Справа №2-1321/2008.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня  2008 року                                                                                                                                 м. Краматорськ      Краматорський міський суд Донецької
області

в складі  головуючого судді
Літовки  В.В.,

при секретарі Ткаченко Т.Д.,

за участю позивача ОСОБА_1.,
представника  позивача адвоката
ОСОБА_2.,  представників  відповідача ДП «Аптека № 219» ТОВ «Обласна аптечна
холдінгова компанія»:
Новосьолової З.Є.,  Григорьєва
О.І.,

розглянувши
в відритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1до ДП «Аптека
№ 219» ТОВ «Обласна аптечна холдінгова компанія» про стягнення  заборгованості  по заробітній платі, моральної шкоди,  поновлення
на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,
визнати  наказ про звільнення як не
відповідає вимогам закону ,

встановив:

Позивачка 03.01.2008 року звернулася до суду з позовом до відповідача
про  внесення  зміни в трудову
книжку  дати  звільнення, стягнення заборгованості по заробітній платі за фактично відпрацьований час,  відшкодування   моральної шкоди.

У
судовому засіданні позивачка уточнила позовні
вимоги й просить суд визнати  наказ про
звільнення як не відповідає вимогам закону,  поновити її на роботі на посаді фармацевта з 25.11.2007
року,  стягнути середній  заробіток за час вимушеного
прогулу,   заборгованість по
заробітній платі  717, 16 грн.,  моральну шкоду  у розмірі 5000 грн. Позивачка посилається на
те, що вона  працювала у відповідача з
09.04.2007 року по 24.11.2007 року
фармацевтом. 09.11.2007 року вона подала заяву про звільнення її  за власним бажанням. 14.11.2007 року вона
знову по пошті направила
відповідачу  заяву про звільнення
її   на підставі ст. 38 п.3 КЗ п П  України . З 26.11.2007 року вона була
звільнена  на підставі  ст. 38 КЗ п П України, за власним
бажанням,  і в цей же день вона отримала
трудову книжку.  Вважає,  що її звільнення не відповідає вимогам  закону, так як її повинні звільнити на
підставі  ст. 38 п.3 КЗ п П України. Тому
просить  поновити її на роботі на посаді фармацевта з 25.11.2007
року. Так як відповідач не врахував часи її переробітки, вона
працювала   більше ніж  40 годин за неділю,  що підтверджує табелем  робочого часу який вела ОСОБА_3,  то відповідач
повинен  їй  сплатити 717,16 грн. за роботу в надурочний
час, так як вона відпрацювала в надурочний час 129,25 годин.  Не може пояснити суду чому не звернулась до
суду  про поновлення на  роботі в установлений законом місячний строк
з дня видачі трудової книжки.

Представник
відповідача ДП «Аптека № 219» ТОВ «Обласна аптечна холдінгова компанія»    позов не визнав  і пояснив, що заробітну плату позивачки  платили
згідно посадового окладу. Тривалість робочого часу  позивачки не
перевищувала 40 годин  на тиждень.
Надурочно ОСОБА_1 не працювала на підприємстві, що  підтверджується табелем робочого часу який
вівся відповідним за це на підприємстві
працівником ОСОБА_4 . 12.11.2007 року позивачка звернулась з заявою до  відповідача
про звільнення її  за власним
бажанням. З 26.11.2007 року ОСОБА_1
наказом  була звільнена  на підставі ст. 38 КЗ п П України, за власним
бажанням і їй  була видана трудова
книжка, так як вона до роботи не приступила. Останній день роботи позивачки був
23.11. 2007 року, а після цього два дня вихідних.  В день звільнення заперечень від позивачки,
що вона бажає працювати не поступило. В трудовій книжці  помилково
вказано день звільнення з 22.11.2007 року. Після звільнення ОСОБА_1,  29.11.2007 року  була отримана її заява, яка не
збереглась,   про звільнення її на
підставі  ст. 38 п.3 КЗ п П України. При
звільненні  з позивачкою було
проведено   повний  розрахунок
про що,  вони письмово  це підтвердила. Ніяких порушень  норм трудового законодавства  при роботі
ОСОБА_1 на підприємстві,  та
звільненні,  допущено не було. Просить в
задоволенні позову  відмовити в повному
обсязі.

Вислухавши
думку  сторін, дослідивши  зібрані по справі докази, суд вважає, що
позов      задоволенню не підлягає з
наступних підстав.

