overthelex/edrsr-tspk huggingface dataset:
Справа
№ 2-188/2008 р.
У Х В А Л А

І
М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И

6  травня 2008 р.

Міжгірський
районний суд Закарпатської  області

в складі :
головуючого  судді Гайдур А.Ю.,

при секретарі Царь О.В.,

з участю: позивача ОСОБА_1.,

відповідача   ОСОБА_2.,

представників:  відповідача
ОСОБА_4.,

позивача  ОСОБА_3.,

відповідача
ОСОБА_5..

розглянувши   у
відкритому судовому засіданні в смт.Міжгір'ї справу  за позовом ОСОБА_1до Синевирської  сільської
ради, ОСОБА_2  про усунення  перешкод
у користуванні  дорогою  загального
користування , -

В
С Т А Н О В И В :

В
ході  розгляду  справи
за вищевказаним  позовом  представник позивача  заявив клопотання   про призначення  по справі
землевпорядної  та
архітектурної  експертизи,  оскільки
між  сторонами  існує
спір,  щодо  дороги
загального  користування, яка
веде  до
дворогосподарства ОСОБА_1  і
яку  перегородив ОСОБА_2..  Беручи
до уваги  зазначене  і, що
для вирішення  спору  виникла потреба у спеціальних  знаннях
то суд  вважає  за необхідне
задовольнити  клопотання  позивача
і призначити  комплексну  землевпорядну
та архітектурну  експертизу.

Суд
відхиляє  заперечення відповідачів  з приводу призначення  зазначеної
експертизи,  оскільки  такі
належними  доказами  та мотиваціями  не
є  обгрунтованими  та переконливими.

Тому,  керуючись
ст.ст. 143, 144, 149   ЦПК України
, суд, -

У
Х В А Л И В :

Призначити  в справі
судову  комплексну  землевпорядну
і архітектурну  експертизу,
проведення  якої  доручити
спеціалістам   земельного  відділу
у Міжгірському районі  та відділу
архітектури  і містобудування  Міжгірської
РДА.

На
вирішення експертам  поставити
слідуючі   питання:

- Чи
зазначена  у плані  забудови
земельної  ділянки  згідно
правовстановлюючих
документів  у АДРЕСА_1 в  гр.
ОСОБА_1  дорога  загального
користування?

- Чи  має
місце  порушення  земельного
законодавства  з боку  ОСОБА_2,
мешк. АДРЕСА_2, щодо встановлення
ним  дерев'яної огорожі  на дорозі
загального  користування,  що веде
до дворогосподарства  гр.
ОСОБА_1АДРЕСА_1,  відповідно  до правовстановлюючих  документів
зазначених  громадян?

-  Чи має ОСОБА_1.  іншу дорогу
загального  користування,  що веде
до його  дворогосподарства,  окрім
тієї,  на якій  встановлена
дерев'яна   огорожа   гр.ОСОБА_2., або можливість  облаштування
іншої  дороги  загального
користування?

-  Чи немає
порушень плану  забудови земельних
ділянок ОСОБА_1  та ОСОБА_2. через
що  виник
спір на дорозі  загального
користування  в частині облаштування  під'їздної
дороги  до дворогосподарства  ОСОБА_1.?

Попередити  експертів про кримінальну відповідальність за
ст.ст.  384, 385  КК України
за відмову  без  поважних
причин   від проведення
експертизи  та за дачу завідомо  неправдивого висновку.

Зобов'язати  гр. ОСОБА_1
та ОСОБА_2 надати  в  розпорядження
експертам  правовстановлюючі  документи
та не  перешкоджати у проведенні  експертизи.

Висновки  експертизи
подати в  Міжгірський  райсуд
до  19.05.2008 року.

