Справа № 22-ц-1001 / 2008                     Головуючий у суді першої інстанції - Шунько Г.О.
- 43                                             Суддя-доповідач
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н
е м        У к р а ї н и

04
вересня 2008 року колегія суддів судової палати  з
цивільних  справ  Апеляційного
суду  Сумської області  в складі:

головуючого
-  Шевченка В.А.

суддів                  -
Білецького О.М.,  Гагіна М.В.

з участю
секретаря судового засідання  -  Пархоменко А.П.

та осіб,
які приймають участь в справі - ОСОБА_1 і представника підприємства Гаркуші
Н.Г.

розглянувши у
відкритому  судовому  засіданні
в приміщенні  апеляційного суду
цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_1 та Комунального
підприємства «Житло-Експлуатація»

на рішення Роменського міськрайонного суду  Сумської області від 26 червня 2008 року

у справі за позовом Комунального
підприємства «Житло-Експлуатація» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги по утриманню будинку

і за зустрічним
позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Житло-Експлуатація» про
відшкодування майнової та моральної шкоди,-

в с т а н о в и л а:

У січні 2008 року КП «Житло-Експлуатація» звернулося до суду з позовом, який мотивувало тим, що власник
квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_1 відмовляється сплачувати витрати підприємства по утриманню будинку і
прибудинкової території.

Уточнивши вимоги, підприємство просило стягнути з
відповідачки заборгованість за період з липня 2006 по
листопад 2007 року в розмірі 723 грн. 68
коп.

У
лютому 2008 року ОСОБА_1 звернулася до суду
із зустрічним позовом, в якому зазначала, що повернувшись у вересні 2007
року з м.Харкова, виявила в належній їй квартирі пошкодження стелі і стін у спальні, великій
кімнаті та прихожій, які виникли внаслідок
протікання з даху дощової води через м'яку покрівлю.

У
зв'язку з таким пошкодженням її майна з вини відповідача їй завдані душевні страждання, що призвело
до погіршення стану здоров'я та вимушеного
придбання ліків.

Уточнивши вимоги, ОСОБА_1 просила суд стягнути на її
користь з КП «Житло-Експлуатація» кошти на ремонт квартири в розмірі 1056 грн. 70 коп., 942 грн. 80 коп. витрат на лікування і 2625
грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Рішенням
Роменського міськрайонного суду  Сумської
області від 26 червня 2008 року позовні вимоги КП
«Житло-Експлуатація» і зустрічний позов
ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто зі ОСОБА_1 на користь КП «Житло-Експлуатація» 351 грн. боргу за послуги на
утримання будинку і прибудинкової
території.

Стягнуто зі ОСОБА_1 на
користь держави 51 грн. судового збору і 30 грн. витрат за ІТЗ розгляду справи.

Стягнуто з КП «Житло-Експлуатація» на користь ОСОБА_1 1056 грн. 70 коп. у рахунок відшкодування
матеріальних збитків завданих залиттям
квартири.

Стягнуто з КП
«Житло-Експлуатація» на користь держави 51
грн. судового збору і 30 грн. витрат за ІТЗ розгляду справи.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення з КП «Житло- Експлуатація» витрат на лікування та
відшкодування моральної шкоди відмовлено.

В апеляційній скарзі КП «Житло-Експлуатація», посилаючись на неповноту з'ясування обставин, невідповідність висновків суду фактичним
обставинам, неправильне застосування судом норм
матеріального і процесуального
права, просить скасувати рішення місцевого суду в повному обсязі і
ухвалити нове рішення про задоволення позову підприємства в повному обсязі та про відмову
у задоволенні зустрічних позовних вимог.

Доводить,
що підприємство надавало послуги своєчасно, в повному обсязі та належної
якості, а вивіз побутових відходів з будинку не входить до його обов'язків.
Тривала відсутність ОСОБА_1 перешкодила своєчасному огляду квартири та
встановленню причин пошкоджень, а належні докази розміру збитків відсутні.

