Справа
№ 22-Ц-4001/2007
в 1 інстанції Проць Т.В.
в 2 інстанції Сліпченко О.І.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня
2008 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду
Київської області у складі:

головуючого
Сліпченка О.І.,  суддів Тракало
В.В.,  Воробйової Н.С. ,  при секретарі Гащицькому К.О.,

розглянула
у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на рішення Обухівського районного суду Київської області від 29
жовтня 2007 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Семенівської сільської ради
Обухівського району Київської області про поновлення строку звернення до
суду,  визнання незаконним розпорядження
про звільнення з роботи,  поновлення на
роботі,  стягнення заробітної плати за
час вимушеного прогулу та моральної шкоди,
-

Заслухавши
доповідь судді апеляційного суду,
перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги,  колегія суддів

встановила:

В червні
2007 року ОСОБА_1 звернулась до суду з вказаним позовом,  який обґрунтовувала тим,  що з 1 листопада 2003 року працювала
директором Семенівського будинку культури та була матеріально-відповідальною
особою.

27
грудня 2005 року в присутності громадян та працівника міліції їй було вручено
розпорядження Семенівської сільської ради від 05.12.2005 року № 31,  щодо її звільнення з займаної посади по
п.4  ст.
40 КЗпП України,  яке не було
оформлене в передбаченому законом порядку

Вважає,  що постільки звільнення було проведено без
погодження з профспілковим комітетом,  а
вона є ч.1еном профспілки та сплачує внески,
звільнена за прогули,  яких не
мала за весь час роботи,  звільнення її з
посади проведено особою,  яка не мала
повноважень сільського голови,  просила
поновити їй строк звернення до суду,
визнати незаконним розпорядження про звільнення з роботи,  поновити її на роботі та стягнути заробітну
плату за час вимушеного прогулу,  яку б
вона отримала працюючи на займаній посаді та моральну шкоду в розмірі 15 тисяч
гривень.

Рішенням
Обухівського районного суду від 29 жовтня 2007 року позовні вимоги задоволено
частково. Поновлено ОСОБА_1 строк звернення до суду з даним позовом,  в іншій частині позовних вимог відмовлено.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати як таке,  що постановлене з неналежним застосуванням
норм матеріального та процесуального права,
неповним встановленням обставин,
що мають значення для правильного вирішення спор та ухвалити нове
рішення,  яким заявлений позов
задовольнити.

Апеляційна
скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Відмовляючи
в задоволенні позову,  суд першої
інстанції виходив з того,  що порушень
законодавства при звільненні позивачки допущено не було.

Однак
повністю погодитись з такими висновками неможливо,  оскільки вони не відповідають фактичним
обставинам справи,  не ґрунтуються на
поданих сторонами доказах,  норми
матеріального права при вирішенні спору судом порушені.

Позивач
вказує,  що вона була ч.1еном
профспілкового комітету на момент проведення звільнення.

Подані
представником відповідача в судовому засіданні документи вказують на те,  що позивачка була ч.1еном профспілкового
комітету,  та на те,  що на даний час профспілкова організація у
відповідача відсутня,  - підтверджують
доводи ОСОБА_1 в цій частині.

Виходячи
з викладеного та з врахуванням положень ч.3
ст.  252 КЗпП України,   ст.
41 Закону України «Про професійні спілки,  їх права та гарантії діяльності» звільнення
позивачки за ініціативою адміністрації могло бути проведене лише при умові
отримання попередньої згоди виборного органу,
ч.1еном якого вона була.

Виходячи
з викладеного,  звільнення ОСОБА_1 за
ініціативою адміністрації проведене з порушенням встановленого порядку,  а тому воно не може бути визнане законним.

За таких
обставин колегія суддів змінює рішення суду першої інстанції і ухвалює нове про
задоволення вимог в частині поновлення ОСОБА_1 на роботі на займаній посаді з
часу звільнення та визнання незаконним розпорядження про звільнення з роботи.

У
зв'язку з поновленням позивача на роботі на підставі ч. 2  ст.
225 КЗпП України на користь позивача підлягає стягненню середній
заробіток за час вимушеного прогулу.

При
проведенні розрахунків в цій частині колегія суддів виходить з того,  що середньомісячна заробітна плата згідно
матеріалів справи (а.с.  91) ОСОБА_1
складає 315 грн. 87 коп.

Всього
кількість місяців вимушеного прогулу позивача складає: у 2005 році - 1
місяць,  у 2006 році - 24,  у 2007 році - 24.

Розмір
заробітної плати за час вимушеного прогулу становить 7896 грн. 75 коп.

Колегія
суддів вважає,  що проведенням звільнення
позивачу не заподіяно моральну шкоду,
оскільки остання не надала суду відповідних,  доказів.

Таким
чином Апеляційна скарга ОСОБА_1  підлягає
частковому задоволенню,  а рішення суду
підлягає зміні з ухваленням рішення,  яким
позов слід задовольнити частково.

Керуючись  ст.
ст.  303,  307,
309,  316 ЦПК України,  колегія суддів,  -

Вирішила

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення
Обухівського районного суду Київської області від 29 жовтня 2007 року змінити.

Позов
ОСОБА_1  задовольнити частково.

Поновити
ОСОБА_1 на посаді директора Семенівського будинку культури з 06.12.2005 року та
визнати незаконним розпорядження Семенівської сільської ради від 05.12.2005
року № 31 в цій частині.

Стягнути
з Семенівської сільської ради Обухівського району Київської області на користь
ОСОБА_1 7896 грн. 75 коп.

В задоволенні
позову в частині стягнення моральної шкоди відмовити.

Стягнути
з Семенівської сільської ради Обухівського району Київської області на користь
держави 78 грн. 96 коп. мита та 30 грн. витрат на інформаційно-технічне
забезпечення

В іншій частині
рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Рішення
набирає законної сили з моменту його проголошення,  але може бути оскаржене в касаційному порядку
до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання ним законної
сили шляхом подання до цього суду касаційної скарги.