У Х В А Л А

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

16 квітня 2008  року

м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України в
складі:

Головуючого - Сеніна Ю.Л.,

Суддів:              Левченка Є.Ф.,    Лихути Л.М.,

Охрімчук Л.І.,  Романюка Я.М.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_1 до фермерського господарства (далі - ФГ) “ОСОБА_2”,
ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди,

в с т а н о в и л а :

У липні
2007 року ОСОБА_1 звернувся до суду з зазначеним позовом до ФГ “ОСОБА_2”,
посилаючись на те, що йому на праві власності належить комплекс будівель у смт.
Новгородка по вул. Ульянова, 1, в січні 2006 року він дозволив відповідачу
демонтувати стіни будівлі (складу) та використати отримані матеріали, однак
відповідач без дозволу та будь-яких на те підстав зруйнував і асфальтне замощення,
яке знаходилось під будівлею, своїми неправомірними діями заподіяв йому
майнову  шкоду.

Позивач просив
стягнути
з відповідача
196061 грн.

Судом до участі в
справі як відповідача залучено ОСОБА_2.

Рішенням
Новгородківського районного суду від 13 вересня 2007 року постановлено стягнути
з фермерського господарства на користь позивача 196061 грн. на відшкодування
майнової шкоди та 500 грн. на відшкодування судових витрат; у задоволенні
позову до ОСОБА_2 відмовлено.

Рішенням
Апеляційного суду Кіровоградської області від 28 листопада 2007 року рішення
суду першої інстанції скасоване та ухвалене нове рішення про відмову в
задоволенні позову.

У касаційній скарзі ОСОБА_1
просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду
першої інстанції, посилаючись на порушення апеляційним судом норм матеріального
та процесуального права.

Касаційна скарга підлягає задоволенню частково з
таких підстав.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та відмовляючи в задоволенні позову, апеляційний суд керувався
положеннями статей 208, 218 ЦК України та виходив із того, що між сторонами
виникли договірні відносини, однак було укладено лише усну угоду й позивач не
надав письмових доказів на підтвердження того, що він передавав відповідачу для
демонтажу будівлю без асфальтно-бетонного замощення.

Проте з такими висновками
апеляційного суду цілком погодитись не можна, виходячи з наступного.

Відповідно
до частини 1 статті 303 ЦПК України під час розгляду справи в
апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість
рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог,
заявлених у суді першої інстанції.

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_1 зазначав, що матеріальна шкода заподіяна йому саме неправомірними
діями відповідача й підставою позовних вимог визначив положення статті 1166 ЦК
України.

Апеляційний
суд у порушення вимог статей 303, 316 ЦПК України на зазначені положення закону
уваги не звернув, належним чином не визначився з характером спірних правовідносин та
правовою нормою, що підлягає застосуванню, не встановив і не зазначив у рішенні
обставин, які свідчать про наявність чи відсутність передбачених саме
статтею    1166 ЦК України
підстав відшкодування шкоди, а також не дав належної
оцінки доказам, які надані сторонами на підтвердження своїх доводів.

За таких обставин рішення
апеляційного суду підлягає скасуванню з передачею справи на новий розгляд до
суду апеляційної інстанції з підстав, передбачених                   частиною 2 статті 338 ЦПК
України.

Керуючись статтею 336 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного
Суду України

у х в а
л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Рішення Апеляційного суду
Кіровоградської області від 28 листопада 2007 року скасувати, справу передати
на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий -
Ю.Л.Сенін

Судді:
Є.Ф.Левченко

Л.М.Лихута

Л.І.Охрімчук

Я.М.Романюк