31 березня 2008 року
Колегія суддів Судової палати у
цивільних справах Верховного Суду України у складі :
Лихути Л.М., Охрімчук Л.І., Сеніна Ю.Л.,
в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Державної
податкової інспекції у м. Торезі про поновлення на роботі, стягнення середнього
заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення доплати до заробітної плати,
компенсації за невикористану відпустку та відшкодування моральної шкоди,
року ОСОБА_1. звернулася до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що з
1 листопада 2006 року по 30 березня 2007 року перебувала з відповідачем в
трудових відносинах, з нею тричі було укладено строкові трудові угоди про
прийняття на роботу оператором комп'ютерного набору й дії відповідача свідчать
про укладення безстрокового трудового договору, проте її незаконно було
звільнено з роботи в зв'язку з закінченням строку трудової угоди, крім того, за
час роботи відповідач порушував строки виплати заробітної плати, не оформив
належним чином її переведення на посаду інспектора та не проводив доплати до
заробітної плати в зв'язку з виконанням такої роботи, не надав відпустки та не
виплатив компенсації за неї. Такими неправомірними діями їй заподіяно моральну
розгляду справи уточнила позовні вимоги та просила встановити факт укладення з
нею безстрокового трудового договору, поновити її на роботі державним
інспектором, а при неможливості - на іншу вакантну посаду, стягнути компенсацію
за невикористану відпустку, заробітну плату в сумі 1717 грн.                                       66 коп.,
Рішенням
Торезького міського суду від 25 липня 2007 року, залишеним без змін ухвалою
Апеляційного суду Донецької області від 31 жовтня 2007 року, в задоволенні
позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_1.
просить скасувати ухвалені в справі судові рішення та постановити нове рішення
про задоволення її позову, посилаючись на порушення судами норм матеріального
та процесуального права.

Касаційна скарга задоволенню не
підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до
ч.2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне
застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального
права.

Доводи скарги та матеріали
витребуваної справи не дають підстав для висновку, що судами при розгляді
справи допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які
передбачені ст.ст. 338 - 341 ЦПК України як підстави для скасування рішень.

Згідно з ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд
перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може
встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в
рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність чи
недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, а тому
доводи касаційної скарги в цій частині не можуть бути визнані як підстава для призначення справи до судового розгляду.

Оскаржувані судові рішення ухвалені
з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст.
332, 336 ЦПК України, колегія суддів Cудової палати у цивільних
справах Верховного Суду України

у  х
в  а  л
и  л  а :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити, рішення
Торезького міського суду від 25 липня 2007 року та ухвалу Апеляційного суду
Донецької області від 31 жовтня 2007 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Верховного Суду України:
Л.М.Лихута

Л.І.Охрімчук

Ю.Л.Сенін