являлось
підставою для відмови в позові.

Згідно з п.6 Прикінцевих
та перехідних положень Цивільного кодексу України 2003 року правила ЦК України
2003 року про позовну давність застосовуються лише до позовів, строк
пред'явлення яких, встановлений законодавством, що діяло раніше, не сплив до
набрання чинності цим Кодексом.

Враховуючи, що строк на
пред'явлення ОСОБА_1. позову про відшкодування моральної шкоди сплив у 1997
році і питання про поновлення пропущеного строку позивачем не ставилось,
апеляційний суд не вправі був задовольняти його позов.

Оскільки апеляційний суд
неправильно застосував норми матеріального права і помилково скасував рішення
суду першої інстанції, ухвалене згідно з законом, рішення апеляційного суду
підлягає скасуванню з залишенням у силі рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 336, 339 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних
справах Верховного Суду України

у
х  в  а
л  и  л  а :

Касаційну скаргу відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних
захворювань України у м. Марганець Дніпропетровської
області задовольнити.

Рішення апеляційного суду
Дніпропетровської області від 2 листопада 2006 року скасувати і залишити в силі рішення Марганецького міського суду від 27 квітня
2006 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:                                                                               Сенін Ю.Л.

Судді:                                                                                             Гуменюк В.І.

Лихута Л.М.

Охрімчук Л.І.

Романюк Я.М.