Справа № 22-ц-955 / 2008 р.                                 Головуючий у 1-й інстанції - Громова
Категорія - 20                                                           Суддя-доповідач -
У Х В А Л А

і м е н
е м      У к р а ї н и

07
жовтня 2008 року колегія суддів судової палати з цивільних справ
Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого  -
Шевченка В.А.

суддів             -
Білецького О.М., Кононенко О.Ю,

з участю
секретаря судового засідання  - Кияненко
Н.М.

та осіб,
які беруть участь у справі - позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2 -
адвоката ОСОБА_3, позивачки ОСОБА_4 та її ж у якості представника інших
позивачів

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_2, до якої приєднався ОСОБА_1,

на рішення
Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 23 квітня 2008 року

в справі за
позовом ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_1 до ОСОБА_6, ОСОБА_7, приватного
нотаріуса Конотопського міського нотаріального округу Яковенка Юрія Васильовича,
треті особи: виконавчий комітет Конотопської міської ради, Житлове
ремонтно-експлуатаційне підприємство «Житлосервіс»,

про
визнання недійсними довіреності, приватизації, та договору купівлі-продажу
квартири, -

в с т а
н о в и л а:

З
вказаним позовом  сім'я позивачів
ІНФОРМАЦІЯ_1 звернулась у лютому 2008 року.

Рішенням
Конотопського міськрайонного суду від 23 квітня 2008 року в задоволенні позову
відмовлено.

В апеляційній
скарзі позивач ОСОБА_2, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам
справи і неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати
вказане рішення суду та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позовні
вимоги в повному обсязі.

Доводить,
що суд першої інстанції не прийняв до уваги ту обставину, що ОСОБА_6 шляхом
обману здійснив вказані угоди з приватизації і продажу квартири.

Заслухавши
пояснення і заперечення, дослідивши матеріали і перевіривши рішення суду в
межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції,
колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких
підстав.

Як
встановлено місцевим судом, подружжя ІНФОРМАЦІЯ_1: ОСОБА_2 і ОСОБА_4 та їх сини
- ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 і ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, відповідно до ордеру №111 від
28 березня 1996 року проживали в наданій їм трикімнатній квартирі АДРЕСА_1 та
були зареєстровані за вказаною адресою.

04 січня 2003
року подружжя ІНФОРМАЦІЯ_1, їх повнолітній син ОСОБА_5, та неповнолітній на той
час син ОСОБА_1, який діяв за згодою своїх батьків, надали посвідчену приватним
нотаріусом Конотопського міського округу Яковенком Ю.В. за реєстраційним №12
довіреність, згідно з  якою уповноважили
ОСОБА_6 приватизувати на їх ім'я зазначене житло та продати його за обумовлену
ціну.

Після
чого, 24 березня 2003 року ОСОБА_4 разом з неповнолітнім сином ОСОБА_1
виписались з цього приміщення та зареєструвались у с.Вишневе де і проживають по
даний час.

В
подальшому, розпорядженням Фонду комунального майна Конотопської міськради
квартира по АДРЕСА_1 була передана у спільну сумісну власність ОСОБА_2 та
ОСОБА_5, що посвідчується свідоцтвом  №
276  від 16 травня 2003 року.

ОСОБА_6,
відповідно до вищевказаної довіреності, продав ОСОБА_7 за 27150 грн. належну
ОСОБА_2 та його сину ОСОБА_5 квартиру, уклавши договір купівлі-продажу, посвідчений
15 листопада 2003 року приватним нотаріусом Яковенком Ю.В.

Суд першої
інстанції також встановив, що 10 вересня 2002 року ОСОБА_4 брала у ОСОБА_6 в
борг 3500 доларів США, які зобов'язувались повернути йому після продажу нею
квартири по АДРЕСА_1, про що надала розписку.

17
квітня 2003 року подружжя ІНФОРМАЦІЯ_1 та їх син ОСОБА_5 дали ОСОБА_6 додаткову
розписку про те, що вони беруть у нього в борг ще 100 дол. США для купівлі
житла.

Вказані факти, з
достатньою повнотою встановлені судом першої інстанції на підставі належним
чином досліджених і оцінених доказів на які суд послався у рішенні.

Ці факти
не оспорюються особами, які беруть участь у справі.

Крім
того, судом встановлено, що у січні 2006 року ОСОБА_1 та його син ОСОБА_5
зверталися до органів внутрішніх справ із заявою про вчинення ними договору
купівлі-продажу належної їм квартири, внаслідок застосування до них ОСОБА_6
психологічного тиску.

Постанову
Конотопського МВ (з обслуговування м. Конотоп та Конотопського району) УМВС
України в Сумській області від 12 жовтня 2007 року залишено без зміни
постановою суду від 28 грудня 2007 року в порушенні кримінальної справи
відмовлено за відсутності в діях ОСОБА_6 складу злочину.

При цьому,
органом дізнання також встановлено, що родина ІНФОРМАЦІЯ_1 позичали у ОСОБА_6
вказані кошти, маючи намір купити інше житло, а також, що дії сім'ї позивачів
при наданні ОСОБА_6 повноважень на приватизацію та подальший продаж належному
житла були вчинені добровільно, без будь-якого тиску.

Вказані висновки позивачами не спростовано,
ними недоведено вчинення оспорюваних угод на невигідних умовах внаслідок збігу
тяжких обставин, насильства чи погроз.

За таких
обставин, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції
про відмову у позовних вимогах про визнання недійсною довіреності від 2003 року
та рішення органу приватизації і свідоцтва про право власності від 16 квітня
2003 року.

У
зв'язку з цим, та не встановивши зловмисної угоди представника продавців з
покупцем, суд правомірно відмовив у вимогах про визнання недійсним договору
купівлі-продажу. Рішення суду відповідає вимогам ст.ст.48, 57, 224, 227 ЦК УРСР
1963 року.

Посилання
апелянта на неотримання від ОСОБА_6 коштів за продане житло знаходяться поза
межами даного спору.

Притягнення
ОСОБА_5 та ОСОБА_1 у 2002 - 2003 роках до кримінальної відповідальності і їх
засудження за скоєні злочини не можна визнати збігом тяжких обставин стосовно
спірних правочинів.

Певні
недоліки в діях приватного нотаріуса при посвідченні оспорюваної довіреності не
свідчать про невідповідність її змісту волевиявленню позивачів на той час.

На час
приватизації і продажу квартири неповнолітній ОСОБА_1 у цьому житловому
приміщенні зареєстрованим не був. Дії своєї матері відносно його зняття з
реєстрації та прописки за іншим місцем проживання він не оспорював. З цих
підстав позов не заявлявся.

Оскільки,
рішення суду першої інстанції ухвалене з додержанням норм матеріального і
процесуального права підстав для його зміни чи скасування не вбачається.

Керуючись
ст.303,  п.1 ч.2  ст.307,
ст.ст.308, 313-315, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну
скаргу ОСОБА_2, до якої приєднався ОСОБА_1, відхилити.

Рішення
Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 23 квітня 2008 року в
даній справі залишити без зміни.

Ухвала набрала
законної сили з моменту проголошення і протягом двох місяців з цього часу може
бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду України.

Головуючий :

Судді :