Справа №22ц-1952/2008 р.          Головуючий у першій інстанції- Гордійко Ю.Г.
Категорія - цивільна                              Доповідач -
У Х В А Л А

І М Е Н Е М   У К Р
А Ї Н И

17 грудня  2008 року                                                                     місто  Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ
ОБЛАСТІ в  складі:

головуючого  -  судді Коренькової
З.Д.

суддів  -  Шевченка В.М., Бобрової І.О.

при  секретарі -
Марченко О.О.

з
участю - представника ТОВ „Фірма „Тернова” Ігнатенка Н.В.

представників
прокуратури м.Чернігова- Кравченко А.А., та Норика О.Г.,   представника ОСОБА_1-ОСОБА_4

розглянувши  у  відкритому
судовому  засіданні  в
приміщенні  суду цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Новозаводського районного суду м.
Чернігова від 02 жовтня 2008 року по справі за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю „Фірма „ТехНова” в інтересах Комунального енергогенеруючого
підрозділу „Чернігівська теплоелектроцентраль” до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості за теплопостачання,

В С Т А Н О В И В :

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_1 просить скасувати рішення місцевого
суду та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову ТОВ „Фірма
„ТехНова” до ОСОБА_1, ОСОБА_4, списати борг, який виник не з вини відповідачів,
повернути йому кошти які вирахувані з пенсії
в сумі 201 грн. 50 коп.

Оскаржуваним рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 02
жовтня 2008 року позов ТОВ „ТехНова” в інтересах КЕП „Чернігівська ТЕЦ”
задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на корись позивача заборгованість за
послуги теплопостачання в розмірі 796 грн. 25 коп. Стягнуто солідарно з
ОСОБА_1, ОСОБА_4 на користь позивача заборгованість за послуги теплопостачання
в розмірі 5 грн. 72 коп. В позові до Наумейка Р.І. відмовлено. Стягнуто з
ОСОБА_1 на користь позивача судові витрати в розмірі 10 грн. Стягнуто з ОСОБА_4
на користь позивача судові витрати розмірі 10 грн. Стягнуто з ОСОБА_4 в дохід
держави судовий збір в розмірі 17 грн. Стягнуто з ТОВ „Фірма”ТехНова” в дохід
держави судовий збір в розмірі 17 грн. Судові витрати в розмірі 17 грн.
віднесено за рахунок держави.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_1 наполягає на тому, що судом
безпідставно стягнуто з нього на користь позивача борг в сумі 796 грн. 25 коп.
за період з 01.07.2004р. по
23.08.2005р., оскільки в зазначений період в спірній квартирі ніхто не
проживав і не був зареєстрований. Апелянт зазначає, що за рішенням суду  співвласниками квартири є також ОСОБА_5
та  ОСОБА_3, але суд стягнув
заборгованість за спожиті послуги лише з нього та його дочки  ОСОБА_4 В порушення вимог ст. 13 Закону
України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”
безпідставно стягнув з відповідачів заборгованість за послуги з теплопостачання
та підігріву води за період з 01.07.2004р. по 01.12.2005р., хоча апелянтом було
своєчасно подано  позивачу заяву, про
застосування до нього пільги, як інваліду війни.    Крім того, апелянт вважає, що судом невірно
проведено розподіл судових витрат, оскільки він звільняється від сплати
судового збору як інвалід 1 групи.

Заслухавши доповідача, пояснення сторін,
їх представників, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи скарги, суд
вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Судом першої інстанції  встановлено,
що ОСОБА_1, якому 1.06.2004р., було видано свідоцтво про право на спадщину за
законом на частину квартири АДРЕСА_1 в м.Чернігові здійснив реєстрацію прав
власності на зазначене нерухоме майно в Чернігівському МБТІ,     ОСОБА_1 був  зареєстрований за даною адресою з 23.08.2005
року, а його дочка ОСОБА_4   з
22.11.2005р.

ОСОБА_1, який є інвалідом війни 1 групи
і відповідно до ст.13 Закону „ Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту” має право на  пільги  при розрахунках плати за опалення та за
користування комунальними послугами, 23 08.2005р., він подав позивачу заяву про
застосування до нього пільг на опалення житла, до зазначеної дати  ОСОБА_1, пільгу на послугу за опалення
житлового приміщення отримував за іншим місцем проживання. Зазначені факти були
встановлені судом з додержанням норм процесуального законодавства.

Суд установив також, що з часу коли до
ОСОБА_1 як спадкоємця  перейшли всі права
й обов”язки власника квартири 56 і до проведення його реєстрації в зазначеній
квартирі та подання ним позивачу письмової заяви та документів що підтверджують
його право на пільги з опалення та гарячого водопостачання, відповідачу
надавалися послуги з опалення житлової площі які ним не сплачувались внаслідок
чого виникла заборгованість.

Колегія суддів вважає безпідставними
доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що з нього  незаконно стягнута заборгованість за послуги
з теплопостачання та підігріву гарячої води за період з 01.07.2004 року по
23.08.2005 року, коли він не користувався зазначеними послугами. Оскільки
ОСОБА_1 повною мірою здійснив своє право на спадкування зазначеною квартирою,
провівши державну реєстрацію права власності на належну йому частку в квартирі
(а.с. 25-26), тому виходячи з положень ст.11 ЦК для ОСОБА_1, виникли
зобов”язання  перед позивачем який
надавав  безперебійно послуги з
централізованого опалення  та гарячої
води.  І з цього часу відповідач
зобов”язаний сплачувати плату за теплопостачання як власник житла незалежно від
того, що він там не є зареєстрованим. Згідно ж п.22  Правил
надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та
гарячої води і водовідведення ,
затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005
року № 630, оплата за послуги з урахуванням пільг нараховується з   дати подання документів, що підтверджують
право на пільгу. При цьому,  ОСОБА_1 з
моменту реєстрації  в  зазначеній
квартирі з  23.08.2005 року
отримує відповідно до положень ст.13
зазначеного Закону  100 % пільгу
на опалення та гаряче водопостачання  по
нормі,  а з моменту реєстрації його дочки
в квартирі з 02.11.2005 року відповідачам нараховується пільга 100% знижка
плати за опалення та гаряче водопостачання на сім”ю.

За таких обставин суд першої
інстанції обґрунтовано з врахуванням положень ст.13 Закону „Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту„  стягнув з ОСОБА_1 на користь ТОВ „Фірма
„Технова” заборгованість за послуги з теплопостачання в розмірі 796 грн. 25
коп. та солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_4 заборгованість за теплопостачання в
розмірі 5 грн. 72 коп..

Обґрунтовано також суд відмовив у
задоволенні позовних вимог до ОСОБА_3, за яким відповідно до чинного
рішення  Новозаводського районного суду
м. Чернігова від 17.10.2006 року визнано право власності на 1/3 частину квартири
АДРЕСА_1 в м.Чернігові в порядку спадкування (а.с. 108-110), оскільки останній
на момент виникнення боргу був неповнолітнім, не користувався послугами
позивача, як і  інший співвласник 1/3
частини квартири ОСОБА_5, не зареєстрований в квартирі і зазначені співвласники
квартири свого права власності на нерухоме майно як того вимагає ст.182 ЦК не
зареєстрували, що значить що право власності у інших співвласників на зазначену
квартиру не виникло, окрім як у ОСОБА_1 Тому
оскільки ні ОСОБА_3, ні ОСОБА_5, не володіють усією сукупністю прав
власника щодо квартири № 56 то відсутні підстави для покладення на них
обов”язку по сплаті позивачу надаваємих ним
послуг з опалення зазначеної квартири.

Доводи апеляційної скарги про те, що з
відповідача, який є інвалідом війни 1 групи стягнуті судові витрати, що
суперечить Декрету КМУ „Про Державне мито” від 21.01.1993 року № 793, є
безпідставними, оскільки виходячи із правил ст. 88 ЦПК України, у зв”язку з
частковим задоволенням позовних вимог, виходячи із загальної задоволеної суми
позову, суд правильно стягнув з ОСОБА_1 на користь ТОВ „Фірма „Технова” 10 грн.
судових витрат. Інваліди  Великої
Вітчизняної війни звільняються від сплати судових витрат при подачі позову, але
зазначена категорія громадян не звільняється від оплати судових витрат, в разі
задоволення позову поданого до них як відповідачів.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги не спростовують висновку суду
щодо наявності у відповідачів заборгованості перед позивачем і необхідності її
стягнення. Постановлене судове рішення відповідає матеріалам справи і вимогам
закону Ухвалене судом першої інстанції рішення є законним і обґрунтованим, а
доводи апеляційної скарги є необґрунтованими.

Керуючись
ст.ст. 303, 307, 308, 315, 317, 319 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
Новозаводського районного суду м. Чернігова від 02 жовтня 2008 року залишити без змін.

Ухвала набуває чинності з моменту проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня
набрання законної сили.

Головуючий:                                     Судді: