overthelex/edrsr-tspk huggingface dataset:
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 листопада 2008 року
м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі :

Головуючого

Григор'євої Л.І.,

Суддів:

Балюка М.І.,

Данчука В.Г.,

Барсукової В.М.,

Луспеника Д.Д.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом
ОСОБА_1 до Новотроїцької районної ради Херсонської області про визнання
права  власності,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 16 квітня 2008 року
рішення Новотроїцького районного суду від 18 лютого 2008 року, яким у
задоволенні позову ОСОБА_1. відмовлено, залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 ставить питання про скасування рішень судів
першої та апеляційної інстанцій та направлення справи на новий розгляд до
апеляційного суду, у зв'язку з порушенням норм процесуального права.

Касаційна скарга  підлягає
задоволенню  за таких підстав.

Постановляючи ухвалу від 18 лютого 2008 року, суд апеляційної інстанції
виходив із того, що позивач та його представник не з'явилися в судове засідання
з невідомих суду причин, про час і місце розгляду справи були повідомлені  належним чином.

Проте погодитися з таким  висновком
суду апеляційної інстанції не можна.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 338 ЦПК України судове рішення підлягає  обов'язковому скасуванню з передачею справи
на новий розгляд, якщо справу  розглянуто  за
відсутності  будь-кого  з осіб, які беруть  участь
у справі, належним чином  не  повідомлених про  час
і  місце  судового засідання.

Згідно з ч. 1  ст. 76 ЦПК
України  судові  повістки, адресовані  фізичним
особам, вручаються  їм  під розписку.

Як вбачається із доводів касаційної скарги та матеріалів справи, позивач у
розгляді справи участі не приймав, оскільки не був  належним
чином  повідомлено про дату та час
розгляду справи. Крім того, у протоколі судового засідання               ( а.с. 127) указано, що  позивач та
його представник  не з'явилися,
про причини  неявки  суду не
повідомили.

З судової повістки про повідомлення сторін
про  дату та час розгляду  справи (а.с. 125) вбачається, що сторони про
розгляд справи були повідомлені, однак хто саме із сторін: чи позивач, чи  відповідач -
не з'ясовано. Крім того, доказів про те, що судові повістки вручені
позивачу та його представнику під розписку в матеріалах справи відсутні, як й
відсутні й повідомлення про вручення поштового відправлення.

За таких обставин, апеляційним судом справу розглянуто за відсутності   позивача, належним чином не повідомленого
про час і місце розгляду справи, тому оскаржувана ухвала апеляційного суду
підлягає скасуванню як така, що постановлена з порушенням норм процесуального
права, а справа направленню на новий розгляд до
суду  апеляційної інстанції.

Керуючись
ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія
суддів

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу  ОСОБА_1
задовольнити.

Ухвалу апеляційного суду Херсонської області від 16 квітня 2008 року  скасувати, а справу направити на новий
апеляційний розгляд до апеляційного  суду
Запорізької області.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий

Л.І. Григор'єва

Судді:

