Справа № 2-49/2008 р.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М     У К Р А Ї Н И

28
березня 2008 року                                                 м.
Новомиргород

Новомиргородський
районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого - судді ЩЕНЮЧЕНКА С.В.,

при секретареві ХИМЕНКО І.І.,

за участю відповідача ОСОБА_1, розглянувши у відкритому
судовому засіданні справу за позовом ТОВ “Ш.” до ОСОБА_2. про відшкодування
завданої матеріальної шкоди,

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2007
р. у Новомиргородський районний суд надійшла позовна заява ТОВ “Ш.” доОСОБА_1.
про відшкодування завданої матеріальної шкоди.

Заявник вказав,
що на протязі 2004 р. відповідач одночасно обіймав посади директора ТОВ “Ш.” і
ПП “Агрофірма ”ОСОБА_2.”. Зловживаючи службовим становищем, всупереч вимогам п.
8.1 Статуту ТОВ “Ш.” він без рішення загальних зборів учасників позивача уклав
з ПП “Агрофірма ”ОСОБА_2.” договір купівлі-продажу від 22.01.2004 р. за № 1 та
реалізував цьому підприємству згідно акту прийому-передачі площ від 22.01.2004
р. незавершене виробництво - посіви зернових культур під врожай 2004 року на
загальну суму 110.942 грн. Отримавши за видатковим касовим ордером від
16.03.2004 р. за № 38 з каси ПП “Агрофірма ”ОСОБА_2.” 79.347 грн. для придбання
посівів зернових культур під урожай 2004 р., З. у подальшому не вніс їх до каси
позивача, завдавши майнової шкоди у зазначеному розмірі.

Посилаючись на
ст. 1166 ЦК України, просить суд зобов'язати відповідача відшкодувати заподіяну
шкоду у сумі 79.347 грн., а також судові витрати у справі.

У березні 2008
р. представник позивача зменшив розмір позовних вимог, оскільки відповідно до
акту міжрайонного Маловисківського контрольно-ревізійного відділу від
08.02.2005 р. за № 10-21/27 та даних бухгалтерського обліку дебіторська
заборгованість ПП “Агрофірма ”ОСОБА_2.” перед ТОВ “Ш.” станом на 01.06.2006 р.
складала 62.858,01 грн.

У попередньому
судовому засіданні та 20.03.2008 р. представник позивача ОСОБА_3підтримав
позов, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Оповіщений у
встановленому порядку про час і місце розгляду справи представник позивача
28.03.2008 р. у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не
повідомив.

Як вбачається з
його письмової заяви від 20.03.2008 р., ліквідатор ТОВ “ОСОБА_4.” просить суд
розглянути справу в його відсутність.

Суд вважає можливим
розглянути справу у відсутність вище зазначеного представника позивача на
підставі наявних доказів, оскільки у справі мається достатньо матеріалів про
права та взаємовідносини сторін (ст. 169 ЦПК України).

Відповідач З.
визнав позов повністю і пояснив, що з його вини позивачеві було завдано
матеріальні збитки на загальну суму 62.858,01 грн.

Наслідки такої
процесуальної дії, передбачені ст. ст. 130, 174 ЦПК України, тобто ухвалення
рішення про задоволення позову, йому роз'яснені.

Заслухавши
згадані пояснення та безпосередньо дослідивши докази в справі: оглянувши
письмові докази та інші матеріали справи, суд вважає за необхідне задовольнити
позов із таких міркувань.

За правилами ч.
4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для
того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

У даному випадку
суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує
права, свободи чи інтереси інших осіб.

Згідно вимогам
ст. 1166 ЦК України:

1.       Майнова шкода,
завдана неправомірними рішеннями, діями чи

бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або
юридичної

особи, а також шкода, завдана майну фізичної або
юридичної особи,

відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

2.     Особа, яка завдала шкоди, звільняється від
її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Таким чином, у
судовому засіданні безспірно з'ясовано, що на протязі 2004 р. відповідач З.
одночасно обіймав посади директора ТОВ “Ш.” і ПП “Агрофірма ”ОСОБА_2.”.
Зловживаючи своїм службовим становищем, всупереч вимогам п. 8.1 Статуту ТОВ
“Ш.” він без рішення загальних зборів учасників позивача уклав з ПП “Агрофірма
”ОСОБА_2” договір купівлі-продажу від 22.01.2004 р. за № 1 та реалізував цьому
підприємству згідно акту прийому-передачі площ незавершеного виробництва від
22.01.2004 р. незавершене виробництво - посіви зернових культур під врожай 2004
року на загальну суму 110.942 грн. Отримавши за видатковим касовим ордером від
16.03.2004 р. за № 38 з каси ПП “Агрофірма ”ОСОБА_2.” 79.347 грн. для придбання
посівів зернових культур під урожай 2004 р., З. у подальшому не вніс частину
цих коштів до каси позивача, завдавши йому майнової шкоди у розмірі 62.858,01
грн.

Відповідно до
акту міжрайонного Маловисківського контрольно-ревізійного відділу від
08.02.2005 р. за № 10-21/27 “Про результати перевірки окремих питань
фінансово-господарської діяльності ТОВ “Ш.” та даних бухгалтерського обліку
дебіторська заборгованість ПП “Агрофірма ”ОСОБА_2.” перед ТОВ “Ш.” станом на
01.06.2006 р. складала саме 62.858,01 грн.

Тому позов
підлягає незаперечному задоволенню у вище згаданому розмірі.

Суд вважає, що
відповідно до вимог ст. ст. 3-4 Декрету Кабінету Міністрів України “Про
державне мито”, ст. ст. 79-80, 88, п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦПК
України судовий збір у сумі 628,58 грн., від сплати якого позивача було
звільнено у встановленому законом порядку, підлягає стягненню з відповідача в
дохід держави, а витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи
у суді у сумі 30 грн. - користь позивача.

Ураховуючи
наведене, керуючись ст. ст. 1166, 1193 ЦК України, ст. ст. 3, 8, 10, 208-215,
223, 292, 294, 296 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов
ТОВ “Ш.” до ОСОБА_1 про відшкодування завданої матеріальної шкоди задовольнити
повністю.

Стягнути із
ОСОБА_1на користь товариства з обмеженою відповідальністю “Ш.”АДРЕСА_162.858,01
грн. матеріальних збитків, 30 грн. судових витрат у справі, а всього стягнути
62.888 (шістдесят дві тисячі вісімсот вісімдесят вісім) гривень 01 коп.

Стягнути із
ОСОБА_1. судовий збір у сумі 628 (шістсот двадцять вісім) гривень 58 коп. на
користь держави.

Рішення суду
набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано.

Заяву
про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції може бути подано
протягом десяти днів з дня проголошення рішення.  Апеляційна скарга на рішення суду подається
протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження або в
порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Заява про
апеляційне оскарження   та апеляційна
скарга подаються апеляційному суду Кіровоградської області через
Новомиргородський районний суд.

Головуючий:

суддя                                                                                       С.ШЕНЮЧЕНКО