№ 2 -2414/07
№
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И

09
липня      2008   року Кіровський райсуд м. Кіровограда в
складі  :

головуючого судді
Шилової Л.М.

при секретарі
Масаловій О.І..

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді цивільну справу за  позовом ОСОБА_1до Відкрито акціонерного
товариства “Державний експортно - імпортний банк України” про визнання
правочину недійсним, суд-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, яким просить визнати
недійсним  договір кредиту в сумі  116 200 грн., укладеного 06 липня 2006 рок
між нею та    ВАТ “Державний експортно -
імпортний банк України”, від імені якого діяла філія ВАТ  “Укрексімбанк” в м. Кіровограді в особі
керуючого ОСОБА_2

На
обґрунтування вимог вказала,  що за умовами
даної угоди, їй надано кредит для придбання автомобіля FIAT Siena 16Y, 2006
року випуску у ТОВ “Гармонія “ шляхом безготівкового переказу суми кредиту на
рахунок № 0015 ТОВ “Гармонія” в АКБ” Трансбанк” м. Київ МФО300089 код
39. Гроші за кредитом отримала директор ТОВ “Гармонія“, після чого
зникла, автомобіль, на придбання якого їй надано кредит, вона, позивачка, не
отримувала. За фактом заволодіння чужим майном у особливо великих розмірах по
відношенню службових осіб ТОВ “Гармонія” Прокуратурою Кіровоградської області
18.10.2006 року порушено кримінальну справу за ознаками злочину, передбаченого
ч.5 ст.191 КК України. Службові особи ТОВ “Гармонія” ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ввели
її  в оман щодо обставин, які мають
істотне значення, оскільки вони шахрайським шляхом понудили вступити в
правовідносини з банком і оформити на себе кредит, при цьому ними  були вирішені всі організаційні моменти щодо
його оформлення, вона ж, позивачка, була у банку лише один раз під час
підписання якихось документів. Вважає, що службові особи банку діяли за
одно  із службовими особами  ТОВ “Гармонія”, або були їх посібниками.  Служба безпеки та юридичний відділ
відповідача, які мали би перевіряти данні для оформлення кредиту, не могли не
бачити недостовірність, неповноту та недостатність цих даних щодо  оформлення кредиту.  Даний кредитний договір має бути визнаний
недійсним відповідно до підстав статті 229 ЦК України, як такий, що вчинений
особою, яка помилялась щодо обставин, які мають істотне значення щодо даного
правочину. Просить прийняти  до уваги, що
відповідач допустився помилки і  належним
чином не  перевірив всіх документів, які
подано ТОВ  “Гармонія” для оформлення
кредиту, бо якби він це зробив та вияснив би та повідомив її, що у ТОВ
“Гармонії” не має відповідних документів щодо здійснення продажу автомобілів,
то вона в свою чергу не підписувала б даний кредитний договір.

- 2 -

23 січня 2008
року позивачка подала  уточнення до
позовних вимог, згідно яких, вказуючи на визнання  недійсним договору кредиту від  06 липня 2006 рок  за підстави, передбаченої ст.229 ЦК
України,  щодо обставин його укладання
додатково  вказала також і на наступне.   Службові особи ТОВ “Гармонія”, маючи за мету
заволодіти чужими грошовими коштами та
ввівши  в оману працівників даного
товариства, в тому числі і її,   позивачки,
чоловіка, щодо наміру створити у м. Кіровограді службу соціального таксі для
обслуговування інвалідів, запропонували зареєструватись приватними підприємцями
для отримання у банку кредиту для придбання легкових автомобілів з послідуючою
їх  передачею для зазначеної  служби таксі, пообіцявши при цьому  вказаним особам сплачувати щомісячну
винагороду. В послідуючім, службові особи ТОВ “ Гармонія” через її, позивачки,
чоловіка, по нудили її вступити у правові відносини із банком на отримання
кредиту, який вона підписала  06 липня
2006 року. До банківської установи службовими особами  ТОВ “Гармонія” були надані відносно неї,
позивачки,  свідоцтво про реєстрацію її,
як  приватного підприємця, довідка
про  доходи, паспорт, ідентифікаційний
код. 04 червня 2006 року між  нею,
позивачкою, та  ТОВ “ Гармонія” було
укладено договір № 12-А1/41 про придбання нею у даному товаристві автомобіля
FIAT Siena 16Y, 2006 року випуску, а також - договір застави щодо даного
автомобіля між нею, позивачкою,   та
ВАТ  “Державний експортно - імпортний
банк України”, після чого на її ім'я було відкрито рахунок, на який вона
отримала кошти в сумі 116 200 грн., та з якого платіжним дорученням № 372 від
06.07.2006 року  були перераховані на
розрахунковий рахунок ТОВ “Гармонія”. Основну
суму  коштів  за спірним договором кредиту службові особи
ТОВ  “Гармонія” перевели в готівку та розпорядились ними на
власний розсуд, при цьому   автомобіль,
на придбання якого надавася кредит,  вона
ніколи не бачила. Із
вказаного вбачається, що саме за сприяння службових осіб ТОВ “Гармоніія” їй був
наданий такий великий грошовий кредит, який би вона сама  не змогла отримати без стороньої допомоги.
Шахрайським шляхом її понудили вступити в правовідносини з банком на отримання
кредиту, який, як її запевнили, повинен бути погашати ТОВ “Гармонія”. За
вказаних обставин, позивачка просить визнати недійсним спірний договір кредиту,
посилаючись на підставу його визнання, передбачену ст.229 ЦК України.

У судовому засіданні позивачка та її представник позов підтримали  та додатково вказали, що позивачка, не
читаючи,  підписила спірний договір,  його вчинила під впливом помилки, оскільки
відповідач не перевірив  достовірність данних про її  місце роботи, прибутки, заяву, виконану від
її імені, про видачу  кредиту, не
переконався в даних про її особу, не заставив її прочитита спірний договір до
того, як вона його підписала, при цьому вважаючи, що кредит та відсотки за
користування кредитом замість неї буде сплачувати ТОВ “Гармонія”.

Представник відповідача позов не визнала та суду
пояснила, що  06 липня 2006 року між
позивачем та ВАТ “Державний експортно - імпортний банк України” було
укладено  договір кредиту, згідно якого
позивачці було надано кредит в сумі   116
200 грн.  для придбання нового автомобіля
FIAT Siena 16Y, 2006 року випуску “ шляхом безготівкового переказу суми кредиту
на рахунок № 0015 ТОВ “Гармонія” в АКБ” Трансбанк” м. Київ МФО300089
код 39, при цьому банк мав підтвердження про сплату
позичальником  авансового  платежу за автомобіль. Банком були виконані
умови договору, підстав для визнання його недійсним банк не вбачає.

Судом
встановлені наступні факти.

06 липня
2006 року між позивачкою  та    ВАТ “Державний експортно - імпортний банк
України”, від імені якого діяла філія ВАТ “ Укрексімбанк” в м. Кіровограді в
особі керуючого ОСОБА_2 було укладено договір кредиту. Вказаний факт сторонами
визнано  та підтверджують відповідним
письмовим договором кредиту від 06 липня 2006 року, при цьому позивачкою було
визнано достовірність її  підпису у договорі
( а.с. 4-8).

Із   даного договору вбачається, що на умовах забезпеченості,
повернення, строковості, платності, цільового характеру відповідач  позивачці у
тимчасове

- 3 -

користування згідно його пункту .2.1. надав кредит в сумі
116 200 грн. з кінцевою датою повернення 05 липня 2012 року  для оплати за новий   автомобіль
FIAT Siena 16Y, 2006 року випуску, червоного кольору, шасі НОМЕР_1, легковий
седан-В.

Згідно
п.2.1.1 цього ж договору кредиту передбачено, що за рахунок власних коштів позичальник
сплатив за автомобіль   FIAT Siena 16Y,
2006 року випуску, червоного кольору, шасі НОМЕР_1, легковий седан-В авансовий
платіж в сумі  20550 грн. та надав банку
документальне підтвердження сплати авансового платежу у вигляді прибуткового
касового ордеру № 293 від 04.07.2006 року.

Згідно до пунктів  2.3.1, 2.3.2
договору кредит наданий у безготівковій формі шляхом безготівкового
переказу  суми кредиту на рахунок  № 0015 ТОВ “Гармонія” в АКБ”
Трансбанк” м. Київ МФО300089 код 39і .

Вказані умови договору сторонами
виконані, що сторонами визнано та не оспорюється.

Згідно п.2.4.1 договору передбачено, що
позичальник зобов'язаний повернути кредит у визначений за цим договором
строк, окрім того, згідно до п.2.7.5. сторони також  домовились, що виконання зобов'язання
позичальника щодо погашення будь-якої заборгованості за договором може бути
покладено позичальником на третю особу, проте
у разі невиконання обов'язків щодо погашення заборгованості такою
третьою особою позичальник не звільняється від виконання своїх обов'язків за
цим договором.

Встановлені факти відповідають
правовідносинам сторін, що регулюються
цивільним  законодавством і не
дають підстав на задоволення позову.

Відповідно до ч.1 ст.229 ЦК України
якщо сторона, яка вчинила правочин, помилилася щодо обставин, які мають істотне
значення, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. Істотне значення
має помилка щодо природи правочину, прав та обов'язків сторін, таких
властивостей і якостей речей, які значно знижують її цінність або можливість
використання за цільовим призначення. Помилка щодо мотивів правочину не має
істотного значення, крім випадків, встановлених законом.

Із огляду первісного позову,
уточнень до  позовних вимог, пояснень
позивачки, її представника щодо обставин, які передували укладенню договору
кредиту та щодо обставин  його укладення
судом встановлено, що позивачкою усвідомлювалось, що вона вступила у відносини
із банком на отримання значної суми грошей в
кредит  для придбання  автомобіля, і що цей кредит має бути
повернутий,  тобто очевидним є що
позивачкою усвідомлювались істотні умови договору кредиту як такого.

Доводи позивачки та її представника
про те що,  що Службові особи ТОВ  “Гармонія” ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які, взявши на
себе  вирішення всіх організаційні
моментів  щодо його оформлення,  шахрайським шляхом понудили позивачку
вступити в правовідносини з банком і оформити на себе кредит, відносяться до
мотивів вчинення правочину, а відтак не мають суттєвого значення при вчиненні
правочину. Окрім того  ТОВ  “Гармонія”стороною за договором кредиту не
являється.

Доводи позивачки та її
представника про те що, позивачка, підписуючи кредит, помилялась, що кредит та відсотки за користування
кредитом, буде сплачувати не вона,  а буде
сплачувати ТОВ “Гармонія, суд не можуть бути прийняті до уваги як посилання на
помилку, оскільки за   вимогами ст.229 ЦК
України  не має  значення, що особа помилялась щодо того, які
правові наслідки виникають за правочином. З огляду змісту оспорюваного
позивачкою договору кредиту, сторонами обговорено можливе  покладення
виконання зобов'язань позивачкою, як позичальником,  щодо погашення будь-якої заборгованості за
договором на третю особу,  в даному
випадку за твердженнями позивачки на ТОВ « Гармонія», проте  у разі невиконання обов'язків щодо погашення
заборгованості такою третьою особою, то вона, позивачка, як позичальник, не
звільняється від виконання своїх обов'язків за цим договором. Очевидиним є, що
третя особа - ТОВ “Гармонія” не виправдала сподівання позивачки щодо
погашення   заборгованості за договором
кредиту.

- 4 -

Посилання позивачки та її
представника на те що,  помилкою  є і те, що до
підписання договору кредиту вона не читала  текст цього договору, а  відповідач також  не змусив її його прочитати, не можуть
вважатись як помилка, оскільки  свідчать
про  власну  недбалість позивачки, яка не звільняє її від
обов'язків за договором кредиту. Більше того, позивачкою та її представником не
було вказано на жодну із поважних причин, в силу якої  позивачка
була позбавлена можливості прочитати договір  до його підписання, отримати юридичні
консультації щодо  умов договору та його
правових  наслідків.

Посилання  позивачки та її представника у судовому
засіданні  на те,  що вчинення позивачкою оспорюваного правочину
під впливом помилки сталось за сприяння дій відповідача, який в порушення
внутрішніх банківських  інструкції щодо
видачі кредитів,  не перевірив  достовірність данних про її  місце роботи, прибутки,   написання  заяви
про видачу  кредиту, який
також не переконався в
даних про її особу,  не заставив її прочитати спірний договір до того, як вона його
підписала, також не можуть бути прийняті до уваги, оскільки
істотних умов договору кредиту не стосуються, та з огляду на те, що  спірний договір відповідач  уклав безпосередньо із позивачкою.

Позивачкою та її представником  не
було надано  доказів на підтвердження
того, що волевиявлення позивачки при підписанні оспорюваного правочину  не було вільним та не відповідало її
внутрішній волі. Більше того, при викладені в уточненнях до  позовної заяви обставин, в наслідок яких, за
твердженнями позивачки,  службові особи
ТОВ «Гармонія»  понудили її  вступити в правовідносини з банком та
оформити на себе кредит для придбання
легкових автомобілів з послідуючою його
передачею для створеної ТОВ «Гармонією»
служби соціального таксі для обслуговування інвалідів, позивачкою також
було  вказано на те, що особам, які
зареєструються для цього приватними підприємцями та візьмуть кредит на
придбання автомобіля, була пообіцяна
сплата  щомісячної винагороди, а
відтак,   з цього слід  вважати, що така винагорода могла стосуватись
і  позивачки, яка фактично
зареєструвалась приватним підприємцем та уклала
договір кредиту на придбання автомобіля.
( а.с. 63 - уточнення).

Аналізуючи зібрані докази по
справі, суд вважає, що позивачкою та її представником не було надано
достовірних, безперечних доказів на
наявність у  позивачки помилки
щодо обставин, які  мають  істотне значення за договором кредиту, та що
позивачка  діяла під впливом цієї помилки
при вчиненні  оспорюваного нею правочину,
та що при його вчиненні її внутрішня воля не відповідала її зовнішньому прояву
- волевиявленню. Правочин, який вчинений під впливом помилки належить до
оспорюваних правочинів, а тому наявність помилки повинна бути  доведена
особою, яка діяла під її впливом.

Керуючись  ч.1 ст.229, ч.3 ст.203 ЦК України,
ст.10,  ст.213 - ст.215
ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

ОСОБА_1в
задоволенні позову  до Відкрито акціонерного
товариства “Державний експортно - імпортний банк України” про визнання договору
кредиту, укладеного 06 липня 2006 року між
ОСОБА_1та    ВАТ “ Державний
експортно - імпортний банк України”
відмовити.

Заяву
про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом десяти днів з
дня проголошення рішення суду першої інстанції. Апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти
днів з дня подачі заяви про апеляційне оскарження рішення суду.

Заява  про апеляційне оскарження
рішення суду першої інстанції  та
апеляційна  скарга подаються  апеляційному суду через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя                                   підпис

З
оригіналом вірно

Суддя
Кіровського райсуду

м.
Кіровограда
Шилова Л.М.