Справа №2-59/08
УХВАЛА

25
січня 2008 року
смт Котельва

Суддя
Котелевського районного суду Полтавської області Загнійко А.В., розглянувши
позовну заяву закритого акціонерного товариства комерційного банку „Приватбанк”
(далі - ЗАТ  КБ „Приватбанк”) до ОСОБА_1
про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

25
січня 2008 року ЗАТ КБ „Приватбанк” звернувся до суду з позовом, поданим його
представником, до відповідачки про стягнення заборгованості за кредитним
договором від 22.03.2006 р. на отримання кредиту в розмірі 2000,00 грн. зі
сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку
заборгованості за кредитом, обґрунтовуючи позов тим, що ОСОБА_1 не виконує
належним чином своїх зобов'язань за вказаним договором.

Позовна
заява ОСОБА_2 підсудна Котелевському районному суду Полтавської області та
подана з додержанням вимог статей 119-120 ЦПК України.

Одночасно,
представник позивача звернувся до суду з письмовою заявою про забезпечення
позову, шляхом накладення арешту на майно (грошові кошти), що належать
відповідачці і знаходяться в неї або в інших осіб, обґрунтовуючи дану заяву
тим, що відповідачка належним чином не виконала своїх зобов'язань по кредитному
договору, не здійснювала щомісячних погашень кредиту, внаслідок чого виникла
заборгованість за кредитом, у зв'язку з чим представник позивача вважає, що
неприйняття заходів забезпечення позову може зробити неможливим виконання
рішення суду.

Відповідно
до ч.3 ст.151 ЦПК України забезпечення позову
допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів
забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Заява
про забезпечення позову підлягає поверненню позивачу, оскільки вона подана без
додержання вимог, встановлених законом.

Відповідно
до ч.2 ст.151 ЦПК України, у заяві про забезпечення позову повинно бути
зазначено: причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; вид
забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його
необхідності; інші відомості, необхідні для забезпечення позову.

У
поданій заяві про забезпечення позову позивач не зазначає причини, у зв'язку з
якими потрібно забезпечити позов, не обґрунтовує необхідність забезпечення позову
та не вказує на яке саме майно слід накласти арешт.

Відсутність
зазначених відомостей у заяві позивача позбавляє дійти висновку про наявність
достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття заходів забезпечення позову
може у майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання  рішення суду, а також робить неможливим
виконання такої ухвали.

Відповідно до ч.8 ст. 153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про
забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу
повертає її заявнику.

Керуючись
ст. ст. 11, 122, 151-153 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відкрити
провадження у справі за позовом закритого акціонерного товариства комерційного
банку „Приватбанк” до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Призначити
попереднє судове засідання на 09.00 год. 19 лютого 2008 року.

Направити
відповідачці копію позовної заяви з копіями доданих до неї документів та
запропонувати подати у строк до 12 березня 2007 року письмові заперечення проти
заяви та посилання на докази, якими вони обґрунтовуються.

Заяву ЗАТ КБ „ПриватБанк” про накладення арешту на особисте майно
відповідачки ОСОБА_1 повернути заявнику.

Роз'яснити ЗАТ КБ „ПриватБанк”, що повернення заяви про забезпечення позову
не  перешкоджає повторному зверненню із
заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою
для  її повернення.

Копію
ухвали направити сторонам.

Ухвала
в частині повернення заяви про забезпечення позову може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Апеляційного суду Полтавської області через
Котелевський районний суд Полтавської області шляхом подання в п'ятиденний
строк з дня винесення ухвали заяви про апеляційне оскарження і поданням після
цього протягом десяти днів апеляційної скарги або в порядку ч.4 ст. 295 ЦПК
України. В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя