Справа №2-452
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30
травня 2008 року. Першотравневий районний суд м. Чернівці

в складі:

головуючого судді Марчука В.Т.

при секретарі Вольській О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Чернівці цивільну справу за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2,
третя особа на стороні відповідача без самостійних вимог ОСОБА_3про визнання
недійсним договору купівлі-продажу будинковолодіння АДРЕСА_1від 16 червня 2007
року та повернення вказаного будинковолодіння у власність,-

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2007 року
позивачка ОСОБА_1. звернулася до суду із зазначеним вище позовом до відповідача
ОСОБА_2.

Посилалась
на те, що вона проживає та зареєстрована в будинку АДРЕСА_1. Вказане
будинковолодіння належить їй на праві власності. Однак, їй стало відомо, що
третя особа ОСОБА_3. від її імені по дорученню 21.09.2006 року, яке посвідчене
приватним нотаріусом ОСОБА_4. 16.06.2007 року уклала з ОСОБА_2. договір
купівлі-продажу належного їй (позивачці) будинку АДРЕСА_1, який посвідчено приватним
нотаріусом Чернівецького  нотаріального
округу ОСОБА_5. та зареєстровано в реєстрі за НОМЕР_1.

Вважає,
що укладенням від її імені  зазначеного
договору  купівлі-продажу будинку порушує
її право власності, оскільки на її ім'я (ОСОБА_3.) вона підписувала доручення,
яке надавало право на реєстрацію права власності її будинковолодіння в
Чернівецькому комунальному бюро технічної інвентаризації, інших повноважень
вона ОСОБА_3. не надавала.

Оскільки
вчинення договору купівлі-продажу її будинковолодіння відбулось без її
волевиявлення обманним шляхом, просила визнати цей правочин недійсним та
повернути їй у власність будинковолодіння.

В судовому засіданні позивачка та її представник ОСОБА_6. позов
підтримали  і підтвердили обставини,
викладені у позовній заяві.

Відповідач
ОСОБА_2. в судовому засіданні позов не визнав і суду пояснив, що в червні 2007
року йому зателефонувала знайома ОСОБА_7. та запропонувала купити будинок в м.
Чернівці. Однією із умов купівлі цього будинку ОСОБА_7. зазначила те, що
тодішня його власниця повинна була залишитися проживати в ньому довічно. Він
погодився на цю умову. Після цього здзвонився по телефону зі ОСОБА_3. та
домовився про зустріч.

Приїхавши
до Чернівців, він зустрівся зі ОСОБА_3. та власницею будинку АДРЕСА_1- ОСОБА_1.
в її ж будинку, оглянув цей будинок, після чого домовився з ОСОБА_1. про ціну
купівлі-продажу будинку в 62 тисячі гривень.

16.06.2007
року з метою купівлі вказаного будинку він приїхав в м. Чернівці, в присутності
ОСОБА_3. та її чоловіка в будинку ОСОБА_1. передав останній обумовлену суму
грошей в розмірі 62 тис. гривень..

Після
цього він разом зі ОСОБА_3. поїхали до нотаріуса та уклали договір
купівлі-продажу будинку. ОСОБА_3. діяла від імені ОСОБА_1. за дорученням,
оскільки остання відмовилась їхати до нотаріуса, пояснивши, що від її імені за
дорученням діє ОСОБА_3.

Вважає,
що договір купівлі-продажу будинку між ним та ОСОБА_1. є законним, а тому в
задоволенні позову просив відмовити.

Представник
відповідача ОСОБА_4. - ОСОБА_8. в судовому засіданні позов не визнала, повністю
підтримала пояснення її довірителя та просила відмовити в задоволенні позову.

Третя
особа ОСОБА_3. в судовому засіданні заперечувала щодо задоволення позову. При
цьому вона суду пояснила, що позивачка ОСОБА_1. є рідною сестрою її бабусі.
Проживала вона в с. Зарожани Хотинського району.

У
2006 році позивачка в листах двічі запрошувала її жити до себе в м. Чернівці,
оскільки мала конфлікти з квартирантами.

Переселившись
в будинок позивачки, на прохання останньої, вона за допомогою сестри її
чоловіка - ОСОБА_7. відшкодувала квартиронаймачам витрати в сумі 10 тисяч
доларів США, які останні понесли на зведення добудови до будинку ОСОБА_1.
Оскільки документи на спірний будинок зникли, вона за дорученням позивачки
займалась їх поновленням. 19.03.2006 року позивачка добровільно склала заповіт
на її доньку - ОСОБА_9.

Пізніше
ОСОБА_1. важко захворіла, а через деякий час виявила бажання продати свій
будинок за умови, що залишиться в ньому проживати до своєї смерті.

29.11.2006 оку ОСОБА_1. у нотаріуса надала їй генеральне доручення з метою
вчиняти всі дії щодо підготовки документів та продажу її будинку.

