Справа
№22-ц-536  2008 р.                             Головуючий у 1-й інстанції Гетьман
- 67                                                            Суддя-доповідач
е м                    У к р а ї н и
квітня  2008 року  колегія суддів  судової
цивільних  справах  Апеляційного
суду  Сумської   області
суддів             -    Рибалки В.Г., Попруги С.В.
з участю  секретаря судового засідання - Чуприни В.І.
відкритому  судовому  засіданні
в приміщенні  апеляційного суду
цивільну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в м.
Конотопі на рішення Конотопського міськрайонного суду від  14 березня 2008 року у справі за позовом
ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного фонду України в м. Конотопі, Конотопського державного
вагоноремонтного заводу, треті особи - Відкрите акціонерне товариство
«Конотопський завод по ремонту дизель-потягів», Конотопське міське управління праці та соціального
захисту населення Конотопської міської ради, про встановлення факту праці у
важких та шкідливих умовах праці,
Рішенням
Конотопського міськрайонного суду від  14
березня 2008 року позов ОСОБА_1задоволено. Встановлено факт, що
ОСОБА_1працювала на Конотопському державному вагоноремонтному заводі з 1 серпня
1992 року по 31 січня 2000 року машиністом компресорних установок у шкідливих
та важких умовах праці.

В
апеляційній скарзі Управління Пенсійного фонду України в м. Конотопі просить
зазначене  рішення суду скасувати і
ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

При
цьому посилається на порушення норм матеріального і процесуального права.
Зокрема, зазначає, що згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення», право
на отримання пенсії за віком на пільгових умовах мають працівники, зайняті
повний робочий день на роботах зі шкідливими і важкими умовами праці, за
списком №2, затверджуваним КМУ, і за результатами атестації робочих місць. Пунктом
2 Постанови КМУ № 442 від 01 серпня 1992 року також встановлено, що пенсії за
віком на пільгових умовах призначаються лише за результатами атестації робочих
місць.

Оскільки в трудовій книжці ОСОБА_1відсутній запис, що визначає право на
пенсію на пільгових умовах за Списком №2 з посиланням на відповідний наказ про
затвердження результатів атестації, а сам факт проведення атестації не
підтверджуються ніякими первинними документами, наданими підприємством, то, на
думку апелянта, суд неправомірно встановив факт роботи в шкідливих та важких
умовах праці лише на підставі висновку головного державного експерта з умов
праці.

Апелянт вважає це порушенням норми
ч. 2 ст. 256 ЦПК, якою передбачено встановлення в судовому порядку фактів, що
мають юридичне значення, якщо діючим законодавством не передбачено іншого
порядку їх встановлення. При цьому вказує, що факт роботи в шкідливих та важких умовах праці
встановлюється в порядку, передбаченому ст. 13 Закону України «Про пенсійне
забезпечення», тобто обов'язково за результатами атестації робочих місць.

Заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши рішення в межах доводів апеляційної скарги та
вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Як встановлено
судом першої інстанції, ОСОБА_1з 28 березня 1991 року по 31 січня 2000 року
працювала на Конотопському державному вагоно-ремонтному заводі машиністом
компресорних установок повний робочий день (а.с.8).

В період з 1
серпня 1992 року по 1 лютого 2000 року атестація за умовами праці вказаного
робочого місця не проводилась.

За підсумковим
наказом від 30 червня 2004 року №117/а
по ВАТ «Конотопський завод по ремонту дизель-потягів» робоче місце
машиніста компресорних установок було атестоване і йому підтверджено право на
пенсію на пільгових умовах за Списком №2 (а.с.7)

Згідно з картою умов праці,
наданою ВАТ «Конотопський
завод по ремонту дизель-потягів»,
умови праці на робочому місці машиніста компресорних установок, де працювала  ОСОБА_1., мають
шкідливі та небезпечні фактори  і вони не змінювались за час роботи
позивачки (а.с.22-27).

За таких
обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про встановлення
факту, що ОСОБА_1працювала  на
Конотопському державному вагоноремонтному заводі з 1 серпня 1992 року по 31
січня 2000 року машиністом компресорних установок у шкідливих та важких умовах
праці, оскільки атестація
не була проведена у 1992 - 2000
роках через відсутність коштів у
роботодавця, хоча
обов'язок по проведенню атестації покладений саме на нього, і будь-яка вина ОСОБА_1в цьому відсутня.

Згідно з п. 5 Положення про державну
експертизу умов праці, затвердженого постановою Ради Міністрів України від 01
грудня 1990 року № 357, працівники служби державної експертизи умов праці
зобов'язані, зокрема, надавати органам, що призначають та виплачують пенсії,
висновок щодо підтвердження (скасування) права працівника на пенсію на
пільгових умовах.

В свою чергу, висновком Головного
державного експерту з умов праці Сумської області (а.с.53-54) було підтверджено, що за всіх
наявних щодо
випадку з позивачкою
обставин, умови її роботи
в період 1 серпня
1992 року по 31 січня 2000
року машиністом компресорних установок повний робочий день  на Конотопському державному
вагоноремонтному заводі  відносяться до шкідливих та небезпечних.

З доводами апелянта з приводу того, що
суд першої інстанції порушив вимоги ч. 2 ст. 256 ЦПК України, колегія суддів не
погоджується з тих підстав,  що наявність
документів про проведення атестації робочого місця є одним із доказів щодо
права на пільгову пенсію, але судом приймаються до уваги і інші докази у
відповідності до ст.ст. 57-59 ЦПК України.

По справі надано достатньо доказів, на які
послався суд першої інстанції і які підтверджують обґрунтованість позовних
вимог щодо встановлення
факту роботи позивача у шкідливих і важких умовах праці, а доводи апеляційної
скарги не спростовують висновків суду, тому відсутні підстави для скасування
рішення суду.

Керуючись ст.ст.
307 ч.1 п.1, 308, 314 ч.1 п.1, 315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а
:

Апеляційну
скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Конотопі відхилити.

Рішення
Конотопського міськрайонного суду Сумської області від  14 березня 2008  року по даній справі залишити без зміни.

Ухвала
набирає законної сили негайно  і може
бути оскаржена в касаційному порядку протягом двох місяців з дня її
проголошення  до Верховного Суду України.

Головуючий     -

Судді                  -