У Х В А Л А

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

1 жовтня  2008 року

м. Київ

Колегія суддів Судової палати у
цивільних справах Верховного Суду України в складі:

Головуючого -  Яреми А.Г.,

Суддів:              Левченка Є.Ф., Лихути Л.М.,

Охрімчук Л.І.,   Сеніна Ю.Л.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6
ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, приватного
підприємства (далі - ПП) “ІТ-Інвест”, товариства з обмеженою відповідальністю
(далі - ТОВ) “Імекс Рітейл”, ТОВ “Нетуорк Сервіс Арт”, державного підприємства
(далі - ДП) “Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті
України по земельних ресурсах”, Обухівського районного відділу земельних
ресурсів, Підгірцівської сільської ради про визнання незаконними та скасування
рішень, Державних актів на право приватної власності на землю, скасування
державної реєстрації, визнання недійсними договорів купівлі-продажу земельних
ділянок й іпотеки, вчинення дій та за зустрічним позовом ТОВ “Імекс Рітейл” до
ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_13, управління земельних ресурсів в Обухівському районі
Київської області, ДП “Центр державного земельного кадастру при Державному
комітеті України по земельних ресурсах” (треті особи - ОСОБА_14, ОСОБА_15,
ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ПП “ІТ-Інвест”, ТОВ “Нетуорк Сервіс Арт”) про
визнання права власності на земельні ділянки, визнання незаконними та
скасування Державних актів на право приватної власності на землю, визнання
недійсними договорів купівлі-продажу та дарування земельних ділянок,

в с т а н о в и л а :

У жовтні 2007 року ОСОБА_1, ОСОБА_2
звернулися до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7,            ОСОБА_8, ОСОБА_9,
ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12,
ПП “ІТ-Інвест”, ТОВ “Імекс Рітейл”, ТОВ “Нетуорк Сервіс Арт” про
визнання недійсними договорів купівлі-продажу та іпотеки, посилаючись на те, що
4 жовтня 2006 року вони на підставі договорів купівлі-продажу та дарування
придбали у власність земельні ділянки - ОСОБА_2 - загальною площею 1, 5 га,
ОСОБА_1 - загальною площею 1 га,
10 листопада 2006 року ними одержано Державні акти на право власності на
земельні ділянки, однак під час оформлення права власності їм стало відомо, що
ПП “ІТ-Інвест” також видані Державні акти на право власності на ті ж самі
земельні ділянки на підставі договорів купівлі-продажу, укладених підприємством
з ОСОБА_12, ОСОБА_6,  ОСОБА_9, ОСОБА_10,
в свою чергу ОСОБА_12 купив земельні ділянки в ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_7,
ОСОБА_8, ОСОБА_11 Позивачі зазначали, що такі договори купівлі-продажу є недійсними,
оскільки суперечать положенням чинного законодавства та укладені з порушенням
закону, тому є недійсними й договори іпотеки земельних ділянок, укладені ПП
“ІТ-Інвест” з ТОВ “Нетуорк Сервіс Арт”, а також договори купівлі-продажу
ділянок, укладені ТОВ “Нетуорк Сервіс Арт” з ТОВ “Імекс Рітейл”.

Позивачі просили визнати
недійсними договори купівлі-продажу земельних ділянок, укладені 7 липня 2005
року між ОСОБА_3та ОСОБА_12, між
ОСОБА_4 та ОСОБА_12, між ОСОБА_8 та ОСОБА_12, між ОСОБА_7 та ОСОБА_12,
між ОСОБА_5 та ОСОБА_12; договори купівлі-продажу земельних ділянок, укладені
25 травня 2006 року між ОСОБА_6 та  ПП
“ІТ-Інвест”, між ОСОБА_10 та ПП “ІТ-Інвест”, між ОСОБА_9 та ПП “ІТ-Інвест”;
договір купівлі-продажу земельної ділянки, укладений 31 травня 2006 року між
ОСОБА_12 та ПП “ІТ-Інвест”; договори іпотеки, укладені 25 жовтня 2006 року між
ПП “ІТ-Інвест” та ТОВ “Нетуорк Сервіс Арт” щодо земельних ділянок; договори
купівлі-продажу земельних ділянок, укладені 3 травня 2007 року між ТОВ “Нетуорк
Сервіс Арт” та ТОВ “Імекс Рітейл”.

Згодом ОСОБА_1 та ОСОБА_2
уточнили й доповнили позов, просили також визнати незаконними та скасувати
рішення Підгірцівської сільської ради про виділення земельних ділянок ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5,             ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10,
ОСОБА_11, визнати незаконними та скасувати Державні акти на право
приватної власності на землю, видані ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ПП “ІТ-Інвест”, а
також скасувати державну реєстрацію державних актів та вилучити інформацію про
реєстрацію актів з державного земельного кадастру.

ТОВ “Імекс Рітейл”
пред'явило зустрічний позов і просило визнати за ним право власності на
земельні ділянки по вул. Столичне Шосе в с. Підгірці Обухівського району,
визнати незаконними та скасувати Державні акти на право приватної власності на
землю, видані ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_13, ОСОБА_17, ОСОБА_18,
ОСОБА_2, ОСОБА_1, скасувати державну реєстрацію таких державних актів та внести
відповідну інформацію до державного земельного кадастру, а також визнати
недійсними: договори дарування земельних ділянок, укладені 4 жовтня          2006 року між ОСОБА_14, ОСОБА_17 та
ОСОБА_2, договір купівлі-продажу земельної ділянки, укладений 4 жовтня 2006
року між ОСОБА_18 та ОСОБА_2, договори купівлі-продажу земельних ділянок,
укладені 4 жовтня 2006 року між ОСОБА_15, ОСОБА_16 та ОСОБА_1, посилаючись на
те, що ТОВ “Імекс Рітейл” за договорами купівлі-продажу від 3 травня 2007 року
придбало земельні ділянки в порядку виконання рішення господарського суду м.
Києва від 25 грудня 2006 року і є їх добросовісним набувачем, натомість
ОСОБА_14, ОСОБА_17, ОСОБА_18,
ОСОБА_15, ОСОБА_16 земельні ділянки були виділені незаконно, а відповідно
й ОСОБА_2 та ОСОБА_1 набули права власності на ділянки на підставі договорів,
укладених з порушеннями закону.

Рішенням Обухівського
районного суду від 9 січня 2008 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного
суду Київської області від 7 березня 2008 року, позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2
задоволено частково, постановлено визнати незаконними рішення Підгірцівської
сільської ради від 29 липня 2004 року, від 20 січня 2005 року про виділення
земельних ділянок ОСОБА_6, ОСОБА_10, ОСОБА_9, ОСОБА_3, ОСОБА_8, ОСОБА_4,
ОСОБА_7, ОСОБА_11, ОСОБА_5, визнати нечинними Державні акти на право власності
на земельні ділянки в с. Підгірці Обухівського району та скасувати їх державну
реєстрацію, а саме: акти, видані 11 квітня 2005 року          ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_7,
ОСОБА_8, видані              9 грудня
2004 року ОСОБА_6, ОСОБА_10, видані 15 вересня 2004 року              ОСОБА_9 Постановлено визнати
недійсними договори купівлі-продажу земельних ділянок, укладені 7 липня 2005
року між ОСОБА_3, ОСОБА_4,         ОСОБА_8, ОСОБА_7, ОСОБА_5 та ОСОБА_12,
нечинним Державний акт на право власності на земельну ділянку, виданий 23
травня 2006 року ОСОБА_12, визнати недійсними договори купівлі-продажу
земельних ділянок, укладені 25 травня 2006 року між ОСОБА_6, ОСОБА_10 ОСОБА_9
та ПП “ІТ-Інвест”, договір купівлі-продажу земельної ділянки, укладений 31
травня 2006 року між ОСОБА_12 та ПП “ІТ-Інвест”, визнати нечинним Державний акт
на право приватної власності на земельну ділянку, виданий 27 липня 2006 року ПП
“ІТ-Інвест”, визнати недійсними договори іпотеки, укладені 25 жовтня 2006 року
між ПП “ІТ-Інвест” та ТОВ “Нетуорк Сервіс Арт” щодо земельних ділянок, визнати
недійсними договори  купівлі-продажу
земельних ділянок, укладені 3 травня 2007 року між ТОВ “Нетуорк Сервіс Арт” та
ТОВ “Імекс Рітейл”. У задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1, ОСОБА_2 та
зустрічного позову відмовлено.

