У Х В А Л А

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

20 листопада 2008 року                                                                м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

головуючого   Яреми А.Г.,

суддів:

Балюка М.І., Барсукової В.М.,  Гнатенка А.В.,  Гуменюка В.І.,  Жайворонок Т.Є.,

Косенка В.Й., Костенка А.В.,  Левченка Є.Ф., Луспеника Д.Д., Лихути Л.М.,
Мазурка В.А.,

Охрімчук Л.І.,    Перепічая
В.С.,   Прокопчука Ю.В.,  Романюка Я.М.,   Сеніна Ю.Л., -

розглянувши в судовому засіданні справу за скаргою відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України у Калінінському районі м. Горлівки Донецької
області про перегляд у зв'язку з винятковими обставинами рішення Калінінського
районного суду м. Горлівки Донецької області від 29 листопада 2006 року та
ухвали апеляційного суду Донецької області від 15 січня 2007 року у справі за
позовом ОСОБА_1 до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування
від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у
Калінінському районі м. Горлівки Донецької області про відшкодування моральної
шкоди,

встановила:

У жовтні 2006 року ОСОБА_1
звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що він працював на
підприємствах вугільної промисловості, у зв'язку зі шкідливими умовами праці
захворів на професійне захворювання. У травні 2004 року йому вперше встановлено
стійку втрату професійної працездатності у розмірі 25 % у зв'язку з професійним
захворюванням; у червні 2006 року висновком МСЕК ОСОБА_1 встановлено стійку
втрату професійної працездатності у зв'язку з професійним захворюванням у
розмірі 30 %, а за сукупністю захворювань - стійку втрату професійної працездатності
у розмірі 55%. Посилаючись на те, що втратою професійної працездатності йому
завдано моральну шкоду на її відшкодування просив стягнути з відповідача 70 000
грн.

Рішенням Калінінського районного суду м. Горлівки
Донецької області від 29 листопада 2006 року, залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Донецької області від 15 січня 2007 року, позов задоволено
частково. Стягнуто з відділення виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань
України у Калінінському районі м. Горлівки Донецької області на користь ОСОБА_1
20 000 грн. на відшкодування моральної шкоди заподіяної ушкодженням здоров'я; в
іншій частині позовні вимоги залишені без задоволення; стягнуто з відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних захворювань України у Калінінському районі м.
Горлівки Донецької області на користь держави 1 грн. 50 коп. витрат на
інформаційне-технічне забезпечення розгляду справи.

Ухвалою Верховного Суду України від 10 травня 2007 року
відділенню виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних захворювань України у Калінінському
районі м. Горлівки Донецької області відмовлено у відкритті касаційного
провадження на ухвалені судові рішення на підставі пункту 5 частини 3 статті
328 ЦПК України.

Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань
України у Калінінському районі м. Горлівки Донецької області звернулося до
Верховного Суду України зі скаргою про перегляд судових рішень у зв'язку з
винятковими обставинами, посилаючись на неоднакове застосування судом
касаційної інстанції одного і того ж самого положення закону.

У скарзі заявник просить скасувати ухвалені у справі
судові рішення та передати справу на новий розгляд.

Скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи частково позов, суд
першої інстанції виходив із того, що згідно висновку МСЕК від 17 квітня 2004
року позивачу було встановлено втрату працездатності у розмірі 25 % у зв'язку з
професійним захворюванням; висновком МСЕК від 13 червня 2006 року позивачу
встановлено 55 % втрати професійної працездатності за професійними захворюваннями:
з яких 25 % повторно, а 30 % вперше, стан здоров'я ОСОБА_1 значно погіршився, а
тому він має право на відшкодування моральної шкоди і обов'язок по проведенню
такого відшкодування законом покладено на відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних
захворювань України у Калінінському районі м. Горлівки Донецької області.

Проте з такими висновками судів цілком погодитись не
можна з таких підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 1
ст. 354 ЦПК України підставою оскарження у зв'язку з винятковими обставинами
судових рішень у цивільних справах після їх перегляду у касаційному порядку є
неоднакове застосування судом касаційної інстанції одного і того самого положення закону.

Встановлено, що Судовою
палатою у цивільних справах Верховного Суду України за результатами розгляду
цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м. Кіровське Донецької області про відшкодування
моральної шкоди постановлено ухвалу від 27 червня 2007 року, в якій суд
касаційної інстанції прийшов до висновку, що судами безпідставно визначено
сумарний розмір моральної шкоди на підставі висновку МСЕК від 31 серпня 2006
року за професійним захворюванням, встановленим у 2006 році, та виробничою
травмою, отриманою в 2004 році, оскільки положення Закону щодо відшкодування
моральної шкоди застрахованим і членам їх сімей на 2006 рік зупинено пунктом 27
статті 77 Закону України “Про державний бюджет України на 2006 рік”, а розмір
моральної шкоди, спричиненої виробничою травмою в 2004 році, має бути визначено
місцевим судом при новому розгляді справи.

Така ж правова позиція
висловлена в ухвалі касаційного суду від 11 липня 2007 року у справі за позовом
ОСОБА_3 до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України
в м. Селидове Донецької області про відшкодування моральної шкоди.

Таким чином, при
вирішенні позову ОСОБА_1 судами помилково було визначено розмір відшкодування
моральної шкоди сумарно за професійним захворюванням, встановленим висновком
МСЕК від 13 червня 2006 року, в час коли дію норми Закону, на підставі якого
здійснюється стягнення, було зупинено, та при вирішенні спору не був врахований
висновок МСЕК від 17 квітня 2004 року, яким позивачу вперше була встановлена
втрата професійної працездатності у розмірі 25 %.

Зазначені обставини
залишилися поза увагою судів, зокрема, і суду касаційної інстанції, що призвело
до неоднакового застосування судом одного і того самого положення закону.

Відповідно до ч. 2 ст.
358 ЦПК України у випадках, коли допущені судом першої інстанції порушення
закону не були усунені судом апеляційної чи касаційної інстанції або одночасно
допущені судом першої, апеляційної і касаційної інстанції, Верховний Суд
України скасовує всі рішення та ухвали у справі.

Таким чином, ухвалені у
справі судові рішення підлягають скасуванню з передачею справи на новий розгляд
до суду першої інстанції з підстав, передбачених ст. ст. 354, 359 ЦПК України.

Керуючись ст. 358 ЦПК
України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду
України

у
х в а л и л а :

Касаційну скаргу відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних
захворювань України у Калінінському районі м. Горлівки Донецької області
задовольнити.

Рішення Калінінського районного суду м. Горлівки
Донецької області від 29 листопада 2006 року, ухвалу апеляційного суду
Донецької області від 15 січня 2007 року та ухвалу Верховного Суду України від
10 травня 2007 року скасувати, а справу передати на новий розгляд до суду
першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий           А.Г. Ярема

Судді :                      М.І.
Балюк                                                 Л.М.
Лихута

В.М. Барсукова                                      Д.Д. Луспеник

А.В. Гнатенко                                              В.А. Мазурок

В.І.
Гуменюк                                           Л.І.
Охрімчук

Т.Є. Жайворонок                                       В.С.
Перепічай

В.Й.
Косенко                                           Ю.В.
Прокопчук

А.В.
Костенко
Я.М. Романюк

Є.Ф.
Левченко
Ю.Л.Сенін