Справа
№2-442/08
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

1 жовтня 2008 року                   Печерський районний суд
міста Києва у складі:

головуючого                           -    судді Умнової О.В.

при секретарі                          -    Скопенко Л.А., Тарусові В.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом Печерської районної у м. Києві
ради до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3

-     про примусове
відчуження, визнання права власності та позбавлення права користування;

за зустрічним позовом ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3 до КП УЖГ “Печерськжитло”, Печерської районної у м. Києві
державної адміністрації, третя особа: Печерська районна у м. Києві рада

-     про
забезпечення права на розпорядження власністю та відновлення житлового
багатоквартирного будинку, як об'єкту культурної спадщини;

за позовом ОСОБА_1 до Київської
міської державної адміністрації, Печерської районної у м. Києві ради, третя
особа: Головне управління охорони культурної спадщини КМДА

-     про визнання
розпоряджень незаконними та скасування;

за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до
Київської міської ради, ТОВ “Київ Житло-Інвест Менеджмент”, треті особи:
Головне управління земельних ресурсів Київської міської державної
адміністрації, Печерська районна у м. Києві рада, КП “Хрещатик”

-     про визнання
недійсним рішення Київської міської ради, -

В С Т А
Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, вимоги якого уточнив в
ході розгляду справи. Мотивує вимоги тим, що відповідачам належить на праві
приватної власності квартира АДРЕСА_1. 22.07.2003 року сталася аварія -
обвалення несучих конструкцій (стіна, перекриття) квартир №№17,21,25,
вищевказаного будинку. 31.07.2003 року на виконання розпорядження Київського
міського голови №1342 від 22.07.2003 року був складений акт розслідування
причин аварії, згідно якого аварія будинку сталася через те, що в квартирах,
конструкції яких обвалились, були проведені роботи по переплануванню і
переобладнанню без дозволу і затвердженої документації, з порушенням
будівельних норм. Комісією зроблений висновок, що стан конструкцій будинку
після проведення робіт з реконструкції та переплануванню квартир є гостро
аварійним. Після обвалення, пошкоджень простінків 2-го поверху, пошкоджень
несучих стін будинку та фундаментів в результаті самовільних перепланувань
спостерігаються деформації конструкцій по всьому будинку. Гарантувати
цілісність конструкцій на період підсилення та відновлення у зв”язку із
“крихким” характером руйнування неможливо. Головний висновок комісії -
розібрати будинок повністю. Розпорядженням міського голови №1613 від 29.08.2003
року вищевказаний акт був затверджений, а будинок визнаний гостро аварійним,
непридатним для проживання та експлуатації і таким, що підлягає зносу.
Посилається на те, що технічний стан аварійного будинку неодноразово
досліджувався проектними та експертними установами, висновки яких незмінні -
будинок гостро аварійний, не придатний для проживання та підлягає зносу в
найкоротші терміни. Вказує на те, що вищевказаний будинок непридатний для проживання,
становить небезпеку для пішоходів, мешканців прилеглих будинків та руху
автомобільного транспорту. Відповідачам неодноразово пропонувалось нове житло
взамін належної їм квартири, що знаходиться в аварійному будинку. Крім того,
відповідачем здійснено грошове відшкодування зруйнованої квартири за ринковою
вартістю двокімнатної квартири з урахуванням територіального розташування та
метражу. Посилаючись на ст.13 Конституції України, ст.ст.321,346,353 ЦК України
просить примусово відчужити, шляхом оплатного вилучення, у відповідачів
двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 на користь Печерської районної у м. Києві ради;
визнати за Печерською районною у м. Києві радою право власності на вказану
квартиру та позбавити відповідачів права користування жилим приміщенням в ній.

Відповідачі звернулися до суду з зустрічним позовом, в якому просять
зобов'язати КП КЖГ “Печерськжитло, Печерську районну у м. Києві державну
адміністрацію привести будинок №37 по вул. Червоноармійській у м. Києві, як
об'єкт культурної спадщини, до попереднього стану на момент його аварії, шляхом
негайного проведення робіт з його консервації та реставрації. До моменту
відновлення будинку забезпечити їх відповідним житлом для тимчасового
проживання шляхом оплати проживання в маневровому фонді м. Києва; зобов'язати
відповідачів не чинити перешкод у доступі позивачам до квартири АДРЕСА_1. В
обґрунтування вимог зазначили, що на момент аварії 22.07.2003 року вищевказаний
будинок вже належав до об'єктів культурної спадщини, як нововиявлена пам'ятка
архітектури, згідно з наказом по Управлінню охорони пам'яток історії, культури
та історичного середовища від 30.12.1996 року №14. Відповідно до вимог Закону
України “Про охорону культурної спадщини” пам'ятки, їхні частини, пов'язане з
ними рухоме та нерухоме майно, забороняється зносити. Разом з тим, відповідачі
замість приведення пам'ятки до належного стану (проведення робіт з консервації
та реставрації), вчиняють дії по її знищенню. Зазначили, що аварійний стан
будинку не є підставою для позбавлення об'єкта культурної спадщини охоронного
статусу і його знесення, тому після реставрації останнього вони мають право
повернутися в належну їм квартиру. Вказують на те, що приймаючи протизаконне
рішення про знесення вищевказаного будинку, відповідачі, фактично розпорядилися
їх власністю, як співвласника будинку.

ОСОБА_1 звернулася до суду з
позовом до КМДА, Печерської районної у м. Києві ради, третя особа: Головне
управління охорони культурної спадщини КМДА, в якому просить визнати п.2, п.4,
п.5, п.6.2 Розпорядження №1613 від 29.08.2003 року КМДА незаконним та
скасувати; скасувати розпорядження №2226 від 28.11.2003 року КМДА “Про внесення
змін до розпорядження КМДА №1613 від 29.08.2003 року”; визнати рішення №89 від
22.07.2004 року Печерської районної у м. Києві ради “Про надання згоди на
знесення жилого будинку №37 по вул. Червоноармійській” незаконним та скасувати.
Мотивує вимоги тим, що відповідачі, приймаючи оспорювані рішення та
розпорядження порушили її право власності, незаконно розпорядившись знести без
її згоди будинок №37 по вул. Червоноармійській у м. Києві, який є нововиявленою
пам'яткою архітектури і згідно чинного законодавства не підлягає знесенню.

Позивачі ОСОБА_1., ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до Київської
міської ради, ТОВ “Київ житло-інвест менеджмент”, треті особи Головне
управління земельних ресурсів КМДА, Печерська районна у м. Києві рада, КП УЖГ
“Печерськжитло”. Просять визнати рішення №1465/4298 від 20.12.2007 року
Київської міської ради про передачу в оренду ТОВ “Київ житло-інвест менеджмент”
земельної ділянки для будівництва, експлуатації та обслуговування готельного
комплексу з об'єктами громадського призначення та підземним паркінгом на вул.
Червоноармійській, №№ 35 - 35-б - 37, у Печерському районі м. Києва незаконним
та недійсним. Вважає, що приймаючи оскаржуване рішення КМР перевищила свої
повноваження, затвердивши проект землеустрою щодо відведення ТОВ “Київ
житло-інвест менеджмент” земельної ділянки для будівництва готельного комплексу
на місці будинку №37 по вул. Червоноармійській у м. Києві, який є об'єктом
культурної спадщини і який згідно закону забороняється зносити. В зв”язку із
викладеним, позивачі вважають, що вищевказане рішення слід визнати незаконним
та недійсним.

Представник Печерської районної у м. Києві ради, Печерської районної у
м. Києві РДА підтримав основний позов з викладених в ньому підстав. Вимоги
зустрічного позову та позовів ОСОБА_1., ОСОБА_2., ОСОБА_3. не визнав.

ОСОБА_1, її представник підтримали
зустрічний позов та вимоги позовів ОСОБА_1., ОСОБА_2., ОСОБА_3., просили їх
задовольнити. Основний позов не визнали.

Представник ТОВ “Київ Житло інвест Менеджмент” та представник КМР (КМДА)
підтримали позицію представника Печерської районної у м. Києві ради та
Печерської у м. Києві РДА.

Представник КП УЖГ “Печерськжитло” за викликом в суд не з'явився, в
письмовій заяві, яка надійшла на адресу суду підтримав позицію Печерської
районної у м. Києві ради, просив розглянути справу у його відсутність.

Представник КП УЖГ “Хрещатик” направив до суду письмову заяву про
розгляд справи за його відсутності, підтримав позицію позивача за основним
позовом.

Головне управління земельних ресурсів КМДА  в письмовій заяві, яка надійшла на адресу
суду просив відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1., ОСОБА_2. та розглянути справу
у відсутність його представника.

Головне управління охорони культурної спадщини КМДА в судове засідання
представника не направило, про день, час, місце розгляду справи повідомлено
належним чином, про причини неявки суд не повідомило.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, матеріали
адміністративної справи №2-а-279/07, вважає можливим розглянути справу за
відсутності нез”явившихся учасників процесу, основний позов підлягає
задоволенню, зустрічний позов, позов ОСОБА_1. та позов ОСОБА_1., ОСОБА_2. слід
залишити без задоволення, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1., ОСОБА_2., ОСОБА_3на праві
приватної власності належить квартира АДРЕСА_1, що підтверджується
свідоцтвом  про право власності на житло від
29.07.1998 року, виданого Органом приватизації державного житлового фонду
Старокиївського району м. Києва, зареєстрованого Київським міським БТІ
4.08.1998 року за реєстровим №8882. (а.с.7)

22.07.2003 року о 4:20 год. сталося обвалення несучих конструкцій (стіна
та перекриття) квартир №№17,21,25 .

Розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 22.07.2003
року за №1342 “Про заходи, щодо ліквідації аварійної ситуації  на будинку по вул. Червоноармійській, 37”
була створена комісія по встановленню причин аварії будинку із залученням
фахівців науково-дослідних, проектних, будівельних, експертних організацій.

31.07.2003 року комісією був складений акт розслідування причин
вищевказаної аварії, згідно висновку якого аварія будинку сталася в зв”язку з
проведенням в квартирах, що обвалилися, робіт по переплануванню і
переобладнанню без дозволу і затвердженої проектної документації, з порушенням
будівельних норм. Стан конструкцій будинку після проведення робіт з
реконструкції та переплануванню квартир є гостро аварійним. Після обвалення,
пошкоджень простінків 2-го поверху, пошкоджень несучих стін будинку та
фундаментів в результаті самовільних перепланувань спостерігаються деформації
конструкцій по всьому будинку. Гарантувати цілісність конструкцій на період
підсилення та відновлення у зв”язку з їх “крихким” характером руйнування
неможливо. Рекомендовано розібрати будинок повністю.

Розпорядженням міського Голови №1613 від 16.13 від 29.08.2003 року “Про
подальші дії з ліквідації аварії на будинку №37 по вул. Червоноармійській”
затверджено вищевказаний акт. Будинок визнаний гостро аварійним, непридатним
для проживання та експлуатації та таким, що підлягає зносу.

Згідно висновку “Про технічний стан та рекомендації щодо можливості
відбудови житлового будинку по вул. Червоноармійській, 37, у м. Києві” від
15.09.2003 року, виконаний ВАТ “Київпроект” та Державним НДІ будівельних
конструкцій за контрактом  ВДК-0344 з КП
УЖГ “Печерськжитло”, стан будинку - аварійний стан перекриттів , балконів,
фундаментів непридатний для нормальної експлуатації, стан еркерів - аварійний,
стан даху і покрівлі в об'ємі, що уцілів - задовільний, в межах обвалення
аварійний. Одним з головних чинників, що визначили аварійний стан будинку є
природне старіння будинку з наближенням до вичерпання його експлуатаційних
ресурсів. Рекомендовано повністю розібрати будинок в стислі строки.

Рішенням Печерської районної у м. Києві ради від 22.07.2004 року за №89
надано згоду на знесення непридатного для проживання жилого будинку №37 по вул.
Червоноармійській у м. Києві, який становить безпосередню небезпеку для
пішоходів, мешканців прилеглих будинків та руху автомобільного транспорту по
вул. Червоноармійській на відрізку від вул. Саксаганського до пл. Л.Толстого.

З рішення Печерської районної у м. Києві ради від 31.03.2005 року “Про
внесення змін до рішення Печерської районної у м. Києві ради від 22.07.2004
року №89” вбачається, що згода на знесення непридатного для проживання будинку
№37 по вул. Червоноармійській надана за умови попереднього відшкодування
власникам жилих та нежилих приміщень вартості втраченого майна.

Відповідно до висновку Державного НДІ будівельних конструкцій “Про
технічний стан житлового будинку №37 по вул. Червоноармійській у м. Києва після
аварії, що сталася у 2003 році” від 7.04.2006 року, виконаного за договором №62
від 15.02.2006 року з КП “Печерськ-Інвест”, перебування вказаного будинку
протягом тривалого часу без даху і багатьох віконних заповнень спричинили
розвиток корозійних процесів у всіх несучих конструкціях. Враховуючи вичерпання
експлуатаційного ресурсу об'єкта, аварійний стан окремих його конструкцій та
неможливість подальшої безпечної експлуатації житлового будинку, рекомендовано
розібрати його повністю.

Згідно листів Печерської районної у м. Києві ради від 19.04.2005 року,
від 17.08.2005 року ОСОБА_1., ОСОБА_2., ОСОБА_3замість втраченого нерухомого
майна - квартири в будинку №37 по вул. Червоноармійській у м. Києві,
пропонувались: квартира двокімнатна квартира загальною площею 101 кв.м. на
другому поверсі жилого будинку АДРЕСА_2; двокімнатна квартира в житловому
будинку по АДРЕСА_3.

Листом Печерської районної у м. Києві ради від 20.06.2006 року
відповідачам за основним позовом пропонувалось самостійно підібрати нову
квартиру рівноцінну втраченої в результаті аварії, що сталася на житловому
будинку №37 по вул. Червоноармійській у м. Києві. Вартість нової квартири
Печерська у м. Києві райрада зобов'язалась оплатити.

Вказані листи із зазначеними пропозиціями відхилені відповідачами за
даним позовом.

Статтею 13 Конституції України встановлено, що власність не повинна
використовуватись на шкоду людині і суспільству.

Відповідно до ст. 41 Конституції України примусове відчуження об'єктів
права приватної власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів
суспільної необхідності, на підставі і в порядку, встановлених законом, та за
умови попереднього і повного відшкодування їх вартості. Використання власності
не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам
суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі.

Згідно ст.321 ЦК України особа може бути позбавлена права власності або
обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
Примусове відчуження об'єктів права власності може бути застосоване лише як
виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених
законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості.

Статтею 353 ЦК України передбачено, що у разі стихійного лиха, аварії,
епідемії, епізоотії та за інших надзвичайних обставин,  з метою суспільної необхідності майно може
бути примусово відчужене у власника на підставі та в порядку, встановлених
законом, за умови попереднього і повного відшкодування його вартості
(реквізиція). Реквізоване майно переходить у власність держави або знищується.

Реквізиція є підставою припинення права власності - п.9 ч.1 ст. 346 ЦК
України.

Судом встановлено та підтверджується зібраними по справі доказами, що
внаслідок аварії, яка сталася 22.07.2003 року, будинок №37 по вул.
Червоноармійській у м. Києві знаходиться в гостро аварійному стані. Після
обвалення, пошкоджень простінків 2-го поверху, пошкоджень несучих стін будинку
та фундаментів в результаті самовільних перепланувань спостерігаються
деформації конструкцій по всьому будинку. Гарантувати цілісність конструкцій на
період підсилення та відновлення у зв”язку з їх “крихким” характером руйнування
неможливо. Даний будинок не придатний для проживання та становить безпосередню
небезпеку для пішоходів, мешканців прилеглих будинків та руху автомобільного
транспорту по вул. Червоноармійській на відрізку вул. Саксаганського до площі
Л.Толстого.

Враховуючи наведене, суд вважає, необхідним з метою суспільної необхідності
примусово відчужити у ОСОБА_1., ОСОБА_2., ОСОБА_3. належне їм нерухоме майно -
квартиру АДРЕСА_1, за умови попереднього і повного відшкодування її вартості.
Право власності на реквізоване майно - вищевказану квартиру передати у
власність Печерської районної у м. Києві ради та позбавити відповідачів права
користування жилим приміщенням в ній, оскільки квартира належить останнім на
праві власності.

Згідно висновку №4283 спеціаліста з будівельно-технічних досліджень
КНДІСЕ від 4.05.2007 року ринкова вартість двокімнатної квартири АДРЕСА_1 до
моменту аварії, яка сталася 22.07.2003 року становила 342530 грн. Ринкова
вартість двокімнатної квартири (з урахуванням територіального розташування,
метражу), що за своїми характеристиками є аналогічна квартирі АДРЕСА_1, на дату
проведення оцінки складає 1489626 грн.

Відповідно до висновку ТОВ “Агентство нерухомості “Благовіст” від
27.06.2008 року вартість квартири АДРЕСА_1, що визначена за методом аналогів
продажів порівняльного підходу, складає 1659610 грн. (т.2 а.с.191-202)

Згідно довідки ТОВ “АН “Благовіст” від 15.09.2008 року за №277/АН
вірогідна ринкова вартість двокімноатної квартири, загальною площею 70-73
кв.м., що знаходиться на території жилих кварталів між пл.Л.Толстого та вул.
Жилянська у м. Києві, станом на 15.09.2008 року становить 1 600 000 - 1 700 000
грн.

З довідки Печерської районної у м. Києві ради від 18.09.2008 року за
№2118/6-33 вбачається, що на депозитний рахунок Печерського райсуду м. Києва
позивачем внесено грошові кошти в рахунок попереднього та повного відшкодування
ОСОБА_1., ОСОБА_2., ОСОБА_3вартості належної їм квартири АДРЕСА_1. Загальний
розмір перерахованих на депозитний рахунок коштів складає 1659610 грн.

Суд вважає, що внесена позивачем на депозитний рахунок Печерського
райсуду м. Києва, сума у розмірі 1659610 грн. відповідає ринковій вартості
двокімнатної квартири (з урахуванням територіального розмежування та метражу),
що за своїми характеристиками є аналогічною належній відповідачам квартирі і є
достатньою для попереднього та повного відшкодування ОСОБА_1., ОСОБА_2.,
ОСОБА_3її вартості.

Оцінюючи зібрані по справі докази у їх сукупності суд вважає, що позов
Печерської районної у м. Києві ради обґрунтований, підтверджується зібраними по
справі доказами та підлягає задоволенню.

Щодо вимог зустрічного позову ОСОБА_1., ОСОБА_2., ОСОБА_3., позову
ОСОБА_1. про визнання розпоряджень незаконними та скасування, та позову
ОСОБА_1., ОСОБА_2. про визнання недійсним рішення Київської міської ради слід
зазначити наступне.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Частиною 2 ст.59 ЦПК України встановлено,
що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

В обґрунтування вимог вищевказаних позовів ОСОБА_1., ОСОБА_2., ОСОБА_3. посилаються на те, що будинок №37 по вул.
Червоноармійській у м. Києві є нововиявленою пам'яткою архітектури, яка
відповідно до вимог Закону України “Про охорону культурної спадщини” знесенню
не підлягає.

24.01.2006 року Міністерством культури і туризму України виданий наказ
за №19 “Про занесення об'єкта культурної спадщини до державного реєстру нерухомих
пам'яток України”, згідно яким занесено прибудинковий будинок на вул.
Червоноармійській, 37, у м. Києві до Державного реєстру нерухомих пам'яток
України за категорією - пам'ятка архітектури та містобудування місцевого
значення.

Постановою господарського суду м. Києва від 27.11.2006 року задоволено
позов Печерської районної к м. Києві державної адміністрації до Міністерства
культури і туризму України, треті особи: Державна служба з питань національної
культурної спадщини, Українське товариство охорони пам'яток історії та
культури, Головне управління охорони культурної спадщини про скасування наказу
Міністерства культури і туризму України від 24.01.2006 року №19. Скасовано
вищевказаний наказ про занесення будинку №37 по вул. Червоноармійській у м.
Києві до державного реєстру нерухомих пам'яток України за категорією пам'ятка
архітектури та містобудування місцевого значення.

Постанова господарського суду м. Києва від 24.01.2006 року набрала
законної сили.

Згідно зі ст. 61 ЦПК України обставини,
встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній
справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у
яких беруть участь ті самі або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Таким чином, посилання ОСОБА_1., ОСОБА_2., ОСОБА_3. на те, що будинок №37 по вул.
Червоноармійській у м. Києві є пам'яткою архітектури, яка відповідно до вимог
Закону України “Про охорону культурної спадщини” не обґрунтовані та
спростовуються зібраними по справі доказами.

Позивачами не надано суду
жодного належного та допустимого доказу, що підтверджує порушення їх прав з
боку відповідачів за поданими позовами, та не доведено, що будинок №37 по вул.
Червоноармійській у м. Києві при прийнятті оскаржуваних ними актів був об'єктом
культурної спадщини.

Згідно ст. 256 ЦК України загальна позовна давність встановлюється
тривалістю у три роки.

Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або
могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила
(ст. 261 ЦК України).

Відповідно до ст.267 ЦК України сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Пунктом 1 рішення Печерської районної у м. Києві ради “Про надання згоди
на знесення гостро аварійного жилого будинку
№37 по вул. Червоноармійській, що належить до комунальної власності
територіальної громади Печерського району м. Києва” від 22.07.2004 року №89,
надано згоду на знесення непридатного для проживання жилого будинку №37 по вул.
Червоноармійській у м. Києві.

Таким чином, судом встановлено, що позивачі з 22.07.2004 року мали
достатньо часу дізнатися про порушення своїх прав і, як наслідок, строк
позовної давності  щодо оскарження рішення
від 22.07.2004 року №89 закінчився 22.07.2007 року, про що заявив в судовому
засіданні представник Печерської районної у м. Києві ради.

Пунктом 3 Розпорядження КМДА “Про
подальші дії з ліквідації аварії на будинку №37 по вул.
Червоноармійській” від 29.08.2003 року №16 13, на Головне управління житлового
забезпечення виконавчогоорагану КМР “(КМДА) спільно з Печерською районною у м.
Києві державною адміністрацією покладено обов'язок забезпечити відселення
мешканців з аварійно-небезпечного житлового будинку на вул. Червоноармійській,
37, в квартири маневреного фонду для тимчасового проживання.

На виконання вищевказаного розпорядження, між КП  “Спецжитлофонд” та КП “Печерськжитло”
1.01.2004 року укладено договір оренди житлового приміщення №3266/80, згідно
умов якого  орендодавець надає, а орендар
приймає в оренду житловеприміщення: квартируАДРЕСА_4. Дане житло в січні 2004
року було надане ОСОБА_1., ОСОБА_2., ОСОБА_3. для тимчасового проживання.

Таким чином, останні в січні 2004 року знали про порушення свого права.

Відповідно до п.1 прикінцевих та перехідних положень ЦК України -
цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після
набрання ним чинності.

Оскільки розпорядження КМДА від 29.08.2003 року №1613 та розпорядження
КМДА від 28.11.2003 року були прийняті до набрання чинності ЦК України, до
правовідносин, які виникли на підставі даних розпоряджень слід застосовувати ЦК
УРСР.

Відповідно до ст.76 ЦК УРСР загальний строк для захисту права за позовом
особи, право якої порушено (позовна давність), встановлюється в три роки.

Згідно ст. 76 ЦК УРСР перебіг строку позовної давності починається з дня
виникнення права на позов. Право на позов виникає з дня, коли особа дізналась
або  повинна була дізнатись про порушення
свого права.

Судом встановлено, що строк позовної давності щодо оскарження
розпорядження КМДА №1613 та №2226 закінчився в січні та листопаді 2007 року.

Закінчення строку позовної давності до пред”явлення позову є підставою
для відмови в позові. (ст.80 ЦК УРСР).

Статтею 75 ЦК УРСР встановлено, що позовна давність застосовується
судом, арбітражним або третейським судом незалежно від заяви сторін.

Вказані вище обставини підтверджуються зібраними по справі доказами,
поясненнями сторін та документами, наданими сторонами.

Враховуючи наведене підстав для задоволення вимог ОСОБА_1., ОСОБА_2.,
ОСОБА_3. про забезпечення права на розпорядження власністю, відновлення
житлового багатоквартирного будинку, як об'єкту культурної, про визнання
розпоряджень незаконними та скасування і про визнання недійсним рішення
Київської міської ради, не вбачається.

Відповідно до ст. 88 ЦК України з ОСОБА_1., ОСОБА_2., ОСОБА_3. на
користь Печерської районної у м. Києві ради підлягає стягненню документально
підтверджені судові витрати: судовий збір у розмірі 1700 грн. та 30 грн. -
витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

На підставі викладеного, кеуючись Конституцією України, ст.ст.71, 75,
76, 80 ЦК УРСР, ст.ст.256,257,267,321,346,353 ЦК України, ст.ст. 3, 6, 8, 10,
11, 57-60, 61, 62, 64, 66, 208, 209, 212-216, 218, 223 ЦПК України, суд, -

В И Р І
Ш И В :

Позов Печерської районної у м. Києві ради до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3
про примусове відчуження, визнання права власності та позбавлення права користування
задовольнити.

Примусово відчужити, шляхом оплатного вилучення, у ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3 двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 на користь Печерської районної у м. Києві
ради.

Визнати за Печерською районною у м. Києві радою право власності на
двокімнатну квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 73,18 кв.м.

Позбавити Заложенкову Ірину Анатоліївну, ОСОБА_2, Заложенкову Наталію
Олегівну права користування жилим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 шляхом
зняття ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 з реєстраційного обліку за адресою: АДРЕСА_1.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь Печерської
районної у м. Києві ради сплачений судовий збір у розмірі 1700 грн. та 30 грн.
- витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Зустрічний позов ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до КП УЖГ “Печерськжитло”,
Печерської районної у м. Києві державної адміністрації, третя особа: Печерська
районна у м. Києві рада про забезпечення права на розпорядження власністю та
відновлення житлового багатоквартирного будинку, як об'єкту культурної спадщини
залишити без задоволення.

Позов ОСОБА_1 до Київської міської державної адміністрації, Печерської
районної у м. Києві ради, третя особа: Головне управління охорони культурної
спадщини КМДА про визнання розпоряджень незаконними та скасування залишити без
задоволення.

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Київської міської ради, ТОВ “Київ Житло-Інвест
Менеджмент”, треті особи: Головне управління земельних ресурсів Київської
міської державної адміністрації, Печерська районна у м. Києві рада, КП
“Хрещатик” про визнання недійсним рішення Київської міської ради залишити без
задоволення.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через
Печерський райсуд м. Києва.

Заява про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції може бути
подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на
рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження.

Суддя                                                                                                           Умнова
О.В.