Справа № 2-537 /08 р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

07 квітня 2008 року Зіньківський районний суд Полтавської
області в складі головуючого-судді Герасименко М.І., при секретарі Тараненко
Т.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Зіньків
справу за позовом

ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу
житлового будинку таким, що відбувся та визнання права власності на цей будинок
з господарсько-побутовими спорудами ,-

ВСТАНОВИВ :

Позивачі
просять суд винести рішення, яким визнати договір купівлі-продажу № Н-93 від 12
квітня 2000 року, таким, що відбувся та визнати право власності  за ОСОБА_1 на 2/3 частини нерухомого майна,
заОСОБА_2. і ОСОБА_3 по  1/6 частині
майна.

Під час розгляду справи встановлено, що позивачка ОСОБА_1
та її чоловік ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у ОСОБА_5 за спільні кошти,
12.04.2000 року купили житловий будинок із господарсько-побутовими спорудами
АДРЕСА_1, що складаються з : житлового будинку літ. «А-1», сараю «Б», літня
кухня «Б1, б», навіс «б1», сараю «В», сарай «Г», навіс
«г», погріб «г1», побір «г2», сарай «Д»,   колодязь «К», огорожі № 1,2.

Вказаний договір купівлі-продажу було укладено
між ОСОБА_4 і ОСОБА_5 та зареєстрований на Українській універсальній біржі.
Після смерті чоловіка ОСОБА_4, позивачка ОСОБА_1 із дітьми вирішила
документально оформити право власності на будинок, але не мають змоги здійснити
своє право, так як виявилося, що договір оформлений на біржі, є не дійсним, на
підставі ст. 220 Цивільного кодексу України.

Фактично договір
купівлі-продажу відбувся. Позивачка ОСОБА_1 та її чоловік ОСОБА_4 повністю
сплатили продавцю кошти, користувалися жилим будинком, але, як з'ясувалося
формально права власності не набули.

Вважаю, що
угода, укладена між ОСОБА_4 і ОСОБА_5 є дійсною та такою, що відбулася, а
позивачі набули права власності на вказане нерухоме майно. Після смерті
чоловіка ОСОБА_4 належну йому  1/2
частина вказаного житлового будинку, позивачі, як спадкоємці першої черги за
законом повинні успадкувати в рівних долях.

Заслухавши
пояснення  позивача, дослідивши матеріали
справи, суд знаходить, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст.
ст. 10, 60, 212 ЦПК України,  325, 328,
334, 381, 220 п.2 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ :

Визнати,
що договір купівлі-продажу № Н-93, зареєстрований Українською універсальною
біржею від 12.04.2000 року в результаті якого ОСОБА_5 продала, а ОСОБА_4 купив
житловий будинок, що розташований поАДРЕСА_1, таким, що відбувся, та
визнати  за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 право
власності на 2/3 частини домоволодіння, за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 1/6 частину
домоволодіння, за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 1/6 частину домоволодіння, яке
розташоване за вище вказаною адресою і складається з: житлового будинку літ.
«А-1», сараю «Б», літня кухня «Б1, б», навіс «б1», сараю
«В», сарай «Г», навіс «г», погріб «г1», побір «г2», сарай
«Д»,   колодязь «К», огорожі № 1,2.

На рішення може
бути подана заява  про апеляційне
оскарження протягом 10 днів після проголошення рішення, апеляційну скаргу може
бути подано на протязі 20 днів після подачі заяви про апеляційне оскарження.

Суддя :
підпис

З оригіналом
вірно.

Рішення набрало
законної чинності 18 квітня 2008 року.

Голова
Зіньківського районного суду                                                   Герасименко
М.І.