Так як особисто грошей не мала, запропонувала ОСОБА_7. придбати будинок
ОСОБА_1., а ОСОБА_7. у свою чергу запропонувала купити вказаний будинок ОСОБА_2.,
на що останній погодився.

В червні 2007 року приїхав ОСОБА_2., передав ОСОБА_1. в її присутності та в
присутності її чоловіка гроші за будинок, після чого вони обоє поїхали до
нотаріуса та уклали договір купівлі-продажу будинку.

Вона діяла від імені ОСОБА_1. за дорученням, оскільки остання особисто
відмовилась їхати до нотаріуса і повністю довірила їй укласти зазначений
договір купівлі-продажу.

Вважає, що волевиявлення у ОСОБА_1. щодо відчуження вказаного будинку було
добровільним, а тому її позовні вимоги є безпідставними.

Суд, заслухавши пояснення
учасників процесу, покази свідків, дослідивши та проаналізувавши письмові
докази по справі, вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1. є безпідставними і
задоволенню не підлягають.

Так, судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1. зареєстрована і постійно
проживає в будинку АДРЕСА_1, який належав їй на праві власності (а.с.4).

Маючи борги перед попереднім квартиронаймачем ОСОБА_10. в сумі 10 тис.
доларів США, на її прохання, ОСОБА_3. за допомогою родички ОСОБА_7. в липні
2007 року погасила ці борги.

Наведені обставини підтверджуються показами в судовому засіданні свідка
ОСОБА_7., письмовими доказами (а.с. 84-89), а також цього факту не заперечувала
і сама позивачка ОСОБА_1.

В листопаді 2006 року ОСОБА_1 захворіла. Будучи хворою та маючи борги,
ОСОБА_1. вирішила відчужити свій будинок за умови, що право користування цим
будинком залишиться за нею пожиттєво.

З цією метою 29.11.2006 року вона надала ОСОБА_3. нотаріально посвідчене
генеральне доручення .

Наведені обставини в судовому засіданні, окрім пояснень ОСОБА_3.,
підтвердив свідок ОСОБА_11., а також ці обставини підтверджуються змістом
довіреності (а.с. 20).

Позивачка ОСОБА_1. в судовому засіданні не заперечувала, що підпис на
довіреності вчинено нею.

Діючи від імені ОСОБА_1. за довіреністю, посвідченою нотаріусом ОСОБА_5.,
ОСОБА_3. в інтересах позивачки 16.06.207 року уклала з ОСОБА_2. договір
купівлі-продажу будинку АДРЕСА_1.

До підписання договору купівлі - продажу будинку позивачка ОСОБА_1. в
приміщенні вказаного будинку отримала від ОСОБА_4. 62260 грн. в рахунок оплати
його вартості.

Наведені обставини підтвердили в судовому засіданні відповідач ОСОБА_2.,
третя особа ОСОБА_3. та  свідок
ОСОБА_11., а також це підтверджується змістом договору купівлі-продажу будинку
(а.с. 22).

Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається
своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчинити щодо свого майна
будь-які дії, які не суперечать закону.

Виходячи із зазначених вище вимог закону та враховуючи зазначені докази,
суд приходить до висновку, що ОСОБА_1. добровільно на власний розсуд
розпорядилась своїм майном, тобто будинком поАДРЕСА_1, оплатно відчуживши його
через довірену особу ОСОБА_3. відповідачу ОСОБА_2.

Доводи позивачки та її представника в судовому засіданні про те, що у
позивачки було відсутнє волевиявлення щодо відчуження власного будинку є
безпідставними і  спростовуються
дослідженими судом доказами, в тому числі і змістом довіреності від 23.11.2006
року, яку вона не скасовувала та в судовому порядку не оскаржувала.

За таких обставин позовні вимоги ОСОБА_1. є безпідставними і задоволенню не
підлягають.

Керуючись ст.ст.203, 209, 230, 237-239, 244, 245, 626, 629, 638-540,
655-658 ЦК України, ст.ст.3, 10, 11, 58, 60, 64, 79, 81, 88, 208, 209, 212-215,
218, 294 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

В
задоволенні позову ОСОБА_1до ОСОБА_2, третя особа на стороні відповідача без
самостійних вимог ОСОБА_3про визнання недійсним договору купівлі-продажу
будинковолодіння АДРЕСА_1від 16 червня 2007 року та повернення вказаного
будинковолодіння у власність відмовити.

Скасувати
ухвалу Першотравневого районного суду м. Чернівці від 21.12.2007 року про
накладення арешту на будинковолодіння АДРЕСА_1.

Копію
цього рішення направити в ЧКОБТІ, Першу Чернівецьку державну нотаріальну
контору для виконання в частині скасування арешту на будинковолодіння №69 по
вул. Винниченка в м. Чернівці.

Заяву
про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції може бути подано
протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після
подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя  Першотравневого

районного суду м. Чернівці                                                        В.Т.МАРЧУК