Справа № 2-897/2008
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ                УКРАЇНИ

18 лютого 2008 року                                                                             місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Бовчалюк З.А.

при секретарі Захаровій Н.А.

з участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_3

представника відповідача Гармай І.Т.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Луцької міської
ради про визнання права власності на спадкове майно,

встановив:

Позивач
звернулась в суд з позовом до Луцької міської ради про визнання права власності
на спадкове майно.

Свій позов
мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_2. Після його смерті відкрилась спадщина на житловий будинок № 7 та
гараж по АДРЕСА_1, земельну ділянку площею 0,0628 га , яка розташована
АДРЕСА_1. Вказане майно належить на праві спільної сумісної власності позивачу
та ОСОБА_2, оскільки було набуте останніми під час шлюбу. Після смерті ОСОБА_2
відкрилась спадщина на 1А частину вищевказаного будинку, гаража та
земельної ділянки.

Спадкоємцями
першої черги після смерті ОСОБА_2 є його дружина ОСОБА_1 та неповнолітні діти
ОСОБА_4 та ОСОБА_5.

Отримати
свідоцтво про право на спадщину позивач не має можливості, оскільки ще за життя
ОСОБА_2, без належного на це дозволу, було самочинно добудовано і переплановано
житловий будинок (А-2) та самовільно збудовано гараж (Б-1).

Враховуючи
наведене, просить визнати право власності на спадкове майно, що залишилось
після смерті ОСОБА_2: житловий будинок № 7 та гараж по АДРЕСА_1, земельну
ділянку площею 0,0628 га , яка розташована АДРЕСА_1., а саме за позивачем
ОСОБА_1 - на 2/3 частини вищевказаного майна, за ОСОБА_4 та ОСОБА_5 - по 1/6
частині спадкового майна кожному.

В судовому
засіданні позивач та її представник підтримали позовні вимоги з підстав, викладених
в позовній заяві та просили їх задовольнити.

Представник
Луцької міської ради в судовому засіданні позов визнала та не заперечувала
відносно його задоволення.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази у справі, суд
приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних
підстав.

ОСОБА_1 є
матір'ю ОСОБА_4 та ОСОБА_5., а тому відповідно до вимог ст. 39 ЦПК України, має
право захищати в суді інтереси останніх, повноваження Шевчук

2

B.B., як того вимагає
ст.  42 ЦПК України, стверджуються    копіями свідоцтв про народження
неповнолітніх дітей.

Судом
встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу від 11 квітня 2001 року
ОСОБА_2 належить незавершене будівництво житлового будинку, готовність якого складає 45 відсотків, що знаходиться по
АДРЕСА_1 (а.с. 18).

Відповідно до
копії технічного паспорта, житловий будинок АДРЕСА_1 належить на праві
власності ОСОБА_2 (ах. 8-14).

Як вбачається з
копії державного акту на право приватної власності на землю НОМЕР_1, ОСОБА_2 на
підставі рішення виконавчого комітету Луцької міської ради від 04.09.2001 року
№ 486 передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,0628 га, яка
розташована АДРЕСА_1, для обслуговування житлового будинку, господарських
будівель і споруд ( а.с. 21).

З копії свідоцтва
про одруження НОМЕР_2, вбачається, що 14 вересня 1996 року було зареєстровано шлюб між позивачем ОСОБА_1 та
ОСОБА_2(а.с.5).

Як встановлено в
судовому засіданні, спірний будинок та земельна ділянка були набуті ОСОБА_2 та
ОСОБА_1 під час шлюбу, а тому, як це передбачено ст.22 Кодексу про шлюб та
сім'ю України ( в редакції 1969 року), є їх спільною сумісною власністю.

Згідно вимог ст.
28 Кодексу про шлюб та сім'ю України ( в редакції 1969 року), в разі поділу
майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються
рівними.

Відповідно до
вищенаведеної норми закону, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 належить по 1/2 частині
житлового будинку земельної ділянки та гаража по АДРЕСА_1.

З врахуванням
вищевикладеного, після смерті ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ( а.с.6),
відкрилась спадщина на належну йому 1/2 частину житлового будинку, земельної
ділянки та гаража по АДРЕСА_1.

Згідно ст.1261
ІДК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти
спадкодавця, той з подружжя, який його пережив.

Спадкоємцями
після смерті ОСОБА_2 є його дружина ОСОБА_1 та діти ОСОБА_5. та ОСОБА_4, що
стверджується дослідженими в судовому засіданні копією свідоцтва про одруження
та копіями свідоцтв про народження (а.с. 5, 15, 26).

Як встановлено в
судовому засіданні з пояснень позивача, ОСОБА_1, ОСОБА_5., ОСОБА_4 фактично
прийняли спадщину, оскільки , як це передбачено ст. 1268 ЦК України, на час
її відкриття постійно проживали із спадкодавцем, крім того, в передбачений
законом термін звернулись в нотаріальну контору із заявою про прийняття
спадщини, що стверджується листом Першої Луцької державної нотаріальної
контори.

Допитані в
судовому засіданні в якості свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7- батьки спадкодавця,
пояснили, що на спадщину після смерті останнього не претендують.

З технічного
паспорта на житловий будинок вбачається , що в будинку за адресоюАДРЕСА_1 було
самовільно введено в експлуатацію загальну площу 45, 7 кв.м., в тому числі
житлову площу 4, 4 кв.м. ( А-2) та самовільно збудовано гараж (Б-1).

Статтею 376 ЦК України
передбачено, що право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка
здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена
для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі
під уже збудоване нерухоме майно.

3

Як вбачається з
копії державного акту про право приватної власності на землю, ОСОБА_2 передано
у приватну власність земельну ділянку площею 0,0628 га для обслуговування
житлового будинку, господарських будівель і споруд АДРЕСА_1 ( а.с.21).

Відповідно до
експертного висновку МП
"ЛОКО" про відповідність діючим державним будівельним,
санітарним і пожежним нормам та правилам, технічний стан самовільної добудови і
перепланування житлового будинку ( А-2 та будівництво гаража (Б-1) АДРЕСА_1 в
цілому задовільний. Тріщин в несучих конструкціях не виявлено. Перепланування
та добудова здійснені без порушення державних будівельних, санітарних і
пожежних норм та правил, (а. с. 19).

Головним управлінням МНС України у Волинській області та Луцькою

міськрайонною
санітарно-епідеміологічною
станцією  погоджено    самочинного

будівництва АДРЕСА_1 (а.с. 28, 39, 47).

Таким чином, проаналізувавши зібрані та досліджені в судовому засіданні
докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що слід визнати
за ОСОБА_1 право власності на 2/3 частин житлового будинку АДРЕСА_1 з самочинним переплануванням в будинку, 2/3
частин самочинно збудованого гаража та 2/3 частин земельної ділянки
площею 0,0628 га по АДРЕСА_1, та за ОСОБА_5 та ОСОБА_4 -по 1/6 частині кожному
вищевказаного спадкового майна.

Керуючись ст.ст.
10, 11, 58, 60, 213, 214, 215 ЦПК України, на підставі ст.ст. 376, 1261, 1268 ЦК України, ст. 28
Кодексу про шлюб та сім'ю України ( в редакції 1969 року), суд

вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 2/3 частин житлового будинку
АДРЕСА_1 з самочинним переплануванням в будинку ( А-2), 2/3 частин самочинно
збудованого гаража ( Б-1) та 2/3 частин земельної ділянки площею 0,0628 га по
АДРЕСА_1 згідно державного акту про право приватної власності на землю НОМЕР_1.

Визнати за ОСОБА_5 та ОСОБА_4 право власності на спадкове майно за законом, що
залишилось після смерті ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, а саме по 1/6 частині
житлового будинку АДРЕСА_1 з самочинним переплануванням в будинку ( А-2), по
1/6 частині самочинно збудованого гаража ( Б-1) та по 1/6 частині земельної
ділянки площею 0,0628 га по АДРЕСА_1 згідно державного
акту про право приватної власності на землю НОМЕР_1.

Рішення може
бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області шляхом подання заяви про
апеляційне оскарження рішення суду протягом десяти днів з дня його
проголошення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти
днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Рішення суду
набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не буде подано. Якщо буде
подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не буде подана в строк, встановлений статтею 294 ЦПК України,
рішення суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі
подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної
сили після розгляду справи апеляційним судом.