Справа №
РІШЕННЯ

Іменем України

17 січня 2008
року                                    Луцький
міськрайонний суд Волинської області

в складі:
головуючого судді                     Івасюти
Л.В.,

при секретарі                                            Поліщук
Л.І.,

з участю
позивача                                    ОСОБА_1

відповідача                                                ОСОБА_2

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1
до ОСОБА_2про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

10.09.2007 року
позивач звернулася з позовом до відповідача про стягнення аліментів на
утримання їх неповнолітньої дитини, сина ОСОБА_3 Свій позов мотивує тим, що
перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 04.10.1998 року. Від шлюбу у
них народився син ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1народження. Дитина перебуває лише на її
утриманні. Позивачу одній утримувати дитину важко. Відповідач відмовляється від
надання матеріальної допомоги сину та не бере участі у вихованні дитини.

Позивач просить
суд стягнути з відповідача в її користь аліменти на утримання дитини в розмірі
600 грн. щомісячно до досягнення сином повноліття.

В судовому
засіданні позивач зменшила позовні вимоги, просила стягувати з відповідача в її
користь аліменти на утримання дитини в розмірі 300 грн. щомісячно до досягнення
сином повноліття.

Відповідач в
судовому засіданні позов визнав. Суду пояснив, що згідний сплачувати аліменти в
розмірі 300 грн. щомісячно до досягнення сином повноліття.

Заслухавши
пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що
позов підлягає до задоволення.

Судом
встановлено, щоІНФОРМАЦІЯ_1народився ОСОБА_3, батьками якого є ОСОБА_2
таОСОБА_3 (а.с. 6). 04.10.1998 року між ОСОБА_2 таОСОБА_3 було зареєстровано
шлюб, про що зроблено актовий запис НОМЕР_1 в книзі реєстрації актів про
одруження, що вбачається з копії свідоцтва про шлюб (а.с.7).

Відповідно до
ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст. 181 Сімейного кодексу України
аліменти присуджується у частці від доходу матері, батька і (або) у твердій
грошовій сумі.

Враховуючи стан
здоров'я, матеріальне становище дитини та відповідача, відсутність у останнього
інших утриманців у відповідності до ст. 182 СК України суд приходить до
висновку, що з останнього слід стягувати в користь позивача аліменти на
утримання неповнолітньої дитини в розмірі 300 грн. щомісячно.

З відповідача
слід стягнути в дохід держави 51 грн. - судового збору (державного мита) та 30
грн. - витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового розгляду справи.

Керуючись ст.ст.
8, 10, 11, 58, 60, 88, 213, 214, 215 ЦПК України, ст.ст.180, 181, 182, 183, 191
ч. 1 СК України суд, -

ВИРІШИВ:

Позов
задовольнити.

Стягувати з
ОСОБА_1ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, в користь ОСОБА_1 аліменти на утримання
неповнолітнього сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2народження в розмірі 300 (триста)
гривень щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, починаючи з 10.09.2007 року і до досягнення дитиною
повноліття.

Стягнути з
ОСОБА_2в дохід держави 51 (п'ятдесят одну) грн. державного мита (судового
збору) та 30 (тридцять) грн. - витрат на інформаційно-технічне забезпечення
судового розгляду справи.

Рішення суду
набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було
подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у
строк, встановлений статтею 294 ЦПК України, рішення суду набирає законної сили
після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо
його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним
судом.

Рішення може
бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Волинської області
через Луцький міськрайонний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня
проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної
інстанції або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.