РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

25.01.2008р.                                                                                                       Справа №2-281/08

Заводский районний суд м. Запоріжжя
в складі:

Головуючого:         Марченко
Н.В.

При секретарі:   Фурдак В.Й.

За участі адвоката
Тульчевської Н.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 діючого від імені та в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3
за участі третьої особи ЗМБТІ про розділ загального сумісного майна подружжя.

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 діючий від імені та в інтересах ОСОБА_2 звернувся
до суду з позовом доОСОБА_3. про розділ загального сумісного майна подружжя. В
позові він указав ,  що ІНФОРМАЦІЯ_1 було
укладено шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3,
зареєстрований відділом РАГС міської ради м.  Запоріжжя,
актовий запис № 755.

На підставі рішення Заводського районного суду м.  Запоріжжя від ІНФОРМАЦІЯ_2 шлюб між сторонами
було розірвано. Розірвання шлюбу також було зареєстровано в органах РАЦС,  про що видано свідоцтва про розірвання шлюбу
серії ІНФОРМАЦІЯ_3,  копія якого
додається до позову.

Під час шлюбу,  за
сумісні кошти,  ними було придбано
домоволодіння,  яке знаходиться за
адресою: м.  Запоріжжя, АДРЕСА_1(далі по
тексту - спірне домоволодіння),  яке
оформлено на відповідача.

ст.  22 КЗпШС України встановлює,  що майно,
нажите подружжям за час шлюбу,  є
його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права
володіння,  користування і розпорядження
цим майном.

ст.  28 КЗпШС України визначає,  що в разі поділу майна,  яке є спільною сумісною власністю подружжя,  їх частки визнаються рівними.

Тому є домоволодіння є їх з відповідачем сумісним
майном,  яке ними було придбане під час
знаходження в шлюбі і тому позивачці ОСОБА_2. належить 1/2 частина цього
спірного домоволодіння.

В судовому засіданні представник позивачки підтримав
заявлений позов ,  суду пояснив ,  що вони з відповідачем за сумісні кошти в
період шлюбу придбали домоволодіння і тому він просить визнати за позивачкою
право власності на 1/2 частину спільного майна подружжя а саме на 14 частину
домоволодіння.

Відповідач та його представник ОСОБА_4. позов не
визнали,  суду пояснили ,  що спірне домоволодіння  було
придбане  за кошти,      які
були  подаровані  батьком

відповідача тому майно є роздільним майном подружжя. Також вони пояснили
,  що будуть звертатись в наступному з
таким позовом до суду.

Вислухавши сторони ,  дослідивши докази по справі,  суд вважає позовом таким ,  що підлягає задоволенню з наступних підстав.

ІНФОРМАЦІЯ_1 було укладено шлюб між ОСОБА_2 та
ОСОБА_3,  зареєстрований відділом РАГС
міської ради м.  Запоріжжя,  актовий запис № 755.(а.с. 7)

На підставі рішення Заводського районного суду м.  Запоріжжя від ІНФОРМАЦІЯ_2 шлюб між сторонами
було розірвано. Розірвання шлюбу також було зареєстровано в органах РАЦС,  про що видано свідоцтва про розірвання шлюбу
серії ІНФОРМАЦІЯ_3,  копія якого
додається до позову (а.с. 7).

Під час шлюбу,  за
сумісні кошти,  ними було придбано
домоволодіння,  яке знаходиться за
адресою: м.  Запоріжжя, АДРЕСА_1(далі по
тексту - спірне домоволодіння),  яке
оформлено на відповідача,  що підтверджено
договором купівлі-продажу та відповіддю ЗМБТІ.

ст.  22 КЗпШС України встановлює,  що майно,
нажите подружжям за час шлюбу,  є
його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права
володіння,  користування і розпорядження
цим майном.

ст.  28
КЗпШС України визначає,  що   в разі
поділу майна,  яке   є спільною сумісною власністю подружжя,  їх частки визнаються рівними. Спірне майно у
вигляді домоволодіння за адресою м. Запоріжжя ,АДРЕСА_1 не визнано роздільним
майном подружжя.

Таким чином ,  суд
має підстави для визнання за відповідачкою права власності на 1/2 частину
спільного майна подружжя у вигляді 1/2 частини домоволодіння за адресою м.
Запоріжжя АДРЕСА_1

Керуючись  ст.
ст. 208, 209,  212-215 ЦПК
України,   ст.  ст.
22,  28 КпШС України,  суд, -

ВИРІШИВ

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину
домоволодіння за адресою м. Запоріжжя , АДРЕСА_1

Рішення набирає законної сили після закінчення строку
подання заяви про апеляційне оскарження,
якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було подано
заяву про апеляційне оскарження,  але
апеляційна скарга не була подана в строк 20 днів після подання заяви про
апеляційне оскарження рішення суду набирає чинності після закінчення цього
строку.

Заяву про апеляційне оскарження може бути подано протягом
10 днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга подається протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.