Суддя:                                                                                                           А.Ю.Гайдур
Cправа № 2- 1538
Н Е М  У К Р А Ї Н И
Лубенський міськрайонний суд
складі: головуючого судді - Чередникова С.М..,
секретарі - Ануфрієвій Н.М.,
у відкритому судовому засіданні в м. Лубни справу  за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2  про розірвання
звернувся  до суду  з позовом
до відповідача  про розірвання
шлюбу. У позові  вказала, що 06.09.1997
року вони зареєстрували  шлюб, від шлюбу
мають дочку ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1. Спільне життя з відповідачем не склалося
через його негативну поведінку в сім”ї, прохає суд розірвати шлюб.
Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні
на задоволенні позовних вимог наполягає.
Відповідач  ОСОБА_2 проти розлучення.
З'ясувавши обставини справи,
дослідивши докази, суд  вважає, що
позов  підлягає задоволенню.
Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо
буде встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу
суперечило б інтересам одного із них.
Встановлено, що сторони
зареєстрували  шлюб 06.09.1997 року,
мають дочку ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, шлюбні відносини припинили, проживають
окремо, відповідач зловживає спиртними напоями, що призводить до сварок та
неможливості спільного проживання, негативно впливає на виховання дитини, що
суперечить інтересам позивачки та дитини.
Наданим строком для примирення
відповідач не скористався, свою поведінку в сім”ї не виправив.
обставини свідчать про розпад сім”ї, подальше перебування в шлюбі суперечить
інтересам сторін, а тому позов слід задовольнити.
Керуючись ст. 112  Сімейного кодексу України, ст.ст. 5- 12,
60, 212- 215  ЦПК України, суд,
Позов ОСОБА_1 задовольнити.
Зареєстрований шлюб 06.09.1997 року
у Шершнівській сільській Раді Лубенського району Полтавської області, актовий
запис № 5 між  ОСОБА_2  ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_1  ІНФОРМАЦІЯ_3,   розірвати.
Стягнути з ОСОБА_2 витрати по
реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС
у розмірі 17 грн., звільнити ОСОБА_1 від сплати цих витрат.
Сторони мають дочку ОСОБА_3  ІНФОРМАЦІЯ_1, яка залишається мешкати з
матір”ю, позивачкою по справі.
Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду Полтавської області протягом двадцяти днів після подання
заяви про апеляційне оскарження, яка подається протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.

Суддя Лубенського міськрайонного
суду
С.М. Чередников.
Справа № 2-4242/2008
жовтня 2008  року    Київський районний суд м. Полтави в складі:
судді  Самсонової О.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтави
справу за позовом Полтавського обласного комунального виробничого підприємства
теплового господарства "Полтаватеплоенерго" до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за спожиту теплову енергію, -
Позивач звернувся з позовом до відповідача про стягнення
заборгованості за надання послуг по теплопостачанню за період з 01.05.2006 року
по 01.09.2008 року в сумі 1627 грн. 27 коп.
В судовому засіданні представник позивача позов
підтримав, пославшись на викладені в позовній заяві обставини.
Відповідач в судове засідання без поважних причин не з΄явився, будучи у порядку встановленому законом
повідомленим про час та місце розгляду справи, про причини неявки суду не
повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи до суду не подавав. Тому
суд, враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та
взаємовідносини сторін, приймаючи до уваги відсутність підстав, передбачених
ст. 169 ЦПК України  для можливого
відкладення розгляду справи, вважає за можливе відповідно до вимог ч. 4 ст. 169
ЦПК України розглянути справу за відсутності відповідача з постановленням
Дослідивши докази у справі, суд приходить до висновку, що
позов підлягає задоволенню.
Як встановлено судом, відповідач отримав послуги з теплопостачання,
однак за надані послуги не розрахувався.
У зв'язку з цим на день розгляду справи судом відповідач
має заборгованість за спожиту теплову енергію перед  позивачем за період з 01.05.2006 року по
01.09.2008 року в сумі 1627 грн. 27 коп.
Позов пред'явлений в межах терміну позовної давності.
Тому, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на
користь позивача 1627 грн. 27 коп. заборгованості за спожиту теплову енергію,
51 грн. державного мита,  сплаченого
позивачем при подачі позовної заяви до суду, а також 30 грн. витрат на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільних справ Київським районним
судом м.Полтави, всього стягнути 1708 грн. 27 коп.
Керуючись ст.ст. 67, 68 ЖК України, ст.ст.209, 213-215
ЦПК України, суд, -
Стягнути з ОСОБА_1,  ІНФОРМАЦІЯ_1
народження, уродженця м.Полтави, проживаючого: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний
номер та місце роботи не встановлено, на користь Полтавського обласного
комунального виробничого  підприємства
обласній  дирекції  АК
Укрсоцбанку, МФО  331014,   код 03338030) суму в розмірі 1708 грн. 27
Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду
Полтавської області через Київський районний суд м. Полтави шляхом подачі заяви
про апеляційне оскарження в 10-денний термін з дня його проголошення  та подачі апеляції у 20-денний термін після
подачі заяви  про апеляційне оскарження.

Відповідачем може бути подана заява про перегляд заочного
рішення протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Головуючий                                                                       О.А.Самсонова
Справа 2 -0- 247
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М     У К Р А Ї Н И

21 листопада
2008 року   Лубенський міськрайонний суд
Полтавської області в складі головуючого судді Чередникава С.М., при секретарі
Ануфрієвій Н.М. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.
Лубни цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про
встановлення факту належності майна
померлому,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся
до суду з заявою про встановлення факту належності житлового будинку-„А-1”,
погріба-„Б”, сараю з прибудовою-„В,в”, сараю-„Д”, убиральні-„Е”, сараїв-„Ж”,
„З”, „Л”, „Н”, огорожі №1, які знаходяться в АДРЕСА_1 померлій ІНФОРМАЦІЯ_1
матері  - ОСОБА_2. Домоволодіння
розташоване на приватизованій земельній ділянці площею 0,36 га.

В заяві ОСОБА_1
повідомив, що мати самостійно побудувала, а згодом заповіла все належне їй
майно йому, однак вступити в спадщину немає можливості, оскільки відсутні
правоустановчі документи на зазначене вище домоволодіння.

Заявник прохає
суд встановити факт, що на момент смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 на праві
приватної власності належало домоволодіння, що знаходиться в АДРЕСА_1,
розташоване на приватизованій земельній ділянці площею 0,36 га і складається з
житлового будинку-„А-1”, погріба-„Б”, сараю з прибудовою-„В,в”, сараю-„Д”,
убиральні-„Е”, сараїв-„Ж”, „З”, „Л”, „Н”, огорожі №1.

В судовому
засіданні ОСОБА_1 свої вимоги підтримав, прохає їх задовольнити.

Мацківська
сільська рада, Друга Лубенська державна нотаріальна контора, КП „Лубенське
МБТІ”  не заперечують проти задоволення
вимог ОСОБА_1, про що подали свої заяви з клопотанням справи слухати без їх
участі.

Заслухавши
заявника, дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що заява
підлягає задоволенню.

Відповідно
до ст. 256 ЦПК України у судовому порядку
можуть бути встановлені факти, від яких залежить  виникнення, зміна або припинення  особистих чи майнових прав фізичних осіб.

У судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.
Мацківці Лубенського району Полтавської області в своєму будинку, померла ОСОБА_2, за якою по
господарським книгам рахувалось домоволодіння по АДРЕСА_1. Зазначене
домолодіння померла за життя заповіла заявнику. Оформити спадщину після
померлої не мається можливості, оскільки відсутні правовстанавлюючі документи
на домоволодіння. /а.с.8-18/

Приймаючи
до уваги, що будинок рахується по сільській раді як власність ОСОБА_2, ніхто
окрім заявника не претендує на нього, пред”явлені вимоги слід задовольнити.

Керуючись  ст.ст. 5-11, 213-214,
256, 259   ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Заяву   ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати, що
ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1,  на
день її смерті на праві приватної власності належав  житловий будинок-„А-1”, погріб-„Б”, сарай з
прибудовою-„В,в”, сарай-„Д”, убиральня-„Е”, сараї -„Ж”, „З”, „Л”, „Н”, огорожа
№1 в с. Мацківці по АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду. Заяву про  апеляційне
оскарження рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.

Апеляційна
скарга на рішення суду подається
протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя  Лубенського міськрайонного суду
С.М. Чередников
Справа № 2-352/08
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

09 липня 2008 року Царичанський районний суд
Дніпропетровської області у складі:

головуючого  - судді
Сороки Б.М.

при секретарі -
Дорошенко В.В.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду смт. Царичанка Дніпропетровської області
цивільну справу за позовом

ОСОБА_1
до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А
Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_2про розірвання шлюбу.

