Справа № 2-257/08
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

м. Ковель
11 березня 2008 року

Ковельський міськрайонний суд
Волинської області

під головуванням
судді Денісова В.П.,

за участю
секретаря      Матвійчук Т.Е.,

позивача                       ОСОБА_1.,

відповідачів                   ОСОБА_2., ОСОБА_3.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні при попередньому розгляді в м. Ковелі в залі суду
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права
власності на частку в квартирі в порядку успадкування, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною
заявою доОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на 1/7 частку в квартирі
АДРЕСА_1 в порядку успадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року
матері ОСОБА_4.

На обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказує на
те, що у 1996 році він, його мати ОСОБА_4, його дружинаОСОБА_5, та його
дітиОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 за взаємною згодою приватизували
квартируАДРЕСА_1, про що їм відповідно 12.11.1996 року відділом розвитку
підприємництва, реєстрації та приватизації житла Ковельської міської ради було
видане свідоцтво про право власності на житло, в подальшому квартира була
зареєстрована в Волинському обласному бюро технічної інвентаризації, та у
відповідності п. 2 ст. 8 Закону України "Про приватизацію житлового
фонду", квартира була передана у їм у спільну сумісну власність за
письмовою заявою. Вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помирає його мати ОСОБА_4, та
після її смерті відкривається спадщина на все належне останній майно, в тому
числі й на частку у вищевказаній квартирі і згідно чинного законодавства право
на спадщину за законом першої черги виникло у нього, як сина померлої та
відповідачів по справі ОСОБА_2 сина спадкодавця та її чоловіка ОСОБА_3.
Пояснив, що фактично прийняв спадщину проживав разом із матір'ю та доглядав її.
Вказує, що при  зверненні до Ковельської
державної нотаріальної контори йому було відмовлено у видачі свідоцтва про
право власності на спадщину, оскільки у вказаній квартирі частки кожного із
співвласників не визначені та відсутня відмова відповідачів від спадкового
майна, які не бажають у встановленому законом порядку оформити своє право на
спадщину. Вважає, що оскільки частки співвласників квартириАДРЕСА_1 не
визначені, то вони є рівними, тобто кожному із співвласників належить по 1/7
частки ідеальної долі вищезгаданої квартири. В зв'язку із вищенаведеним просить
суд визнати за ним право власності на 1/7 частку даної квартири в порядку
спадкування після померлої ОСОБА_4.

У відкритому судовому засіданні при
попередньому розгляді справи позивач позовні вимоги підтримав та просить суд їх
задовольнити з підстав, викладених у позові. Судові витрати прохає залишити за
його рахунок.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у відкритому судовому
засіданні при попередньому розгляді справи позов визнали та пояснили, що вони
дійсно відмовляються від належної їм частки у спадковому майні після померлої
ОСОБА_4, не заперечили проти задоволення позову та визначення ідеальної частки
в квартирі визнання права власності на 1/7 частку квартири  АДРЕСА_1 в порядку спадкування після померлої
ОСОБА_4 за позивачем по справі - ОСОБА_1.

Відповідно до
ч. 4 ст. 130 ЦПК
України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому
ст. 174 ЦПК України. Згідно ч. 4
ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для
того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Заслухавши пояснення позивача, доводи відповідачів та
дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку, що позов
підставний та підлягає до задоволення.

Судом встановлені наступні факти та
відповідні їм правовідносини.

З копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1, виданого
23.02.2007 року відділом РАЦСу Ковельського міськрайонного управління юстиції
Волинської області, вбачається, що ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року / а.с. 4
/.

Після смерті ОСОБА_4. відкрилася спадщина на все належне
останній майно, в тому числі й на належну їй частку квартири АДРЕСА_1

З копії свідоцтва про право власності на житло, копії
технічного паспорта та приватизаційних документів / а.с. 6, 9-10 / на квартиру
АДРЕСА_1 вбачається, що вказана квартира дійсно належить на праві спільної
сумісної власності ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7,
ОСОБА_8. Частки спільної сумісної власності не відображені.

Зі змісту ч. 2 ст. 370 та ч. 2 ст.
372 ЦК України вбачається, що частки кожного із співвласників у праві спільної
сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними,
законом або рішенням суду.

З огляду на вище вказану норму
закону, слід вважати, що частки кожного із співвласників квартири АДРЕСА_1 є
рівними, тобто, кожному із співвласників належить по 1/7 частині квартири.

Таким чином, спадкове майно після
померлої ОСОБА_4. складає належна їй за життя частка - 1/7 квартири АДРЕСА_1.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України
спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка
померла / спадкодавця /, до інших осіб / спадкоємців /.

Статтею 1217 ЦК України передбачено, що
спадкування здійснюється за заповітом або за законом, а з аналізу змісту ст.
ст. 1222, 1241 ЦК України вбачається, що спадкування за законом має місце лише
тоді і в тому обсязі, в якому воно не змінено заповітом, крім випадків права на
обов'язкову частку у спадщині, незалежно від заповіту.

Сторонами стверджено, що заповіт померлою не укладався.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України позивач ОСОБА_1 має право першої черги
спадкування за законом, як син померлої - свідоцтво про народження серії
НОМЕР_2, видане 25.12.1960 року / а.с. 5 /. Право на
спадщину за законом також має син померлої, відповідач по справі -  ОСОБА_2 / а.с. 6 / та чоловік померлої відповідач
ОСОБА_3 / а.с. 5 /. Сторонами стверджено, що інших спадкоємців за законом після
померлої немає.

За змістом ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної
сумісної власності спадкується на загальних підставах.

Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за
заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який
постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини вважається
таким, що прийняв спадщину, якщо протягом встановленого законом шестимісячного
строку для прийняття спадщини він не заявив про відмову від неї.

На момент відкриття спадщини позивач проживав разом із
спадкодавцем ; про відмову від спадщини не заявляв та, напроти, звернувся до
нотаріального органу із заявою про прийняття спадщини ; інші спадкоємці за
законом - відповідачі по справі ОСОБА_2. та ОСОБА_3. відмовились від прийняття
спадщини та не заперечують проти прийняття спадщини в повному обсязі позивачем
по справі.

Таким чином визнання відповідачами пред'явленого позову
не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Враховуючи встановлені факти та
відповідні їм правовідносини, суд приходить до висновку про підставність вимог
позивача про визнання за ним права власності на 1/7  частину квартири АДРЕСА_1 в порядку
спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року матері, ОСОБА_4.

Судові витрати віднести за рахунок позивача за її
клопотанням.

На підставі наведеного, керуючись
ст. ст. 10, 11, 174, 209, 212, 214-215 ЦПК України  ст. ст. 370, 372, 1216, 1217, 1218, 1222,
1241, 1261, 1268 ЦК України, -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/7 частину
квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1
року матері, ОСОБА_4.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Волинської області через Ковельський міськрайонний суд шляхом
подачі заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня його
проголошення та поданням апеляційної скарги протягом двадцяти днів після
подання заяви про апеляційне оскарження або шляхом подачі апеляційної скарги
без попереднього подання заяви - протягом строку, встановленого для подання
заяви про апеляційне оскарження.

Головуючий
:                                                                                                                В.П.
Денісов