У Х В А Л А

іменем України

15 квітня 2008 року                                                                                     м.
Ужгород

Колегія суддів
судової палати у цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області в
складі:

головуючого:
Кеміня М.П.

суддів: Панька
В.Ф., Куштана Б.П.

при секретарі:
Рогач І.І.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні справу за спільною апеляційною скаргою ОСОБА_1та
ОСОБА_2на рішення Хустського районного суду Закарпатської області від 12 грудня
2007 року по справі за позовом ОСОБА_3до ОСОБА_1про реальний розподіл частки у
садибі яка знаходиться у спільній частковій власності та позовом ОСОБА_2до
ОСОБА_3, ОСОБА_1про реальний виділ частки із земельних ділянок що є  спільною частковою власністю,

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1.
та ОСОБА_2подали апеляційну скаргу на рішення Хустського районного суду від 12
грудня 2007 року, яким позов ОСОБА_3. задоволено та реально розподілено
будинковолодіння в АДРЕСА_1, та виділено ОСОБА_3. який є співвласником 2/3
частини будинковолодіння - житловий будинок зазначений під літерою «А» в
генеральному плані експертного висновку, ворота з хвірткою та частину металевої
огорожі площею 21.1 м.кв. із сторони вул. Жовтневої, а ОСОБА_1., яка є
співвласником 1/3 частини домоволодіння виділено - житловий будинок під літерою
«Б»  та частину металевої огорожі площею
15.88 м..кв. із сторони вул. Жовтневої. Стягнуто з ОСОБА_3. в користь ОСОБА_1.
грошову компенсацію різниці вартості від ідеальних часток в сумі 12 979 гр.
Земельну ділянку що закріплена за будинком АДРЕСА_1розділена між ОСОБА_3. та
ОСОБА_1. відповідно до їх участі у спільній частковій власності та
запропонованому експертом варіанту. А земельна ділянка яка знаходиться в
урочищі «Пудсарич» Сокирницької сільської ради розділена між ОСОБА_3., ОСОБА_1.
та ОСОБА_2. по 1/3 кожному відповідно до варіанту поділу запропонованим
експертом.

В
апеляційній скарзі не оспорюючи фактичні дані, встановлені судом першої
інстанції висловлюється незгода щодо варіантів поділу будинковолодіння, за яким
позивачу виділено весь будинок а відповідачу ОСОБА_1. фактично не жиле приміщення
- літня кухня, чим порушено її право на житло. В частині розподілу земельної
ділянки, ОСОБА_2., не згідна з рішенням суду оскільки вважає що має право на
1/3 частини земельної ділянки закріпленої за будинковолодінням. Посилаючись на
вказані обставини, а також, те що судом не було задоволено їх клопотання щодо
проведення повторної експертизи, просили рішення суду скасувати, а справу
направити на новий судовий розгляд.

Заслухавши
суддю-доповідача, пояснення сторін, допитавши свідків та перевіривши законність
та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог та доводів
апеляційної скарги, колегія приходить до наступного.

Судом
першої інстанції встановлено, що відповідно до правовстановлюючих документів
ОСОБА_3. є власником 2/3 частини будинковолодіння АДРЕСА_1, а ОСОБА_1.
власником 1/3 вказаного будинковолодіння. Крім того земельна ділянка закріплена
за вказаним будиковолодінням в розмірі 0.13 га, та три земельні ділянки які
знаходиться в урочищі «Пудсарич» Сокирницької сільської ради Хустського району
загальною площею 0,27 га належить на праві спільної часткової власності
ОСОБА_3. в 1/3 частині; ОСОБА_1. в 1/3 частині та ОСОБА_2. в 1/3 частині, і
загальна площа такої становить 0.40 га.

Дані
обставини встановлені належними правовстановлюючим документами, та визнаються
сторонами по справі.

Сторони
по справі не дійшли добровільної згоди щодо виділу частки із майна, що є у
спільній частковій власності та стверджують, що не можуть спільно користуватися
вказаним майном.

Судом по
справі призначена будівельно-технічна експертиза, за висновком якої експертом
запропонований один варіант поділу будинковолодіння, та один варіант поділу
земельних ділянок між сторонами, з яким погодився і суд, вирішуючи спір по
суті.

ОСОБА_1.
фактично оспорює варіант поділу будинковолодіння, вказуючи на те, що будівля,
яка значиться в плані під літерою «Б» та згідно технічного паспорту
домоволодіння зареєстрована як господарсько-побутова будівля - «Літня кухня», судом та
експертом безпідставно визнана
житловим будинком, в силу чого вважає, що фактичним розподілом вона
позбавлена житла. Про те, такі доводи апелянта не заслуговують на увагу
виходячи з наступного.

За
змістом ст. 379 ЦК України, житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира,
інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них. Судом
першої інстанції з врахуванням висновку експерта, та фактичних обставин справи
встановлено, що зазначена будівля під літерою «Б» є окремою капітальною
будівлею, і по своїм параметрам, конструктивному рішенню, та інженерному
обладнанню відноситься до однокімнатного житлового будинку. В силу цього суд
прийшов до вірного висновку, із чим погоджується колегія суддів, що зазначена
будівля:  по-перше, призначена для
постійного проживання,  по-друге, така по
усім будівельним, архітектурним, санітарним, пожежним нормам є придатна для
проживання, по-третє  ОСОБА_1. і ще до
виникнення спору тривалий час та постійно проживала в зазначеному приміщенню
разом з покійним чоловіком, що ствердили допитані в судовому засіданні апеляційної
інстанції свідки та фактично не заперечує і сама ОСОБА_1. З врахуванням
зазначеного суд обґрунтовано визнав, що дане приміщення  відноситься до житлового та не є допоміжним,
оскільки, конструктивно  не призначене
для забезпечення експлуатації будинку та побутового обслуговування мешканців
будинку, хоча і входить до складу садиби в розумінні ст.381 ЦК України, та є
єдиним майновим комплексом разом із будинком зазначеним під літерою «А», іншими
господарсько-побутовими будівлями та земельною ділянкою.

ОСОБА_2.
не згідна з рішенням суду в частині розподілу земельних ділянок та стверджує,
що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом вона стала
власником 1/3 частини земельної ділянки, яка складається із земельних ділянок
площею 0.40 га, що розташовані на територіїАДРЕСА_1,  та в урочищі «Пудсарич», а тому рішення суду,
яким їй виділена тільки земельна ділянка в урочищі «Пудсарич» вважає
незаконним, в силу чого просила провести такий варіант поділу земельних
ділянок, відповідно до якого їй виділити і 1/3 земельної ділянки № 1, що
рахується за садибою АДРЕСА_1. Вказані доводи, також не спростовують рішення
суду першої інстанції щодо варіанту поділу земельних ділянок, оскільки, судом
при розподілі земельної ділянки № 1 домоволодіння АДРЕСА_1, загальна площа якої
становить 0.13 га взято до увагу ту обставину, що саме домоволодіння
розподіляється між двома співвласниками, а саме ОСОБА_3. 2/3 частини та
ОСОБА_1. 1/3 частина, в силу чого розподілив вказану земельну ділянку між
даними співвласниками відповідно до часток власників домоволодіння.

При
цьому при поділі земельної ділянки в урочищі «Пудсарич» ОСОБА_2., яка не є
співвласником спірного домоволодіння, виділено земельну ділянку площею 0.1333
га, що складає 1/3 від загальної площі всіх земельних ділянок, що підлягали
розподілу.

Не
заслуговують на увагу і доводи апеляційної скарги, щодо порушення судом першої
інстанції процесуальних норм при відмові відповідачу та третій особі із
самостійними вимогами щодо призначення повторної експертизи. Відповідно до
вимог ч.2 ст. 150 ЦПК України, якщо висновок експерта буде визнано
необґрунтованим або таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає
сумнів в його правильності, судом може бути призначена повторна експертиза.
Жодна із зазначених підстав призначення повторної експертизи зазначеними
особами в суді першої інстанції не була наведена та належними чином
обґрунтована, в силу чого судом першої інстанції обґрунтована відхилено
зазначене клопотання.

Беручи
до уваги вищевикладене колегія суддів приходить до висновку, що судом першої
інстанції при обранні саме такого варіанту поділу домоволодіння і земельних
ділянок враховано, як фактичні відносини, що склалися між співвласниками, так і
інтереси кожного із них, та виходячи із сукупності всіх обставин справи, обрано
такий варіант поділу, за яким його реальне використання, призводить до
мінімальних незручностей кожного із власників при використанні володінні та
розпорядженню своєю часткою у майні. Крім того застосований розподіл проведено
із дотриманням ідеальних часток кожного із співвласників у спільному майні.

На підставі викладеного та керуючись статтями
303, 308,  313, 314, 315 ЦПК України,
колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1та ОСОБА_2- відхилити.

Рішення
Хустського районного суду Закарпатської області від 12 грудня 2007 року по
справі за позовом ОСОБА_3до ОСОБА_1про реальний розподіл частки у садибі яка
знаходиться у спільній частковій власності та позовом ОСОБА_2до ОСОБА_3,
ОСОБА_1про реальний виділ частки із земельних ділянок що є  спільною частковою власністю, - залишити без
змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржене до
Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання нею законної сили
шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий :

Судді :