В обґрунтування позовних вимог вказала, що з відповідачем по
даній справі перебуває в зареєстрованому шлюбі з 25.02.1989 року, актовий запис
№12, від якого мають доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Шлюб розривають вперше.

Посилаючись на те, що відповідач безпричинно проявляє до неї
ревнощі,  систематичні сварки в сім»ї
призвели  до того, що почуття кохання
пройшли, сім»я розпалась остаточно і зберегти її немає можливості, просить шлюб
розірвати, витрати по розірванню шлюбу покласти на відповідача.

У
судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі.

Відповідач
позов визнав повністю.

Суд
заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, вважає, що
позов  підлягає задоволенню за слідуючих
підстав.

У судовому засіданні достовірно встановлено, що сторони в
даній справі перебувають в зареєстрованому
відділом ЗАГС Царичанського Райвиконкому Дніпропетровської області шлюбі
з 25 лютого 1989 року, актовий запис №12, від якого мають доньку ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1. Подружнє життя сторін не склалося у зв»язку з тим, що відповідач
безпричинно проявляє до відповідачки ревнощі, в результаті чого в сім»ї
виникають непорозуміння, які закінчуються сварками, сім»я розпалась остаточно і
зберегти її немає можливості,  жоден із
подружжя на примирення не згоден і не вважає його за можливе, в зв'язку з чим
суд приходить до висновку про те, що дійсно подальше спільне життя подружжя і
збереження сім'ї неможливе і суперечить інтересам сторін, тому шлюб повинен
бути розірваний на підставі ст. ст. 110, 112 СК України.

На думку суду,  витрати
при видачі свідоцтва про розірвання шлюбу повинні бути покладені  на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.110,112 СК України,
ст.ст. 130, 213-215  ЦПК України,
суд

В
И Р І Ш И В :

Шлюб
між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований відділом
ЗАГС Царичанського Райвиконкому Дніпропетровської області 25 лютого 1989 року,
актовий запис № 12, розірвати.

При видачі свідоцтва про розірвання шлюбу стягнути із ОСОБА_2
17 грн., ОСОБА_1 від сплати звільнити.

Заява про
апеляційне оскарження рішення суду може бути подана протягом 10 днів з дня проголошення
рішення.

Апеляційна
скарга на рішення суду подається протягом 20 днів після подання заяви про
апеляційне оскарження.

Головуючий:
Б.М. Сорока
Справа
№ 2-1486/08
м. Ковель                                                                                                     14 липня   2008 року
Ковельський  міськрайонний  суд
під головуванням  судді-Луньової Т.М.,
за участю  секретаря -
позивача- Сороки  А.П.,
відповідачки-ОСОБА_1,
відповідачки-ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому
судовому засіданні  в залі   суду
в м.Ковелі цивільну справу   за
позовом  Відкритого акціонерного
товариства  “Волиньобленерго” в
особі  Ковельської філії  ВАТ “Волиньобленерго” до ОСОБА_1  про стягнення заборгованості  за спожиту
акціонерне  товариство  “Волиньобленерго” в особі  Ковельської філії ВАТ “Волиньобленерго”  звернулось
до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за
спожиту  електроенергію.
“Волиньобленерго”  в особі  Ковельської
філії  ВАТ “Волиньобленерго” в
судовому засіданні заявив клопотання про залишення  позову без
розгляду. Крім того, просить повернути сплачений  ним при подачі   позовної заяви судовий збір в сумі  51 гривня.
Відповідачка у справі ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2
не запречують проти залишення позову без розгляду.
Заслухавши клопотання
представника ВАТ “Волиньобленерго” в особі  Ковельської філії  ВАТ “Волиньобленерго”,  заслухавши думку відповідачки  та її представника, дослідивши  письмові
докази у справі, суд приходить до висновку, що клопотання щодо залишення
без розгляду і повернення  судового
збору  підставне  і підлягає
задоволенню, поскільки відповідає вимогам чинного  законодавства та не порушує прав  і інтересів осіб.
п.5 ч.1 ст.207 ЦПК України суд постановлює ухвалу  про залишення позову  без розгляду, якщо позивач подав заяву  про залишення позову без розгляду.
З матеріалів  справи
вбачається, що при подачі
позовної заяви  Ковельською філією
ВАТ “Волиньобленерго” було  спалчено
судовий збір  в  розмірі 51 гривня (платіжне доручення №397
від 19.06.2008 року).
Згідно п.4 ч.1 ст.83 ЦПК України в зв”язку з залишенням
позовної заяви  без розгляду, позивачу
слід повернути  сплачений  ним судовий збір, згідно платіжного
Керуючись ст.. п.5 ч.1 ст.207 ЦПК України, п.4 ч.1 ст.83,
ст..210 ЦПК  України,-
Позовну заяву    Відкритого акціонерного товариства  “Волиньобленерго” в особі  Ковельської філії  ВАТ “Волиньобленерго” до ОСОБА_1  про стягнення заборгованості  за спожиту
електроенергію  залишити без  розгляду.
Відкритому  акціонерному  товариству
“Волиньобленерго” в особі
Ковельської  філії ВАТ
“Волиньобленерго” судовий збір, сплачений ним
при подачі  позовної заяви до
суду  про стягнення  заборгованості за  спожиту
електроненргію, а саме,
доручення №397 від 19.06.2008 року  в
сумі  51(п”ятдеся одна) гривня.
Ухвала може бути оскаржена до
апеляційного суду Волинської області через Ковельський міськрайонний суд
Волинської області у такому порядку:

заяву про апеляційне оскарження
ухвали суду може бути подано протягом п”яти днів з дня проголошення ухвали;

апеляційна скарга на ухвалу суду
подається протягом десяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

ГОЛОВУЮЧА:                                                                                          Т.М.ЛУНЬОВА
Справа № 2-1418/08
У Х В А Л А

І М Е Н Е М       У К Р А Ї Н И

Місто Ковель
02
вересня 2008 року

Ковельський міськрайонний суд  Волинської області

під головуванням судді  Лапіна О.Ф.,

за участю секретаря        Миронюк Т.М.

позивача                           ОСОБА_1

представника позивача   ОСОБА_2

представника відповідача  Сороки Г.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за
позовом  ОСОБА_1 до відкритого акціонерного товариства
«Ковельсільмаш» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час
вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся
з позовом до ВАТ «Ковельсільмаш» про поновлення на роботі, стягнення середнього
заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди.

Позов мотивовано тим, що відповідач
штучно створив умови щодо скорочення штату, зокрема щодо скорочення  посади начальника юридичного відділу, а також
відповідач, отримавши в усній формі його згоду на переведення, незаконно
послався на відсутність письмової згоди та видав  13.05.2008 року наказ  № 99 про звільнення з роботи на підставі п.1
ст.40 КЗпП України.

В ході судового розгляду представник
відповідача представив наказ від 01 вересня 2008 року № 158-ОС про поновлення
ОСОБА_1 на посаді начальника юридично-претензійного відділу акціонерного
товариства «Ковельсільмаш» з 13 травня 2008 року, про виплату середнього
заробітку за час вимушеного прогулу за період з 13.05.2008 року по 02.09.2008
року.

Позивач, враховуючи поновлення його
порушеного права на працю, відмовився від позову.

Суд, заслухавши пояснення сторін,
вивчивши матеріали справи, роз'яснивши позивачу наслідки відмови від позову,
приходить до висновку, що відмова від позову не суперечить закону, не порушує
прав та інтересів осіб.

Відповідно до ч.3 ст.174 ЦПК України
у разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття
провадження по справі.

Відповідно до  п.3 ст.205 ЦПК України провадження по справі
підлягає до закриття, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята
судом.

Керуючись
п.3 ст.205, ст.206
ЦПК України ,-

У Х В А Л И В:

Провадження по справі за позовом  ОСОБА_1 до відкритого акціонерного товариства
«Ковельсільмаш» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час
вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди - закрити у зв'язку з
відмовою позивача від позову.

Ухвала
може бути оскаржена до Апеляційного
суду Волинської області через Ковельський міськрайонний суд Волинської області
шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом п'яти днів з дня її  проголошення та поданням апеляційної скарги
протягом десяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження або шляхом
подачі апеляційної скарги без попереднього подання заяви - протягом строку,
встановленого для подання заяви про апеляційне оскарження

ГОЛОВУЮЧИЙ:
О.Ф.ЛАПІН
Справа № 2-1110
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е
Н Е М  У К Р А Ї Н И

20
листопада  2008  р. Долинський
районний  суд  Кіровоградської області ,  в
складі :

Головуючого- Голови
суду :
СИНЯТО  Л.І.,

При  секретарі
:                                                                            ДЕМИДЕНКО  С.А.,

розглянувши  у  відкритому
судовому  засіданні  в
місті  Долинська  справу
за  позовом  ОСОБА_1 до
Долинської  міської  Ради
про  визнання  права
власності  на  самовільно
збудовані  будівлі ,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач  наполягає  на
позовних  вимогах ,  просить
задовільнити  позов .

Представник  Долинської  міської
Ради ,  не заперечує проти
задоволення вимог позивача .

Із  представлення
БТІ  від  30.07.2008 р.за №  66,
слідує ,  що  збільшено розміри  сіней “ а “
з 2.82 х 2.82 м  на 2.35 х 7.70
м  по
АДРЕСА_1 ,  м. Долинська.

Із
акта  технічного  обстеження
№ 3808  від  13.09.2008
р.,  слідує ,  що
технічний  стан  господарських
будівель  по  АДРЕСА_1 , м. Долинська  згідно
Правил  обстеження ,  оцінки
технічного  стану  і
паспортизації  будівель  і
споруд ,  по  оцінці
основних  конструкцій- задовільний
.Господарські  будівлі  по
наслідкам  обстеження  згідно
нормативних  документів  в
подальшому  можуть  експлуатуватися  за
призначенням .

У  відповідності
з  ч. 3  ст. 376
ЦК  України ,  право
власності  на  самочинно
збудоване  нерухоме  майно
може  бути  за
рішенням  суду  визна-

не  за  особою ,
яка  здійснила  самочинне
будівництво  на  земельній
ділянці ,  що  не
була  відведена  для
цієї  мети , за  умови
надання  земельної  ділян-

ки  у  встановленому
порядку  особі  під
уже  збудоване  нерухоме майно .

Заслухавши  сторони ,  ознайомившись
з  матеріалами  справи
суд  вважає ,  що
позовні  вимоги  підлягають
задоволенню .

В  судовому
засіданні  встановлено ,  що
позивач  є  власником

домоволодіння , що
підтверджується  копією  договору дарування  ,
виданого  Долинською  держнотконторою  від
24.09.2003 р.,  за  реєстром
№ 3059 . Технічний  стан  самовільно збільшених сіней  задовільний
та  може  експлуатуватися  за
призначенням ,  що  підтверджується   актом  технічного
обстеження  від  13.09.2008,
за  № 3808.

На  підставі  викладеного
суд  вважає ,  що
в  судовому  засіданні
знайшов  підтвердження  факт
власності  позивача  на
жилий  будинок  з
надвірними  будівлями  та
земельної  ділянки , на  якій
розташовані  будівлі ,  що
самовільно  збудовані  будівлі
не  порушують  прав
інших  осіб ,  а
тому  необхідно  визнати
право  власності  на
самочинно збудоване нерухоме майно .

Керуючись  ст. ст. 209 , 213 , 215  ЦПК
України ,  суд ,-

В И Р І Ш И В :

Визнати  за  ОСОБА_1 право
власності  на  сіни “ а “ , розміром 2.35 х 7.70 м -  самовільно
збудованих  і  розташованих
поАДРЕСА_1 ,  міста  Долинська ,
Кіровоградської  області .

Рішення  підлягає  державній
реєстрації .

Рішення  може  бути
оскаржено  в  апеляційному
порядку  відпо-відно  до  ч.
1  ст. 294  або  ч.
4  ст. 295  ЦПК
України ,  з  дня
проголошення  рішення .

Головуючий  : (
підпис )

Копія вірно

ГОЛОВА ДОЛИНСЬКОГО

РАЙОННОГО СУДУ :
Л.І.СИНЯТО