М.І. Балюк

В. М. Барсукова

В.Г.Данчук

Д.Д. Луспеник
Справа № 2 „н” - 292/08
СУДОВИЙ НАКАЗ
30 жовтня 2008 року смт. Глибока
Суддя Глибоцького районного суду Чернівецької області Косован Т.Т., розглянувши заяву Кредитної спілки «Альянс Україна» в особі Чернівецького відділення Кредитної спілки «Альянс Україна», яке знаходиться за адресою:
, МФО №
, про видачу судового наказу за вимогою про стягнення в солідарному порядку з
року народження, яка проживає в
року народження, яка проживає в
Згідно ст. 526 ЦК України зобов‘язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.
Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов‘язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата пені та штрафу.
На підставі викладеного, ст.ст. 526, 611, 625 ЦК України і керуючись ст.ст. 96, 102, 103, 367 ЦПК України, -
Стягнути в солідарному порядку з
року народження, яка проживає в
року народження, яка проживає в
на користь Кредитної спілки «Альянс Україна», яка знаходиться за адресою:
, розрахунковий рахунок
в ВФ АБ «Брокбізнесбанк», код ЄДРПОУ
, МФО №
в солідарному порядку з
на користь Кредитної спілки «Альянс Україна» судовий збір в розмірі 95 грн. копійок та витрати на інформаційно-технічне забезпечення з розгляду цивільної справи в суді в сумі 15 грн.
Даний наказ згідно ст. 95 ЦПК України є особливою формою судового рішення, який підлягає виконанню за правилами для виконання судових рішень.
Судовий наказ може бути пред'явлений до виконання протягом трьох років з дня набрання ним чинності.
Згідно зі статтею 104 Цивільного процесуального кодексу України боржник має право в разі заперечення проти вимог стягувача протягом десяти днів з дня отримання судового наказу подати заяву про його скасування.
Відповідно до статті 105 ЦПК України в разі ненадходження заяви від боржника протягом трьох днів після закінчення строку на її подання та за наявності даних про отримання боржником копії наказу судовий наказ набирає законної сили і суд видає його стягувачу для пред'явлення до виконання.
Заява боржника про скасування судового наказу, що подана в установлений строк, розглядається судом протягом п'яти днів з дня її надходження без судового розгляду і виклику сторін, про що постановляється ухвала, якою скасовується судовий наказ (ст. 106 ЦПК України).
Суддя
У Х В А Л А

Іменем  України

27 жовтня 2008
року
м. Київ

Колегія
суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного
Суду України в складі:

суддів:
Григор'євої Л.І.,

Балюка М.І.,
Барсукової В.М., -

розглянувши
у попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про відшкодування шкоди, за касаційною
скаргою  ОСОБА_2на рішення
Печерського районного суду від 20 грудня 2005 року та ухвалу апеляційного суду
м. Києва від 10 червня 2008 року,

встановила:

У жовтні 2004 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, мотивуючи
його     тим,     що
ОСОБА_2.,     внаслідок    порушення
14 березня 2004 року правил дорожнього руху під час керування належним
йому автомобілем “Фольксваген транспортер”, було пошкоджено його автомобіль “Мерседес-Бенц”.
Посилаючись на те, що ОСОБА_2 відмовився відшкодувати   завдану
йому   шкоду,   просив
стягнути  з нього 16 125 грн.  матеріальної
шкоди, 10  тис. грн.  моральної шкоди та 430 грн. 92 коп. витрат,
пов'язаних з проведенням експертизи.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 20 грудня 2005 року,
залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 10 червня 2008 року,
позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 16 555 грн. 92
коп. матеріальної шкоди. 3 тис. грн. моральної шкоди та 256 грн. 65 коп.
державного мита.

У поданій до Верховного Суду України касаційній скарзі ОСОБА_2 просить
скасувати  зазначені судові рішення та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на
неправильне застосування судами норм матеріального права й порушення норм процесуального
права.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження
судового рішення є неправильне застосування судом норм матеріального чи
порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної
інстанції перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом
першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і
не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні суду, чи відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Оскільки доводи касаційної скарги та матеріали справи
не дають підстав для висновку про порушення судами норм матеріального або процесуального
права, а отже, відсутні передбачені ст. ст. 338 - 341 ЦПК України підстави для скасування
вказаних судових рішень, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну
скаргу.

Керуючись ст. ст. 331, 332, 337 ЦПК України, колегія
суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

ухвалила:

Касаційну скаргу ОСОБА_2  відхилити.

Рішення Печерського районного суду від 20 грудня 2005 року та ухвалу
апеляційного суду м. Києва від 10 червня 2008 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:                                                                  Л.І. Григор'єва

М.І. Балюк

В.М.
Барсукова
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

31 жовтня 2008 року                                                                       м. Київ

Колегія суддів Судової палати у
цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

суддів:

Барсукової В.М.,  Балюка М.І.,   Гуменюка В.І., -

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3, про розірвання договору купівлі-продажу, визнання
недійсним Державного акта про право власності на землю та визнання права
власності,

в
с т а н о в и л а:

У вересні 2007 року
позивач, звернувшись до суду з указаним позовом, зазначав, що 25 грудня 2004
року між ним та його батьком ОСОБА_3 який діяв в інтересах відповідача, був
укладений договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,2 га, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1

Згідно умов договору
гроші за продаж земельної ділянки мали бути передані йому під час оформлення
договору, але зі слів батька йому стало відомо, що ОСОБА_2 гроші передасть
пізніше. Оскільки він довіряв батьку, то підписав договір.

Однак відповідач до
теперішнього часу не сплатив йому вартість земельної ділянки, у зв'язку з чим
ОСОБА_1 просив розірвати договір купівлі-продажу, визнати недійсним Державний
акт про право власності на землю  та
визнати за ним право власності на спірну земельну ділянку.

Рішенням Бориспільського
міськрайонного суду Київської області від          12 лютого 2008 року, залишеним без
змін ухвалою апеляційного суду Київської області від 15 травня 2008 року, у
задоволенні позову відмовлено.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_1 просить зазначені судові рішення скасувати,
посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК
України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК
України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу,
про перевагу одних доказів над іншими.

Оскільки з матеріалів справи та
змісту касаційної скарги не вбачається порушення судами норм матеріального та
процесуального права, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу
відхилити.

Керуючись ст. 332 ЦПК України,
колегія суддів Судової палати у цивільних справах
Верховного Суду України

у
х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Бориспільського
міськрайонного суду Київської області від            12 лютого 2008 року та ухвалу
апеляційного суду Київської області від 15 травня 2008 року залишити без
змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

В.М. Барсукова

М.І. Балюк

В.І. Гуменюк
Справа № 2„о”- 138/08
28 жовтня 2008 року Глибоцький районний суд Чернiвецької областi
в складi: головуючого судді Косована Т.Т.
заінтересованих осіб
розглянувши у вiдкритому судовому засiданнi в смт. Глибока справу за заявою
про встановлення факту проживання однією сім’єю з спадкодавцем протягом більше п’яти років до відкриття спадщини,-
звернулася в суд із заявою про встановлення факту проживання однією сім’єю з спадкодавцем протягом більше п’яти років до відкриття спадщини, вказавши в заяві, що
. Після його смерті відкрилась спадщина за законом, де спадкоємцями першої черги є заінтересовані по справі особи, які спадщину не приймали та на неї не претендують. Вона проживала у будинку
з 2000 року по день його смерті та продовжує проживати там до сьогоднішнього дня, а тому є спадкоємцем четвертої черги. Всі ці роки вони проживали як одна родина та вели спільний побут. 14 липня 2000 року
уклав з нею договір довічного утримання, за яким передав їй у власність житловий будинок та господарські споруди, а згодом подарував їй земельні ділянку. Таким чином
при житті передав їй у власність все своє майно, окрім грошового внеску в Ощадному банку. Оформити права спадкоємця на вказаний грошовий внесок неможливо без встановлення факту проживання однією сім’єю протягом більше 5-ти років до дня відкриття спадщини. Просить суд встановити факт проживання однією сім’єю
, з 2000 року по день його смерті.
В судовому засiданнi заявник
заявлені вимоги підтримала в повному обсязі, підтвердила обставини викладені в заяві і просила заяву задоволити.
Заінтересовані по справі особи
в судовому засіданні визнали в повному обсязі, підтвердили обставини викладені в заяві та просили заяву задоволити.
Заінтересована по справі особа
в судове засідання не з`явилася, однак від неї до суду надійшла заява від 23 жовтня 2008 року, згідно якого вона не заперечує проти задоволення вимог заявника і просить справу розглянути без її участі.
Вислухавши пояснення заявника
, заінтересованих осіб
та дослiдивши письмовi матерiали справи, суд дiйшов до висновку, що вимоги заяви обґрунтовані і пiдлягають задоволенню.
Так, згідно свідоцтва про смерть серії 1-МИ №
Відповідно до договору довічного утримання серії АВМ №
від 14 липня 2000 року домоволодіння по
перейшло у власність
Як вбачається з ощадних книжок серії АА№
за життя належали грошові вклади в Ощадному банку СССР.
Відповідно до довідки виконавчого комітету Купської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області №649 від 05 вересня 2008 року
проживала однією сім’єю з
з 14 липня 2000 року по
На пiдставi викладеного, керуючись ст.ст. 3, 10, 15, 57, 174, 213-215, 234, 256, 259 ЦПК України, суд,-
Встановити факт проживання однією сім’єю
, з 2000 року по день його смерті.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Чернівецької області через Глибоцький районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, або в порядку ч.4 ст. 295 ЦПК України.

CУДДЯ:
Справа № 2-2462/08
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 жовтня 2008 року Дніпровський районний суд міста Херсона у складі:

головуючого судді Гордимова А.В.,

при секретарі Фісенко В.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у місті Херсоні цивільну справу за позовом кредитної спілки «Таврія-Добробут» до
ОСОБА_1
про стягнення заборгованості за кредитним договором, –

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_1
про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи тим, що 11 червня 2007 року відповідач уклав з ним кредитний договір №
НОМЕР_1
і отримав кредит у сумі 3200 гривень. Оскільки умови договору кредиту відповідач не виконує, позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість по кредиту у сумі 3200 гривень основного боргу, 902,16 гривень процентів за користування кредитом, 6848 гривень пені, та судові витрати.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги і просить на підставі викладеного позов задовольнити.

Відповідач у судовому засіданні позов визнала.

Суд, вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, вважає що заявлений позов є обґрунтованим та законним, у зв’язку з чим підлягає задоволенню з наступних підстав:

Згідно ст. 526 ЦК України зобов’язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 1054, ч. 2 ст. 1050 ЦК України у разі порушення боржником зобов’язання щодо повернення чергової частини суми кредиту позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася.

Судом встановлено, що 11 червня 2007 року відповідач
ОСОБА_1
уклала з кредитною спілкою «Таврія-Добробут» кредитний договір №
НОМЕР_1
і отримала кредит у сумі 3200 гривень на 18 місяців з встановленою платою за користування кредитом у розмірі 0,%.

На теперішній час відповідач умов кредитного договору не виконує, згідно розрахунку борг відповідача становить: 3200 гривень основного боргу, 902,16 гривень процентів за користування кредитом, 6848 гривень пені.

Судові витрати позивача по сплаті судового збору та інформаційно технічних витрат складають 139,50 гривень.

Таким чином з відповідача на користь позивача підлягає стягненню борг по кредитному договору №
НОМЕР_1
від 11 червня 2007 року у сумі 10950,16 гривень, а також 139,50 гривень судових витрат.

Керуючись ст. ст. 526, 1050, 1054 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 174, 209, 212-215 ЦПК України, суд –

ВИРІШИВ:

Позов кредитної спілки «Таврія-Добробут» – задовольнити.

Стягнути з
ОСОБА_1
на користь кредитної спілки «Таврія-Добробут» борг за кредитним договором №
НОМЕР_1
від 11 червня 2007 року у сумі
10950,16 гривень
, з яких: 3200 гривень основного боргу, 902,16 гривень процентів за користування кредитом, 6848 гривень пені.

Стягнути з
ОСОБА_1
на користь кредитної спілки «Таврія-Добробут» судові витрати у сумі
139,50 гривень
.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Херсонської області через Дніпровський районний суд міста Херсона шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги.

Суддя А.В.Гордимов
Справа № 2-271/2008 року
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
23 липня 2008 року Великолепетиський районний суд Херсонської області у складі:
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Велика Лепетиха цивільну справу за позовом
про розірвання шлюбу
Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що вона зареєструвала свій шлюб з
і проживала разом до 01.02.2008 року. Від шлюбу є діти:
,14.11.2002 року народження та
20.01.2004 року народження. Спільне життя з відповідачем не склалось, по причині несумісності характерів. Шлюбні відносини припинені з лютого 2008 року. Подальше збереження сім'ї суперечить її інтересам. На підставі вищевикладеного позивач просить суд розірвати шлюб між нею та
зареєстрований 19 грудня 2002 року в Великолепетиському відділі РАГС, актовий запис №
У судове засідання позивач не з’явилась, надала письмову заяву про розгляд справи у її відсутність, по телефону повідомила, що не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач у судове засідання не з’явився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце судового засідання, про причини неявки не повідомив. Зі згоди позивача та відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України суд вважає можливим розглядати справу заочно, без участі відповідача, на підставі наявних у справі доказів.
Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.
Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України шлюб між сторонами слід розірвати, так як спільне життя подружжя не склалось по причині несумісності характерів, шлюбні відносини між подружжями припинені, подружжя проживає окремо, шлюб носить формальний характер і подальше спільне життя подружжя та збереження сім’ї суперечить інтересам позивача, що має істотне значення.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача.
На підставі ст.ст. 105, 110, 112 Сімейного Кодексу України, керуючись ст.ст. 88, 212-215, 224 ЦПК України, суд
про розірвання шлюбу задовольнити.
, зареєстрований 19.12.2002 року відділом реєстрації актів громадського стану Великолепетиського районного управління юстиції актовий запис №
судові витрати у розмірі 16 (шістнадцять) гривень.
– 17 (сімнадцять) гривень мито на користь держави при реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС,
від сплати мита - звільнити.
Рішення суду може бути оскаржене через Великолепетиський районний суд до апеляційного суду Херсонської області. Заяву про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Рішення, яке ухвалене заочно, може бути переглянуте Великолепетиським районним судом Херсонської області за письмовою заявою відповідача, поданою в суд протягом десяти днів з дня отримання копії рішення суду.

Головуючий

підпис

КОПІЯ ВІРНА

В.о. голови суду

В.В. Соловйов
Справа № 2-5678/08
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.11.2008 року Суворовський районний суд м. Херсона в складі:

головуючого судді

І.В.Склярської,

при секретарі

Л.Л. Лазаренко,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1
до
ОСОБА_2
про розірвання шлюбу, -

встановив :

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачкою по справі він перебуває у шлюбі. Від шлюбу мають сина Павла 1991р.н. та сина Даниїла 2000р.н... Спільне життя з відповідачкою не склалося з причин втрати почуття любові та взаємоповаги. Сімейні відносини між ними припинилися 2005 року та не підтримуються. Сумісне господарство не ведеться. На примирення йти не бажає, збереження сім'ї за таких обставин вважає неможливим, просив розірвати шлюб.

У судовому засіданні позивач вимоги, викладені у позові підтримав, просив позов задовольнити.

Відповідачка позовні вимоги визнала про надала письмову заяву, просила позов розглянути в її відсутності, в письмовій заяві просила шлюб розірвати.

Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Судом встановлено, що сторони уклали шлюб, який зареєстрований 20.07.1990 року міським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Херсон, актовий запис №
НОМЕР_1
що підтверджується свідоцтвом про одруження . Від шлюбу мають синів Павла
ІНФОРМАЦІЯ_1
р.н. та Даніїла
ІНФОРМАЦІЯ_2
р.н. Сімейні стосунки між сторонами остаточно припинені та не підтримуються з 2005 року. Спільне господарство не ведеться, сторони проживають окремо з 2005 року. Збереження шлюбу за таких обставин неможливе та не відповідає інтересам сторін.

Відповідно до вимог ст. ст. 110, 112 СК України шлюб розривається у судовому порядку на вимогу одного із подружжя, якщо подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з подружжя. Підстав для відмови у задоволенні позову у суду немає.

Таким чином, оцінивши в сукупності добуті в судовому засіданні докази, суд знаходить можливим задовольнити позов. Крім того, суд вважає необхідним покласти витрати, пов'язані з реєстрацією розірвання шлюбу на позивача.

Керуючись ст. ст. 110, 111, 112 СК України, ст. ст. 10, 11, 209, 212, 214-215 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позов
ОСОБА_1
до
ОСОБА_2
про розірвання шлюбу задовольнити.

Розірвати шлюб укладений між
ОСОБА_1
та
ОСОБА_2
, зареєстрований 20.07.1990 року міським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Херсон, актовий запис №
НОМЕР_1
Стягнути під час видання свідоцтва про розірвання шлюбу з
ОСОБА_1
державне мито в розмірі 17 грн.,
ОСОБА_2
від сплати держмита звільнити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Херсонської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Суддя

І.В.Склярська