Справа № 2-170
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М  У К Р
А Ї Н И

07 квітня 2008 року
м.
Івано-Франківськ

Тисменицький
районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючої - судді             Хоминець М.М.

секретарів                                      Гундич
Г.В., Кожуховської О.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Державної екологічної
інспекції в Івано-Франківській області до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди,
заподіяної внаслідок недотримання порядку видалення дерев, та за зустрічним
позовом ОСОБА_1 до Державної екологічної інспекції в Івано-Франківській області
про відшкодування моральної шкоди внаслідок порушеного права, -

в с т а
н о в и в:

Позивач
за первісним позовом 29.01.2008 р. звернувся в суд з позовом до відповідачки
про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок недотримання порядку видалення
дерев. Відповідачка за первісним позовом 12.02.2008 р. пред'явила
зустрічний позов до позивача за первісним позовом про відшкодування моральної
шкоди внаслідок порушеного права. Ухвалою суду від 20.02.2008 р. зустрічний
позов об'єднано в одне провадження із первісним.

Свої
позовні вимоги позивач за первісним позовом обґрунтовував тим, що відповідачка
без відповідного дозволу зрізала 15 верб під парканом належного їй будинку
АДРЕСА_1, що підтверджується актом перевірки дотримання вимог законодавства про
охорону навколишнього природного середовища від 06.08.2007 р., складеного
спеціалістами позивача. Рішенням виконкому Загвіздянської сільської ради від
08.11.2007 р. затверджено акт комісії з питань дотримання земельного
законодавства та охорони навколишнього природного середовища від 07.11.2007 р.,
відповідно до якого територія, на якій росли зрізані верби по АДРЕСА_1, згідно
отриманого відповідачкою ОСОБА_1 державного акту на право власності на земельну
ділянку не входить в межі приватизованої нею земельної ділянки. Своїми діями
відповідачка порушила вимоги п.а ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону
навколишнього природного середовища» та п.3 затвердженого Постановою КМУ № 1045
від 01.08.2006 р. Порядку видалення дерев, кущів, газонів і квітників у
населених пунктах. Внаслідок самовільного видалення дерев відповідачка
спричинила державі збитків на суму 4950 грн. Просив стягнути з відповідачки вказану
суму, яку перерахувати у фонд охорони навколишнього природного середовища
Загвіздянської сільської ради.

Свої
зустрічні позовні вимоги відповідачка за первісним позовом обґрунтовувала тим,
що 06.08.2007 р. спеціалістами позивача на підставі анонімного дзвінка було
складено на неї протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ст.153
КУпАП та винесена постанова по справі про адмінправопорушення, згідно якої її
оштрафовано на 51 грн. Згодом виявилось, що вона ще повинна відшкодувати
спричинену державі шкоду в сумі 4950 грн. Ніякої шкоди вона не спричиняла, лише
обрізала 15 верб, які являлись опорами встановленої ще у 70-их роках її
покійним батьком тимчасової огорожі. Протягом всього часу батько утримував ці
стовпці верб у належному стані, не допускаючи їх проростання. Але з 1995 р.
після смерті батька цим ніхто не займався, і тому ці вербові стовпці
повиростали і почали заважати не тільки їй, а й сусідам. Ця територія, де
знаходиться огорожа з верб, входила у межі батькової, а потім її земельної ділянки,
що підтверджується даними будівельного паспорту, виданого її батькові ОСОБА_2 у
1981 р. Оскільки ця територія виходила на проїжджу частину дороги, то при
виготовленні державного акту вона не включила її у межі своєї приватизованої
земельної ділянки. Вважає, що незаконними діями спеціалістів обласної
екологічної інспекції їй завдано великої моральної шкоди, що полягає у
приниженні честі і гідності її та її матері перед сусідами, перебуванні
тривалий період часу у стані морального пригнічення і дискомфорту, погіршенні
її стану здоров'я та погіршенні стану здоров'я її перестарілої хворої матері
ОСОБА_3 Спричинену моральну шкоду оцінює в 15000 грн. Просила визнати дії
відповідача такими, що порушують її цивільні права, та стягнути з нього
моральну шкоду і судові витрати.

Представники
позивача за первісним позовом свій позов підтримали і просили його
задовольнити, зустрічні позовні вимоги ОСОБА_1 не визнали і пояснили, що
територія, на якій росли зрізані верби по АДРЕСА_1, згідно отриманого
відповідачкою державного акту не входить в межі приватизованої нею земельної
ділянки, тому видалення відповідачкою 15 верб без відповідного дозволу
виконкому сільської ради є порушенням законодавства щодо охорони навколишнього
природного середовища, відповідно дії працівників екологічної інспекції
являються законними; стосовно вимоги про стягнення моральної шкоди, то вона є
безпідставною та недоведеною. Просили відмовити у задоволенні зустрічного
позову.

Відповідачка
за первісним позовом цей позов не визнала і пояснила, що ніякого порушення
вимог законодавства щодо охорони навколишнього природного середовища вона не
допустила, ніякої шкоди державі не завдала, обрізавши 15 верб, які являлись
опорами давно встановленої її покійним батьком огорожі, вона лише почистила їх
від гілля, залишивши десь півтораметрові стовпці. Просила у первісному позові
відмовити. Зустрічні позовні вимоги підтримала і просила їх задовольнити.

Вислухавши
пояснення сторін, показання свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить
до висновку, що первісний та зустрічний позови не підлягають до задоволення,
виходячи з наступних підстав.

Встановлено,
що 06.08.2007 р. головним спеціалістом - державним інспектором державної
екологічної інспекції в Івано-Франківській області Білічак Г.Г. складено акт
перевірки дотримання вимог законодавства про охорону навколишнього природного
середовища, відповідно до якого відповідачка ОСОБА_1 на території
Загвіздянської сільської ради Тисменицького району під парканом будинку
АДРЕСА_1 зрізала 15 верб (а.с.4-5). На підставі складеного протоколу про
адміністративне правопорушення спеціалістом позивача за первісним позовом
винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення від 06.08.2007
р., згідно якої відповідачка визнана винною у вчиненні правопорушення, передбаченого
ст.153 КУпАП, на неї накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у
розмірі 51 грн. (а.с.12-13). На підставі акту перевірки дотримання вимог
законодавства про охорону навколишнього природного середовища проведено
розрахунок збитків, нанесених самовільною рубкою верб, сума заподіяної шкоди
складає 4950 грн. (а.с.6).

Встановлено,
що вказані верби являлись опорами огорожі, зробленої ще у 70-их роках минулого
століття покійним батьком відповідачки за первісним позовом. Ті обставини, що
батько відповідачки свого часу встановив огорожу з вербових кілків, між якими
було натягнуто дріт, обгородивши таким чином свою присадибну земельну ділянку,
що ця огорожа була встановлена на рівні сусідських парканів, підтвердили в
судовому засіданні свідки ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_3 До приватизації
відповідачкою присадибної земельної ділянки територія, де знаходилася огорожа з
верб, входила у межі її присадибної земельної ділянки згідно даних будівельного
паспорту, виданого її батькові ОСОБА_2 у 1981 р. (а.с.9); вказану обставину
підтвердив свідок ОСОБА_7, який є землевпорядником на території сільської ради.
06.08.2007 р. відповідачка обрізала верби, почистивши їх від гілля, при цьому
залишила півтораметрові стовпці, а кілька засохлих - зрубала.

З
огляду на ці встановлені обставини суд вважає, що вказані верби не можна
віднести до категорії зелених насаджень, які є елементами благоустрою
населеного пункту відповідно до вимог ст. 21 Закону України «Про благоустрій
населених пунктів», знищення або пошкодження яких тягне за собою
адміністративну відповідальність згідно ст.153 КУпАП. За таких обставин суд не
розцінює дії відповідачки як такі, що суперечать вимогам, передбаченим Порядком
видалення дерев, кущів, газонів і квітників у населених пунктах, що затверджений
Постановою КМУ № 1045 від 01.08.2006 р. Тому первісна позовна вимога про
відшкодування державі збитків, спричинених внаслідок самовільного видалення
дерев, є недоведеною і до задоволення не підлягає.

Стосовно
зустрічних позовних вимог суд також приходить до висновку про їх недоведеність.
З урахуванням того, що територія, де знаходилася огорожа з верб, не ввійшла у
межі приватизованої ОСОБА_1 у 2007 р. присадибної земельної ділянки (а.с.19),
не слід розцінювати дії відповідача за зустрічним позовом як такі, що порушують
права ОСОБА_1 Так само недоведеною є позовна вимога про відшкодування моральної
шкоди.

На
підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 21, 28 Закону України «Про
благоустрій населених пунктів», ст.ст. 23, 1167 ЦК України, Порядку видалення
дерев, кущів, газонів і квітників у населених пунктах, затвердженого Постановою
КМУ № 1045 від 01.08.2006 р., керуючись ст.ст. 213-215 ЦПК України, суд -

в и р і
ш и в :

Відмовити
у позові Державної екологічної інспекції в Івано-Франківській області до
ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок недотримання порядку
видалення дерев.

Відмовити
у позові ОСОБА_1 до Державної екологічної інспекції в Івано-Франківській
області про відшкодування моральної шкоди внаслідок порушеного права.

Рішення суду набирає
законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження,
якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. У разі подання заяви про
апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана в строк, рішення
набирає законної сили після закінчення цього строку.

Заяву про апеляційне
оскарження рішення суду до Апеляційного суду Івано-Франківської області може
бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга
на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження. Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга
подаються через Тисменицький районний суд.

Головуюча                                                                                                                         М.М.Хоминець

Копія
вірна:

Суддя                                                                                                                                М.М.Хоминець