Справа
№22-ц-1136  2008 р.                                       Головуючий у 1-й інстанції Ільченко
-     46                                               Суддя-доповідач
е м                    У к р а ї н и
вересня  2008 року           колегія суддів
судової палати  у  цивільних
справах  Апеляційного  суду
Сумської   області  в складі :
суддів             -
Хвостика С.Г., Попруги С.В.
з участю  секретаря судового засідання -  Кияненко Н.М.
розглянула у відкритому
судовому  засіданні  в приміщенні
апеляційного суду цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_1,
ОСОБА_2 на рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області  від 15 липня
2008 року у справі за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, треті особи - приватний нотаріус Охтирського міського
нотаріального округу ОСОБА_3, Кооперативне підприємство «Універмаг», ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, про визнання правочинів недійсними,
в с т а н о в и л а :
Рішенням
Охтирського міськрайонного суду Сумської області  від 15 липня
2008 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

В
апеляційних скаргах ОСОБА_1, ОСОБА_2
просять зазначене  рішення суду
скасувати і ухвалити нове, яким позов ОСОБА_1 задовольнити. При цьому
посилаються на порушення норм матеріального та процесуального права,
невідповідність висновків суду обставинам справи. Зокрема, зазначають, що
звернення ОСОБА_2 з заявами про виключення з КП «Універмаг» з виділенням
належної їй частки у майні кооперативу натурою у вигляді торговельних площ є
фактичним розпорядженням майном подружжя, як спільною сумісною власністю, яке
вона вчинила без погодження з чоловіком, на що суд при постановленні рішення не
звернув увагу.

Заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши рішення в межах доводів апеляційної скарги та
вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає за необхідне
апеляційну скаргу відхилити, виходячи з наступного.

Як вірно
встановлено судом першої інстанції, з 22 червня 2001 року ОСОБА_2 стала
співзасновником Кооперативного підприємства «Універмаг» (а.с.71-75), внісши
19430 грн., що склало 7% статутного фонду підприємства (а.с.77).

Станом на 12
серпня 2004 року внесок ОСОБА_2 склав 38519 грн. 38 коп., що склало 11,4%
статутного фонду підприємства (а.с.77-85).

21 грудня 2006
року загальними зборами співзасновників - фізичних осіб КП «Універмаг»
ОСОБА_2  на підставі її нотаріально
посвідченої заяви від 8 грудня 2006 року виключено з числа членів кооперативу
(а.с.46-48), хоча попередня колективна заява від 26 травня 2006 року, де серед
інших з проханням про виключення з кооперативу звернулась і ОСОБА_2, вчинена у
простій письмовій формі (а.с.32), не була задоволена (а.с.31).

За таких
обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що подання
відповідачкою заяв про вихід з КП «Універмаг» не є правочином по розпорядженню
майном, що перебуває у спільній сумісній власності подружжя, враховуючи, що
сторони з 1971 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. В даному випадку
ОСОБА_2 скористалась своїм особистим немайновим правом як члена кооперативу
припинити своє членство у вигляді добровільного виходу з нього відповідно до
ст.13 Закону України «Про кооперацію», тому її бажання про вихід з кооперативу
не потребувало погодження з боку чоловіка.

Згідно зі ст.100
ЦК України право участі у товаристві є особистим немайновим правом і не може
окремо передаватись іншій особі.

Що стосується
передбаченого ст.21 Закону України «Про кооперацію» права на отримання при
виході своєї частки натурою, грішми або цінними паперами відповідно до їх
вартості на момент виходу, то воно є похідним від особистого немайнового права
участі у кооперативі, тому згода позивача на отримання пайового внеску його
дружиною - відповідачкою по справі,  при
припиненні її членства в кооперативі не потребується. Після отримання
відповідачкою цього внеску вона вже позбавлена права без згоди чоловіка
розпорядитись цим майном, якщо воно до внесення у статутний фонд було спільною
сумісною власністю подружжя.

Посилання в
апеляційній скарзі ОСОБА_1 на недійсність заяв про вихід його дружини з
кооперативу, які він вважає право чинами, і у зв'язку з тим, що при посвідченні
заяви від 8 грудня 2006 року нотаріус не витребувала письмову згоду іншого  співвласника щодо розпорядження спільним
майном - не заслуговують на увагу, так як у даному випадку нотаріус засвідчила
у документі, який не є правочином, справжність підпису особи, яка подала заяву,
та саму ту особу, а не факт, викладений в тому документі.

Доводи ОСОБА_2 в
апеляційній скарзі про те, що вона визнала позов, що вони з чоловіком разом
вирішували питання стосовно створення, організації та розвитку кооперативу,
проте вона не погодила з чоловіком питання свого виходу з кооперативного
підприємства, у зв'язку з чим позов підлягав задоволенню, є безпідставними, так
як питання щодо виходу з кооперативу є її особистим немайновим правом і не
стосується розпорядження майном, яке перебуває у спільній сумісній власності з
чоловіком.

Таким
чином, ці та інші доводи апеляційних скарг висновків суду про відмову в задоволенні
позову не спростовують, не містять посилань на такі порушення норм
матеріального чи процесуального  права,
що б являлось підставою для зміни чи скасування рішення, тому апеляційні скарги
необхідно відхилити, а рішення, як законне й обґрунтоване, - залишити без
зміни.

Керуючись ст.ст.
307 ч.1 п.1, 308, 314 ч.1 п.1, 315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а
:

Апеляційні
скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2  відхилити.

Рішення
Охтирського міськрайонного суду Сумської області  від 15 липня
2008 року по даній справі залишити без зміни.

Ухвала
набирає законної сили негайно  і може
бути оскаржена в касаційному порядку протягом двох місяців з дня її
проголошення  до Верховного Суду України.

Головуючий     -

Судді                  -