Рішення

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

3 вересня 2008 року                                                                                                м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

головуючого             Григор'євої  Л.І.,

суддів:                       Косенка
В.Й.,                                 Жайворонок
Т.Є.,                                                              Гуменюка В.І.,                                Пшонки М.П., -

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом
відкритого акціонерного товариства “Енергопостачальна компанія “Одесаобленерго”
в особі Іллічівського району електричних мереж до ОСОБА_1 про відшкодування
збитків, за зустрічним позовом ОСОБА_1 до відкритого акціонерного товариства
“Енергопостачальна компанія “Одесаобленерго” про визнання акта нечинним, за
касаційною скаргою відкритого акціонерного товариства Енергопостачальна
компанія “Одесаобленерго” на рішення Київського районного суду м. Одеси від 6
грудня 2007 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від  4 березня 2008 року,

в с т а н о в и л а:

2 жовтня 2006 року відкрите акціонерне товариство
“Енергопостачальна компанія “Одесаобленерго” (далі - ВАТ “ЕК Одесаобленерго”)
звернулося в суд із позовом до  ОСОБА_1
про відшкодування збитків, указуючи на те, що ВАТ “ЕК “Одесаобленерго” та
споживач електричної енергії ОСОБА_1 знаходяться в договірних відносинах із
приводу постачання електричної енергії, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що у
результаті проведеної представниками ВАТ “ЕК “Одесаобленерго” перевірки, був
виявлений факт споживання електричної енергії поза приладами обліку в частині
безоблікового використання електричної енергії у абонента ОСОБА_1 в порушення
Правил користування електричною енергією
для населення, затверджених Постанова Кабінету Міністрів України від 26
липня 1999 року № 1357 (знайдена ліва проводка, ліва розетка при включенні
напруги не працює), про що складений акт № 049132 від 20 червня 2006 року.

Розмір заподіяних ОСОБА_1 збитків складає 10553 грн. 68
коп.

Зазначена сума збитків споживачем не відшкодована, а тому
позивач просив стягнути з ОСОБА_1 вищевказану грошову суму, а також судові
витрати.

16 жовтня 2006
року ОСОБА_1 звернувся з позовом до ВАТ “ЕК “Одесаобленерго” про визнання акта
№ 049132 від 20 червня 2006 року нечинним, скасування вищевказаного акта,
заборону ВАТ “ЕК “Одесаобленерго” проводити нарахування збитків згідно з актом
№ 049132 від 20 червня 2006 року мотивуючи свої позовні вимоги тим, що згідно
п. 53 Правил користування електричною енергією для населення, споживач має
право внести до акту свої зауваження. Перевірка 20 червня 2006 року проводилась
у відсутності ОСОБА_1, що фактично позбавило його права внести свої зауваження під
час перевірки. На час проведення перевірки представниками РЕМ були присутні:
душевно хворий батько ОСОБА_1 (довідка Обласного психоневрологічного диспансеру
№ 726 від                 4 липня 2006
року, про те що ОСОБА_1 знаходиться на обліку ООПНД з 1978 року по причині
психічної хвороби), який не міг розуміти значення дій які відбувались, та особа
яка доглядала за ним - ОСОБА_2, яку в акті зазначили як квартирантку та надали
останній складений акт для підпису.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 6 грудня
2007 року,  залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Одеської області від 4 березня 2008 року, позов ОСОБА_1
задоволено. Визнано акт № 049132 від 20 червня 2006 року про порушення Правил
користування електричною енергією для населення, складений Іллічівським РЕМ ВАТ
“ЕК “Одесаобленерго” під час перевірки будинку № 6 по 1-му Проїзному провулку,
Чорноморка в м. Одесі, нечинним та скасування зазначений вище акт. Заборонено
Іллічівському РЕМ ВАТ “ЕК “Одесаобленерго” проводити нарахування збитків за
актом № 049132 від 20 червня 2006 року. У задоволенні позову ВАТ “ЕК
“Одесаобленерго” відмовлено.

Не погодившись із зазначеними судовими рішеннями ВАТ “ЕК
“Одесаобленерго” подало до Верховного Суду України касаційну скаргу, в якій, посилаючись на
неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм
процесуального права, просить оскаржувані судові рішення скасувати, а справу
передати на новий розгляд.

Касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 є
споживачем  електричної енергії, а ВАТ
“ЕК “Одесаобленерго” в особі Іллічівського району електричних мереж - її
постачальником і відносини між вищевказаними сторонами регулюються Правилами
користування електричною енергією для населення, затвердженими Кабінетом
Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357.

20 червня 2006 року була проведена перевірка споживача
електроенергії ОСОБА_1, на підставі якої складений акт № 049132 про порушення
Правил користування електричною енергією, для населення, що виразилося в
підключенні розетки в обхід лічильника схованою електропроводкою. На підставі
зазначеного акта Іллічівьким РЕМ були нараховані збитки в розмірі 10 553 грн.
68 коп.

Суд, задовольняючи позовні вимоги про визнання недійсним
акта про порушення Правил користування електроенергією для населення та
розрахунку збитків до нього, виходив із того, що акт № 04132 від 20 червня 2006
року про виявлення факту  споживання
електричної енергії поза приладами обліку в частині безоблікового використання
електричної енергії був складений представниками ВАТ “ЕК “Одесаобленерго” з
порушенням вимог діючого законодавства.

Проте з такими висновками суду погодитись не можна,
оскільки суд дійшов їх із неправильним застосуванням норм матеріального права та
з порушенням норм процесуального права.

Із зазначених позивачем предмета та підстав позову
вбачається, що предметом спору стала правомірність складання акта про порушення
правил користування електричною енергією працівниками ВАТ “ЕК “Одесаобленерго”.

Разом з тим згідно зі ст. 4 ЦПК України 1963 року,
чинного на час пред'явлення та розгляду справи, усяка заінтересована особа
вправі в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом
порушеного або оспорюваного права чи охоронюваного законом інтересу. Зазначені
положення містяться і в ст. 3 ЦПК України 2004 року.

Відповідно до змісту ст. ст. 11, 15 ЦК України цивільні
права і обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного
законодавства. Кожна особа має право на судовий захист.

Захист же цивільних прав - це передбаченні законом
способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого
порушення.

Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав
розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру,
за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних)
прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту
цивільних прав та інтересів дається в ст. 16 ЦК України.

Як правило, власник порушеного права може скористатися не
любим, а цілком конкретним способом захисту свого права. Частіше за все спосіб
захисту порушеного права прямо визначається спеціальним законом, який
регламентує конкретні цивільні правовідносини.

Акт про порушення Правил користування електроенергією для
населення, складений працівниками ВАТ “ЕК “Одесаобленерго”, які діяли як
посадові особи, на підставі відповідних положень указаних вище Правил.

Апеляційний суд, погоджуючись із рішенням суду першої
інстанції, не звернув уваги на зазначені недоліки.

Крім того, відмовляючи в позові ВАТ “ЕК “Одесаобленерго”,
визнаючи акт № 049132 від 20 червня 2006 року нечинним та скасовуючи його, суд
першої інстанції, з рішенням якого погодилася й апеляційна інстанція, виходив
із того, що ВАТ “ЕК “Одесаобленерго” не надало належних доказів на
підтвердження безоблікового споживання електроенергії з боку ОСОБА_1

Проте з такими висновками судів погодитися не можна,
оскільки суди дійшли їх у порушення норм матеріального та процесуального права.

Як убачається з матеріалів справи, в результаті
проведеної перевірки в ОСОБА_1 представниками ВАТ “ЕК “Одесаобленерго” був
виявлений факт споживання електричної енергії поза приладами обліку в частині
безоблікового використання електричної енергії (знайдена ліва проводка, ліва
розетка при включенні напруги не працює), про що складений акт № 049132, до
якого була виготовлена схема приєднання схованої проводки (а.с. 100).

Проте суд першої інстанції, з яким погодився й
апеляційний суд, не звернув  на це уваги.

Оскільки відносини з приводу постачання фізичних осіб
електричною енергією регулюються ст. 714 ЦК України, ст. ст. 24-27 Закону
України “Про електроенергетику”, Правилами користування електричною енергією
для населення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів від 26 липня 1999
року № 1357 (далі - Правила) та Методикою визначення обсягу та вартості
електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил
користування електричною енергією, затвердженою постановою Національної комісії
регулювання електроенергетики України від 4 травня 2006 року № 562.

Постачання фізичним особам електроенергії здійснюється на
підставі договору про користування електричною енергією.

Підключення електроенергії за заявою наймача (власника
квартири) і відкриття особового рахунку слід вважати фактичним укладенням
договору на умовах, передбачених Законом України “Про електроенергетику” та
Правилами.

Таким чином, судами встановлено, що у сторін виникли
договірні правовідносини.

Виходячи з положень ст. ст. 6, 626-631, 526 ЦК України
укладений  договір є обов'язковим для
належного виконання сторонами, відповідно до його умов, вимог ЦК України та
інших актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 611 ЦК України в разі порушення
зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Нормою ч. 4 ст. 26 Закону України “Про електроенергетику”
передбачається, що споживач електроенергії несе відповідальність згідно із
законодавством за порушення умов договору та Правил.

Відповідно до п. 53 Правил розмір збитків, завданих
енергопостачальникові порушенням правил користування електроенергією,
розраховується за добовою величиною розрахункового споживання та цих Правил,
узгоджувати з енергопостачальником нові підключення переобладнання внутрішньої
електропроводки.

Таким чином, судом першої інстанції при ухваленні рішення
не застосовано закон, який підлягав застосуванню. Апеляційний суд на цю
обставину не звернув уваги.

Відповідно до вимог ст. 341 ЦПК України суд касаційної
інстанції має право скасувати судові рішення і ухвалити нове рішення, якщо не
застосовано закон, який підлягав застосуванню.

За таких обставин, рішення судів підлягають скасуванню, з
постановленням нового рішення про задоволення позовних вимог відкритого
акціонерного товариства “Енергопостачальна компанія “Одесаобленерго” в особі
Іллічівського району електричних мереж.

Керуючись ст. ст. 335, 336,
341 ЦПК України, колегія суддів Судової
палати у цивільних справах Верховного Суду України

в и р і ш и л а :

Касаційну скаргу відкритого акціонерного товариства
“Енергопостачальна компанія “Одесаобленерго” задовольнити.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 6 грудня
2007 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 4 березня 2008 року
скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 до
відкритого акціонерного товариства “Енергопостачальна компанія “Одесаобленерго”
про визнання акта нечинним відмовити.

Позов відкритого акціонерного товариства
“Енергопостачальна компанія “Одесаобленерго” в особі Іллічівського району
електричних мереж задовольнити та стягнути з ОСОБА_1 на користь відкритого
акціонерного товариства “Енергопостачальна компанія “Одесаобленерго” в особі
Іллічівського району електричних мереж розмір заподіяних збитків - 10 тис. 553
грн. 68 коп. (десять тисяч п'ятсот п'ятдесят три грн. шістдесят вісім коп.),
які підлягають зарахуванню на розподільчий рахунок, а також судові витрати зі
сплати державного мита в сумі 104 грн. 48 коп. (сто чотири грн. сорок вісім
коп.) та витрати на інформаційно-технічне забезпечення в розмірі 30 грн.
(тридцять грн.) на розрахунковий рахунок.

Рішення набирає законної сили з моменту його оголошення й
оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                Л.І. Григор'єва

Судді:                                                                       В.Й.
Косенко

В.І. Гуменюк

Т.Є. Жайворонок

М.П.  Пшонка