Cправа №
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем УКРАЇНИ

01 жовтня 2008 р.

Красноперекопський міськрайонний суд Автономної
Республіки Крим в складі:

головуючого судді - Романової Л.В.

при секретарі - Шейко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.
Красноперекопськ АР Крим цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в:

Між
сторонами укладено шлюб від 11.09.1999 р., від шлюбу сторони мають неповнолітню
дочку,ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 р.н.

Позивач
звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, вказуючи, що з відповідачкою
спільно не проживає, з листопада 2004 р. сплачує аліменти на утримання дитини,
спільне сумісне господарство не ведуть. Дочка проживає з відповідачкою.

У
судове засідання позивач не з'явився, від нього надійшла заява про розгляд
справи у його відсутності, позов підтримує, наполягає на розірванні шлюбу.

Відповідачка
в судовому засіданні визнала позов, вважає примирення неможливим. Просить
розірвати шлюб. Як причину розпаду сім'ї відповідачка вказала, що на підставі
ревнощів чоловік неодноразово допускав фізичне насильство, вона була вимушена
звертатися за медичною допомогою. З січня 2008 р. спільно не проживають,
сумісне господарство не ведуть, стосунків не підтримують.

Суд,
вислухавши відповідачку, дослідивши матеріали справі, вважає можливим позов
задовольнити.

Судом
встановлено, що між сторонами укладено шлюб від 11.09.1999 р., від шлюбу
сторони мають неповнолітню дочку,ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 р.н. Подружжя близько
одного року шлюбно-сімейні стосунки не підтримують, сімейний бюджет та сумісне
господарство спільно не ведуть, шлюб існує формально. Сторони не зацікавлені в
збереженні шлюбу та сім"ї, наміру в подальшому знаходженні у шлюбі не
мають, вважають примирення не можливим, просять шлюб розірвати.

Відповідно
до ст. 112 СК України суд, з'ясувавши фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні
причини позову про розірвання шлюбу, беручи до
уваги обставини, що мають істотне значення, приходить до висновку, що
розірвання шлюбу відповідає дійсній волі сторін. За таких обставин суд вважає,
що збереження сім"ї не можливо, а подальше збереження шлюбу суперечило б
інтересам сторін і моральним основам суспільства.

Оскільки
між сторонами немає спору щодо місця проживання неповнолітньої дитини, суд, з
урахуванням позиції відповідача та місця проживання дитини, вважає можливим при
розгляді справи вирішити питання про залишення дочки на виховання матері.

Витрати
при видачі свідоцтва про розірвання шлюбу повинні бути стягнуті із сторін у
рівних частках.

Керуючись
ст. ст. 10, 60, 130 ч.4, 212-215, 218 ЦПК України, на підставі ст. ст. 104 ч.2,
105 ч.3, 112 Сімейного кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

Шлюб,
зареєстрований Красноперекопським міським відділом реєстрації актів цивільного
стану Автономної Республіки Крим від 11 вересня 1999 р., актовий запис № 125
між ОСОБА_1 таОСОБА_2, розірвати.

Неповнолітню
дочку -ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 р. н. залишити на виховання матері, ОСОБА_2

При
видачі свідоцтва про розірвання шлюбу стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у прибуток
держави держмито у розмірі по 8 грн. 50 коп. з кожного.

Рішення
може бути оскаржене до Апеляційного суду Автономної Республіки Крим через
Красноперекопський міськрайонний суд шляхом подачі заяви про оскарження в
10-денний строк з дня проголошення рішення, і поданням після цього протягом
двадцяти днів апеляційної скарги, або в порядку ст.295 ч.4 ЦПК України.

Суддя: