Справа № 2-75/08 РІШЕННЯ
"14" лютого 2008 року Інгулецький районний суд
м.Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:
судді - Вікторович Н.Ю. при секретарі - Сальниковій О.С. за участю : позивачки
- ОСОБА_1, третьої особи - ОСОБА_2 розглянув у відкритому судовому засіданні в
м. Кривому Розі в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_3про
визнання майна  спільним та розділ майна,
Відповідач у відкрите судове засідання не з"явився,
був допитаний за окремим дорученням Маньківським районним судом Черкаської
області, проти задоволення позовних вимог не заперечує Позивачка в судовому
засіданні уточнила свої позовні вимоги, суду пояснила, що з відповідачем по
справі вона знаходилась у зареєстрованому шлюбі з 1982 року. 25.12.1987 року
вони отримали двокімнатну квартиру на сім"ю з чотирьох чоловік : на неї,
відповідача та двох неповнолітніх дітей. Квартира складається з двох
ізольованих кіинат загальною площею 50,2 кв.м. та жилою площею 29.5 кв.м. та розташована
за адресою : АДРЕСА_1.
25.09.1992 року їхня сім"я викупила вказану квартиру
у ВАТ "ІнГЗК". Покупцем у договорі виспупав відповідач, а отже і всі
наступні правовстановлюючі документи були оформлені на його ім"я.
З 01 жовтня 1997 року шлюбні відносини з відповідачем
припинились. Відповідач покинув сім"юта переїхав мешкати до іншої жінки.
При цьому він забрав свої особисті речі, а також вони домовились про
добровільний поділ спільного майна, що було придбане в шлюбі.Так, крім квартири
відповідач протягом подружнього життя мав декілька автомобілів, якими
розпоряджався на свій розсуд. В період коли вони розлучались відповідач мав у
власності вантажівку "КАМАЗ",
а також гараж, що був розташований в дворі нашого
будинкую. Забравши гараж та автомобіль, відповідач повідомив, що претензій на
житло він не має і спільну квартиру ділити не буде, а згодом переоформить її на
її ім"я чи на когось з дітей. Відносно проживання чи будь-яких претензій
на житло відповідач дотримав свого слова. Крім цього за рішенням Маньківського
районного суду Черкаської області від 09.12.2005 року він був визнаний таким,
що втратив право користування житлом і знятий з реєстрації за вказаною адресою.
Під час розгляду цієї справи відповідач визнав, що дійсно протягом восьми років
спірною квартирою не користувався, витрат по її утриманню не ніс та не має
жодних претензій на проживання в ній. Проте до сьогоднійшнього дня відповідач
квартиру так і не переоформив ні на її ім"я, а ні на ім"я дітей.
Вирішити це питання в добровільному порядку вона не має можливості, оскільки
відповідач мешкає в іншій місцевості та зв"язок ні з нею, ні з дітьми не
підтримує. Через що вимушена звернутись до суду за відновленням свого
порушеного права. Оскільки відповідач в спірному житлі не мешкає і не
зареєстрований, а також з метою подальшого врегулювання майнових відносин між
ними, в неї виникла потреба виділити належну їй частку у спільному майні
подружжя. В добровільному порядку відповідач, поділити частки не бажає.
Причиною цьому є його безвідповідальне ставлення до майнових прав як своїх так
і її. Хоч він і не заперечує її права на вказану жилу квартиру, проте оформити
це право через укладення нотаріально посвідченного договору не бажає. А отже
вона вимушена звертатись до суду за захистом свого права власності. Просить суд
поновити строк позовної давності звернення до суду за поділом майна; визнати
квартиру АДРЕСА_1їхнею з відповідачем спільною власністю , що набута в шлюбі;
поділити спільно набуте майно відстпувши від принципу рівності часток, при
цьому виділити їй у власність 2/3 частини вказаної квартири вартістю, згідно
спільної квартири вартістю - 9073,00 грн.; стягнути з нього на користь
відповідача грошову компенсацію за належну йому 1/3 частину спільної квартири -
9073,00 грн.; визнати за нею право власності на квартиру за адресою АДРЕСА_1 та
зобов"язати КП "Криворізьке бюро технічної інвентаризації"
зареєструвати на її ім"я право власності на двокімнатну квартиру, що
знаходиться за адресою АДРЕСА_1. Третя особа ОСОБА_2в судовому засіданні
позовні вимоги визнала, суду пояснила, що вона є донькою позивачки та
відповідача. Мешкає вона разом з матірью в кв.АДРЕСА_1, відповідач з 1997 року
з ними не проживає. Вислухавши позивачку, третю особу, дослідивши письмові
матеріали справи суд встановив наступні обставини. 29 квітня 1982 року в
Ленінградському відділі РАЦС м.Києва було зареєстровано шлюб позивачки
-ОСОБА_1з відповідачем- ОСОБА_3/а.с. 10/.
25.12.1987 року згідно з ордером № 72 виданим виконавчим комітетом Інгулецької ради народних депутатів,
позивачу та відповідачу, на сім"ю із чотирьох осіб було надано окрему
квартиру по АДРЕСА_1. Жиле приміщення складається із двох ізольованих кімнат
площею 11.7 м.2 та 17.7 м.кв. Ордер був виписаний на відповідача. Згідно з
договором купівлі-продажу від 25.09.1992 року, який був укладений між
відповідачем та ЖКО ВАТ "ІнГЗК" сторони викупили квартиру по вище
вказаній адресі /а.с.3-7/.
З 01.10.1997 року шлюбні відносини між сторонами фактично
припинились. Відповідач знайшов собі іншу жінку і вибув з місця проживання,
зібравши усі свої речі. В теперішній час мешкає без реєстрації в АДРЕСА_2, про
що свідчить довідка селищного голови /а.с.П/. 11 травня 2000 року в
Інгулецькому відділі РАЦС шлюб позивачки з відповідачем було розірвано /а.с.8/.
Згідно з довідкою довідкової інформаційної служби
уповноважений власник квартири № АДРЕСА_1 ОСОБА_3знятий з реєстрації 27.12.2005
року, в теперішній час в квартирі зареєстровані та мешкають позивачка -
ОСОБА_1та третя особа - ОСОБА_2 /а.с. 14/.
Згідно ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час
шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності
незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного
Згідно ст.70 Сімейного кодексу України у разі поділу
майна, що є об"єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки
майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між
ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може
відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне
значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення
сім"ї. Також за рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути
збільшена, якщо з нею, ним приживають діти. Як видно з довідки відділу ДВС
Маньківського районного управління юстиції з відповідача на корить позивачки
стягувались аліменти на утримання дітей, проте ним аліменти не сплачувались і
ставилось питання про притягнення відповідача до кримінальної відповідальності
/а.с. 1З/. Викладеним обставинам відповідають правовідносини, що витікають з
спільної сумісної власності подружжя.
Таким чином враховуючи вищевикладене, враховуючи той
факт, що відповідач позовні вимоги позивачки визнав, попередньої домовленості
між сторонами щодо розподілу майна та шлюбного договору укладне не було,
відповідач не дбав про матеріальне забезпечення сім"ї, їхні спільні діти
мешкали разом з матір"ю і утримувались виключно за її рахунок, суд вважає,
що позивачці слід поновити строк позовної давності звернення до суду та
відсутупити від засади рівності часток подружжя повністю задовольнивши позовні
вимоги позивачки, визнавши за ОСОБА_3 1/3 частину спільного майна подружжя.
Керуючись ст.ст.60, 69,.70,71 СК
України, ст. 267 ЦК України, ст.ст.10,11,60,88,212 ЦПК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1до ОСОБА_3про визнання майна
спільним та розділ майна - задовольнити.
Поновити строк позовної давності звернення до суду за
поділом майна ОСОБА_1.
Визнати квартиру АДРЕСА_1Дніпропетровської області
вартістю 27 219 /двадцять сім тисяч двісті дев"ятнадцять/ гривень спільною
власністю подружжя ОСОБА_1та ОСОБА_3.
Виділити ОСОБА_1 квартиру АДРЕСА_1та визнати за нею право
власності на дану квартиру.
Стягнути з ОСОБА_1на користь ОСОБА_3грошову компенсацію
за 1/3 частину спільної квартири АДРЕСА_1у розмірі 9 073 /дев"ять тисяч
сімдесят три/ гривні.
Зобов"язати КП "Криворізьке бюро технічної
інвентаризації " зареєструвати право власності на квартиру
АДРЕСА_1Дніпропетровської області за ОСОБА_1.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку
подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не подано. Заява
подається протягом 10 днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга
подається протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Якщо
заяву подано, але скарга не надійшла в зазначений строк рішення набирає
законної сили після закінчення 20-денного строку. У разі подання апеляційної
скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом . Заяви та скарги подаються до апеляційного суду
Дніпропетровської області через Інгулецький районний суд м.Кривого Рогу.