Справа
РІШЕННЯ

Ім”ям України

14 травня 2008
року
Міловський районний суд Луганської області

у
складі:головуючого-судді
Чехова С.І.

при секретарі
Потапченко О.А.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Мілове

справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2,ОСОБА_3 про стягнення матеріальної та моральної шкоди
завданої злочином, -

В С Т А Н О В И В:

До суду звернувся позивач ОСОБА_1 із позовною
заявою у якій просить суд  стягнути з
відповідачів ОСОБА_2. та ОСОБА_3 солідарно на його користь вартість
поновлювального  ремонту автомобіля в
сумі 26 565 гривень 96 копійок та моральної шкоди в розмірі 15 000 гривень.
Свої вимоги позивач  мотивує тим, що 08
лютого 2007 року відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3незаконно заволоділи автомобілем
ВАЗ-2109 державний номер НОМЕР_1, який належить
йому на праві приватної власності. Під час пересування на автомобілі
ВАЗ-2109 відповідачі ОСОБА_2. та ОСОБА_3 не справились з управлінням
автомобілем, з”їхали з дороги і зіткнулися з деревом. Автомобілю були завдані
технічні пошкодження.

Під час попереднього судового
засідання позивач ОСОБА_1 Заявив
клопотання про зміну своїх позовних вимог  і просить звільнити відповідача ОСОБА_2. від
цивільної відповідальності а раніше
заявлені  ним  вимоги перекласти на відповідача ОСОБА_3. Суд
задовольнив   клопотання та виключив  ОСОБА_2.,
як відповідача по справі.

Представник позивачаОСОБА_4. у судовому
засіданні заявлений позов підтримав посилаючись на вищеозначені обставини, та
пояснив, що на ремонт автомобіля ним були затрачені кошти, які необхідно
стягнути з винної особи - відповідача ОСОБА_3, який керував його автомобілем на
момент дорожно-транспортної пригоди. Він вважає, що пошкодження автомобіля і
довгий час його ремонту призвело до того, що
позивач ОСОБА_1 не зміг користуватися ним, а  він, як особа,  яка
мала довіреність на використання автомобіля, втратив можливість їздити
на роботу через що змушений був звільнитися з роботи..

Відповідач  ОСОБА_3 у судовому засіданні  заявлений позов про  стягнення матеріальної шкоди визнав  частково, щодо моральної шкоді- позов  не признав і
пояснив, що він згоден відшкодовувати
матеріальну шкоду  у сумі 10 000
гривень,  якщо позивач надасть
документальні докази своїм вимогам.

Вислухавши пояснення представника позивача,
дослідивши матеріали справи у повному обсязі суд приходить до висновку про
часткове задоволення позовних вимог.
Вироком суду  відповідач ОСОБА_3
засуджений 20 липня 2007 року за ч.2 ст.289 УК України з застосуванням  ч.4 ст.70 КК України до 5 років позбавлення
волі з конфіскацією Ѕ частини належного йому майна та стягненням, як з нього, так
і зі ОСОБА_2. 800 гривень матеріальної шкоди, та 1000 гривень моральної
шкоди.(а.с.3-6)

За висновками техніко-автототоварознавчої
експертизи остаточна вартість автомобілю ВАЗ-2109   та матеріальна шкода  може складати   суму 15 126,76 гривень. Вартість ремонту та
придбання запасних частин до автомобилю може складати  загальну суму
24 438.35 гривень (а.с.7-10)

Враховуючи те, що оцінка експертів  не конкретна, а позивач не надав суду
документальних доказів того, що він витратив на ремонт автомобілю саме таку
суму  (придбання запасних частин та
виплати за проведення ремонту), суд вважає, що
реальному відшкодуванню підлягає
тільки сума, доведена позивачем, тобто надані представником позивача
ОСОБА_1 товарний чек, накладна, рахунок-фактури
на придбання запасних частин для ремонту пошкодженого автомобилю на
суму  13 673 гривни. (а.с.48-51)

Вказана сума підлягає визнанню як
реально понесені витрати позивачем для відновлення автомобіля.

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України
“Майнова шкода , завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю....
завдана майну фізичної або юридичної особам, відшкодовується в повному обсязі
особою, яка її завдала.”

За
ч.3 ст. 1187 ЦК України ”Особа яка неправомірно заволоділа транспортним
засобом, механізмом іншим об”єктом завдала
шкоди діяльністю щодо його використання , зберігання або утримання,
зобов”язана відшкодувати її на загальних підставах”.

Відносно  моральної шкоди заявленою позивачем ОСОБА_1
суд приходить до висновку про відмову в задоволенні  позовних вимог , оскільки  згідно
ч.5 ст.23 ЦК України “Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо
інше не встановлено договором або законом.” за вироком винесеним відносно
засуджених ОСОБА_3. та ОСОБА_2.  на
користь потерпілого ОСОБА_1 була стягнута моральна шкода у сумі 1000 гривень
солідарно.

Таким чином, суд прийшов до висновку про часткове задоволення позовних
вимог  взагалі за позовом ОСОБА_1.

Керуючись  ч.5
ст.23, ч.1 ст.1166, ч.3 ст.1187 ЦК України, та ст.ст.10,11,60,21-215 ЦПК
України.

В И Р І Ш И В:

Позовну заявуОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути зОСОБА_3 на користьОСОБА_113
673 (тринадцять тисяч шістсот сімдесят три тисячі) гривень матеріальної шкоди.

У частині 12 892 гривні в задоволенні позовних вимог у відшкодуванні
матеріальної шкоди відмовити за необгрунтованістю заявлених позовних вимог.

У задоволенні моральної шкоди відмовити
за необгрунтованістю заявлених позовних вимога.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 136
гривень судового збору, та 30 гривень за
інформаційно технічне забезпечення судового процесу.

Заяву про апеляційне оскарження рішення можно буде подать
протягом 10 днів до Міловського районного суду.

Апеляційну скаргу на рішення суду можно
буде подать протягом 20 днів, до апеляційного суду Луганської області, після
подачі заяви на апеляційне оскарження, шляхом її направлення через Міловський
районний суд.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження. У разі подання
апеляційної скарги  на рішення, якщо його
не скасовано воно набирає законної сили після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя:                                    С.І. Чехов