У касаційній скарзі ТОВ “Імекс
Рітейл” просить скасувати ухвалені в справі судові рішення та постановити нове
рішення, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального
права.

Касаційна скарга підлягає задоволенню частково з
таких підстав.

Судом встановлено, що 30 квітня 2003
року рішеннями виконавчого комітету Підгірцівської сільської ради було виділено
та передано у приватну власність
ОСОБА_14, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_15, ОСОБА_16 земельні ділянки в с.
Підгірці Обухівського району по вул. Боровкова кожному площею по 0, 25 га для
будівництва жилого будинку, господарських будівель та по 0, 25 га для ведення
особистого селянського господарства, 17 червня 2003 року вони одержали Державні
акти на право приватної власності на земельні ділянки. 29 липня 2004 року та 20
січня 2005 року рішеннями Підгірцівської сільської ради земельні ділянки для
будівництва жилого будинку, господарських будівель в с. Підгірці Обухівського
району по вул. Боровкова площею по                 0, 25 га кожному було надано
та передано у приватну власність ОСОБА_10,             ОСОБА_6, ОСОБА_9, ОСОБА_11, ОСОБА_7,
ОСОБА_8,            ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_3, 9 грудня 2004 року та 11 квітня 2005 року вони одержали Державні акти
на право приватної власності на земельні ділянки.

7 липня 2005 року ОСОБА_11, ОСОБА_7,
ОСОБА_8, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_3 продали земельні ділянки ОСОБА_12, який                 31 травня 2006 року продав їх
ПП “ІТ-Інвест”, 25 травня 2006 року ОСОБА_19, ОСОБА_6, ОСОБА_9 також продали
свої земельні ділянки ПП “ІТ-Інвест”.

4 жовтня 2006 року ОСОБА_14,
ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_15, ОСОБА_16 продали та подарували земельні ділянки
ОСОБА_1 та ОСОБА_2

3 травня 2007 року ТОВ “Нетуорк
Сервіс Арт” у порядку примусового виконання рішення господарського суду м.
Києва продало ТОВ “Імекс Рітейл” земельні ділянки, що належали ПП “ІТ-Інвест”.

Постановою Святошинського районного
суду м. Києва від 23 травня 2007 року визнано недійсним Державний акт на право
власності на землю, виданий ПП “ІТ-Інвест”             27 липня 2006 року, рішенням
Апеляційного суду Дніпропетровської області від 12 жовтня 2007 року за
ОСОБА_14, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_15, ОСОБА_16 визнано право власності на
земельні ділянки в с. Підгірці Обухівського району в межах, визначених виданими
їм 17 червня 2003 року державними актами.

Задовольняючи частково позов ОСОБА_1 та
ОСОБА_2, суд виходив із того, що з урахуванням рішення Апеляційного суду
Дніпропетровської області від 12 жовтня
2007 року ОСОБА_14, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_15, ОСОБА_16 є власниками
спірних земельних ділянок, сільська рада своїми рішеннями незаконно передала їх
ділянки іншим особам, тому є недійсними Державні акти на право власності на
землю, видані ОСОБА_10, ОСОБА_6, ОСОБА_9, ОСОБА_11, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_3, а отже є недійсними й договори купівлі-продажу та іпотеки, що
укладалися на підставі таких актів, так як зазначені особи не були власниками
земельних ділянок і не мали права відчужувати їх.

Проте з такими висновками суду
цілком погодитись не можна, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 658 ЦК
України право продажу товару, крім випадків примусового продажу та інших
випадків, встановлених законом, належить власникові товару. Якщо
продавець товару не є його власником, покупець набуває право власності
лише у випадку, якщо власник не має права вимагати його повернення.

Згідно статті 330 ЦК України якщо майно
відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний
набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до
статті            388 цього Кодексу майно не може бути витребуване
у нього.

Частиною 2 статті 388 ЦК України
передбачено, що майно не може бути витребувано від добросовісного набувача,
якщо воно було продане у порядку, встановленому для виконання
судових рішень.

Право іпотекодержателя на продаж предмета
іпотеки визначене статтею 38 Закону України “Про
іпотеку”.

Заперечуючи проти позову ОСОБА_1 і ОСОБА_2 та в обґрунтування зустрічного позову, ТОВ “Імекс Рітейл”
посилалося на те, що рішенням господарського суду м. Києва від 25 грудня 2006
року, постановленим у справі за позовом ТОВ “Нетуорк Сервіс Арт” до ПП
“ІТ-Інвест”, було звернуто стягнення на нерухоме майно  ПП “ІТ-Інвест”, у тому числі й на спірні
земельні ділянки. ТОВ “Імекс Рітейл” є добросовісним набувачем таких ділянок, у
якого згідно частини 2 статті 388 ЦК України вони не можуть бути витребувані,
оскільки товариство придбало спірні земельні ділянки 3 травня 2007 року на
підставі договорів купівлі-продажу, укладених з ТОВ “Нетуорк Сервіс Арт”, що
діяло як іпотекодержатель, і продавало
земельні ділянки в порядку примусового виконання рішення господарського суду м.
Києва від 25 грудня 2006 року, яке вступило у законну силу.

Суд у
порушення вимог статей 214, 215 ЦПК України пояснень ТОВ “Імекс Рітейл”
належним чином не перевірив, на зазначені положення закону уваги не звернув, у
достатньому обсязі не визначився з характером спірних правовідносин та правовою
нормою, що підлягає до них застосуванню, не дав оцінки обставинам та підставам
укладення оспорюваних договорів купівлі-продажу земельних ділянок від 3 травня
2007 року, а також змісту зазначених договорів, у зв'язку з чим належним чином
не перевірив чи підлягають земельні ділянки витребуванню в ТОВ “Імекс Рітейл” з
огляду на придбання ним ділянок у ТОВ “Нетуорк Сервіс Арт” за відплатним
договором та з урахуванням положень частини              2 статті 388 ЦК України.

Посилання суду як на підставу
відхилення зауважень ТОВ “Імекс Рітейл” щодо застосування статті 388 ЦК України
лише на те, що господарським судом прийнято рішення з урахуванням договорів
іпотеки, які на даний час визнаються судом недійсними, не можна визнати цілком
обґрунтованим, оскільки статтею 115 ГПК України передбачена обов'язковість виконання судових рішень господарських судів,
рішення господарського суду м. Києва було постановлене 25 грудня 2006
року, - до подачі позову ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про визнання недійсними договорів
іпотеки, натомість суд не перевірив чи вступило зазначене рішення господарського
суду в законну силу, чи не було скасоване воно з вирішенням питання про поворот
виконання рішення згідно статті 122 ГПК України.

Крім того, судом визнано
недійсними відплатні договори купівлі-продажу, при цьому в порушення статті 216
ЦК України в рішенні не вирішене питання про наслідки недійсності таких
договорів.

Апеляційний суд на зазначене уваги
не звернув, у порушення вимог статей 303,           315 ЦПК України у достатній мірі не
перевірив доводів апеляційних скарг, в ухвалі не зазначив конкретні обставини і
факти, що спростовують такі доводи, і залишив рішення суду першої інстанції без
змін.

За таких обставин ухвалені в справі
судові рішення підлягають скасуванню з передачею справи на новий розгляд до
суду першої інстанції з підстав, передбачених                   частиною 2 статті 338 ЦПК
України.

Керуючись статтею 336 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного
Суду України

у х в а
л и л а :

Касаційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю “Імекс Рітейл”
задовольнити частково.

Рішення Обухівського районного суду
від 9 січня 2008 року та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 7
березня 2008 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої
інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий -
А.Г.Ярема

Судді:                                                                               Є.Ф.Левченко

Л.М.Лихута

Л.І.Охрімчук

Ю.Л.Сенін