Справа № 2-46/08
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М    У К
Р А Ї Н И

06.05.2008 р.
смт. Воловець

Воловецький районний суд Закарпатської області в особі:

головуючого судді - Вотьканича В.А.,

при секретарі с/з -
Буцко С.В.,

з участю представника позивача ОСОБА_1,

представників відповідачки - за довіреністю ОСОБА_2,
адвоката ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про відшкодування
майнової і моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2007 р. ОСОБА_1. звернувся до суду
з даним позовом до ОСОБА_5. обґрунтовуючи його тим, що відповідачка чинить перешкоди
у користуванні земельною ділянкою площею 0,38 га, що знаходиться в урочищі
«Кичера» с. Ізки Міжгірського району Закарпатської області і належить на праві
приватної власності ОСОБА_6. на підставі виданого їй державного акту на право
приватної власності на землю НОМЕР_1. Просив стягнути з відповідачки ОСОБА_5. 4
104 грн. матеріальної шкоди завданої самовільним сінокосінням, 252 грн. 33 коп.
витрат на поїздки в судові засідання по справі з приводу земельної ділянки між
сторонами, де він представляв інтереси ОСОБА_6.

Крім того просив стягнути на його користь 5
640 грн. моральної шкоди на його користь.

Під час розгляду справи ОСОБА_1. доповнив
позов вимогами про відшкодування прямої майнової шкоди за незаконне
користування земельною ділянкою на користь ОСОБА_4. в сумі 1 237 грн. 50 коп. і
моральної шкоди в сумі 16 350 грн. на його користь.

В судовому засіданні ОСОБА_1. позов підтримав
і просив задовольнити його вимоги.

Відповідачка ОСОБА_5. позов не визнала,
вважаючи, що використовує спірну земельну ділянку на законних підставах,
оскільки мала на неї державний акт на право приватної власності на землю,
просила в позові відмовити.

Представник відповідачки - адвокат ОСОБА_3.
проти позову заперечив покликаючись на такі обставини. ОСОБА_1. пред'явив позов
про стягнення майнової і моральної шкоди в своїх інтересах, хоч учасником
зазначених правовідносин не є і прав щодо спірної земельної ділянки не має.
Позовні вимоги, заявлені ним в інтересах ОСОБА_4. в доповненнях до позову
вважає безпідставними через те, що ОСОБА_4. права на спірну земельну ділянку
також не має.

Заслухавши пояснення сторін, їх представників,
дослідивши письмові докази в справі суд встановив наступне.

Згідно з державним актом на право приватної
власності на землю НОМЕР_1, виданим 28 січня 2002 р. Ізківською сільською радою
Міжгірського району Закарпатської області ОСОБА_6. є власником земельної
ділянки в урочищі «Кичера» с. Ізки розміром 0,3785 га.

На цю ж земельну ділянку Ізківською сільською
радою 06 травня 2003 р. було видано державний акт на право приватної власності
на землю НОМЕР_2 на ім'я відповідачки ОСОБА_5.

Постановою Свалявського районного суду від
04.12.2006 р. в адміністративній справі за позовом ОСОБА_4. і ОСОБА_7. до
Ізківської сільської ради, третьої сторони ОСОБА_5. про визнання недійсними
рішення Ізківської сільської ради  від
04.02.2002 р. та державного акта на право приватної власності на землюНОМЕР_2,
було визнано недійсним державний акт на право приватної власності на
землюНОМЕР_2 виданий ОСОБА_5.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_6., яка є
власником спірної земельної ділянки померла ІНФОРМАЦІЯ_1., що підтверджено
свідоцтвом про смерть НОМЕР_3, виданим 14.01.2004 року.

Право власності на земельну ділянку, що
належала ОСОБА_6., на час розгляду даної цивільної справи спадкоємцями в
порядку визначеному законом не оформлено, що підтвердив у судовому засіданні
ОСОБА_1., який пояснив, що прийняття спадщини на цю земельну ділянку здійснює
ОСОБА_4.

Згідно з ч.2 ст.152 Земельного кодексу України
право вимагати усунення будь-яких порушень його права на землю, навіть якщо ці
порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і
відшкодування завданих збитків має тільки власник земельної ділянки або
землекористувач.

Враховуючи, що ні ОСОБА_1. ні ОСОБА_4., в інтересах
яких заявлено позов не є власниками земельної ділянки в урочищі «Кичера» с.
Ізки, чи землекористувачами, які отримали таке право у відповідності з чинним
законодавством, суд визнав, що вони не мають права вимоги в даній цивільній
справі, а тому позов задоволенню не підлягає.

Суд визнав, що позовна вимога ОСОБА_1. про
стягнення судових витрат за явку його як представника позивача в судове
засідання при розгляді адміністративної справи Свалявським районним судом у
2006 р. задоволенню не підлягає з таких підстав.

Згідно з ч.1 ст. 98 Кодексу адміністративного
судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у постанові суду
або ухвалою.

Таким чином, питання про стягнення судових
витрат за участь представника ОСОБА_1. у судових засіданнях при розгляді
адміністративної справи Свалявським районним судом Закарпатської області у 2006
р. відноситься до компетенції суду, що розглядав справу.

Крім того відповідачка по даній цивільній
справі ОСОБА_5. не була відповідачем по адміністративній справі, на яку
покликається ОСОБА_1., тому ця позовна вимога задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.10, 11, 209, 212, 214, 215,
217, 218  ЦПК України, ст.152 Земельного
кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

У позові
ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про відшкодування майнової і
моральної шкоди відмовити повністю.

Рішення суду може бути оскаржене сторонами в апеляційному
порядку.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі вправі
подати заяву про апеляційне оскарження рішення протягом десяти днів з дня
проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга
подаються апеляційному суду Закарпатської області через Воловецький районний
суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Головуючий суддя         підпис
В.А.Вотьканич

З оригіналом згідно:

Суддя:
В.А. Вотьканич