Справа  № 2 - 3089
04 липня 2008 року                                                                                        Ялтинський
міський суд Криму
у складі судді  :
за участю адвоката:                                           ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі   Ялтинського міського
суду цивільну справу  за  позовом
ОСОБА_2 до Виконавчого комітету Ялтинської
міської Ради,  ОСОБА_3, за участю третіх
осіб: Ялтинської міської Ради, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6,  ОСОБА_7,
ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10,
ОСОБА_11,  ОСОБА_12, ОСОБА_13,
ОСОБА_14,  ОСОБА_15 ОСОБА_16,  ОСОБА_17
ОСОБА_18 про визнання
неправомірними  та скасування  рішень органу
місцевого  самоврядування,
визнання  недійсним свідоцтва про право
власності на нерухоме майно,
Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати  незаконним і скасувати рішення виконавчого комітету
Ялтинської міської Ради № 568 від 11 травня 2006 року в частині приєднання
підсобних приміщень 24-1 і 24-2, загальною площею 19,6 кв. метрів до квартири
АДРЕСА_1; рішення виконавчого комітету Ялтинської міської Ради № 744 від 19
червня 2006 року «Про видачу свідоцтва про право власності на квартиру АДРЕСА_1
в частині включення до загальної площі квартири площу підсобних приміщень 24-1
- 16,8 кв. метрів і 24-2 площею 2,8 кв. метрів, залишивши загальну площу
квартири 23,2 кв. метрів, житлову площу - 17,3 кв. метрів; визнати  частково недійсним свідоцтво про право
власності на квартиру АДРЕСА_1серії НОМЕР_1, видане 21 червня 2006 року
виконавчим комітетом Ялтинської міської Ради ОСОБА_3. в частині передачі
їй у власність підсобних приміщень 24-1 і 24-2.
Вимоги мотивує тим, що йому на праві власності належить квартираАДРЕСА_2.
Відповідачка ОСОБА_3 є власницею квартириНОМЕР_1 цього ж будинку. Рішенням  виконкому № 568 від 11 травня 2006 року до
квартири відповідачки були приєднані приміщення 24-1 і 24-2, що є коморою і
коридором. Вважає, що вказані приміщення відносяться до підсобних приміщень їх
багатоквартирного житлового будинку, а отже повинні бути передані безкоштовно в
спільну власність співвласників будинку одночасно з приватизацією ними своїх
квартир, тобто приміщення є об'єктом спільної сумісної власності мешканців
будинку, або могли бути продані власником будинку об'єднанню співвласників
квартир або іншим юридичним особам, переважно на конкурсній основі. Крім того,
він, як власник невпорядкованої квартири, звертався до Ялтинської міської Ради
із заявою про продаж йому спірних приміщень, проте його питання по суті
розглянуте не було, а приміщення були приєднані до квартири відповідачки, не
дивлячись на те, що вони розташовані на третьому поверсі, тоді як її
(відповідачки)  квартира розташована на
другому поверсі будинку.
Представник відповідача виконкому Ялтинської міської Ради і третьої особи
Ялтинської міської Ради позовні вимоги не визнав, вважає, що при прийнятті
оспорюваних позивачем рішень порушень закону допущено не було, оскільки спірні
приміщення ніколи не відносилися до розряду допоміжних, а були житловою
квартирою, яка потім, у встановленому законом порядку була визнана непридатною
для постійного проживання. ОСОБА_3 звернулася до виконкому Ялтинської міської
Ради із заявою про поліпшення житлових умов, її заява була розглянута і
задоволена, спірні приміщення  приєднані
до її квартири, яка розташована в безпосередній близькості з ними. При цьому
ніхто з власників інших квартир, суміжних із спірними приміщеннями, на них не
претендував. Що стосується позивача, то спірні приміщення були зайняті ним
самовільно і рішенням суду він був виселений з них без надання іншого житлового
приміщення, а тому втратив право на звернення до суду із заявленими ним
Відповідачка ОСОБА_3 і її представник позовні вимоги також не визнали,
давши аналогічні пояснення. Вважає, що спірні приміщення були приєднані до її
квартири на законних підставах, оскільки були власністю виконкому Ялтинської
міської Ради, яка мала право, діючи в рамках закону, розпорядитися своєю
власністю на свій розсуд.
Треті особи ОСОБА_18 і ОСОБА_11 позовні вимоги підтримали, пояснивши суду,
що дійсно приміщення 24-1 і 24-2 раніше використовувалися як житлові,
надавалися виконкомом іншим особам для проживання, але потім були зайняти ними
для власних  потреб, поки вони не були
виселені з них на підставі рішення суду. Вважають, що вони мають переважне
право по відношенню до ОСОБА_3 на користування вказаними приміщеннями.
Треті особи ОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_6 ОСОБА_7, ОСОБА_8,ОСОБА_9, ОСОБА_10,
ОСОБА_6 ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15 в судове засідання не
з'явилися, були повідомлені про день і час розгляду справи належним чином,
представили заяву, в якій просили розглянути справу в їх відсутність, позовні
вимоги ОСОБА_14 підтримали.
Суд, перевіривши матеріали справи, вислухавши сторони,  вважає, що позовні вимоги   не підлягають задоволенню.
Судом встановлено, що ОСОБА_3. є власником квартириАДРЕСА_2, що складається
з житлової площі - 12,4 кв. метрів і загальної площі - 13,4 кв.метра, на
підставі свідоцтва про право власності на житло по приватизації від 20 лютого
1998 року (а.с. 23).
ОСОБА_3  є власницею квартири
АДРЕСА_1, загальною і житловою площею - 17,3 кв.метра, на підставі договору
купівлі - продажу від 27 листопада 2001 року (а.с. 13).
Власником спірних приміщень літер
«24-1» і «24-2» був виконком Ялтинської міської Ради, що було
встановлене рішенням Ялтинського міського суду від 30 березня 2005 року по
цивільній справі № 2-1822005 рік, а також ухвалою Апеляційного суду АРК від 13
липня 2005 року і ухвалою Апеляційного суду Запорізької області, діючого як
касаційна інстанція, якими вказане рішення першої інстанції було залишене без
зміни і набрало законної сили (а.с. 182-184).
Рішенням виконавчого комітету Ялтинської міської Ради № 568 від 11 травня
2006 року, з метою впорядкування використовування приміщень в житловому фонді і
поліпшення житлових умов громадян, до невпорядкованої квартири АДРЕСА_1, що
належить ОСОБА_3., були приєднані нежилі приміщення «24-1» і «24-2», загальною
площею 19,6 кв. метрів, розташовані на третьому поверсі будинку (а.с. 9).

Рішенням виконавчого комітету № 744 від 19 червня 2006 року ОСОБА_3. було
видане нове свідоцтво про право власності на квартиру, замість наявних
правовстановлюючих документів, з урахуванням приєднаних до неї нежилих
приміщень «24-1» і «24-2» (а.с. 12).

На підставі вказаного рішення, 21 червня 2006 року ОСОБА_3 було одержане
нове свідоцтво про право власності на квартируНОМЕР_1 будинку АДРЕСА_1загальною
площею 42,8 кв.метра, зокрема житловою площею 17,3 кв.метра (а.с. 15).

Позивач вважає, що виконком не мав права ухвалювати вище перелічені рішення
і приєднувати спірні приміщення до квартири ОСОБА_3 оскільки вони є підсобними
приміщеннями їх багатоквартирного будинку, що перейшли в їх власність одночасно
з приватизацією квартир.

Разом з тим, суд вважає дані твердження позивача помилковими з наступних
підстав.

Як встановлено судом, приміщення 24-1, площею 16,8 кв. метрів раніше було
житловим приміщенням і разом з приміщенням 24-2 площею 2,8 кв. метрів було
квартирою АДРЕСА_1. Рішенням виконавчого комітету № 234 (1) від 12 червня 2003
року приміщення 24-1 було визнане не відповідним вимогам, що пред'являються до
житлових приміщень (ст. 50 ЖК України) (а.с.
179-180).

На підставі вказаного рішення виконкому, постановою Ради Міністрів АРК №
233 від 25 травня 2004 року дане приміщення було переведене в непридатне для
проживання і виключене з житлового фонду (а.с. 189-193).

Таким чином, приміщення «24-1» і «24-2» ніколи не відносилися до розряду
підсобних приміщень багатоквартирного будинку, перехід права власності на які
визначений рішенням Конституційного суду України при приватизації, а були
житловими приміщеннями (квартирою з власною поштовою адресою), які потім були
визнані рішенням виконкому непридатними для проживання.

Крім того, позивач ОСОБА_14 звертався до суду з позовом, в якому просив
визнати  незаконним і скасувати рішення
виконкому про визнання спірних приміщень непридатними для проживання і наданні
їх в його користування.

Разом з тим, рішенням Ялтинського міського суду від 30 березня 2005 року в
позовних вимогахОСОБА_4 а також ОСОБА_18
і ОСОБА_18 було відмовлене. Цим же рішенням суд задовольнив зустрічні
позовні вимоги виконкому і виселив ОСОБА_14 і ОСОБА_18 із займаних спірних
приміщень без надання іншого житлового приміщення з тих підстав, що виконком,
як власник спірного приміщення, мав право, з урахуванням даних про технічний
стан спірного приміщення, ухвалити рішення про визнання його непридатним для
проживання. Вказане рішення суду набрало законної сили і відповідно до ч. 4 ст.
61 ЦПК України, встановлені ним обставини не підлягають доказуванню при розгляді
інших справ.

Також даним рішенням суду було встановлено, що спірні приміщення не є
суміжними з квартирою позивача, а тому він не має переважного права вимагати їх
надання в його користування.

Крім того, вже після передачі виконкомом спірних приміщень у власність
ОСОБА_3 вона також зверталася до суду з позовом про виселення ОСОБА_14 і
ОСОБА_15Рішенням Ялтинського міського суду від 05 вересня 2007 року її вимоги
були задоволені і встановлено, що приміщення комори і коридору не є спільною
власністю всіх співвласників будинку. Вказане рішення також набрало законної сили,
а тому суд вважає, що  доводи позивача,
якими він обґрунтовує дані позовні вимоги, вже були предметом розгляду іншої
цивільної справи, були спростовані при її розгляді, а тому не підлягають новому
доказуванню.

Згідно ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх
порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод або інтересів.

Разом з тим, суд вважає, що через раніше прийняті судові рішення по
склавшимся між сторонами правовідносинами, ОСОБА_14 не має права претендувати
на надання йому в користування або власність спірних приміщень, а тому не є і
належним позивачем по заявленим ним позовним вимогам.

Згідно п. 6 ст. 154 ЦПК України, якщо в задоволенні позову було відмовлено, заходи забезпечення
позову застосовуються до набрання рішенням суду
законної сили. Разом з тим, суд може одночасно з прийняттям рішення або
після цього, винести ухвалу про скасування заходів забезпечення позову.

Оскільки позовні вимоги, заявленіОСОБА_4 задоволенню не підлягають, заходи
забезпечення позовних вимог, у вигляді накладення арешту на приміщення 24-1 і
24-2 будинкуНОМЕР_1 по АДРЕСА_1, застосовані ухвалою Ялтинського міського суду
від 25 жовтня 2007 року, слід скасувати.

На підставі викладеного, керуючись
ст. ст. 3, 10, 59, 60, 154, 205, 212, 213, 215, 217, 218  ЦПК України,  суд

В И Р І Ш И В:

В позові ОСОБА_2 до Виконавчого
комітету Ялтинської міської Ради,
ОСОБА_3 про визнання незаконним та скасування рішення виконкому
Ялтинської міської Ради № 568 від 11 травня 2006 року, рішення виконкому
Ялтинської міської Ради № 744 від 19 червня 2006 року, визнання частково
недійсним свідоцтва про право власності на квартируНОМЕР_1 АДРЕСА_1, виданого
21 червня 2006 року ОСОБА_3- відмовити.

Заходи
забезпечення позову, застосовані ухвалою Ялтинського міського суду від 25
жовтня 2007 року у вигляді арешту на приміщення 24-1 площею 16,8 кв. метрів,
коридору 24-2 площею 2,8 кв. метра будинку АДРЕСА_1, які належать на праві
власності ОСОБА_3- скасувати.

Рішення
може бути оскаржено в апеляційний суд АРК через
Ялтинський міський суд у порядку та строки згідно ст. ст. 294, 296 ЦПК України.

Суддя: