Справа № 2-2192008р.
РІШЕННЯ

ІМ'ЯМ    УКРАЇНИ

7      березня 2008 року.                                             м.  Запоріжжя.

Заводський районний суд
м.  Запоріжжя

у складі: головуючого судді
Федоренко Р.Г.,  секретаря Васильченко
Н.О.,

за участю представника
позивача - Павлової І.Д.,  розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м.
Запоріжжі цивільну справу за позовом Запорізького юридичного інституту
ДЦУВС до ОСОБА_1 про відшкодування до Державного бюджету вартості навчання в
інституті,

ВСТАНОВИВ:

До суду звернувся
Запорізькій юридичний інститут ДДУВС ( далі - ЗЮІ) з позовом до ОСОБА_1 про
стягнення з нього витрат за навчання в інституті 33 820 грн. 28 коп.,  за сплачене державне мито в розмірі 334 грн.
53 коп.,  витрат на оплату
інформаційно-технічного забезпечення судового розгляду справи та поштові
витрати в сумі 02 грн. 75 коп.

Під час розгляду справи
позивач зменшив свої позовні і просить стягнути з відповідача витрати,  понесені на його навчання в розмірі 8 301
грн. 70 коп.

В     обгрунтування позову ЗЮІ
посилається на те,  що ОСОБА_1 проходив
службу в органах

внутрішніх справ України курсантом ЗЮІ. Відповідно до  ст.  52
Закону України «Про освіту»,  Указу

Президента України від 23 лютого 1996 року «Про заходи щодо реформування
системи підготовки

спеціалістів та працевлаштування випускників вищих навчальних
закладів»,  Постанови КМУ від 22

серпня 1996 року № 992 «Про порядок працевлаштування випускників вищих
навчальних закладів,

підготовка яких здійснюється за державним замовленням». З курсантом ОСОБА_1
укладена угода   про

підготовку про підготовку фахівця у ЗЮІ. Стаття 4 цієї угоди передбачає
підстави,  за наявності яких

курсант зобов'язаний відшкодувати фактичні витрати на навчання в повному
обсязі.

У зв'язку з рапортом про
відрахування зі служби за власним бажанням ,
наказом начальника інституту від 16 травня 2006 року № 35 ОСОБА_1
відрахований з інституту і відповідно до положення про проходження служби
рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ,  звільнений з органів внутрішніх справ за  ст. . 63 п. «ж» ( за власним бажанням) з 16 травня 2006 року.

В судовому засіданні
представник позивача підтримала позовні вимоги,
посилаючись на те,  що ОСОБА_1 в
добровільному порядку відмовляється відшкодувати витрати,  понесені на його навчання.

ОСОБА_1 позов не визнав і
пояснив в судовому засіданні,  що дійсно
звільнився з органів внутрішніх справ і був відрахований з навчального закладу
на підставі його рапорту,  але цей рапорт
змусив його написати начальник курсу,  де
він навчався. При цьому він на рапорті не ставив число його написання. Окрім
того,  в той час у нього склались
особисті проблеми,  які не дозволяли
навчатись далі в навчальному закладі.

Вислухавши пояснення
представника позивача,  відповідача,  вивчивши матеріали справи,  суд приходить до висновку,  що позов обгрунтований,  підтверджується об'єктивними доказами,  а тому підлягає задоволенню.

Як свідчать матеріали
справи ОСОБА_1 поступив навчатись в ЗЮІ і був одночасно зарахований до складу
курсантів інституту та працівників органів внутрішніх справ 1 серпня 2002 року
на підставі наказу ректора ЗЮІ № 620с ( а.с.
4).

1 липня 2003 року
міжОСОБА_1 та ЗЮІ була укладена угода про підготовку фахівця у ЗЮІ за державним
замовленням та його працевлаштування а.с.
7).

Відповідно доп. 3.6.
Угоди,  курсант зобов'язаний у разі звільнення
з органів внутрішніх справ під час навчання,
після закінчення навчання до встановленого 3-річного терміну перебування
на службі за підставами п. 4 цієї угоди,
відшкодувати    МВС України
витрати на період навчання.

Пункт 4 Угоди передбачає
умови звільнення,  у разі виникнення яких
стягуються витрати на навчання,  в тому
числі і за власним бажанням.

2

Позивач надав суду
розрахунки розміру витрат,  понесеним
навчальним закладом на навчання відповідача. Цей розрахунок ОСОБА_1 не оспорив.

Суд не бере до уваги твердження ОСОБА_1. про те,  що керівництво інституту спонукало його
написати рапорт про звільнення з органів внутрішніх справ та відрахування з
ЗЮІ,  на тій підставі,  що ним суду не надано ніяких доказів цього.

Відповідно до вимог
ст.  526 ЦК України,
зобов'язання повинно виконуватись належним чином і у відповідності до
умов договору,  вимогам цього
Кодексу,  інших актів цивільного
законодавства ...

Таким чином досліджені
судом обставини по справі,  свідчать про
те,  що відповідач не виконав умови угоди
про навчання в ЗЮІ і повинен нести відповідну матеріальну відповідальність за
їх порушення.

Керуючись  ст.   ст.
509,  526,  527,
610,  611,  614 ч. 1 ЦК України,   ст.   ст.
58-60,  83,  88,
209,  212-215,  218 ЦПК України,  суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на
користь Запорізького юридичного інституту ДДУВС 8 301 грн. 70 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на
користь Запорізького юридичного інституту ДДУВС сплачене ним державне мито в 83
грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на
користь Запорізького юридичного інституту ДДУВС понесені ним витрати на оплату
інформаційно-технічного забезпечення судового розгляду справи в сумі 30 грн.

Повернути Запорізькому
юридичному інституту ДДУВС надмірно сплачене державне мито в сумі 251 грн. 28
коп.

Рішення може бути оскаржене
до апеляційного суду Запорізької області шляхом подачі на протязі 10 днів заяви
про апеляційне оскарження,  а потім -в
термін 20 днів самої апеляційної скарги.