РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2008 року Вишгородський
районний суд Київської області в складі

головуючого - судді

Чіркова Г.Є.,

при секретарі

Мухоїд Г.В.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Вишгороді цивільну справу за позовом ЖБК
„Промінь” до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за комунальні послуги та
обслуговування будинку,

встановив:

представник позивача 30 травня 2007
року звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на порушення відповідачкою
зобов'язань по оплаті коштів за надані житлово-комунальні послуги зі
стаціонарного опалення, холодного і гарячого водопостачання, електрифікації,
обслуговування будинку, які просить з неї стягнути за період з 1 квітня 2003
року по 30 квітня 2007 року в розмірі 2 547 грн. 89 коп.

У судовому засіданні представники
позивача просили про задоволення позову з викладених у ньому підстав й
неодноразово змінювали позовні вимоги та остаточно просили стягнути з
відповідачки заборгованість, що виникла за період з 1 січня 2006 року по 1
листопада 2008 року в розмірі 2 516 грн. 26 коп.

Відповідачка та її представник проти
позову заперечили, оскільки нею повністю оплачено комунальні послуги, що
позивачем не враховано, в той час як правомірність та обґрунтованість розрахунків
заборгованості, а також застосованих при цьому тарифів у судовому засіданні не
доведено.

Заслухавши
сторони і дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного.

Як убачається з матеріалів справи,
відповідачка є власником кв. АДРЕСА_1 та членом кооперативу ЖБК „Промінь”, а
також споживачем комунальних послуг згідно ст. 67 ЖК України та ст. 20 Закону
України „Про житлово-комунальні послуги” (далі Закону № 1875-ІV).

Договір на надання
житлово-комунальних послуг відповідачка ні з ким не укладала.

Зазначений
багатоквартирний будинок знаходиться на балансі позивача, який згідно статуту
та вимог ст. 24 Закону № 1875-ІV здійснює утримання, експлуатацію і ремонт майна та
прибудинкової території.

Згідно
п. 6 ч. 1 ст. 24 Закону № 1875-ІV позивач вправі звертатися до суду з вимогами про
звернення стягнення на майно осіб, які відмовляються оплачувати рахунки за
споживання житлово-комунальних послуг.

В судовому засіданні відповідачка
ствердила, що постійно сплачувала комунальні послуги, а тому надала суду
квитанції про внесення нею оплати за весь спірний період.

Відповідачка застерегла, що
внаслідок недосконалості розрахунків і фіксації здійснення платежів на ЖБК
„Промінь”, відсутності прозорості й доступності до структури платежів, які
нараховував позивач, вона здійснювала оплату за встановленими в передбаченому
законом порядку тарифами безпосередньо до банківської установи на відповідні
рахунки.

Разом з тим представники позивача на
пропозицію суду дані про укладені ЖБК „Промінь” договори на надання комунальних
послуг з відповідними організаціями виробників і виконавців, на яких
ґрунтуються спірні правовідносини, не представили.

Наполягали на розгляді справи на
підставі наявних доказів, що також вважала можливим і відповідачка.

Таким чином суд не зміг установити
коло осіб, що надають комунальні послуги, а через те й вирішити питання щодо їх
залучення до розгляду справи.

При вирішенні цієї справи суд
зазначає, що оплата житлово-комунальних послуг згідно ст. 1, п. 5 ч. 1 ст. 30
Закону № 1875-ІV повинна відповідати їх наявності, кількості та якості, відповідно до
нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, а також сукупності нормованих
характеристик житлово-комунальної послуги, що визначає її здатність
задовольняти встановлені або передбачувані потреби споживача згідно із
законодавством.

При цьому згідно статей 16 і 20
Закону № 1875-ІV порядок надання житлово-комунальних послуг, їх якісні та кількісні
показники мають відповідати умовам договору та вимогам законодавства, а
споживач вправі одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні
послуги згідно із законодавством та умовами договору, а також інформацію про
перелік житлово-комунальних послуг, їх вартість, загальну вартість місячного
платежу, структуру ціни/тарифу, норми споживання, порядок надання, їх споживачі
властивості тощо.

До
вважливих принципів державного регулювання цін/тарифів на житлово-комунальні
послуги згідно ст. 30 Закону № 1875-ІV відносяться відповідність рівня цін/тарифів розміру
економічно обґрунтованих витрат на їх виробництво, відкритість, доступність та
прозорість структури цін/тарифів для споживачів та суспільства, їх нормативне
регулювання затверджене у встановленому законом порядку.

При
цьому як вбачається з вимог ст. 32 Закону № 1875-ІV плата за житлово-комунальні послуги нараховується
щомісячно відповідно до умов договору. Її розмір розраховується виходячи з
розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами,
затвердженим в установленому порядку.

Розмір
плати за утримання будинків і споруд та прибудинкових територій встановлюється
залежно від капітальності, рівня облаштування та благоустрою.