Судом встановлено, що  позивачка  перебувала
у трудових відносинах з відповідачем з 09.04.2007 р. на посаді  фармацевта
а.с.-41

Наказом
№110 -к  від 22.11.2007 р.  позивачка
звільнена  з 26.11.2007 р.  по ст. 38
КЗ п П України,   за власним
бажанням.  а.с.-42.

Підставою
явилась заява  позивачки  від 09.11.2007 року, де вона вказує звільнити
її за власним бажанням, яка поступила  до
відповідача 12.11.2007 року.  а.с.-39.

Позивачка
не заперечує, що вона  подала  таку заяву
відповідачу.

Відповідно  п.1 ст. 38 КЗ п П
України,  працівник має право розірвати
трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про  це власника
за два тижні.

Враховуючи заяву ОСОБА_1.   про
причини звільнення, а також ту обставину, що на
час її звільнення, 26.11.2007 року, другої заяви не було  у відповідача, суд вважає, що вимоги
позивачки  про визнання   наказу
про звільнення  як не відповідає
вимогам закону ( повинні звільнити на підставі п.3 ст. 38 КЗп П України),  поновлення її на роботі на посаді фармацевта
з 25.11.2007  року,  стягнення
середнього   заробіток за час
вимушеного прогулу, не  підлягають
задоволенню, так як порядок звільнення порушено не було.

Окрема цього позивачка в судовому засіданні не ставить питання  про зміну формулювання причини її звільнення
в наказі  та трудовій  книжці.

Згідно копії наказу № 8 від 3.01.2007 р. в ДП «Аптека № 219» табель
урахування робочого часу співробітників покладене на  ОСОБА_4. а.с. 49.

Як
вбачається з колективного договору ДП «Аптека № 219» на 2007 р. встановлена
робоча неділя не більше 40 годин. а.с. -91-105.

Згідно табелів  урахування робочого
часу  які вела ОСОБА_4 . за  квітень - листопад 2007 р. робоча неділя
ОСОБА_1.  тривала не більше 40 годин  а.с.56-75.

Згідно  штатного розпорядку з 1.03.2007 р.
фармацевту  встановлений оклад 495 грн.
а.с.-107.

Як
видно з копії розрахункових листків та
видаткового касового ордеру повний розрахунок  по заробітній платі та другими  виплатами був проведений з позивачкою  10.12.2007 року,   про що свідчіть  її письмове
пояснення і  підписи.
а.с.43-47.

Таким
чином суд вважає, що доводи позивачки про те що вона працювала в надурочний час
та їй не  виплатили  за цей
час заробітну плату  ні чим не
підтверджуються, тому позов  про
стягнення з відповідача заробітної плати у розмірі  717, 16 грн.,
за роботу в надурочний час,  не підлягає задоволенні.

Суд
не бере до уваги табелі урахуванню відпрацьованого часу, які зі слів  позивачки
вела завідуюча аптечним пунктом ОСОБА_3,
а.с.7-10,12, і вважає, що вони не можуть свідчити що позивачка
перепрацьовувала, так як  ОСОБА_3  не мала права по наказу їх вести.

Моральна
шкода також не відлягає задоволенню,  так
як ОСОБА_1  не довела того, що
відповідачем були порушені її законні
права, які привели до
моральних  страждань.

Постановою   пом. прокурора м. Краматорська про відмову в
порушення кримінальної справи  відносно
ОСОБА_5. - завідуючої аптеки ДП «Аптека № 219» ТОВ «Обласна аптечна холдінгова
компанія» підтверджується, перевірка проводилась на підстави заява  ОСОБА_1., що
відповідачем не  порушувалось
законодавство  про працю  а.с.50.

Таким
чином позовні вимоги позивача не основані на законі і в їх задоволенні   суд вважає
необхідно   відмовити в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 38,
115, 116,  237-1  КЗ п П України, ст. ст. 8,10,14,
60, 212-215  ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних  вимог  ОСОБА_1 до ДП «Аптека № 219» ТОВ «Обласна
аптечна холдінгова компанія» про стягнення
заборгованості  по заробітній
платі, моральної шкоди,  поновлення  на роботі, стягнення середнього заробітку за
час вимушеного прогулу, визнати  наказ про
звільнення як не відповідає вимогам закону
відмовити.

На рішення може бути подана апеляційна скарга в Апеляційний суд Донецької
області через Краматорський міський суд протягом  20 днів
після подачі заяви про апеляційне оскарження .

Заява про апеляційне оскарження
дійсного рішення  може бути подане
протягом десяти днів від  дня його
проголошення.

.               Суддя:

Рішення   ухвалене
й надруковане в  нарадчій  кімнаті в єдиному екземпляра.

Суддя: