Справа №
районний суд Тернопільської області
головуючого            Денисової Т.С.
секретарі                    Кінзерському
адвоката                ОСОБА_1.
позивача                ОСОБА_2
відповідача             ОСОБА_3.
у відкритому судовому засіданні в м.Борщеві цивільну справу за позовом ОСОБА_2
до ОСОБА_3  про стягнення аліментів на
Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_3. про стягнення в
його користь 1000 грн. аліментів на утримання неповнолітньої дитини,
синаОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, посилаючись на те, що з 1998 року, а
саме, з часу розірвання їх шлюбу, відповідачка самоусунулася від виконання
материнського обов”язку. Виїхавши в 1996 році за кордон, допомоги в утриманні
сина не надає, окрім переказу один раз в рік суми, еквівалентної 100 ЄВРО,
вихованням сина не займається. Відповідачка фізично здорова, працює, має
мінливий дохід, а тому може допомагати в утриманні дитини.
Позивач ОСОБА_2 в судовому засідання позовні вимоги  підтримав, просить задовольнити і пояснив, що
відповідачка працює в Італії, раз в рік приїзджає додому. З того часу як він
став проживати спільно із іншою жінкою, відповідачка не спілкується із дитиною,
не допомагає в утриманні дитини, якій постійно потрібне лікування, операційне
втручання, посилене харчування, догляд. В зв”язку з основним захворюванням, в
дитини порушена робота внутрішніх органів, зая роботою яких потрібно постійно
слідкувати. Не заперечує, що в 2006 році відповідачка переказала синові 500
євро, в 2007 році в загальному 300 євро. Однак вказаних коштів є надто мало для
щоденних потреб дитини, лікування та реабілітаційних процедур.
Відповідачка ОСОБА_3. позов визнала частково і суду пояснила, що
погоджується на сплату позивачу на утримання сина мінімальної суми аліментів,
визначених урядом України, а саме, 30 відсотків мінімального прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку. Вказала, що до жовтня 2007 року постійно
допомагала позивачу в утриманні сина, передаючи з-за кордону, де працює,
грошові перекази. З жовтня вона захворіла, не працює, лікується і перебуває на
повному утриманні в свого співжителя, лікаря за фахом, а тому більшої суми
аліментів сплачувати не може.
Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, докази,
надані сторонами в повному обсязі, вважає, що вимоги підлягають до задоволення,
виходячи з наступного.
Сторони перебували у шлюбі з 20 травня 1979 року, шлюб розірвали у 1998
році (копія свідоцтва про розірвання шлюбу серіїНОМЕР_1 від 6 червня 1998
Від спільного проживання мають сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження (свідоцтво
про народження серії НОМЕР_2), який перебуває на утриманні позивача (довідка
виконкому Борщівської міськради від 21 квітня 2008 року № 1984).
Дитина є інвалідом з дитинства (посвідчення серії НОМЕР_3) від 14 червня
2005 року) і, як встановлено з довідки, виданої поліклінічним відділом
Борщівської ЦРКЛ знаходиться на диспансерному обліку в лікарні з приводу
вродженої кілевидної деформації грудної клітини, лівобічного сколіозу ІІ ст.
З приводу вказаного захворювання для проведення реабілітаційного лікування
в 2007 році дитина двічі знаходилася на стаціонарному лікуванні в райлікарні і
один раз в обласній дитячій лікарні.
Позивач ОСОБА_2 являється приватним підприємцем, вид діяльності якого -
таксі до 5-ти посадочних місць. Виплачує кредит, отриманий на купівлю
автомобіля, на якому, як пояснив позивач, здійснює підприємницьку діяльність та
перевозить сина до лікувальних та реабілітаційних закладів.
Відповідачка ОСОБА_3. як мати, не займається в повній мірі вихованням
дитини та не в належній мірі надає матеріальну допомогу на утримання
неповнолітнього сина, що проживає з позивачем.
Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов”язані утримувати
дітей до досягнення ними повноліття.
Відповідачка - повнолітня особа, обмежень працездатності немає, періодично
Судом з”ясовано, що протягом 2006-2007 років відповідачка періодично
переказувала в Україну грошові перекази, як на ім”я позивача, так і на ім”я
інших фізичних осіб.
Відповідачка не довела в судовому засіданні наявності у неї хвороби, яка
не дозволяє їй працювати.
Враховуючи стан здоров”я неповнолітньої дитини, матеріальне становище
дитини, що утримується позивачем, матеріальне становище відповідачки, а також
те, що дохід відповідачки мінливий та нерегулярний, суд вважає, що аліменти
слід визначити у твердій сумі та в розмірі 600 грн. щомісячно до виповнення
На підставі ст.ст.180,182,184 СК України та, керуючись ст.ст.10,
11,60,174,212 ЦПК України, суд,
Позов задовольнити частково.
Стягувати з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, жительки АДРЕСА_1, в користь ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя АДРЕСА_1, аліменти на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1
народження, в розмірі 600 (шістсот) гривень щомісячно, починаючи з 29 квітня
2008 року і до досягнення дитиною повноліття.
Стягнути з відповідачки ОСОБА_3. судовий збір в сумі 51 грн. в доход
держави; 7 грн. 50 коп. витрат з інформаційно-технічного забезпечення розгляду
найменування рахунку: Борщівський район 22050000, МФО 838012, код отримувача
Позивача від сплати судового збору
та витрат з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи звільнити.
Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць
підлягає до негайного виконання.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про
апеляційне оскарження.

Заяву про апеляційне оскарження рішення може бути подано протягом десяти
днів з дня його проголошення через Борщівський районний суд до апеляційного
суду Тернопільської області та апеляційну скаргу протягом двадцяти днів після
подання заяви про апеляційне оскарження в такому ж порядку.

Головуючий:  підпис

З
оригіналом згідно.

Суддя
Борщівського районного суду
Денисова Т.С.