Встановлено
також і те, що в платіжному документі мають бути передбачені графи для
зазначення поточних та попередніх показань засобів обліку споживання
комунальних послуг, різниці цих показань або затверджених норм, ціни/тарифу на
даний вид комунальних послуг і суми, яка належить до сплати за кожну окремо
надану послугу.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України,
кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на
підставу своїх вимог і заперечень. При цьому слід виходити з того, що згідно з
ч. 2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути
підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими
засобами.

Так, дослідивши наявні в матеріалах
справи розрахунки та інші бухгалтерські документи надані позивачем, суд
зазначає, що їхній зміст згаданим вище вимогам закону не відповідає.

З
них не можна дійти висновку про правомірність та обґрунтованість застосованих
тарифів й розмірів оплати, відповідно до кожної з комунальних послуг, що
надавалися відповідачці.

У той же час суд ураховує і те, що
уточнивши позов, сторона позивача висунула вимогу про стягнення заборгованості,
яка виникла з 1 січня 2006 року по 1 листопада 2008 року, тобто в межах строку
позовної давності.

Між тим поданий до уточненого позову
розрахунок охоплює заборгованість відповідачки починаючи з 2003 року. При цьому
розрахунок і ціна позову (2 516 грн. 26 коп. за 2 роки 11 місяців) залишилися
майже незмінними порівняно до первинних позовних вимог (2 547 грн. 89 коп. за 4
роки), хоча відповідачка щомісячно сплачувала певні суми за спожиті комунальні
послуги, які позивачем у повній мірі не враховано.

Так згідно наданих відповідачкою
квитанцій за 2007 рік нею сплачено комунальні послуги на загальну суму 994 грн.
06 коп., коли в розрахунках позивача дану суму не враховано.

Не враховано позивачем і розмір
сплачених відповідачкою коштів за 2006 та 2008 роки.

Дані про врахування позивачем
наданої відповідачці субсидії для відшкодування витрат на оплату
житлово-комунальних послуг з листопада 2007 року по квітень 2008 року в розмірі
197 грн. 93 коп. у згаданих розрахунках також відсутні.

Разом з тим з наданих відповідачкою
довідок ВМКП „Водоканал” та ВРКП „Вишгородтепломережа” вбачаються дані про
відсутність станом на 1 червня 2008 року заборгованості з боку ЖБК „Промінь” за
надані послуги теплопостачання і водовідведення.

Крім того суд звертає увагу й на те,
що згідно акту державної інспекції з контролю за цінами в Київській області №
292 від 3 червня 2008 року складеного в зв'язку з перевіркою діяльності ЖБК
„Промінь” за період з 1 квітня 2003 року по 1 травня 2008 року, в даному
кооперативі систему регістрів обліку, порядок і спосіб реєстрації та
узагальнення інформації в них не визначено, систему і форму управлінського
обліку, звітності і контролю господарських операцій не розроблено, ведення
бухгалтерського обліку і складання звітності не забезпечено, що є порушенням
вимог п.п. 1, 2, 4, 5 ст. 8 Закон України „Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні” та п.п. 28.2 і 28.7 Статуту ЖБК „Промінь”.

Інформація,
що міститься в первинних бухгалтерських документах кооперативу на рахунках
бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку не
систематизувалася, що є недотриманням вимог п. 3 ст. 9 Закон України „Про
бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні”.

Важливим
є і те, що лише частина коштів зібраних у членів кооперативу зберігалася в
спеціальній установі банку, коли решта сума готівки зберігалася у бухгалтера.

Таким чином подані на обґрунтування
позову розрахунки вимогам статей 13, 14, 30 і 32 Закону № 1875-ІV, а також
згаданим вимогам Закон України „Про бухгалтерський облік та фінансову звітність
в Україні”, як і іншим матеріалам справи не відповідають, а тому суд їх до
уваги не приймає.

Нараховані позивачем платежі
інформації щодо структури, ціни/тарифів, показань засобів обліку, норм
споживання кожної з наданих комунальних послуг не містять.

З огляду на зазначене суд констатує,
що встановлений ЖБК „Промінь” порядок оплати комунальних послуг її членом
ОСОБА_1 принципам відкритості, доступності та прозорості для споживачів та
суспільства не відповідає.

З цих підстав суд не вправі дійти
висновку про обґрунтованість позову та наявність заборгованості у відповідачки
перед позивачем, що в судовому засіданні не доведено.

.           Таким чином порушень прав позивача,
які б підлягали захистові, судом не виявлено, а тому в задоволенні позову слід
відмовити.

На підставі викладеного і керуючись
статтями 209-215 ЦПК України,

вирішив:

в задоволенні позову відмовити.

Рішення набирає законної сили
протягом 10 днів з дня його проголошення і може бути оскаржено в апеляційному
порядку шляхом подання в зазначений строк заяви про його оскарження та протягом
20 днів після цього апеляційної скарги або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя