Справа № 2-1988
Рішення

Іменем України

«14»
жовтня 2008 р. Корабельний районний суд м. Миколаєва

у складі: головуючого у справі судді
- Шкірай
М.І.

при
секретарі - Ляшенко
М.М.

за участю прокурора
-  Добрікової І.В.

за участю позивача - ОСОБА_1

за участю представників третьої особи - ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві
цивільну справу за позовом ОСОБА_1
до ОСОБА_4  про позбавлення батьківських прав.

Встановив

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом, підтримавши
який в судовому засіданні, в обґрунтовування своїх позовних вимог вказувала, що
відповідач - її донька зловживає спиртними напоями, не працює, вихованням дітей
не займається, за місцем проживання характеризуються дуже негативно, у зв?язку
із чим позивач оформила опікунство над дітьми. Крім того, відповідач не утримує
своїх дітей, ухиляється від своїх обов'язків по його вихованню. Вказуючи, що
дії відповідача заважають повноцінному розвитку неповнолітніх ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1
р.н. та ОСОБА_6 ,
ІНФОРМАЦІЯ_2  р.н. В судовому засіданні позивач просила
позбавити батьківських прав відповідача, відносно сина неповнолітніх ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1
р.н. та ОСОБА_6 ,
ІНФОРМАЦІЯ_2  р.н.

Відповідач в судове засідання не з'явилась. Не представила
доказів проти задоволення позову. Про час та місце слухання справи
повідомлялась належним чином і своєчасно.

Представник третьої особи - Служби у справах дітей
Корабельної районної державної адміністрації виконавчого комітету Миколаївської
міської ради - в судовому засіданні позов підтримала та просила задовольнити.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін,
суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

У судовому засіданні з показів позивача, свідків,
представника органу опіки, достовірно було встановлено, що відповідачу ні хто
не чинить перешкод у спілкуванні з дитиною.

Своїми діями, відповідач порушує свої зобов'язання
закріплені в статті 51 Конституції України від 28 червня 1996 року, а саме:
Батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.
Аналогічне твердження закріплене і в ст. 180 Сімейного Кодексу України.

Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства»
від 26 квітня 2001 року зазначено, що «Кожна дитина має право на рівень життя
достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного,
духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть
відповідальність за створення умов, необхідних доля всебічного розвитку дитини,
відповідно до законів України.

Статтею № 11 цього ж Закону вказано, що «Сім'я є природним
середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного,
соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе
відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право
на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на
піклування батьків. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є
забезпечення інтересів своєї дитини».

Згідно статті 12 цього є закону вказано, що «Виховання в сім'ї
є першоосновою розвитку дитини. На кожного з батьків покладається однакова
відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи,
які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про
її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати
належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини,
готувати її до самостійного життя та праці».

Відповідно до статті 15 цього ж Закону встановлено, що
«Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на
підтримання з ними регулярних стосунків і прямих контактів. Батьки, які
проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають
право спілкуватися з нею». При розгляді даної цивільної справи достовірно було
встановленою що відповідач, свідомо не виконує своїх обов'язків по вихованню
дітей - неповнолітніх ОСОБА_5
, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2
р.н., не спілкується з ними і перешкод в
спілкуванні їй з ними, ні хто не чинив і не чинить.

Статтею 164 Сімейного Кодексу України встановлено підстави
позбавлення батьківських прав, а саме п.2 ч.1 - ухиляння від виконання своїх
обов'язків по вихованню дитини. Необхідно зазначити, що ухилення від виконання
юридичного обов'язку виконання батьківських обов'язків по вихованню дитини - це
завжди акт свідомої поведінки, оскільки особа має реальну можливість виконати
його, але не вчиняє відповідних дій, що в судовому засіданні було судом
достовірно встановлено виходячи з поведінки відповідача, не дивлячись на те, що
останній має задовільний стан здоров»я, перешкод у спілкуванні з дитиною йому
ні хто не чинив і не чинить, і у тривалому відрядженні не знаходився.

Виходячи з вищевикладеного, діючи в інтересах дитини, суд
вважає можливим задовольнити позов позивача і позбавити ОСОБА_4  батьківських прав
відносно її неповнолітніх дітей: ОСОБА_5
, ІНФОРМАЦІЯ_1  р.н. та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2
р.н..

Вказані обставини об'єктивно підтверджуються перевіреними
судом матеріалами справи: характеристиками, висновком, актом, довідками (а.с.
10-13, 15, 18-22.

З відповідача
підлягають стягненню судові витрати на підставі ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 10-11; 28-29; 57-60; 158; 179; 185;
208-209; 212; 214-215 ЦПК України, суд -

Вирішив

Позов ОСОБА_1
до ОСОБА_4  про позбавлення батьківських прав -
задовольнити.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3
р.н. позбавити батьківських прав відносно
неповнолітніх дітей: ОСОБА_5
, ІНФОРМАЦІЯ_1  р.н. та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2
р.н.

Стягнути з ОСОБА_4
на користь ОСОБА_1  судові витрати у сумі
16 грн.

Заява про апеляційне оскарження рішення може бути подана
протягом десяти днів. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга
подаються апеляційному суду Миколаївської області через Корабельний районний
суд м. Миколаєва.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка
її подала до апеляційного суду Миколаївської області.

Суддя