Справа № 2-5776/08
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М     У К
Р А Ї Н И

06
червня 2008 року

Приморський
районний суд м. Одеси у складі:

головуючого-судді                           Деруса А.В.

при
секретарі
Брус Н.П.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом: ОСОБА_1
до Відділу громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Головного
управління міністерства внутрішніх справ України в Одеській області про
визнання висновку неправомірним та про скасування висновку,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з
позовом до відповідача Відділу громадянства, імміграції та реєстрації фізичних
осіб Головного управління міністерства внутрішніх справ України в Одеській
області про визнання висновку б/у від 21.12.2007 року «Про скасування дозволу
на імміграцію в Україну громадянинові Китаю ОСОБА_1» неправомірним та про
скасування висновку.

Представник позивача у судовому
засіданні позов підтримав і показав, що 14 серпня 2003 року позивачці видано
посвідку на постійне проживання в Україні, НОМЕР_1. Вказану посвідку позивачці
видано на підставі п. 2 ч. 3 ст. 4 Закону України «Про імміграцію». Послуги по
збору та оформленню документів позивачці виконував на підставі усного договору
громадянин України за ім'ям ОСОБА_2. Прізвища та по-батькові його позивачка не
знає, він запропонував так звані «послуги під ключ». Для того, щоб позивачка
могла проживати в Україні згідно з Законом України «Про імміграцію», ОСОБА_2
оформив її чоловіка - ОСОБА_3 піклувальником над громадянином України,
інвалідом Великої Вітчизняної війни - ОСОБА_4, 1921 року народження. Позивачка
готова була виконувати, добросовісно виконувала і продовжує разом з чоловіком
виконувати його обов'язки піклувальника у повному обсязі, що може підтвердити
сам ОСОБА_4, а також його сусіди. Так, позивачка з чоловіком постійно
приїжджатиме до ОСОБА_4, допомагаємо садити та вбирати город, виконують деяку
роботу по дому, здійснюють матеріальну допомогу грошами, продуктами, тощо. Як
з'ясувалося пізніше, ОСОБА_2 надав до органів імміграції документ, який начебто
в справжності не існує, а саме: рішення виконкому Плахтіївської селищної ради
Саратського району Одеської області б/н від 04.07.2003 року «Про призначення
піклувальника».

Представник відповідача Відділу громадянства, імміграції та реєстрації
фізичних осіб Головного управління міністерства внутрішніх справ України в
Одеській області в судове засідання з'явився, позов не визнав, заперечував
проти задоволення позову.

Вислухавши представників сторін та
вивчивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і підлягаючим
задоволенню.

У судовому засіданні встановлено, що
14 серпня 2003 року позивачці видано посвідку на постійне проживання в Україні,
НОМЕР_1, на підставі п. 2 ч. 3 ст. 4 Закону України «Про імміграцію». Послуги
по збору та оформленню документів позивачці виконував на підставі усного
договору громадянин України за ім'ям ОСОБА_2. Прізвища та по-батькові його
позивачка не знає, він запропонував так звані «послуги під ключ». Для того, щоб
позивачка могла проживати в Україні згідно з Законом України «Про імміграцію»,
ОСОБА_2 оформив її чоловіка - ОСОБА_3 піклувальником над громадянином України,
інвалідом Великої Вітчизняної війни - ОСОБА_4, 1921 року народження. Позивачка
готова була виконувати, добросовісно виконувала і продовжує разом з чоловіком
виконувати його обов'язки піклувальника у повному обсязі, що може підтвердити
сам ОСОБА_4, а також його сусіди. Так, позивачка з чоловіком постійно
приїжджатиме до ОСОБА_4, допомагаємо садити та вбирати город, виконують деяку
роботу по дому, здійснюють матеріальну допомогу грошами, продуктами, тощо. Як
з'ясувалося пізніше, ОСОБА_2 надав до органів імміграції документ, який начебто
в справжності не існує, а саме: рішення виконкому Плахтіївської селищної ради
Саратського району Одеської області б/н від 04.07.2003 року «Про призначення
піклувальника».

У зв'язку з цим, на підставі п. 1
розд. 4 ст. 12 Закону України «Про імміграцію», дозвіл на імміграцію, згідно
якому позивачка має право постійно проживати в Україні, скасовується висновком
ВГІРФО ГУМВС України в Одеській області б/н від 22.12.2007 року. Також цим
висновком анулюється штамп «Дозволено постійне проживання в Україні» в паспорті
позивачки НОМЕР_2, оформлюється виїзд позивачки на батьківщину, визначається
недійсною та вилучається для знищення посвідка на ПМП в Україні, НОМЕР_1 від
14.08.2003 року, на позивачку виставлена контрольна картка в АБД при ВГІРФО
ГУМВС України в Одеській області.

Позивачка добросовісно здійснювала і
здійснює піклування над ОСОБА_4 з дня прийняття рішення по цей час, вважаючи
дійсним рішення виконкому Плахтіївської селищної ради Саратського району
Одеської області б/н від 04.07.2003 року «Про призначення піклувальника».

Суд, вважає таке рішення ВГІРФО ГУМВС
України в Одеській області неправомірним і таким, що підлягає скасуванню.

Таким чином, позивачка фактично
підпадає під дію п. 2 ч. 3 ст. 4 Закону України «Про імміграцію» і має право
постійно проживати в Україні.

Не доведено те, що рішення виконкому
Плахтіївської селищної ради Саратського району Одеської області б/н від
04.07.2003 року «Про призначення піклувальника» є підробленим. Адже
обвинувальний вирок, який би вказував на факт підроблення документа, відсутній.
Навіть кримінальна справа не порушена щодо підроблення рішення виконкому
Плахтіївської селищної ради Саратського району Одеської області б/н від
04.07.2003 року «Про призначення піклувальника».

Таким чином, у ВГІРФО ГУМВС України в
Одеській області не було жодних підстав для винесення висновку б/н від
22.12.2007 року.

На підставі викладеного та керуючись
ст. 410 ЦПК України, п. 2 ч. 3 ст. 4 Закону України «Про імміграцію»,

В И Р І Ш И В :

Визнати неправомірним рішення ВГІРФО ГУМВС України в
Одеській області б/у від 21.12.2007 року «Про скасування дозволу на імміграцію
в Україну громадянинові Китаю ОСОБА_1».

Скасувати рішення ВГІРФО ГУМВС України в Одеській області
б/у від 21.12.2007 року «Про скасування дозволу на імміграцію в Україну
громадянинові Китаю ОСОБА_1».

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Приморський
районний суд міста Одеси шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення
рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів
апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції.

Суддя
:                                                                                                              А.В.
Дерус