У Х В А Л А

І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И

17 вересня 2008
року

м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

головуючого

Патрюка М.В.,

суддів:

Костенка А.В.,                                    Перепічая
В.С.,
Лященко Н.П.,                                     Пшонки
М.П., -

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна, за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Калинівського  районного суду Вінницької області від 19
липня 2007 року та ухвалу колегії суддів судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Вінницької області від 8 жовтня 2007 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2003 року ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_2 про поділ майна. Свої позовні вимоги
обґрунтовувала тим, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 12
листопада 1987 року до 2 квітня 2003 року. За час спільного проживання ними було придбано таке майно: ліжко двоспальне,
відеомагнітофон «Самсунг», телевізор,
холодильник «Норд», пилосос «Ракета», чайний сервіз, дошка
прасувальна,  різний посуд, цегляний
гараж, легковий автомобіль «Опель-Аскона»;
автомобіль вантажний МАЗ з причепом, 1981 року випуску, автомобіль вантажний МАЗ-5549,
номерний знак НОМЕР_1, 1989 року
випуску. Усього майна на суму 60 396 грн. та грошові кошти в сумі 5 000 грн. Відповідач
добровільно проводити поділ майна
відмовляється.

Справа судами слухалася неодноразово.

Останнім рішенням Калинівського
районного суду Вінницької області від 19 липня 2007 року, залишеним без
змін ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного
суду Вінницької області від 8 жовтня                   2007 року, позов ОСОБА_1
задоволено частково. Стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 8 147 грн. грошової
компенсації. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2  просить
змінити ухвалені у справі рішення, виключивши з них поділ автомобіля МАЗ-5549,
номерний знак НОМЕР_1, посилаючись на неправильне застосування судовими
інстанціями норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких
підстав.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення
позовних вимог
ОСОБА_1, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й суд
апеляційної інстанції, виходив із того, що з 12 листопада 1987 року до                   2 березня 2004 року сторони
перебували в зареєстрованому шлюбі. Суд визнав автомобіль МАЗ-5549, номерний
знак НОМЕР_1, спільним майном подружжя та виділив ОСОБА_1 компенсацію за
вказаний автомобіль у розмірі 7 997 грн., а також компенсацію за прасувальну
дошку та пилосос у розмірі            150
грн.

Відмовляючи в
задоволенні позову в частині поділу решти майна, яке зазначено позивачкою в
позовній заяві, суд виходив із того, що ОСОБА_1
не довела відповідними доказами той факт, що майно придбано нею та
відповідачем під час спільного проживання, а також наявність спірного майна.

Проте з
висновком судів щодо поділу автомобіля погодитися не можна з таких підстав.

Як убачається з
матеріалів справи, 16 травня 2003 року ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до
ОСОБА_2 про поділ спільного майна. З указаної позовної заяви вбачається, що
сторони проживали однією сім'єю з 1987 року до 2002  року та в період спільного проживання
придбали автомобіль МАЗ-5549, номерний знак НОМЕР_1.

Частиною 2 ст. 28 КпШС України передбачено, що суд може визнати майно, нажите кожним із подружжя під час їх
роздільного проживання при фактичному припиненні шлюбу, власністю кожного з
них.

Відповідно до п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України “Про
застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім&cent;ю України” № 16  від 12 червня 1998 року, вирішуючи  спори  між
подружжям  про  майно,
необхідно встановлювати
обсяг  спільно  нажитого
майна,  наявного  на
час              припинення
спільного ведення господарства,
з'ясовувати джерело  і час  його
придбання.

З матеріалів справи (а.с. 48) вбачається, що 13 серпня 1996 року ОСОБА_1
вже зверталася в суд з позовом до ОСОБА_2 про поділ майна, в якому зазначала,
що подружжя разом не проживає з 1996 року.

Що стосується автомобіля МАЗ-5549, номерний знак НОМЕР_1, який судом
визнано спільним майном подружжя, то з матеріалів справи вбачається, що спірний
автомобіль придбаний у 1997 році, а з 21 грудня 2001 року знаходився у
власності селянського (фермерського) господарства “Рось”. Відповідно до
договору купівлі-продажу від 25 жовтня 2001 року вартість автомобіля складає 2
155 грн. Якщо сторони з 1996 року не проживали однією сім'єю та не вели
спільного господарства, то висновки суду про визнання спірного автомобіля
спільним майном подружжя є передчасними.

Якщо ж сторони проживала спільно до 2002 року, а автомобіль продано в 2001
році, то на момент розірвання шлюбу та поділу майна автомобіль уже не перебував
у власності подружжя та не підлягав поділу. Судами ці розбіжності не усунені.

При викладених обставинах ухвалені у справі рішення без змін залишатися не
можуть і підлягають скасуванню з направленням справи на новий судовий розгляд
до суду першої інстанції, у ході якого суду слід урахувати наведене й залежно
від установленого вирішити спір.

Керуючись
ст. ст. 336, 341,  346 ЦПК України, колегія
суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_2
задовольнити частково.

Рішення Калинівського  районного суду Вінницької області від 19
липня           2007 року та ухвалу
колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Вінницької
області від  8 жовтня 2007 року  скасувати, а справу передати на новий розгляд
до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної
сили з моменту її оголошення й оскарженню не підлягає.

Головуючий

М.В. Патрюк

Судді:

А.В. Костенко

Н.П. Лященко

В.С. Перепічай

М.П. Пшонка