Справа №  2-43/08
РІШЕННЯ

іменем  України

23.01.2008
року              Якимівський районний
суд Запорізької області в складі:

судді
Ковальчук О.А.

при секретарі  Аллахвердієвої Т.М.,

за
участю адвоката ОСОБА_4

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в смт Якимівка Запорізької області позовну
заяву ОСОБА_1 до приватного підприємця ОСОБА_2, Якимівської районної державної
адміністрації, треті особи Кирилівська селищна рада Якимівського району
Запорізької  області, ОСОБА_3 про
визнання недійсним договору аренди земельної ділянки та проекта землевідводу
під будівництво,

встановив:

Позивачка звернулася до суду з
позовом, в якому вказала, що 01.10.2004 року приватний підприємець ОСОБА_2 та
Якимівська районна державна адміністрація уклали договір оренди земельної
ділянки площею 6,2050 га, піски, розташованої на Косі Пересип смт.Кирилівка
Якимівського району Запорізької області для розташування дитячого оздоровчого
комплексу. В подальшому цьому комплексу було присвоєно найменування пансіонату
«Аквамарін». На цій земельній ділянці знаходилися спорудження незавершеного
будівництва. ОСОБА_3 викупив у ПП ОСОБА_2 об'єкти незавершеного будівництва та,
10.01.2005 року уклавши з ним договір суборенди земельної ділянки, почав
виконувати роботи по закінченню будівництва спорудження. 14.08.2007 року
позивачка одержала свідоцтво про право власності на спорудження - пансіонат
(база відпочинку) для відпочинку батьків та дітей «Аквамарін», розташованого
АДРЕСА_1. Ставши власником будівлі та спорудження, позивачка не являється
користувачем земельної ділянки, на якому знаходиться ці спорудження. Крім того
договір підлягає скасуванню, оскільки ОСОБА_3 при його укладенні вийшов за межі
виданої йому довіреності. ОСОБА_2, як фізична особа, доручав ОСОБА_3 взяти в
оренду на його ім'я земельну ділянку. Всупереч волі ОСОБА_2, ОСОБА_3 уклав
договір оренди на ім'я приватного підприємця ОСОБА_2

В судовому засіданні позивач
ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_5 підтримали позовні вимоги, викладені в позовній
заяві,  і просять визнати договір оренди
земельної ділянки від 01.10.2004 року, укладений між Якимівською районною
державною адміністрацією та ПП ОСОБА_2 на оренду земельної ділянки,
розташованої по АДРЕСА_1, та проект землевідводу під будівництво пансіонату,
недійсними.Свої вимоги вони мотивували тим, що, по-перше, договор оренди
земельної ділянки був укладений ОСОБА_3, який мав повноваження на укладання
договору оренди земельної ділянки   від
громадянина ОСОБА_2, та вийшов за межи своїх повноважень,уклав договір   на користь приватного підприємця ОСОБА_2, на
час укладання  такого договору Якимівська
районна  державна адміністрація не мала
права розпоряджатися  землями,які  були передані
Кирилівській селищній раді. Крім того після укладання договору ОСОБА_2
так і не приступив до завершення
будівництва оздоровчого центра “Аквамарин”, а передав земельну ділянку у
суборенду приватному підприємцю ОСОБА_3,таким чином дії приватного підприємця
ОСОБА_2 не були спрямовані на настання правових наслідків, передбачених
договором оренди земельної ділянки. Незавершене будівництво ОСОБА_3 придбав у
ОСОБА_2 у грудні 2004 року.Після завершення будівництва рішенням третейського
суду право власності на пансіонат відпочинку “Аквамарин” було визнано за
ОСОБА_1.Став власником споруд ОСОБА_3позбавлена права користуватися земельною
ділянкою, на  якій знаходяться ці
споруди.Існування цього  договору оренди
даної земельної ділянки позбавляє позивача, як власника нерухомого об*єкта,
укласти договір оренди земельної ділянки з дійсним власником  Кирилівською селищною радою

Представник
відповідача приватного підприємця ОСОБА_2ОСОБА_6 позовні вимоги не визнала в
повному обсязі, мотивуючи тим, що
договор оренди земельної ділянки був
укладений з дотриманням вимог ст.203
ЦК України, сторони досягли угоди по всім умовам договору, договір був
направлений на  реальне настання правових
наслідків. Посилання  позивача на ст.120
ЗК України  для визнання договору оренди
земельної ділянки недійсним є безпідставним.Вважає, що ця норма дає можливість
особі, в володінні якої знаходиться об*єкт нерухомості, розташований на
земельній ділянці тільки у випадку укладання цивільно-правової угоди з
власником або користувачем земельної ділянки. Крім того договір суборенди
земельної ділянки між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, укладений особою, яка не мала
повноважень на його укладання. Громадянин ОСОБА_7 мав право представляти
ОСОБА_2 тільки в питаннях вводу в експлуатацію бази відпочинку, також позивач
не навела докази, по яким вона просить визнати проект землевідводу недійсним.
Крім того, посилаючись на ст.42 Конституції України та ст.50 ЦК України
представник відповідача вважає, що здійснення
підприємницької діяльністю є правом фізичної особи. Закон нероздільно
пов*язує здійснення  підприємницької
діяльністі  фізичною особою з його
особистими немайновими та майновими правами.

Представник  відповідача Якимівської районної  державної адміністрації Запорізької області
Кидалова Н.Г. позовні вимоги визнала в повному обсязі, пояснивши, що на час
укладання договору оренди земельної ділянки, яка розташована на косі Пересип, з
ОСОБА_2, Якимівська райдержадміністрація не мала права укладати цей договір,
так як рішенням Запорізької областної ради від 29.09.2004 року  ця земля була включена у межі смт  Кирилівка Якимівського району. Цим рішенням
були затверджені межі смт Кирилівка, в які і входить земельна ділянка.

Представник
третьої  особи  Кирилівської селищної ради Карягін П.І.
позовні вимоги теж визнав в повному обсязі, вважаючи, що райдержадміністрація
вийшла за межи наданих їй повноважень.

Третя
особа ОСОБА_3 позовні вимоги визнав в повному обсязі, пояснивши, що від імені
приватного підприємця ОСОБА_2  в жовтні
2004 року він уклав договір оренди земельної ділянки з Якимівською
райдержадміністрацією, на якій був розташований оздоровчий комплекс. У грудні
він купив незавершене будівництво у громадянина ОСОБА_2, який письмово  підтвердив факт купівлі-продажу, крім того
ОСОБА_2 зобов*язався переоформити земельну ділянку, на якій розташоване
незавершене будівництво, в суборенду ОСОБА_3 Після завершення будівництва  рішенням третейського суду право власності
було визнано за ОСОБА_1

Розглянувши матеріали справи,
вислухавши пояснення позивача, його представника, представників відповідачів,
третіх осіб, адвоката, суд вважає, що позовні вимоги законні, обґрунтовані і
підлягають задоволенню в повному обсязі за наступними підставами:

У судовому засіданні встановлено, що  згідно договору оренди від 01.10.2004 року,
укладеного між Якимівською райдержадміністрацією та ПП ОСОБА_2, посвідченого
приватним нотаріусом Якимівського районного нотаріального округу,
зареєстрованого НОМЕР_1  1  жовтня 2004 року між Якимівською районною
державною адміністрацією з одного боку та приватним  підприємцем ОСОБА_2 був укладений договор
оренди земельної ділянки, згідно якого орендодавець надає, орендар приймає в
строкове платне користування земельну ділянку для розміщення дитячого
оздоровчого центру, яка знаходиться на косі Пересип, за рахунок земель
Кирилівської селищної  ради Якимівського
району Запорізької області, загальною площею 6,2050 га,

Рішенням
четвертого скликання 11 сесії Запорізької обласної ради за № 26 від 29.09.2004
року “Про зміну меж селища міського типу Кирилівка Якимівського району”було
вирішено включити у межі смт Кирилівка Якимівського району смт Кирилівку
загальною площею 278,90 га, с.Азовське загальною площею 288, 70 га, с.Степок
загальною площею 8,30 га та 1078, 38 га земель, які знаходяться у віданні
Кирилівської селищної ради.

Згідно
заяви  від 4.12.2004 року ОСОБА_2 зобов*язався
післі введення в експлуатацію об*єкта незавершеного будівництва, а саме
пансіонату відпочинку батьків з дітьми “Аквамарін”, розташованого на земельній
ділянці смт Кирилівка, передати у власність ОСОБА_3 даного об*єкту шляхом
переоформлення договору-купівлі продажу, також
переоформити земельну ділянку на гр. ОСОБА_3 у суборенду. Згідно витяга
з реєстру прав власності на нерухоме майно за НОМЕР_2 від 14.08.2007 року
за  ОСОБА_3  зареєстровано право власності на пансіонат
відпочинку батьків та дітей “Аквамарін”, розташованого за адресою  АДРЕСА_1.Ці обставини  підтверджуються поясненнями позивача та її
представника, представників відповідачів Якимівської райдержадміністрації та
третіх осіб.

22.12.2004
року  підприємець ОСОБА_2 звернувся з
письмовою заявою до  голови Якимівської
райдержадміністрації про надання дозволу на передачу земельної ділянки у
суборенду ПП ОСОБА_3. Ця заява спростовує
ствердження представника відповідача ОСОБА_6, що  ОСОБА_2 не
мав наміру укладати договір суборенди з ОСОБА_3 у грудні 2004 року.
10.01.2005 року Якимівська райдержадміністрація надала згоду про передачу
земельної ділянки площею 6,2050 га в суборенду ПП ОСОБА_3 Під розміщення
оздоровчого центру на косу Пересип Кирилівської селищної ради

- зі
змісту  довіреності від 23.09.2004 року,
посвідченої приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу
Запорізької області, зареєстрованої НОМЕР_3, вбачається, що громадянин ОСОБА_2
уповноважує громадянина ОСОБА_3 взяти на його ім*я в оренду земельну ділянку площею
6,2050 га, розташованї на території Кирилівської селищної ради.

Таким
чином суд прийшов до висновку, що договір оренди від 01.10.2004 року, укладений
між Якимівською райдержадміністрацією та ПП ОСОБА_2, посвідчений приватним
нотаріусом Якимівського районного нотаріального округу, зареєстрований за  НОМЕР_1
1  жовтня 2004 року  не відповідає вимогам ст. 203 ЦК України,
даний правочин не був спрямований на реальне настання правових наслідків, що
обумовлені ним, ніякої діяльністі по розтошуванню бази відпочинку збоку
ОСОБА_2не відбувалося. Зідно ч.2 ст.207 ЦК України правочин, який вчиняє
юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими
документами, довіреністю, законом або іншими нормативними актами цивільного
законодавства. Якимівська райдержадміністрація на час укладання договору
оренди  рішенням Запорізької облради від
29.09.2004 року була позбавлена права передавати земельну ділянку в оренду за
рахунок  земель Кирилівської селищної
ради, крім того у ОСОБА_3 також це право
було відсутнє.

Згідно
ст.215 ЦПК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент
вчинення правочину стороною(сторонами) вимог, які встановлені
частинами1,2,3,5,6 статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо
не встановлено законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа
заперечує його дійсність на підставах, встановлених  законом, такий правочин може бути визнаний
судом недійсним. Згідно ст.120 ЗК України при переході права власності на
будівлю і споруду право користування  на
земельну ділянку  може переходити на
підставі договору оренди.Існування договору оренди між ОСОБА_2 та Якимівською
районною державної адміністрацією позбавляє позивача ОСОБА_1, як власника
споруд і будівлі, укласти договір оренди з власником землі в особі Кирилівської
селищної ради.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.10,11, 60,212, 213,214,215,216
ЦПК України, ст.ст.203, 207,  215,
216, 237, 238  ЦК  України, ст., ст.93, 120 ЗК  України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовну
заяву ОСОБА_1 до приватного підприємця ОСОБА_2, Якимівської районної державної
адміністрації, треті особи Кирилівська селищна рада Якимівського району
Запорізької  області, ОСОБА_3 про
визнання недійсним договору аренди земельної ділянки та проекту
землевідводу  під будівництво
задовольнити.

Визнати
недійсним договір оренди земельної ділянки від 1 жовтня 2004 року, укладеного
між Якимівською районною державною адміністрацією та  приватним підприємцем ОСОБА_2 на оренду
земельної ділянки загальною площею 6,2050 га, розташованої  в смт Кирилівка по вул Коса Пересип  та проект землевідводу під будівництво
пансіонату”Аквамарин”

Рішення
може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду
Запорізької області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк
з дня  оголошення  рішення заяви про апеляційне  оскарження і поданням після цього протягом 20
днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в
порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Суддя