ОСОБА_1 в
апеляційній скарзі, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам
справи, неправильне застосування судом норм матеріального права і порушення
норм процесуального права, просить скасувати рішення місцевого суду в частині
відмови у задоволенні її позову про стягнення витрат на лікування і
відшкодування моральної шкоди та у частині стягнення з неї судових витрат і
ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення її вимог у повному обсязі,
звільнивши її як споживача, від судових витрат на користь держави.

Зазначає,
що суд безпідставно відмовив у стягненні вартості ліків, які придбані для
лікування наслідку стресу - судинного кризу, не врахував характер і глибину її
душевних страждань, а також безпідставно поклав на неї цивільно-правову
відповідальність, яка випливає лише з договору про надання житлово-комунальних
послуг, у той час як такий договір між сторонами не укладався з вини КП «Житло-Експлуатація».

На її думку,
судом надано невірну оцінку показам свідків щодо її тривалої відсутності у
квартирі, не враховано завищені тарифи підприємства з надання житлово-комунальних
послуг, і ту обставину, що власники квартир самостійно усунули тріщини в
покрівлі будинку.

Крім
того, ОСОБА_1 просила суд апеляційної інстанції зобов'язати КП «Житло-Експлуатація» укласти з нею
договір на раніше запропонованих нею умовах.

Заслухавши доводи і заперечення сторін, дослідивши матеріали і перевіривши
рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга КП «Житло-Експлуатація» задоволенню не підлягає, а
апеляційну скаргу ОСОБА_1 потрібно
задовольнити частково з таких підстав.

Встановивши на підставі належним чином зібраних і оцінених доказів, ті
обставини, що власник квартири АДРЕСА_1 -
ОСОБА_1 не оплачувала витрати по наданню послуг на утримання зазначеного будинку,
які КП «Житло-Експлуатація» надає
на підставі рішення Роменської міської ради за визначеними міськвиконкомом
тарифами та переліком, суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку
про необхідність стягнення з неї на користь підприємства заборгованості за
період з липня 2006 року по травень 2008 року включно.

При
цьому, визначаючи розмір відшкодування суд врахував, що частина з визначених
послуг надається нерегулярно і неналежної якості, а тому навівши відповідні
мотиви, на законних підставах зменшив розмір стягнення.

Послуги
надавались на законних підставах і споживач їх фактично отримувала, причому
підприємство пропонувало ОСОБА_1 укласти
договір на обслуговування відповідно до типового, що вказує на існування
договірних відносин між сторонами у спосіб передбачений  ст.11 ЦК України.

Тому, за
даних обставин, обсяг прав та обов'язків сторін визначається законодавством,
яке регулює взаємовідносини осіб, що надають послуги, зі споживачами цих послуг
і для відшкодування понесених витрат не має значення наявність чи відсутність
письмового договору.

Позовні
вимоги щодо обставин укладення такого договору, розміру тарифів і переліку
послуг сторонами не заявлялись і судом першої інстанції не вирішувались, а тому
суд апеляційної інстанції не вправі давати оцінку доводам апеляційних скарг у цій частині та вирішувати
вимоги ОСОБА_1 про спонукання до укладення договору.

У цій частині рішення
суду відповідає ст.ст.1, 13, 16, 20, 32 Закону України «Про
житлові-комунальні послуги» та «Правилам користування приміщеннями житлових
будинків», затвердженим Постановою КМУ
№45 від 24 січня 2006
року.

Спірні правовідносини у вказаній частині не відносяться
до захисту прав споживачів і відповідне законодавство при їх вирішенню
застосуванню не підлягає.

Тому, задовольняючи вищезазначені вимоги підприємства,
звільненого від сплати судового збору при зверненні до суду рішенням органу
місцевого самоврядування, суд відповідно до ст.ст.80, 81, 88 ЦПК України,
правильно стягнув судові витрати на користь держави зі ОСОБА_1

Судом також було
встановлено, що КП «Житло-Експлуатація»
не забезпечило належну експлуатацію та
утримання майна, яке перебуває на його балансі, а саме: несвоєчасно і
вибірково проводило поточні ремонти рубероїдної покрівлі будинку в якому мешкає ОСОБА_1, що призвело до протікання дощових вод у
приміщення належного їй житла, розташованого на п'ятому поверсі п'ятиповерхового будинку та
пошкодження стелі та стін в
коридорі, спальні і великій кімнаті.

Ці факти частково
визнавало і КП
«Житло-Експлуатація» у складеному акті обстеження квартири, вони
підтверджуються і показами свідків, не довіряти яким нема підстав.

За
таких обставин, суд правомірно стягнув на користь ОСОБА_1 вартість
відновлювального ремонту, враховуючи при визначенні розміру відшкодування
надані власником розрахунки, правильність яких сумнівів не викликає і які
відповідають кошторису, складеному спеціалізованою організацією, наданому суду
апеляційної інстанції. Не погоджуючись з ними та надаючи свої нарахування в
розмірі 40 грн., підприємство безпідставно виходило з необхідності проведення
ремонтних робіт лише на площі 5 кв.м, у той же час клопотання про призначення
відповідної експертизи не заявляло.

Причинного
зв'язку між залиттям квартири, виявленим у вересні 2007 року, та погіршенням її
стану здоров'я у 2008 році,  відповідач,
всупереч вимогам ст.ст.10, 11, 60  ЦПК
України, не довела, а тому у суду не було законних підстав для відшкодування
понесених нею витрат на лікування.

Таке рішення узгоджується з положеннями ст.20, 21 Закону України «Про житлові-комунальні
послуги», ст.22, 1166 ЦК України.

В той же час,
відмовляючи у відшкодуванні моральної шкоди, місцевий суд виходив з
недоведеності ОСОБА_1 факту немайнових втрат та зазначав, що спеціальний закон - Закон України «Про житлові-комунальні послуги»,
не передбачає можливості відшкодування моральної шкоди.

Однак такі
висновки суду не відповідають фактичним обставинам і ґрунтуються на
неправильному застосуванні норм матеріального права.

Пошкодження
поверхонь та покриття стелі і стін у належній
ОСОБА_1 квартирі, безумовно призвели до душевних переживань, порушили її
звичний спосіб життя та вимусили вживати заходів до відновлення житла і захисту
своїх прав, тобто завдали їй моральної шкоди.

Визначаючи
розмір відшкодування, колегія суддів враховує характер і тривалість цих втрат і
їх наслідки та інші обставини, що мають значення і виходячи з принципів
розумності, виваженості та справедливості вважає необхідним стягнути з КП «Житло-Експлуатація» на користь власника 500 грн.
моральної шкоди, відповідно до
ст.ст.23, 386, 1167 ЦК України.

У цій частині рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з
ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Відповідно до
ст.88 ЦПК України, з підприємства потрібно стягнути на користь іншої сторони на
часткове відшкодування витрат на ІТЗ розгляду справи в апеляційному суді 15
грн., а також на користь держави судовий збір у розмірі 8 грн. 50 коп.

На
підставі викладеного, керуючись ст.ст.303,
307 ч.1 п.2,  309 ч.1 п.3,4  ЦПК України, колегія суддів,-

в и р і ш и л а:

Апеляційну
скаргу Комунального підприємства «Житло-Експлуатація» відхилити.

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення
Роменського міськрайонного суду Сумської області від 26 червня 2008 року в
даній справі скасувати у частині вирішення зустрічних позовних вимог про
відшкодування моральної шкоди та ухвалити в цій частині нове рішення.

Стягнути з
Комунального підприємства «Житло-Експлуатація» на користь ОСОБА_1 500 грн. на
відшкодування моральної шкоди і 15 грн. на повернення сплачених витрат за
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Стягнути
з Комунального підприємства «Житло-Експлуатація» на користь держави 8 грн. 50
коп. судового збору.

В іншій
частині рішення суду першої інстанції залишити без зміни.

Рішення набрало законної сили з моменту проголошення
і з цього часу може бути оскаржене протягом
двох місяців у касаційному порядку безпосередньо до
Верховного Суду України.

Головуючий:

Судді: