Справа № 2-1535
липня 2008р. Печерський районний суд м. Києва
складі : головуючого - судді Рейнарт І.М.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2, Печерської
районної у м. Києві ради
- про визначення додаткового строку
для подання заяви про прийняття спадщини -
позивачка звернулася до суду з
позовом, в якому просить визначити їй додат-ковий строк в три місяці для
подання заяви про прийняття спадщини за запо-вітом, посилаючись на те, що вона
з поважних причин пропустила строк подачі заяви до нотаріальної контори про
прийняття спадщини, так як протя-гом 2007р. доглядала за тяжко хворим братом, а
про наявність заповіту дізна-лася тільки у грудні 2007р. від своєї матері.
Представник позивачки у судовому засіданні позов та його підстави
підтримав, додавши, що позивачка пропустила строк для подачі заяви до
нотаріальної контори для прийняття спадщини, у зв'язку з тим, що до березня
2007р. позивачка доглядала за своїм тяжко хворим братом, з квітня 2007р. по
вересень 2007р. вона доглядала за хворою матір'ю, а потім лікувалася сама, тому
вказані обставини завадили їй вчасно звернутися до нотаріальної контори.
Відповідач у судовому засіданні позов та його підстави не визнав,
зазначивши, що позивачці було відомо про наявність заповіту, складеного 06
липня 2004р. померлим ОСОБА_3, з моменту його складення, так як вона була
присутня при складенні вказаного заповіту, а один примірник запо-віту постійно
зберігався у позивачки вдома.
Крім того, відповідач заперечує, що позивачка протягом 2007р. догля-дала за
ним, стверджуючи, що за ним до березня доглядала мати, а потім його знайомі,
тому відповідач вважає, що позивачкою був пропущений строк для прийняття
спадщини з неповажних причини, і її позовні вимоги задоволенню не підлягають.
Представник Печерської районної у м. Києві ради у судове засідання не
з'явився, про час та дату судового засідання був повідомлений належним чином,
заступник голови Печерської районної у м. Києві ради направив до суду листа, в
якому зазначив, що при вирішенні даного спору покладається на розсуду суду та
просить слухати справу у відсутність їх представника, тому суд вважає за
можливе проводити розгляд справи у відсутність представ
ника Печерської районної у м. Києві
Вислухавши сторони, свідків, приймаючи до уваги позицію Печерської районної
у м. Києві ради, вивчивши надані документи, судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1
помер ОСОБА_3, що підтвер-джується свідоцтвом про смерть, виданим 14 жовтня
2006р. Відділом реєстрації смерті у м. Києві (с.с.5).
Відповідно до ст.ст. 1218 та 1220 ЦК України у зв'язку із смертю ОСОБА_3
відкрилася спадщина, зокрема, у вигляді квартири АДРЕСА_1, яка належала
померлому на праві приватної власності, що підтверджується, реєстраційним
посвідченням Київського міського бюро технічної інвентаризації від 11 січня
1995р. (с.с.7), а також довідкою, виданою ЖБК "Вимпел" (с.с.9).
Як вбачається із заповіту, складеного 06 липня 2004р. ОСОБА_3, та посвідченого
секретарем Сиволозької сільської ради Борзнянського району Чернігівської
області, померлий заповів усе своє майно, в тому числі і квартиру АДРЕСА_1
ОСОБА_1, позивачці по справі (с.с.6).
Відповідно до ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встанов-люється
строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
Згідно ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смер-ті
особи або день, з якого вона оголошується померлою.
Таким чином строк для прийняття спадщини ОСОБА_3 закінчився 01 квітня
Статтею 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти
спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем,
має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.
Як визнала позивачка, у встановлений законом строк вона не звернула-ся до
нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини.
Згідно повідомлення Другої київської державної нотаріальної контори від 06
травня 2008р. та повідомлення Шостої київської державної нотаріальної контори
від 03 червня 2008р. спадкова справа після померлого ОСОБА_3 не заводилась
Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі неприйняття спадщини за
заповітом, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях
1261-1265 цього Кодексу.
1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом
мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені
після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
У судовому засіданні встановлено, що спадкодавець у зареєстрованому шлюбі
на день смерті не перебував.
Згідно свідоцтва про народження, виданого 08 березня 1960р. виконав-чим
комітетом Білогородської сільської Ради депутатів трудящих
Києво-Свя-тошинського району Київської області та свідоцтва про народження,
вида-ного 31 жовтня 1967р. виконавчим комітетом Боярської міської Ради депута-
тів трудящих Києво-Святошинського
району Київської області, ОСОБА_3 є батьком ОСОБА_2, відповідача по справі, та
ОСОБА_1, позивачки по справі, яка після реєстрації шлюбу змінила прізвище на
Рибіна (с.с.10, 30).
Таким чином, позивачка та відповідач є спадкоємцями першої черги за законом
Як визнав відповідач у судовому засіданні, у встановлені законом стро-ки
він не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спад-щини.
У судовому засіданні встановлено, що спадкодавець з 1999р. за місцем своєї
реєстрації у м. Києві не проживав, а з 2002р. постійно проживав у с. Сиволож
Борзнянського району Чернігівської обл., що не спростували у суді ні позивач,
Таким чином судом встановлено, що спадщина ОСОБА_3 у встановленому ст.ст.
1268, 1269 ЦК України порядку спадкоємцями першої черги за законом прийнята не
Відповідно до ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропу-стив
строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому
додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини.
Згідно наданих суду документів вбачається, що відповідач  перебував на стаціонарному лікуванні з 16
грудня 2006р. по 25 січня 2007р. і потре-бував постійного догляду (с.с.44).
З показів свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 у судово-му засіданні
встановлено, що у лікарні за відповідачем доглядала його мати - ОСОБА_6, яка
приїхала до м. Києва 19-20 грудня 2006р. і у кінці березня 2007р. повернулася
до себе додому у с. Сиволож Чернігівської обл., так як відповідач почав
видужувати і не потребував постійного стороннього догля-ду. Вказаний факт не
був спростований позивачкою.
Враховуючи викладене, суд вважає, що у судовому засіданні позивач-кою не
було доведено, що протягом 2007р. вона доглядала за своїм братом, який
потребував постійного стороннього догляду.
Твердження позивачки про те, що з квітня по вересень 2007р. вона дог-лядала
за хворою матір'ю у с. Сиволож Чернігівської обл., не знайшло свого
підтвердження у судовому засіданні, так як позивачкою не було надано суду
достатніх та об'єктивних доказів.
Оцінюючи надані суду документи, а саме довідки №18/06 від 18 червня 2008р.
(с.с.63) та № 21/07 від 21 липня 2008р. (с.с.82), видані директором ТОВ
"Антикос", про те, що позивачка, працюючи на посаді бухгалтера,
зверталася до керівництва з проханням про зміну робочого графіку і в період з
квітня 2007р. по вересень 2007р. з'являлася на роботі тричі на місяць,
оскі-льки доглядала за хворою матір'ю, і копії табелів обліку робочого часу,
згідно яких у позивачки в період з квітня 2007р. по вересень 2007р. було по три
ро-бочі дні на місяць (с.с.87-90), суд вважає, що вони не можуть бути
достатніми доказами у підтвердження посилання позивачки, оскільки відповідно до
мог ст. 56 КЗпП України зміна графіку робочого
часу можлива тільки за пи-сьмовою заявою працівника і видачі відповідного
наказу керівництвом установи або підприємства. При цьому змінюється і оплата
праці. Суду не були надані ні письмова заява позивачки, ні наказ по ТОВ
"Антикос" про зміну графіку робочого часу позивачки, тобто про
встановлення їй неповного робочого часу, зміну оплати праці, тому дійсність
наданих суду копій табелів обліку робочого часу та вказаних вище довідок
викликає у суду сумнів.
При цьому, суду не надані повні копії табелів обліку робочого часу за
квітень - вересень 2007р. по ТОВ "Антикос", а надані виписки складені
пози-вачкою по справі, що також викликає у суду сумнів у їх дійсності.
того, суду не надано доказів у підтвердження того, що позивачка дійсно
здійснювала догляд за хворою матір'ю і остання цього догляду потребувала.
ОСОБА_4, який був допитаний судом до зміни обґрунтування позивачкою причин
пропуску строків подачі заяви про прийняття спадщини,  у судовому засіданні пояснив, що після
повернення матері у с. Сиволож, позивачка їздила провідувати матір двічі на
місяць, відвозила продукти, допомагала по господарству. Крім того, свідок
ОСОБА_4 пояснив, що пози-вачка не подала заяву про прийняття спадщини, так як
була зайнята і у неї було багато роботи. При цьому свідок не давав пояснення
про те, що позивачка, яка є дружиною свідка, доглядала за хворою матір'ю.
Суд
не приймає, як належний доказ, покази свідка ОСОБА_6 про те, що вона з квітня
по вересень 2007р. тяжко хворіла і потребувала сторон-нього догляду, оскільки
вказані покази не підтверджені медичними докумен-тами, а крім того, з даних
суду пояснень у судовому засіданні встановлено, що свідок бажає вирішення
даного спору на користь позивачки і є зацікав-леним свідком, який вважає, що
відповідач не має права на отримання спір-ної квартири у спадщину.
пояснення свідка ОСОБА_7, суд вважає, що вони не можуть бути доказами по
справі, так як вказана особа не була свідком того, що позивачка доглядала за
своєю матір'ю, яка потребувала такого постійного стороннього догляду, а про
вказані події знає тільки зі слів самої позивачки.
суд враховує, що обґрунтування позивачки стосовно причин пропуску нею строків
подання заяви про прийняття спадщини постійно змінювалося протягом судового
розгляду в залежності від обставин, які були встановлені у судовому засіданні, та
наданих доказів, що суд розцінює, як намагання позивачки ввести суд в оману.
позивачки на те, що з вересня по листопад 2007р. вона хво-ріла і проходила курс
лікування, не знайшло свого підтвердження у судовому засіданні, так як
позивачкою не надано жодного документу у підтвердження зазначених
позивачки про те, що вона не знала про наявність заповіту на її користь до
грудня 2007р., тому не подала заяву про прийняття спадщи-ни, не може бути
підставою для визнання причин не подачі заяви про прий-няття спадщини поважною,
так як позивачка є спадкоємцем ОСОБА_3
першої черги за законом, а тому її
право на спадкування не залежало від наявності заповіту, вчиненого на її користь.
Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Враховуючи, що позивачкою не було доведено суду поважності причин пропуску
нею строку для прийняття спадщини, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не
На підставі викладеного, ст.ст. 1218, 1220, 1261, 1263, 1268, 1270, 1272 ЦК
України, ст.ст. 60, 212, 214, 215, 223 ЦПК України, суд
у задоволені позову ОСОБА_1до
ОСОБА_2, Печерської районної у м. Києві ради про визначення додаткового строку
для подання заяви про прийняття спадщини відмовити.
Рішення
набирає законної сили, якщо протягом десяти днів з дня його проголошення не
було подано заяву про апеляційне оскарження. Якщо було подано заяву про
апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана протягом двадцяти
днів після подання заяви про апеляційне оскарження, рішення набирає законної
сили після закінчення цього строку.

СУДДЯ