Справа № 22ц-1846/2008              Головуючий у 1 інстанції - Майборода
Категорія - цивільна                                   Доповідач - Бойко
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23  жовтня 2008
року

м. Чернігів

Апеляційний
суд Чернігівської області у складі:

головуючого-судді:

бойко
о.в.,

суддів:

зінченко
с.п., лазоренка м.і.,

при секретарі:         з участю:

ОСОБА_1 позивачки ОСОБА_2,  відповідача ОСОБА_3, представника органу
опіки та піклування Карпенко Т.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Чернігові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на
рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 5 вересня 2008
року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визначення місця проживання
дитини, -

В С Т А Н О В И В:

Оскаржуваним рішенням
Чернігівського районного суду Чернігівської області від 05 вересня 2008 року в
задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини
відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2
просить скасувати рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області
від 05 вересня 2008 року і постановити нове рішення, яким задовольнити позовні
вимоги в повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги
зводяться до того, що суд не в повному обсязі дослідив матеріали справи, не
взяв до уваги трудовий договір, згідно якого вона працює прибиральницею
виробничого приміщення КП „Деснянське” і отримує регулярно заробітну плату, а
тому може забезпечувати та виховувати належним чином свого сина.

Апелянт не погоджується з
висновком суду про те, що відповідач виявляє більшу увагу до дитини, але суд не
взяв до уваги того, що він відібрав в неї дитину і створює їй перешкоди у
вихованні і матеріальному забезпеченні сина.

Не взяв суд до уваги і те, що
відповідач чинить перешкоди у спілкуванні
та у вихованні дитини.

Також апелянт зазначає, що суд
першої інстанції не врахував того, що на її прохання забирати дитину по
вихідних днях, служба у справах дітей Деснянської районної ради не
заперечувала.

В судовому засіданні ОСОБА_2
підтримала апеляційну скаргу,  відповідач
та представник органу опіки та піклування апеляційну скаргу не визнали,  просили в її задоволенні відмовити.

Заслухавши суддю - доповідача,
учасників судового розгляду, перевіривши доводи апеляційної скарги та
дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга
підлягає відхиленню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення суду без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції
ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Як встановлено судом, ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 перебувають в зареєстрованому шлюбі з 08.06.2004 року. Від шлюбу мають
сина ОСОБА_4, 22 липня 2004 року народження, який проживає разом з батьком
ОСОБА_3

Позивачка просить визначити
місце проживання сина разом з нею.

При вирішенні спору щодо місця
проживання дитини,  відповідно до
положень ст. 161 СК України,  суд бере до
уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особисту
прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші
обставини, що мають істотне значення.

Суд не може передати дитину для
проживання з тим із батьків, хто не  має
самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами,
може своєю аморальною поведінкою зашкодити розвиткові дитини.

Відмовляючи в задоволенні
позовних вимог,  суд 1 інстанції прийшов
до висновку  про доцільність проживання
неповнолітнього ОСОБА_4 саме з батьком, а не з матір”ю,  в зв”язку з неналежним ставленням її до своїх
обов”язків щодо виховання та утримання сина, та в зв”язку з відсутністю доказів
щодо неналежного виконання ОСОБА_3 своїх батьківських обов”язків по відношенню
до сина.

Такий висновок суду першої
інстанції відповідає вимогам закону та ґрунтується на матеріалах справи.

Як вбачається з матеріалів
справи: листа дошкільного навчального закладу № 29 від 22.08.2008 року
(а.с.34), характеристики (а.с.35), листа прокуратури м. Чернігова від
07.12.2007 року № 88/с (а.с.9), акту обстеження житлово-побутових умов
позивачки (а.с.40), ОСОБА_2 не належним чином займається вихованням та
утриманням сина ОСОБА_4.

Згідно висновку органу опіки та
піклування, затвердженого рішенням виконавчого комітету Деснянської районної
ради  м. Чернігові від 23.06.2008 року №
147, доцільно місце проживання малолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 року
народження,  визначити з батьком
ОСОБА_3(а.с.24-29). Зокрема, з даного висновку вбачається, що саме батько
ОСОБА_3 займається вихованням дитини, піклується про його здоров”я та матеріально
утримує.  Мати не займається вихованням
та матеріальним утриманням сина.

Рішенням Деснянського районного
суду м. Чернігова від 19 березня 2008 року ОСОБА_2 позбавлено батьківських прав
відносно іншого сина- неповнолітнього ОСОБА_5(а.с. 27-28).

В той же час, матеріали справи,
зокрема: акт обстеження житлово-побутових умов від 22.08.2008 року (а.с.37),
довідка з місця проживання від 22.08.2008 року № 1410 (а.с.36), характеристика
(а.с.38), довідка з місця роботи (а.с.41) свідчать про належне виконання
відповідачем своїх батьківських обов”язків та відсутність підстав вважати, що
він не може їх належним чином виконувати, як про це зазначає позивачка.

Доводи апеляційної скарги
стосовно того, що відповідач відібрав у неї дитину шляхом погроз та
насильницьких дій і створює перешкоди у вихованні та спілкуванні з дитиною, не
можуть бути взяті до уваги апеляційним судом, оскільки це спростовується
вищезазначеними матеріалами справи та відмовним матеріалом органів внутрішніх
справ № 6301 від 30.04.2008 року.

Доказів того, що ОСОБА_2
надавала дитині будь-яку матеріальну допомогу, вживала усіх можливих заходів
щодо участі у вихованні дитини, а відповідач ухилявся  від
участі у вихованні та утриманні дитини, апелянтом не надано.

Інші доводи апеляційної скарги
також не спростовують правильних висновків суду першої інстанції.

При вирішенні спору судом першої
інстанції правильно визначено характер спірних правовідносин, закон, який
підлягає застосуванню, всі встановлені факти ґрунтуються на повно та
всебічно  досліджених доказах, оцінка
яких проведена у відповідності до положень ст. ст. 57-66 ЦПК України.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає
відхиленню, а рішення суду залишенню без змін, оскільки воно ухвалено з
додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної
скарги не  дають підстав для його
скасування.

Керуючись ст.ст.  303, 307, 308,
313 - 315, 317, 319, 324 ЦПК України,
суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 5
вересня 2008 року  - залишити без
зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути
оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох
місяців з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:
Судді: