Справа №2-298/08
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2008 року                                                                                                        м.  Житомир

Корольовський районний суд
м.  Житомира в складі:

головуючого - судді
Сингаївського О.П.,

при секретарі                        Котелянець
Т.М. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору не дійсним та повернення
коштів,  -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом,  де зазначила,
що 02 серпня 2007 рбку вона уклала з відповідачем ОСОБА_2 попередній
договір,  відповідно до якого сторони
зобов'я­залися у майбутньому укласти договір купівлі-продажу належної
відповідачу квартири. На підтве­рдження виконання у майбутньому зобов'язання
відповідач отримав від позивача кошти в сумі 5050 гривень. Посилаючись на
те,  що сторонами не була дотримана форма
договору,  який мав бу­ти нотаріально
посвідчений,  позивач просила визнати
його не дійсним і стягнути з відповідача 5050 гривень які він отримав від неї
та понесені судові витрати.

В судовому засіданні
позивач позов підтримала з наведених у ньому підстав.

Відповідач в судовому засіданні позов не визнав
посилаючись на те,  що позивач добровіль­но,  без будь-якого примусу уклала з ним вказаний
договір,  відмовилась від укладення
основного договору,  в зв'язку з чим,  відповідно до умов договору він залишив у
себе завдаток.

Третя особа ОСОБА_3 просив відмовити в задоволення позову
з підстав зазначених від­повідачем.

Заслухавши пояснення позивача,  відповідача,
третьої особи,  вивчивши матеріали
справи суд приходить до висновку про те,
що даний позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено,  що 02 серпня 2007 року між позивачем та
відповідачем було укладено "Попередній договір". Відповідно до пункту
1.1 даного договору сторони домови­лись укласти у майбутньому - 02.09.2007
року,  договір купівлі-продажу
квартири,  що належала відповідачу.
Відповідно до пункту 5.1 договору,
позивач передала відповідачу 1050 гривень "за­вдаток" в
рахунок належної плати за квартиру та на підтвердження зобов'язання і на
забезпечення його виконання. Відповідно до п.п.5.2,  5.3 договору,
у випадку його невиконання з вини покупця вказана сума залишається у
продавця,  а у випадку невиконання
договору продавцем,  останній по­вертає
покупцю подвійну суму завдатку.

Аналізуючи зміст договору суд приходить до висновку про
те,  що сторони мали на меті укласти
змішаний договір,  в якому містяться
елементи договорів про завдаток та попереднього договору,  тому суд при вирішенні даного спору,  відповідно до
ст. 628 ЦК
України застосовує по­ложення актів цивільного
законодавства про зазначені договори,  а
саме  ст.   ст.
570,  571,  635 ЦК України.

Так,  відповідно до
п.1  ст. 635 ЦК України попереднім є договір,  сторони якого зобов'язують­ся протягом
певного строку укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах,  встано­влених попереднім договором.  Попередній договір укладається у формі
встановленій для основно­го договору,
тобто,  відповідно до  ст. 657 ЦК України він мав бути нотаріально посвідчений,  що в даному випадку не мало місце. Відповідно
до ч. 1  ст. 220 ЦК України у разі не додержання сторо­нами вимоги закону про
нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним,  внаслідок чого настає двостороння реституція.

Відповідно до  ст.
570 ЦК
України завдатком є грошова сума або рухоме майно,  що видається кредиторові боржником у рахунок
належних з нього за договором платежів,
на підтвердження зо-бов'язання і на забезпечення його виконання.

В
судовому засіданні достовірно встановлено,  що між сторонами не було укладено договір
купівлі-продажу квартири,  а тому
отримані відповідачем кошти не можливо розцінювати як завда­ток в рахунок
забезпечення договору купівлі продажу,
так як вони є авансом,  який у
всіх випадках невиконання договору підлягає доверненню стороні яка його
видала,  а сторона,  яка отримала аванс ні за яких умов не може
бути зобов'язана до його повернення у більшому розмірі.

На підставі викладеного суд дійшов до висновку про
обґрунтованість вимог позивача про ви­знання попереднього договору не дійсним
та стягує з відповідача на користь позивача отримані ним кошти в сумі 5050
гривень.

Відповідно до  ст.
88 ЦПК України,  суд стягує з відповідача
на користь позивача понесені су­дові витрати в сумі 81 грн..

На підставі викладеного,
керуючись  ст.  ст.
570,  571,  635 ЦК України,   ст.  ст.
10,  11,  60,
208,  209, 212-215,  224 ЦПК України,  суд,  -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати не дійсним з моменту підписання попередній
договір укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 02.08.2007 року.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1050 Гривень
отриманого авансу та 81 грн. понесених судових витрат.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду
Житомирської області через Корольов-ський районний суд протягом двадцяти днів
після подання заяви про апеляційне оскарження,
яка може бути подана протягом десяти днів з дня проголошення рішення.