Справа № 2-847/2008 року
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

5 листопада 2008 року Шаргородський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Славінської Н.Л.

при секретарі Петрук Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Шаргороді в залі суду справу за позовом
ОСОБА_1
до
ОСОБА_2
про стягнення аліментів на утримання дітей,

в с т а н о в и в:

9.10.2008 року
ОСОБА_1
звернулася до суду з вказаним позовом до
ОСОБА_2
про стягнення аліментів на утримання дітей. Зазначила, що вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від даного шлюбу вони мають неповнолітніх дітей: синів –
ОСОБА_3
,
ІНФОРМАЦІЯ_1
народження та
ОСОБА_4
,
ІНФОРМАЦІЯ_2
народження.

ОСОБА_1
просить стягнути з
ОСОБА_2
на її користь аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі в розмірі 350 грн. на місяць на кожну дитину, з часу звернення до суду і до повноліття дітей, посилаючись на те, що відповідач з сім’єю не проживає, добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, добровільної угоди про утримання дітей між ними не досягнуто. Відповідач працездатний, займається виготовленням та встановленням дерев’яних конструкцій, має нерегулярний, мінливий заробіток і витрачає отриманий дохід на свої потреби. Тому просить стягнути з відповідача аліменти щомісячно у сумі по 350 грн. на кожну дитину, до досягнення ними повноліття з часу звернення її із даною позовною заявою до суду.

В судовому засіданні позивачка
ОСОБА_1
позовні вимоги підтримала, посилаючись на ті самі обставини.

Відповідач
ОСОБА_2
в судовому засіданні позов визнав частково. Відповідач згоден і має змогу сплачувати аліменти на утримання дітей, але не в такому розмірі, як того просить позивачка, оскільки його заробіток не стабільний, він не має роботи на даний час, оскільки дружина не віддала йому при розлученні деревообробне обладнання, не має власного житла, проживає у будинку батьків, свого власного майна не має. Просить суд врахувати вказані обставини при винесенні рішення та стягнути аліменти в розмірі 200 грн. на кожну дитину.

Вирішуючи спір суд встановив, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з
ІНФОРМАЦІЯ_3
(а. с.3). Від даного шлюбу вони мають неповнолітніх дітей: синів –
ОСОБА_3
,
ІНФОРМАЦІЯ_1
народження та
ОСОБА_4
,
ІНФОРМАЦІЯ_2
народження, батьком яких в свідоцтві про народження зазначений відповідач (а. с.4,5). Подружні стосунки між сторонами припинені, діти проживають з матір’ю
ОСОБА_1
і перебувають на її утриманні, що підтверджується довідкою
ІНФОРМАЦІЯ_4
від
ІНФОРМАЦІЯ_5
(а.с.6). Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, чим ставить сім’ю в скрутне матеріальне становище.

Даному факту відповідають сімейні правовідносини, які регулюються ст.ст.180-184 СК України, відповідно до яких батьки зобов’язані утримувати неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. У разі ухилення батьків від виконання цього обов’язку кошти на утримання дітей стягуються з матері, батька дитини в частці від їх доходу і (або) у твердій грошовій сумі за рішенням суду. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 СК України. Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, або частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі (ст.184 СК України).

Оскільки право позивачки та її неповнолітніх дітей на матеріальне утримання з боку батька порушено, то воно підлягає судовому захисту.

При визначенні розміру аліментів у твердій грошовій сумі суд враховує, що відповідач фізично здоровий і може працювати, що стверджував
ОСОБА_2
у судовому засіданні, що на даний час він не працює, на обліку у Шаргородському районному центрі зайнятості не перебуває, не має стабільного заробітку, займається підприємництвом, власного житлового будинку та майна не має, а проживає разом із батьками, що також стверджував відповідач в судовому засіданні і що підтверджується довідками
ІНФОРМАЦІЯ_4
та ДПІ у Шаргородському районі (а.с.19,20,21), має зобов’язання по кредиту (а.с.22).

При таких обставинах суд вважає, що розмір аліментів, які стягуватимуться з відповідача на користь позивачки на утримання дітей у твердій грошовій сумі, є необхідним.

Крім того, суд вважає, що, оскільки дохід відповідача не стабільний, мінливий, а також, у зв’язку із тим, що відповідач не працює, не має власного житлового будинку та майна, а проживає разом із батьками, тому він не спроможний сплачувати аліменти в розмірі, визначеному позивачкою, і розмір аліментів на дитину, які слід стягнути з відповідача, повинен бути визначений в межах мінімальної соціальної гарантії, передбаченої ч.2 ст.182 СК України, тобто в межах мінімального розміру аліментів – 210,30 грн. на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 9.10.2008 року, тобто з часу пред’явлення позовної зави до суду, відповідно до ст.191 СК України, до досягнення дітьми повноліття. Таким чином, позов
ОСОБА_1
підлягає частковому задоволенню. При цьому суд виходить також із захисту інтересів дітей, забезпечення одержання ними коштів, необхідних для їх життєдіяльності, збереження того рівня життя, який діти мали тоді, коли проживали з обома батьками, оскільки визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі якраз і забезпечить надійний захист інтересів дітей та отримання ними надійного стабільного матеріального утримання з боку батька.

Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону (ч.2 ст.184 СК України).

Відповідно до ст.81 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 7,5 грн., згідно Розмірів витрат з інформаційно-технічного забезпечення розгляду цивільних справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.12.2005 року за №1258 та державне мито на користь держави в сумі 51 грн., відповідно до ст.88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 10,11,60,212-215,81,88 ЦПК України, на підставі ст.ст. 180-184,191 СК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково. Стягнути з
ОСОБА_2
,
ІНФОРМАЦІЯ_6
народження, уродженця
АДРЕСА_1
Вінницької області, жителя
АДРЕСА_2
, не працюючого, приватного підприємця, українця, громадянина України, на користь
ОСОБА_1
аліменти на утримання синів –
ОСОБА_3
,
ІНФОРМАЦІЯ_1
народження та
ОСОБА_4
,
ІНФОРМАЦІЯ_2
народження, у твердій грошовій сумі в розмірі по 210 (двісті десять) гривень 30 коп., щомісячно на кожну дитину, починаючи з 9.10.2008 року і до їх повноліття, з наступною індексацією зазначеного розміру відповідно до Закону України „Про індексацію грошових доходів населення від 3.07.1991 року в редакції Закону від 6.02.2003 року.

В решті позову - відмовити.

Стягнути з
ОСОБА_2
на користь держбюджету Шаргородського району (код бюджетної класифікації /КЕКД/:22050000, символ звітності 259, банк одержувач: ГУ ДКУ у Вінницькій області м. Вінниця, МФО 802015, р/р 0687) витрати з інформаційно - технічного забезпечення розгляду цивільної справи в сумі 7 (сім) гривень 50 коп.

Стягнути з
ОСОБА_2
на користь держави державне мито в сумі 51 грн.

Допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць.

Сторонами може бути подана заява про апеляційне оскарження рішення протягом 10 днів з дня його проголошення та апеляційна скарга протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження рішення до апеляційного суду Вінницької області через Шаргородський районний суд.

СУДДЯ :