Р і ш е н н я       Справа № 2- 953 /08р.

І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

(вступна та резолютивна частини)

25 листопада 2008
року
Лубенський міськрайонний суд

Полтавської області

у складі головуючого - судді Матвієнка
В.М.

при секретарі - Павличенко О.А.

представника ОСОБА_1. - ОСОБА_2

представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4

розглянувши у  судовому засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання  права
власності на 8/25 частини домоволодіння, визнання  особи такою, що втратила право користування
житловим приміщенням та ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання права власності на
частину спільного сумісного майна    суд,

В С Т А Н О В И В:

Враховуючи складність справи
у викладенні повного рішення суду, пов'язаного з  проведенням дослідження письмових матеріалів,
документів суд  вважає за необхідне
проголосити вступну та резолютивну частини .

Керуючись ст. ст.10, 11, 88, 209, 212- 215 ЦПК України
суд,

В И Р І Ш И В:

В
задоволенні позовних  вимог ОСОБА_1 до
ОСОБА_3  про визнання  права власності на 8/25 частини домоволодіння,
визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням
відмовити.

Позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про
визнання права власності на частину спільного сумісного майна  задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3 право власності  на 4/25 частини житлового будинку 'А-1' ,
вбиральні 'Б', вбиральні 'В', огорожі №1.

Визнати за ОСОБА_1  право власності  на 4/25 частини житлового будинку 'А-1' ,
вбиральні 'Б', вбиральні 'В', огорожі №1.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 80
грн.81 коп. судового збору, 30 грн. за інформаційно - технічне забезпечення
розгляду справи,

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Полтавської області протягом двадцяти днів з дня подачі заяви
про апеляційне оскарження, яка подається протягом десяти днів з дня оголошення
рішення суду.

Суддя
Лубенського міськрайонного суду:
В.М.Матвієнко

Р і ш е н н я               Справа № 2- 953 /08р.

І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

25 листопада 2008
року
Лубенський міськрайонний суд

Полтавської
області

у складі головуючого - судді Матвієнка
В.М.

при секретарі - Павличенко О.А.

представника ОСОБА_1. - ОСОБА_2

представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4

розглянувши у  судовому засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання  права
власності на 8/25 частини домоволодіння, визнання  особи такою, що втратила право користування
житловим приміщенням та ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання права власності на
частину спільного сумісного майна    суд,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1.
звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання  права власності на 8/25 частини
домоволодіння, визнання  особи такою, що
втратила право користування житловим приміщенням .

В позові вказав,
що у лютому 1998р. він зареєстрував шлюб з ОСОБА_2, до цього часу він проживав
з іншою сім'єю в АДРЕСА_1 .

Після реєстрації
шлюбу він з дружиною ОСОБА_2 переїхали проживати до

АДРЕСА_2 .

17.08.1998 р.
ОСОБА_1. за власні кошти , які отримав
від попередньої дружини за те що подарував їй  належну йому частку   квартири, що знаходиться в м. Гадячі та
продажу належного йому автомобіля купив 8/25 частин житлового будинку з
господарськими спорудами розташованих в АДРЕСА_2 АДРЕСА_2 в якому зареєстрував
свою дружину ОСОБА_3

У 2003р. ОСОБА_3
самовільно залишила спірний будинок ,
перейшовши  на інше місце
проживання.

У 2004р. сторони
між собою шлюб розірвали.

Враховуючи те що
з  часу
залишення ОСОБА_3 спірного будинку
у 2003р. минуло понад 5 років, що вона
ніякого відношення до будинку не має, участі в оплаті комунальних
послуг, утриманні будинку не приймає позивач прохає суд визнати ОСОБА_2 особою,
що  втратила право на користування
житловим будинком розташованим в АДРЕСА_2 АДРЕСА_2.

Крім того
ОСОБА_1. прохає суд визнати за ним право власності на 8/25 частини
домоволодіння по АДРЕСА_2 АДРЕСА_2 , як особою, що придбала її за власні кошти.

ОСОБА_3 звернулась до суду з зустрічною
позовною заявою до ОСОБА_1. про визнання права власності на частину спільного
сумісного майна ( домоволодіння), мотивуючи тим, що перебуваючи в
зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_1. за спільні кошти, кошти своїх  рідних вони купили 8/25 частини житлового
будинку з господарськими спорудами розташованими в АДРЕСА_2 АДРЕСА_2.

При купівлі
будинку по взаємній домовленості будинок був зареєстрований на ім'я ОСОБА_1.

В зв'язку з  неможливістю проживання в цьому будинку
спільно з ОСОБА_1., який застосовував до неї фізичну силу, бив її , вона
вимушено залишила спірний будинок у 2003році.

У 2004р. шлюб між
ним був розірваний.

Позивачка вважає,
що придбане домоволодіння по АДРЕСА_2 АДРЕСА_2 являється спільним сумісним
майном подружжя в зв'язку з  чим прохає
суд визнати на нею право власності на 4/25 частини цього домоволодіння.

Дані позовні
заяви судом об'єднанні в одне провадження.

В судовому засіданні
ОСОБА_1. свій позов підтримав повністю, позовні вимоги ОСОБА_3 не визнав,
мотивуючи тим, що він , перебуваючи в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2, маючи
кошти , які отримав  від попередньої
дружини , якій подарував належну йому частку
квартири, що знаходиться в м. Гадячі та продажу належного йому
автомобіля купив 8/25 частин житлового будинку з господарськими спорудами  розташованих в АДРЕСА_2 АДРЕСА_2 в якому
зареєстрував свою дружину ОСОБА_2 При купівлі будинку ОСОБА_3 ніяких коштів не
давала. У 2003р. ОСОБА_3 добровільно залишила спірний будинок в якому не
проживає по теперішній час, а тому втратила право на користування ним.  Разом з тим позивач вважає, що ОСОБА_3
пропустила строк звернення до суду з позовною заявою.

ОСОБА_3 свої
позовні вимоги підтримала , позов ОСОБА_1. не визнала, мотивуючи тим, що в
період перебування в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_1. за спільні кошти, кошти
своїх рідних для своєї сім'ї купили житловий будинок з господарськими спорудами
в АДРЕСА_2 АДРЕСА_2 в якому разом проживали, де вона зареєстрована по
теперішній .

У 2003р. вона
вимушено , з   вини ОСОБА_1. залишила
спірний будинок так як ОСОБА_1. створював неможливі умови для проживання,
постійно її бив . Про порушення свого права на користування спірним будинком
дізналась тільки у червні 2008р., з часу отримання копії позовної заяви, до
цього часу вважала, що вона має право користуватися цим будинком і тому строк
звернення до суду не пропустила.

Позивачка вважає,
що придбане домоволодіння являється спільною сумісною власністю подружжя в
зв'язку з  чим  прохає визнати за нею право власності на
частину цієї спільної власності , що складається з  4/25 частин спірного домоволодіння.

Допитаний в
судовому засіданні свідок ОСОБА_5 підтвердив, що він особисто допомагав
ОСОБА_1. та його дружині ОСОБА_2 знайти будинок, який  вони бажали купити для своєї сім'ї.  ОСОБА_2 не давала грошей на придбання
будинку, кошти за будинок віддавав продавцю ОСОБА_1. Про те що ОСОБА_2 не
давала коштів на придбання будинку йому відомо зі слів ОСОБА_1.

Дослідивши
обставини справи, докази, заслухавши учасників судового засідання суд прийшов
до висновку, що в задоволенні позовних
вимог ОСОБА_1. до ОСОБА_3 слід відмовити, а позовні вимоги ОСОБА_3 до
ОСОБА_1. підлягають задоволенню.

Встановлено, що ОСОБА_1. та ОСОБА_3
зареєстрували між собою шлюб у лютому 1998 року АДРЕСА_1.

Після реєстрації шлюбу сторони зразу ж  переїхали до АДРЕСА_2 , де  не маючи власного житла  проживали
у рідних ОСОБА_1. , одночасно шукаючи варіанти щодо  купівлі житлового будинку для їх сім'ї, що
підтвердили сторони в судовому засіданні.

17.08.1998р. був укладений між ОСОБА_6
та  ОСОБА_1. договір купівлі - продажу
8/25 частини житлового будинку з господарськими спорудами розташованими в
АДРЕСА_2

АДРЕСА_2 вартістю
4632грн.

Після купівлі
цього домоволодіння  сторони вселилися ,
зареєструвалися в ньому, що підтверджується копією будинкової книги ,
поясненням сторін.

У 2003р. ОСОБА_3
залишила спірний будинок , перейшовши до іншого місця проживання в зв'язку з
чим  ОСОБА_1. вважає, що остання втратила
право на користування спірним житловим будинком так як вона не проживає в ньому
більше 5 років.

Разом з тим
ОСОБА_1. стверджує, що він являється єдиним власником купленої частини
домоволодіння - 8/25 частини так як придбав її за власні кошти згідно договору
купівлі - продажу з чим суд не може погодитися, виходячи з  наступного.

Згідно ст. 60 СК
України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловіку на
праві спільної сумісної власності. незалежно від того, що один з них не мав з
поважної причини самостійного заробітку (доходу).

У відповідності з
ч.1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними .

Як встановлено
судом і не оспорюється сторонами, що в період їх перебування у зареєстрованому
шлюбі було куплено -  8/25 частини
житлового будинку з господарськими спорудами по АДРЕСА_2 АДРЕСА_2. Дане
домоволодіння придбавалось для їх сім'ї в яке вони разом вселилися,
зареєструвалися, в якому вони проживали.

Виходячи з вимог
ст. 60, 70 СК України , що у 2008р. між сторонами ними виник спір щодо  користування та розділу цього
домоволодіння   суд визнає це
домоволодіння спільною сумісною власністю подружжя і що кожен  з подружжя ОСОБА_1. ОСОБА_3 мають рівні
частки у цій спільній власності, а саме по 4/25 частини

(8/25 : 2 =4/25).
Отже вимоги ОСОБА_2 щодо визнання за нею права власності на 4/25 частини
домоволодіння підлягають задоволенню.

Доказів на
підтвердження того, що житловий будинок куплявся за власні кошти ОСОБА_1.
останній суду не надав. Його ствердження про наявність письмової розписки
завіреної приватним нотаріусом м. Гадяча про отримання ним коштів в розмірі -
2500доларів США від його попередньої дружини за подаровану їй частину квартири
свого підтвердження в судовому засіданні не знайшло і спростовується листом
приватного нотаріуса про відсутність цих документів, поясненням в судовому
засіданні самого ОСОБА_1. Разом з  тим
суд бере до уваги те що частину квартири ОСОБА_1. згідно договору дарування
подарував своїй попередній дружині, відчуження частини квартири проведено
безоплатно,

Доказів на те що
ОСОБА_1. отримав 1800 доларів США за
проданий його автомобіль та використання цих коштів на придбання будинку
останній також  суду не надав, крім
реєстраційної картки МРЕОзгідно якої автомобіль ІНФОРМАЦІЯ_1був зареєстрований
за ОСОБА_1. Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як підставу свої вимог і заперечень.

Таких доказів ОСОБА_1.
при подачі позовної заяви, в судовому засіданні не надав, прийнятими судом
заходами також доказів не добуто.

Разом з тим суд
не знаходить підстав для визнання ОСОБА_2 особою, що втратила право на
користування спірним житловим приміщенням так як залишила вона його вимушено, з
вини ОСОБА_1., який вчиняв відносно неї протиправні фізичні дії, що
підтверджується актом медичного огляду , випискою амбулаторної картки де
зазначені її тілесні ушкодження.

Ствердження
ОСОБА_1. про те що відповідачка пропустила строк звернення до суду з позовом
суд оцінює критично так як ОСОБА_3 взнала про порушення свого права ( права на
частину домоволодіння) тільки у 2008р. з моменту звернення до суду
ОСОБА_1.  з позовом про позбавлення її
цього права.

Разом з тим суд
бере до уваги те що ОСОБА_2 має право , як власник на частину спірного
домоволодіння і тому не може визнаватися особою, що втратила право на
користування цим домоволодінням.

Сторони вважають
за можливе закінчити розгляд справи та прийняти рішення на підставі наданих
доказів та матеріалів.

Судові витрати
згідно ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з ОСОБА_1. га користь ОСОБА_3

Керуючись ст. ст.60, 70 СК України,

ст.ст.10, 11, 60, 88, 209, 212- 215 ЦПК України
суд,

В И Р І Ш И В:

В
задоволенні позовних  вимог ОСОБА_1 до
ОСОБА_3  про визнання  права власності на 8/25 частини домоволодіння,
визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням
відмовити.

Позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про
визнання права власності на частину спільного сумісного майна  задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3 право власності  на 4/25 частини житлового будинку 'А-1' ,
вбиральні 'Б', вбиральні 'В', огорожі №1.

Визнати за ОСОБА_1  право власності  на 4/25 частини житлового будинку 'А-1' ,
вбиральні 'Б', вбиральні 'В', огорожі №1.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 80
грн.81 коп. судового збору, 30 грн. за інформаційно - технічне забезпечення
розгляду справи,

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Полтавської області протягом двадцяти днів з дня подачі заяви
про апеляційне оскарження, яка подається протягом десяти днів з дня оголошення
рішення суду.

Суддя
Лубенського міськрайонного суду:
В.М.Матвієнко