Справа № 2-178/2008р.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2008 року Бобринецький районний суд
Кіровоградської області в складі :

головуючого-судді  - Адаменко І.М.,

при секретарі   -    Мельниковій О.С.,

з участю:

представника позивачів та відповідачів по зустрічному позову  - ОСОБА_5,

відповідача  - ОСОБА_4

представника відповідача та представника позивача по зустрічному позову -
ОСОБА_6.,

розглянувши  у відкритому судовому
засіданні в м. Бобринець Кіровоградської області в залі судових засідань
Бобринецького районного суду Кіровоградської області справу №2-178 за позовом ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3  до     сільськогосподарського виробничого
кооперативу ім.Шевченка таОСОБА_4про
стягнення грошової частки майнового паю, орендної плати та відшкодування
моральної шкоди та за зустрічним позовом
сільськогосподарського виробничого кооперативу ім.Шевченка до ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3про відшкодування коштів витрачених на газифікацію, водопостачання
та оранку землі -

В С Т А Н О В И В:

Позивачі  по первісному позову звернулися  до суду з позовними вимогами до СВК
ім.Шевченка Бобринецького району Кіровоградської області та ОСОБА_4 про стягнення
грошової частки майнового паю на користь ОСОБА_1. 8558 грн., на користь ОСОБА_2
- 5080 грн., на користь ОСОБА_3.- 1425 грн. обґрунтовуючи вимоги тим, що вони
та інші члени СВК 1 березня 2004 року подали заяви про вихід із кооперативу та
отримали в натурі частки своїх майнових паїв у будівлях і в техніці, але частки
майнових паїв у оборотних коштах і в основному стаді залишилися у користуванні
кооперативу, який відповідно до
укладеного 1 квітня 2004 року між сторонами договору зобов”язувався їх
виплатити до 30 грудня 2004 року. Посилаючись на те, що відповідачі своїх
зобов”язань не виконали просять стягнути з них грошову частку майнових паїв.
Позивачі також просять стягнути з відповідачів 451 грн.95 коп. орендної плати
за оренду майнових паїв протягом 2004-2006 років та по 3000 моральної шкоди
кожному у зв”язку з порушенням відповідачами їхніх прав.

В судовому засіданні позивачі
неодноразово збільшували позовні вимоги
та просять стягнути з відповідачів
66442 грн.  грошової частки майнового
паю, а саме на користь ОСОБА_1. - 37738 грн., на користь ОСОБА_2 - 22418 грн.,
на користь ОСОБА_3.- 6286 грн., зазначаючи, що до пайового фонду   СВК ім.Шевченка відповідачами не включено
майна на суму 4671595 грн., переданого загальними зборами членів СВК ім.Шевченка
до соціальної сфери,  на погашення
заборгованості,  а також сум уцінення
вартості будівель, та вартість основних засобів І-ІІ груп, а тому оскільки
пайовий фонд мав би бути більшим на вказану суму, то й має бути збільшено і їх
розмір майнового паю відповідно до їх часток у пайовому фонді. Також просять
стягнути з відповідачів  3654 грн.
орендної плати за користування майновими паями за період з 2003 року по червень
2008 року та стягнути з відповідачів солідарно 30000 грн. моральної шкоди,
зазначаючи, що мають вимоги майнового та не майнового характеру виключно до
відповідачів, а до інших співвласників майна позовні вимоги заявляти не
бажають. Заявлені, та збільшені позовні вимоги підтримали просять їх
задовольнити посилаючись на обставини викладені в позовній заяві.

Представник відповідача СВК
ім.Шевченка та відповідачка ОСОБА_4.
Заперечили проти задоволення позовних вимог пояснюючи, що заборгованості
перед позивачами  не існує так, як
зобов”язання виплатити їм грошову частку майнового паю в сумі 15063 грн вони
виконали 24 травня 2007 року, про що свідчить відповідний платіжний документ,
паювання майна в кооперативі завершено в 2003 році й проведено воно з
дотриманням чинного законодавства, тому підстав для стягнення грошової частки
майнового паю та моральної шкоди не вбачають. Також зазначають, що будь-яких
угод про оренду майна позивачів вони не укладали, тому вимоги про стягнення
орендної плати також вважають безпідставними.

Крім того,  відповідач СВК ім.Шевченка заявив зустрічні
позовні вимоги до ОСОБА_1., ОСОБА_2 та ОСОБА_3. про  стягнення
коштів витрачених на газифікацію домоволодіння, оранку земельних ділянок
та водопостачання в загальній сумі 6729 грн. з яких з ОСОБА_1. просить
стягнути  вартість послуг за оранку
земельної ділянки в сумі 1011 грн., з ОСОБА_2 вартість послуг за оранку
земельної ділянки в сумі 948 грн. , вартість послуг по газифікації
домоволодіння в сумі 3284 грн.,  та
вартість послуг по водопостачанню 540 грн., з ОСОБА_3стягнути вартість послуг
по оранці земельної ділянки в сумі 946 грн., пояснюючи, що оскільки між ними у
22.12.2003 року було розірвано договори оренди земельних ділянок, кооператив
повернув їх відповідачам по зустрічному позову вже в обробленому стані, тобто
після оранки землі, тому вони мають відшкодувати понесені на це кооперативом
затрати. Також  у 2002 році кооператив
надав ОСОБА_2 послуги по газифікації його домоволодіння  та водопостачанню, за які останній не
розрахувався, й тому за ним рахується заборгованість в загальній сумі 3824 грн.,
яку також просять стягнути з нього.

Відповідачі
по зустрічному позову зустрічні позовні вимоги заперечили та просять відмовити
в їх задоволенні посилаючись на їх безпідставність.

Суд, заслухавши пояснення
осіб, які беруть участь у справі та дослідивши інші докази у справі вважає, що
первісні позовні вимоги та зустрічні позовні вимоги задоволенню не підлягають
виходячи з наступних підстав.

Відповідно до змісту Указу
Президента України “Про заходи щодо забезпечення захисту майнових прав селян у
процесі реформування аграрного сектора економіки” від 29 січня 2001 року
№62/201 невідкладним завданням органів виконавчої влади є реформування
аграрного сектора економіки, за для цього зобов”язано розробити організаційні
заходи щодо уточнення складу і вартості пайових фондів майна членів колективних
сільськогосподарських підприємств, у тому числі реорганізованих, з урахуванням
майна, що призначалося, але не використано для погашення заборгованості зі
сплати податків і зборів (обов”язкових платежів) до бюджетів і державних
цільових фондів у зв”язку  із списанням
цієї заборгованості відповідно до чинного законодавства, визначення розмірів
паїв колишніх членів колективних сільськогосподарських підприємств, що не були
ними одержані в натурі, грішми або цінними паперами при припиненні членства, а
також встановлення осіб, які є їх власниками, запровадження документального
посвідчення права власності на паї, забезпечення вільного здійснення права
власності на паї, зокрема передачі паїв в оренду, виділення групі осіб (
окремим особам), які є власниками паїв, індивідуально визначених об”єктів зі
складу майна реорганізованих колективних сільськогосподарських підприємств чи
їх правонаступників стосовно майна та інше.

В судовому засіданні
встановлено, що 10 березня 2000 року
громадянами с.Костомарівка Бобринецького району Кіровоградської області
засновано сільськогосподарський виробничий кооператив ім.Шевченка, який став
правонаступником реформованого  КСП
ім.Шевченка ( а.с.81-86, т.1).

Відповідно до ст.20 Закону України “Про
власність”, що діяв на момент виникнення правовідносин між сторонами, та ст.20
Закону України “ Про сільськогосподарську кооперацію” кооператив є власником
будівель, споруд, грошей, майнових внесків його членів, виготовленої ним
продукції, доходів, одержаних від її реалізації та іншої діяльності,
передбаченої статутом кооперативу, а також іншого майна, придбаного на
підставах, не заборонених законом.

10 червня 2001 року між
співвласниками майна колишнього  КСП  ім.Шевченка, від імені яких діяла
уповноважена, в тому числі й позивачами, особа ОСОБА_4.,  та СВК ім.Шевченка укладено договір оренди
належних співвласникам основних засобів колишнього КСП ім.Шевченка, що входять
до їх майнових паїв строком на п”ять років.

Рішенням загальних зборів
колишніх членів КСП  ім.Шевченка від
09.08.2003 року уточнено майновий фонд КСП та затверджено перелік майна на суму
7470414 грн., затверджено також перелік майна переданого до соціальної сфери ,
майна, що не підлягає паюванню, перелік
майна на погашення заборгованості КСП,( в подальшому його повторно
уточнили рішенням загальних зборів членів КСП від 28.12.2004 року) та обрано
уповноважену особу від співвласників майна колишнього КСП ім.Шевченка  ОСОБА_4

11 березня 2004
рішенням  загальних зборів членів СВК
ім.Шевченка  припинено членство  у ньому
49 пайовикам в тому числі й ОСОБА_1., ОСОБА_2. та ОСОБА_3. за їх заявою
про добровільний вихід із членів СВК та виділено їм майновий пай у натурі  на суму 833437 грн.  основними засобами, оборотними коштами та
основним стадом згідно  структури.

12 березня 2004  позивачі ОСОБА_1., ОСОБА_2. та ОСОБА_3.,
будучи в минулому  членами КСП
ім.Шевченка,  отримали свідоцтва про
право власності на майновий пай члена
колективного сільськогосподарського підприємства та набули права на
частку майна пайового фонду КСП ім.Шевченка визначену рішенням загальних зборів
співвласників майна від 09.08.2003 року для ОСОБА_1. в розмірі 26268 грн.,  для ОСОБА_2
в розмірі 27486 грн.,  для
ОСОБА_3. в розмірі 7708 грн., вказані факти підтверджуються відповідними
свідоцтвами НОМЕР_1, НОМЕР_2 НОМЕР_3  та
протоколом загальних зборів колишніх членів КСП ім.Шевченка №2 від 09 серпня
2003 року.

З пояснень сторін та їх
представників вбачається, що позивачі у
2004 році та у 2007 році отримали у натурі  майновий пай у повному розмірі визначеному
загальними зборами членів КСП  на
підставі  свідоцтв про право власності на
майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства, та
відповідно до Положення про паювання і виділення майна в натурі при паюванні
майна КСП ім.Шевченка та структури майнового паю, а також отримали у натурі
майновий пай члена СВК ім.Шевченка, про що свідчать також протоколи загальних
зборів бувших членів КСП та членів СВК ім.Шевченка від 01.03.2003р., 09.08.2003
року, 11.03.2004 р..

За змістом Методики
уточнення складу і вартості пайових фондів майна членів колективних
сільськогосподарських підприємств, у тому числі реорганізованих, затверджених
постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2001 року №177 у процесі
розрахунку пайового фонду на підставі переліку уточненого  складу і вартості майна підприємства
складаються переліки таких активів за їх призначенням, які  віднімають від пайового фонду, а саме майна,
яке передбачається для задоволення боргів, майна соціальної інфраструктури,
майна, яке не підлягає паюванню.

Оскільки рішенням загальних
зборів бувших членів КСП ім. Шевченка від 09 серпня 2003 року  уточнено склад і вартість пайового фонду
майна членів КСП ім.Шевченка на суму 7470414 грн, мана, яке передбачається для
задоволення боргів на суму 538681 грн., майна соціальної інфраструктури на суму
153623 грн., майна, яке не підлягає паюванню на суму 1109508 грн. у
відповідності до Постанови КМУ “ Про врегулювання питань щодо забезпечення
захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектора
економіки”  №177 від 28 лютого 2001 року
та Положення про паювання  і виділення
майна в натурі при реформуванні КСП ім. Шевченка, й вказане рішення не
визнане  у порядку визначеному
законодавством не дійсним, тому доводи позивачів ОСОБА_1., ОСОБА_2., ОСОБА_3.
про необхідність включення до пайового фонду вказаних активів та відповідно
перерозподіл у сторону збільшення самого розміру майнового паю є
необґрунтованими, а позовні вимоги в частині стягнення із відповідачів 66442
грн. грошової частки майнового паю, враховуючи також те, що позивачі вже
отримали майновий пай у натрі у розмірі визначеному кожному  свідоцтвом про право власності на майновий
пай члена КСП, є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

Крім того, враховуючи, що
відповідно до змісту  статей 7, 9, 23
Закону України “Про колективне сільськогосподарське підприємство” від 14 лютого
1992 року №2114-ХІІ порядок виділення майнового паю члена колективного
сільськогосподарського підприємства, а також визначення структури і вартості
майнового паю  віднесено до компетенції
органу самоврядування колективного підприємства, який діє відповідно до Статуту
та затверджених ним актів, зокрема Положення про паювання, а тому звернення з
позовними вимогами до СВК ім.Шевченка про стягнення грошової частки майнового
паю члена КСП ім. Шевченка є необгрунтованим.

Необґрунтованими, тобто
такими, що не ґрунтуються на доказах, є також вимоги позивачів ОСОБА_1.,
ОСОБА_2., ОСОБА_3. щодо стягнення з відповідачів 3654 грн. орендної плати за
користування майновими паями за період з 2003 року по червень 2008 року.

Так із матеріалів справи, а саме
відомостей про отримання орендної плати за оренду майнових паїв за 2001-2003
роки ( а.с. 91-99, т.1) вбачається, що позивачі, на виконання договору оренди
майна від 10.06.2001 року ( а.с.88-90, т.1) отримали від СВК ім.Шевченка
орендну плату за вказаний період.

Але, оскільки позивачі 11.03.2004
року вийшли із членів СВК ім.Шевченка разом із майновими паями, в тому числі їм
виділено у натурі майнові паї членів КСП ім.Шевченка, та як вбачається із
договору  від 01.04.2004 року укладеного
між уповноваженою ними особою ОСОБА_7. та
ОСОБА_4., а також головою СВК ім.Шевченка, договір оренди майнових паїв
розірвано, то у  позивачі втратили прав
на орендну плату за оренду  розпайованого
майна за період з 2004 р. по 2008 р.

Не надано також позивачами
ОСОБА_1., ОСОБА_2., ОСОБА_3.  до суду й
доказів заподіяння їм відповідачами моральної шкоди , а тому позовні вимоги в
частині її стягнення в сумі 30000 грн. також не підлягають задоволенню.

Розглянувши у судовому засіданні зустрічні
позовні вимоги СВК ім. Шевченка до до ОСОБА_1., ОСОБА_2 та ОСОБА_3. про  стягнення
коштів витрачених на газифікацію домоволодіння, оранку земельних ділянок
та водопостачання в загальній сумі 6729 грн., суд вважає, що вони не підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.60 ЦПК
України кожна сторона зобов”язана довести ті обставини, на які вона
посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків
встановлених ст.61 ЦПК України.

Відповідно до ч.1, ч.2 та ч.3
ст.11 ЦК України , цивільні права та обов”язки виникають із дій, що передбачені
актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими
актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов”язки. Підставами
виникнення цивільних прав та обов”язків є: договори та інші правочини,
створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів
інтелектуальної, творчої діяльності, завдання майнової (матеріальної) та
моральної шкоди іншій особі, інші юридичні факти, а також із актів цивільного
законодавства.

Але СВК ім.Шевченка не надало  суду доказів на підтвердження того, що між
ними та  ОСОБА_1., ОСОБА_2. та ОСОБА_3.
виникли цивільні права та обов”язки пов”язані
із зобов”язаннями останніх по оплаті послуг за газифікацію та
водопостачання домоволодіння ОСОБА_2. та
оплаті послуг по оранці їх
земельних ділянок.

Крім того, з наданих довідок СВК
ім.Шевченка, а саме №56 від 14.04.2008 року та №57 від 14.04.2008 року
вбачається, що з відповідачів ОСОБА_1., ОСОБА_2. та ОСОБА_3. вже проведені
відповідні утримання за оранку земельних ділянок та газифікацію домоволодіння .

На підставі викладеного та  керуючись
ст.ст. 10, 11, 60, 88, 213, 215
ЦПК України, ст. 11  ЦК України,
ст.ст.7, 9, 23 Закону України “Про

колективне сільськогосподарське підприємство” від 14 лютого 1992 року
№2114-ХІІ ,  Указом Президента України
“Про заходи щодо забезпечення захисту майнових прав селян у процесі
реформування аграрного сектора економіки” від 29 січня 2001 року №62/201,
Постановою Кабінету Міністрів України “ Про врегулювання питань щодо
забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного
сектора економіки”  №177 від 28 лютого
2001 року, ст.20 Закону України “Про власність”,   ст.20,
ст.25 Закону України “ Про сільськогосподарську кооперацію”,  суд, -

В И Р І Ш И В :

ОСОБА_1,ОСОБА_2, ОСОБА_5 в  задоволенні позовних вимог до     сільськогосподарського виробничого
кооперативу ім. Шевченка Бобринецького району Кіровоградської області
таОСОБА_4про  стягнення грошової частки
майнового паю, орендної плати та відшкодування моральної шкоди  відмовити
повністю.

Сільськогосподарському виробничому кооперативу    ім.Шевченка Бобринецького району
Кіровоградської області в задоволенні зустрічних  позовних вимог до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3
про відшкодування коштів витрачених на газифікацію, водопостачання та оранку
землі відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржено до
судової палати з цивільних справ апеляційного суду Кіровоградської області
через Бобринецький районний суд шляхом подачі протягом десяти днів з дня
проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження рішення суду та  апеляційної скарги протягом двадцяти днів
після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя                                                                          (підпис)

Копія
вірна:

Суддя                                                                          І.М.Адаменко