Справа 22ц - 401/ 2008 р.          Головуючий в 1-ій інстанції Іванченко
Категорія цивільна.                    Доповідач Смаглюк Р.І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

5 березня 2008 року.              Апеляційний суд Чернігівської
області

в
складі : головуючого - судді Бойко О.В.,

суддів Смаглюк Р.І.,
Мельниченка Ю.В.,

при секретарі Штупун О.М.,

з участю позивача, його
представника,

розглянувши в відкритому судовому
засіданні в приміщенні апеляційного суду Чернігівської області в м. Чернігові
апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 на рішення Новгород-Сіверського
районного суду від 17 грудня 2007 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування,

в с т а н о в и
в :

В
апеляційній скарзі представник позивача ОСОБА_1 просить скасувати вказане
рішення внаслідок порушення судом норм матеріального та процесуального права і
справу направити на новий судовий розгляд з таких підстав.

В
січні 2007 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідачки
ОСОБА_2 про визнання права власності на квартиру та на грошові вклади в порядку
спадкування, мотивуючи наступним. Батьки сторін ОСОБА_3 та ОСОБА_4 були
власниками квартири АДРЕСА_1, кожному належало по 1/2  частині цієї квартири. Крім цього, на ім”я
батька ОСОБА_3. був внесений грошовий вклад в сумі 25 000 грн. в відділення
Ощадбанку в м. Новгород-Сіверському. Батько ОСОБА_3. заповітом від 21 грудня
1995 року заповів своє майно відповідачці ОСОБА_2, матиОСОБА_4. - йому,
позивачу ОСОБА_1 На день смерті батька, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1, матиОСОБА_4.
була непрацездатною дружиною померлого, тому мала право на обов”язкову частку в
спадщині, яка становить 1/12 частину спірної квартири та грошового вкладу, і
прийняла цю частину спадщини подачею заяви до нотаріальної контори.

25
липня 2006 року нею був складений і нотаріально посвідчений заповіт  на ім”я позивачаОСОБА_4. на все належне їй
майно. Спадкове майно матері становить 1/2
частину вказаної квартири та грошового вкладу, що є її власністю, та
1/12 цього майна, яке є обов”язковою часткою в спадковому майні спадкодавця
ОСОБА_3. Таким чином, позивач просить визнати за ним право власності в порядку
спадкування за заповітом на 7/12 частин квартириАДРЕСА_1 та грошовий вклад в
сумі 14 583 грн. 33 коп., що становить 7/12 частин від суми 25 000 грн.

Рішенням суду першої інстанції від 17 грудня 2007 року відмовлено в
задоволенні заявленого позову. Рішення обгрунтоване тим, що рішенням
апеляційного суду Чернігівської області від 10 жовтня 2007 року заповіт
ОСОБА_4, посвідчений Новгород-Сіверською державною нотаріальною конторою 25
липня 2006 року за реєстр. № 835, визнано недійсним. Крім того, відповідно до
книги 6-ої ЦК України та Закону України „Про нотаріат” після закінчення
6-місячного строку для прийняття спадщини
всі дії щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за законом чи за
заповітом повинен вчинити державний нотаріус. Але позивачем не були дотримані
ці вимоги закону. Він звернувся до суду з позовом  5 січня 2007 року, до спливу 6 місяців з дня
смертіОСОБА_4., померлої ІНФОРМАЦІЯ_2, тобто до закінчення строку для прийняття
спадщини та видачі нотаріусом свідоцтва про право на спадщину будь-кому зі
спадкоємців. Тому позов не підлягає задоволенню.

В
апеляційній скарзі представник позивачаОСОБА_4. вказане рішення вважає
незаконним з таких підстав. В рішенні суд посилається на книгу 6-ту ЦК України
та на Закон України „Про нотаріат”, не посилаючись на жодну статтю, що свідчить
про упереджене ставлення суду до позивача і на порушення його права на судовий
захист, передбаченого ст. 55 Конституції України. Його позов пов”язаний з
поділом спадкового майна і відповідно до ст. 3 ЦПК України ним до суду подана
позовна заява. Тому висновок суду, що ці дії повинен вчинити державний
нотаріус, не відповідає закону.

Крім того, в ухвалі апеляційного суду Чернігівської області від 30 січня
2007 року вказано, що спір щодо права власності на квартиру в порядку
спадкування, підлягає розгляду судом, оскільки іншого порядку, ніж судовий, для
розгляду спорів не передбачено. Судом неправильно вирішено клопотання про
зупинення провадження по справі до розгляду Верховним Судом України його
касаційної скарги на рішення апеляційного суду від 10 жовтня 2007 року, не
враховано роз”яснення Пленуму Верховного Суду України в постанові № 4 від 24
червня 1983 року „Про практику розгляду судами України справ про спадкування”
щодо захисту прав спадкоємців саме судом. В зв”язку з порушенням норм
матеріального і процесуального права, апелянт просить скасувати рішення суду
першої інстанції і справу направити на новий судовий розгляд.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення позивача та його
представника, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи  апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню частково, рішення суду - скасуванню з закриттям
провадження по справі з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач як спадкоємець за заповітом
після смерті матері ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2, прийняв спадщину подачею до
Новгород-Сіверської державної нотаріальної контори заяви від 9 листопада 2006
року за реєстр. № 352 / л.с.22/.

Відповідно до ст. ст. 1296, 1298 ЦК України спадкоємець, який прийняв
спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину, яке видається після
закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Часом відкриття спадщини
згідно з ч. 2 ст. 1220 ЦК України є день смерті особи.

Таким чином, позивач не позбавлений права на отримання свідоцтва про право
власності на спадкове майно після смерті матері після закінчення шестимісячного
строку, тобто після 1 квітня 2007 року. Однак в порушення вказаних вимог закону
5 січня 2007 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом.

Згідно з роз”ясненням Пленуму Верховного Суду України в п.2 постанови № 4
від 24 червня 1983 року „Про практику розгляду судами України справ про
спадкування” за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва
про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові
не підлягають.

Встановивши, що питання про право на спадщину може бути вирішено в
нотаріальному порядку шляхом одержання свідоцтва про право на спадщину, суддя
або суд відмовляє в прийнятті заяви  або
закриває провадження по справі, роз”яснивши позивачеві це право.

Наявність між сторонами спору щодо дійсності заповітуОСОБА_4. від 25 липня
2006 року не є підставою для вирішення позову ОСОБА_1 щодо права на спадкове
майно в судовому порядку.

За таких обставин рішення суду першої інстанції про відмову в позові в зв”язку
з недійсністю заповіту та недотриманням встановленого законом  строку та порядку оформлення спадкових прав
не відповідає вимогам ст. 213 ЦПК України, тому підлягає скасуванню з закриттям
провадження по справі.

Керуючись ст.ст. 303, 307, п. 1 ст. 205, 310, 313-315, 317, 319 ЦПК
України,  апеляційний суд, -

у х в а л и в :

Апеляційну
скаргу позивача ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення
Новгород-Сіверського районного суду від 17 грудня 2007 року скасувати. Справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на квартиру в
порядку спадкування провадженням закрити.

Ухвала набирає чинності негайно і може бути оскаржена до Верховного Суду
України в касаційному порядку протягом двох місяців з дня проголошення.

Головуючий:                                                   Судді: