У Х В А Л А

І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И

20 листопада  2008 року                                                       м.
Київ

Колегія суддів Судової
палати у цивільних справах Верховного Суду України в складі:

головуючого

Яреми А.Г.,

суддів:

Балюка М.І.,

Косенка В.Й.,

Гнатенка А.В.,

Жайворонок Т.Є.,

Лихути Л.М.,

Костенка А.В.,

Левченка Є.Ф.,

Мазурка В.А.,

Охрімчук Л.І.,

Луспеника Д.Д.,

Перепічая В.С.,

Прокопчука Ю.В.,

Барсукової В.М.,

Романюка Я.М.,

Сеніна Ю.Л.,

Гуменюка В.І.,

розглянувши справу за позовом ОСОБА_1 до відділення  виконавчої дирекції Фонду  соціального страхування від нещасних випадків
на виробництві та професійних захворювань України у Київському районі м.
Донецька про відшкодування  моральної
шкоди скаргу ОСОБА_1   про
перегляд у зв'язку з винятковими обставинами рішення Київського районного
суду                          м. Донецька
від 24 травня 2007 року й ухвал Апеляційного суду Донецької області від 17
вересня 2007 року та Верховного Суду України від                      26 листопада 2007 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2007 року ОСОБА_1 звернувся до суду із
зазначеним позовом, посилаючись на те, що внаслідок впливу небезпечних умов
праці він отримав пошкодження здоров'я.

Згідно з висновками медико-соціальної експертної комісії
(далі - МСЕК) від 19 січня  2005 року в
зв'язку з профзахворюванням йому вперше встановлено 40 % втрати працездатності
й третю групу інвалідності безстроково.

Вважаючи свої права
порушеними, просив стягнути з відповідача на його користь на відшкодування
моральної шкоди 20 000 грн.

Рішенням Київського районного суду м. Донецька від 24
травня  2007 року, залишеним без змін
ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 17 вересня 2007 року,  в задоволенні
позову  відмовлено.

Ухвалою Верховного Суду України від 26 листопада 2007
року                 у відкритті
касаційного провадження в указаній справі за касаційною скаргою ОСОБА_1. на
зазначені судові рішення відмовлено.

ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду України зі скаргою,
у якій просить переглянути в зв'язку з винятковими обставинами вказані судові
рішення, скасувати їх і передати справу на новий розгляд до суду першої
інстанції. В обґрунтування скарги ОСОБА_1 посилається на неоднакове
застосування судом касаційної інстанції одного і того ж самого положення
законів.

Для порівняння неоднакового застосування норм
матеріального права скаржник додав до скарги копію ухвали колегії суддів
Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 12 грудня            2007 року в справі за позовом  ОСОБА_2
до  відділення  виконавчої дирекції Фонду  соціального страхування від нещасних випадків
на виробництві та професійних захворювань України в Гірницькому районі   м. Макіївки Донецької області про відшкодування
моральної шкоди.

Скарга
ОСОБА_1.  підлягає задоволенню з
таких підстав.

Відповідно до п.
1 ч. 1 ст. 354 ЦПК України, судові рішення у цивільних справах можуть бути
переглянуті у зв'язку з винятковими обставинами після їх перегляду у
касаційному порядку, якщо вони оскаржені з мотивів неоднакового застосування
судом касаційної інстанції одного і того самого положення закону.

Колегією суддів установлено, що в обох
зазначених випадках предметом судового спору є питання стосовно відшкодування
моральної шкоди, завданої професійним захворюванням застрахованим особам, яким
вперше було встановлено втрату професійної працездатності до 2007 року, тобто
до набрання чинності Законами України від
19 грудня 2006 року             №  489-V "Про
Державний бюджет України на 2007 рік" і від 23 лютого 2007 року №
717-V "Про внесення змін до Закону України "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності".

Частиною 3 ст. 34 Закону України від 23 вересня 1999 року № 1105-XIV “Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності” (у редакції до
набрання чинності Законами
України від  20 грудня 2005 року №
3235-IV “Про Державний бюджет України на 2006 рік”, від 19 грудня 2006 року №
489-V "Про Державний бюджет
України на 2007 рік" і від 23 лютого 2007 року № 717-V "Про
внесення змін до Закону України "Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату працездатності")  встановлено, що моральна (немайнова) шкода,
заподіяна умовами виробництва, яка не спричинила втрати потерпілим професійної
працездатності, відшкодовується Фондом соціального страхування від нещасних
випадків за заявою потерпілого з викладом характеру заподіяної моральної
(немайнової) шкоди та за поданням відповідного висновку медичних органів.

Крім того, право на відшкодування шкоди, заподіяної
працівникові внаслідок ушкодження його здоров'я або в разі смерті працівника,
за рахунок Фонду відповідно до зазначеного вище Закону передбачено ст. 9 Закону
України від 14 жовтня 1992 року № 2694-XII
“Про охорону праці” (в редакції Закону України від 21
листопада 2002 року № 229-IV зі змінами).

Це підтверджується також роз'ясненням Конституційного
Суду України, даним у Рішенні від 27 січня 2004 року № 1-рп/2004 у справі за
конституційним зверненням Управління виконавчої дирекції Фонду
соціального  страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних захворювань України у Кіровоградській
області про офіційне тлумачення положення частини третьої ст. 34 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату
працездатності" справа про відшкодування моральної шкоди Фондом
соціального страхування).

Отже, положення ст. ст. 21, 28, ч. 3 ст. 34 Закону
України “Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату
працездатності” в редакції, чинній до прийняття Законів України  “Про
Державний бюджет України на 2006 рік”,
“Про Державний бюджет України на 2007 рік” і "Про
внесення змін до Закону України "Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату працездатності", передбачали
обов'язок Фонду провести потерпілому страхову виплату за моральну шкоду за наявності факту
заподіяння йому такої шкоди.

Згідно з п. 22 ст. 71 Закону України “Про Державний
бюджет України на 2007 рік” зупинено на 2007 рік дію абзацу
четвертого ст. 1 (у частині
відшкодування моральної шкоди застрахованим і членам їх сімей незалежно
від часу настання страхового випадку), підпункту “е” п. 1 ч. 1  ст. 21, ч. 3 ст. 28; ч. 3 ст. 34 Закону
України “Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату
працездатності”.

Підпункт "е" п. 1 ч. 1 ст. 21, ч. 3
ст. 28, ч. 3 ст.  34  Закону України “Про
загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату
працездатності”, якою було передбачено страхову виплату застрахованій особі за
моральну шкоду, виключено  на
підставі Закону України від 23 лютого 2007 року № 717-V "Про
внесення змін до Закону України "Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату працездатності", що набрав чинності 20
березня                2007 року.

Разом з тим, за змістом ст. ст.
21, 28, 30, 34, 35 Закону України “Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату працездатності”, абз. 3 п. 22 постанови
Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 “Про практику
розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди” право на
отримання потерпілим страхових виплат у разі настання стійкої втрати
працездатності, у тому числі виплати за моральну шкоду, виникає в особи з
дня встановлення їй такої стійкої втрати працездатності вперше висновком МСЕК.

Крім того, згідно зі ст. 58 Конституції України закони та
інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли
вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Також відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які
виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має
зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом'якшує або скасовує цивільну
відповідальність особи.

Норми Закону України “Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату працездатності” передбачали відшкодування
моральної шкоди застрахованим особам як страхову виплату, тому покладення на
відділення Фонду обов'язку по сплаті такої страхової виплати не є цивільною
відповідальністю зазначеного органу.

Скасовуючи судові рішення у справі за позовом
ОСОБА_2  та постановляючи
ухвалу про передачу справи на новий розгляд до суду першої інстанції, суд
касаційної інстанції виходив із того, що висновком МСЕК від 15 вересня  2005 року позивачу вперше встановлено втрату
30 % професійної працездатності та із цього часу в нього виникло право на
відшкодування моральної шкоди, тому дія п. 22 ст. 71 Закону
України "Про Державний бюджет України на 2007 рік", яким зупинено на
2007 рік дію абз. 4 ст.
1, підп. "є" п. 1 ч. 1 ст. 21, ч. 3 ст. 28 та ч. 3 ст. 34 Закону України "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату працездатності" у частині
відшкодування моральної шкоди застрахованим і членам їх сімей, на спірні
правовідносини сторін не поширюється.

У цій справі за позовом ОСОБА_1. усупереч наведеному
застосуванню правових норм у вищезазначеній справі за позовом              ОСОБА_2, суд касаційної інстанції
ухвалою від 26 листопада 2007 року відмовив у відкритті
касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1. на судові рішення про
відмову в задоволенні вимог щодо відшкодування моральної шкоди, визнавши їх
законними й обґрунтованими без урахування того, що дія Законів України "Про Державний бюджет України на
2007 рік", яким зупинено на 2007 рік дію абз. 4 ст. 1, підп. "е" п. 1 ч. 1 ст. 21, ч. 3
ст. 28 та ч. 3 ст. 34 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату
працездатності" й "Про внесення змін до
Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили
втрату працездатності" у частині відшкодування моральної шкоди
застрахованим особам, на правовідносини сторін не поширюється, оскільки згідно
з висновком МСЕК  від 19 січня  2005 року позивачу в цій  вперше встановлено 40 % втрати
працездатності.

Перевіривши за матеріалами скарги наведені в ній доводи,
колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України
вважає, що має місце неоднакове застосування судом касаційної інстанції   п. 22 ст. 71 Закону
України "Про Державний бюджет України на 2007 рік"; абз. 4 ст. 1, підп. "є" п.
1 ч. 1 ст. 21, ч. 3 ст. 28 та ч. 3 ст.
34 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування
від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності".

Ураховуючи наведене, ухвалені у цій справі за
позовом             ОСОБА_1.  судові рішення підлягають скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 358, 359 ЦПК України,  колегія суддів Судової палати у цивільних
справах Верховного Суду України

у
х в а л и л а :

Скаргу  ОСОБА_1   задовольнити.

Рішення Київського районного суду  м. Донецька від 24 травня             2007 року й ухвали Апеляційного
суду Донецької області від 17 вересня 2007 року та Верховного Суду України від
26 листопада 2007 року скасувати.

Справу за позовом ОСОБА_1 до відділення  виконавчої дирекції Фонду  соціального страхування від нещасних випадків
на виробництві та професійних захворювань України у Київському районі м.
Донецька про відшкодування  моральної
шкоди передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий   Судді Верховного Суду України:

А.Г. Ярема

М.І.  Балюк
В.М. Барсукова   А.В.  Гнатенко
В.І.   Гуменюк

Л.М. Лихута  Д.Д. Луспеник  В.А. Мазурок  Л.І.
Охрімчук

Т.Є. Жайворонок   В.Й. Косенко   А.В.
Костенко   Є.Ф. Левченко

В.С. Перепічай   Ю.В.Прокопчук  Я.М. Романюк   Ю.Л. Сенін