Справа № 2-171/08
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

25 липня 2008 року
Самарський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді:     Католікяна
М.О.,

при секретарі:              Дятленко
М.О.,

з участю:

- позивача ОСОБА_1

- представника
позивача ОСОБА_2.;

- представника
відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпропетровськ цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного страхового товариства «АИС-Поліс»,
третя особа - Акціонерний комерційний банк «УкрСиббанк», про стягнення суми
страхового відшкодування, неустойки, відшкодування моральної шкоди,

установив:

22 листопада 2007
року позивач звернувся до суду із цим позовом. Свої позовні вимоги позивач
обґрунтував тим, що 24.04.2007 р. стався вибух газових балонів, в результаті
чого був пошкоджений автомобіль марки НОМЕР_1 Автомобіль був застрахований у
відповідача, проте останній відмовив позивачеві у виплаті страхового
відшкодування, пославшись на порушення умов договору страхування. У
добровільному порядку відповідач не відшкодовує позивачеві понесені витрати, що
явилося причиною звернення позивача до суду з позовом про стягнення з
відповідача страхового відшкодування в сумі 36 101,39 грн., неустойки в сумі
191 698,38 грн., компенсації за заподіяну моральну шкоду в сумі 15 000,00 грн.
(а.с.а.с. 2 - 5).

Позивач, його представник у судовому засіданні позов
підтримали, підтвердивши обставини, зазначені у позовній заяві.

Представник відповідача заперечувала проти позову,
пояснивши, що позивач порушив умови договору страхування, а тому не має право
на страхове відшкодування.

Представник третьої особи у судове засідання не з'явився,
повідомлявся належним чином.

Суд, вислухавши пояснення позивача, представників сторін,
вивчивши матеріали справи, відмовний матеріал № 620 (ЖРЗПЗ № 956 від 25.04.2007
р.) Самарського РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області, вважає, що
позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом було встановлено, що 10.08.2006 р. між сторонами
особою було укладено договір № 05/КУ-4833 добровільного страхування
автотранспорту, за яким позивач застрахував автомобіль марки НОМЕР_1 (а.с.а.с.
6 - 8).

24 квітня 2007 року позивач приїхав на вказаному
автомобілі до Човневої стоянки СА «Локомотив» (м. Каракумська, 1 в м.
Дніпропетровськ), де придбав місце для човна. Для ремонту цього місця він в
автомобілі привіз два газових балони. Газові балони позивач витягнув з
автомобіля та поклав поряд, після чого з нез'ясованих причин вони вибухнули та
пошкодили автомобіль, що підтверджується відмовним матеріалом № 620.

25 квітня 2007 року до відповідача з повідомленням про
страховий випадок звернулася дружина позивача, поставивши підпис від імені
позивача, про що свідчать визнавальні пояснення останнього (а.с. 9).

Того ж дня дружина позивача звернулася до відповідача із
заявою про виплату страхового відшкодування, поставивши підпис від імені
позивача, що також підтверджується визнавальними поясненнями останнього (а.с.
10).

03 травня 2007 року Самарським РВ ДМУ УМВС України в
Дніпропетровській області було ухвалено постанову про відмову у порушенні
кримінальної справи за фактом вибуху автомобіля (а.с. 11).

20 листопада 2007 року відповідач своїм наказом № 1388
відмовив позивачеві у виплаті страхового відшкодування у зв'язку з невиконанням
останнім умов договору страхування (а.с. 57).

Вказані вище спірні правовідносини регулюються Цивільним
кодексом України, договором № 05/КУ-4833 добровільного страхування
автотранспорту від 10.08.2006 р. з додатком, Правилами добровільного
страхування наземного транспорту (крім залізничного) № 050/2 (нова редакція),
затвердженими Рішенням Правління АСТ «АИС-Поліс» від 07.02.2006 р. № 4.

В силу ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту,
вимог розумності та справедливості.

Відповідно до п. 12.4. додатку до Договору добровільного
страхування автотранспорту від 10.08.2006 р. в усьому іншому, що не передбачено
умовами додатку до договору, сторони керуються діючими Правилами добровільного
страхування наземного транспорту (крім залізничного) страховика і чинним
законодавством України.

Згідно з пп. 13.3.8. Правил добровільного страхування
наземного транспорту (крім залізничного) страхувальник зобов'язаний виконувати
всі умови Договору страхування та цих Правил.

Позивач під час підписання договору страхування та
додатку до нього ознайомився з правилами та умовами страхування та зобов'язався
їх виконувати, про що свідчить його особистий підпис (а.с. 8-звор.).

Таким чином, при укладенні договору сторони домовились
про певні норми, зокрема Правила добровільного страхування наземного транспорту
(крім залізничного), які регулюватимуть правовідносини, які виникли між ними.

У відповідності з розділом 2 додатку до Договору
добровільного страхування автотранспорту від 10.08.2006 р. не є страховим
випадком, і виплати страхового відшкодування не проводяться при виникненні
збитку внаслідок, зокрема, порушення правил зберігання і перевезення
небезпечних речовин і предметів.

В силу пп. 6.4.14. Правил добровільного страхування
наземного транспорту (крім залізничного) до страхових випадків не відносяться
та страхове відшкодування не виплачується в разі настання збитків від
пошкодження, знищення або втрати транспортного засобу, які безпосередньо або
побічно спричинені, виникають або збільшуються внаслідок порушення правил
пожежної безпеки, завантаження, вивантаження, перевезення або зберігання
вогненебезпечних, легкозаймистих і вибухонебезпечних речовин та предметів (крім
пального у металевих каністрах для власних потреб) у непристосованих для цього
транспортних засобах; зберігання або розміщення (в тому числі безпосередньо
біля застрахованого транспортного засобу) вибухо- або вогненебезпечних речовин
та предметів, - якщо страхувальник або його представники (володілець, водій)
володіли такою інформацією.

Судом було встановлено, що 24.04.2007 р. позивач приїхав
на човневу стоянку на автомобілі марки НОМЕР_1, на якому привіз два газових
балони для проведення зварювальних робіт з ремонту місця для утримання човна,
після чого вивантажив їх та поклав поряд.

Співвідношуючи ці обставини зі змістом приведених вище
норм, суд доходить висновку про те, що позивач, безумовно, порушив правила
перевезення небезпечних предметів у непристосованому для цього транспортному
засобі, а також розмістив безпосередньо біля застрахованого транспортного
засобу вибухонебезпечні предмети, володіючи інформацією про це, отже випадок,
що стався, не має ознак страхового.

Відповідно до пп. 4.1.4. додатку до Договору
добровільного страхування автотранспорту від 10.08.2006 р. страховик має право
відмовити у виплаті страхового відшкодування згідно з умовами договору.

Згідно з пп. 13.2.7. Правил добровільного страхування
наземного транспорту (крім залізничного) страховик має право відмовити у
виплаті страхового відшкодування у відповідності з розділами 6 та 18 Правил.

У відповідності з пп. 18.2.1. Правил добровільного
страхування наземного транспорту (крім залізничного) страховик також може
відмовити у виплаті страхового відшкодування, якщо страхувальник не виконав
обов'язків, передбачених умовами цих Правил та Договору страхування.

Зважаючи на те, що пошкодження застрахованого автомобіля
внаслідок вибуху газових балонів не став страховим випадком, відмова
відповідача у виплаті страхового відшкодування, на думку суду, є правомірною.

В силу пп. 5.1.5. додатку до Договору добровільного
страхування автотранспорту від 10.08.2006 р. при настанні випадку, який має
ознаки страхового, страхувальник зобов'язаний особисто протягом 48 годин
повідомити страховика про настання страхового випадку в письмовій формі.

Суд встановив, що насправді з повідомленням про настання
страхового випадку та відповідною заявою про виплату страхового відшкодування
до відповідача звернулася дружина позивача, поставивши підписи за останнього,
хоча не мала відповідних повноважень, оформлених у вигляді довіреності.

Таке звернення, на думку суду, взагалі не повинно було
потягнути за собою будь-яких правових наслідків у вигляді виплати страхового
відшкодування тощо, оскільки до страховика звернулася неналежна особа.

Суд критично ставиться до тверджень позивача та його
представника про те, що насправді газові балони він привіз іншим автомобілем
набагато раніше, а самі балони були порожні, оскільки ці твердження
спростовуються відмовним матеріалом № 620 (письмові пояснення, складені
дружиною позивача від імені останнього, письмові пояснення ОСОБА_4, ОСОБА_5,
власні письмові пояснення позивача).

Крім того, про наявність цієї обставини позивач та його
представник розпочали стверджувати лише наприкінці судового розгляду, що також
свідчить про правильність висновку суду.

Суд також вважає безпідставними посилання представника
позивача на матеріали справи щодо визнання керівником Дніпропетровського
представництва АСТ «АИС-Поліс» вибуху застрахованого автомобіля страховим
випадком (а.с. 21), оскільки саме таке визнання не є безумовною підставою для
виплати страхового відшкодування.

Ураховуючи те, що позивача відповідно до закону звільнено
від сплати судових витрат, у порядку ст. 88 ЦПК України їх необхідно віднести
на рахунок держави.

Керуючись ст. 627 Цивільного кодексу України, ст.ст. 4 -
8, 10, 11, 18, 57 - 60, 79, 81, 88, 208, 209, 212 - 215, 218 Цивільного
процесуального кодексу України, суд

вирішив:

ОСОБА_1 у позові до
Акціонерного страхового товариства «АИС-Поліс», третя особа - Акціонерний
комерційний банк «УкрСиббанк», про стягнення суми страхового відшкодування,
неустойки, відшкодування моральної шкоди відмовити.

Судові витрати віднести на рахунок держави.

Заяву про апеляційне оскарження рішення може бути подано
протягом десяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга на рішення
подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку
подання заяви про апеляційне оскарження.

Головуючий суддя: