Справа
№ 22ц - 239/08
Головуючий у 1 інстанції - Чонка В.В.
Доповідач - Данилюк В.А.
СУД  ВОЛИНСЬКОЇ  ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И

2008
року квітня 3
місто Луцьк

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого судді Завидовської-Марчук
О.Г.

суддів
Данилюк В.А., Осіпука В.В.

при секретарі Тарасюк Ю.А.

з участю позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної (немайнової)
шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди  за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_2 на
рішення Горохівського районного суду від 12 грудня 2007 року,

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування
матеріальної і моральної шкоди, обґрунтовуючи заявлені вимоги тим, що 21 квітня
2007 року внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, скоєної з вини відповідача
ОСОБА_2 було пошкоджено належний їй автомобіль марки ВАЗ-21074, технічний
паспорт НОМЕР_1, державний НОМЕР_2.
Вартість ремонту, який вона здійснила власними силами, включаючи оплату
експертної оцінки, становить 3020 грн. 10 коп. Крім того, їй було заподіяно
моральну шкоду, яка полягає у перенесених нею душевних стражданнях через втрату
автомобілем товарного вигляду та зусилля, які вона приклала до організації
ремонту автомобіля. Просила стягнути з відповідача 3020 грн. 10 коп.
матеріальної шкоди та 1000 грн. моральної шкоди, а також 105 грн. 50 коп.
понесених нею судових витрат.

Рішенням Горохівського районного суду від 12 грудня 2007 року позов
задоволено частково. Постановлено стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 3020
(три тисячі двадцять) грн. 10 коп.
спричиненої матеріальної шкоди, 200 грн. моральної (немайнової) шкоди,
150 грн. судових витрат та 30 грн. за інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням, відповідач ОСОБА_2 подав апеляційну
скаргу, у якій вказує на незаконність рішення через неповне з'ясування судом
обставин справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення
норм процесуального права, а тому просить рішення скасувати та направити справу
на новий розгляд до суду першої інстанції.

В даному судовому засіданні відповідач
ОСОБА_2 апеляційну скаргу підтримав, позивач ОСОБА_1 апеляційну скаргу
не визнає.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши
матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до
висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних
підстав.

При розгляді справи судом першої інстанції встановлено, що 21 квітня 2007
р. сталася дорожньо-транспортна пригода з вини відповідача ОСОБА_2, який
керував належним йому автомобілем ЗІЛ, державний НОМЕР_3, і допустив зіткнення
даного автомобіля з автомобілем ВАЗ-21074, державний НОМЕР_2, який належить
позивачу ОСОБА_1

Внаслідок даної ДТП транспортний засіб, належний позивачу ОСОБА_1, було
пошкоджено.

Зазначені обставини не оспорюються сторонами та підтверджуються матеріалами
справи, зокрема, копією постанови Горохівського районного суду від 8 травня
2007р. про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, довідкою
Горохівського районного відділу УМВС України у Волинській області про
належність автомобіля ОСОБА_1 та пошкодження його внаслідок ДТП, довідкою МРВ
ДАІ про належність автомобіля ЗІЛ відповідачу.

Відповідно до висновку №0125 автотоварознавчої експертизи від 18 травня
2007 року вартість матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля
ВАЗ-21074 держ.НОМЕР_2 складає 1613,49 грн.

Разом з тим, у висновку вказано, що даний висновок є попереднім, кінцева
вартість може бути визначена після виявлення можливих скритих дефектів,
каталожні номера та  вартість деталей
можуть бути уточнені в торгуючих закладах.

Як вбачається з товарних чеків та накладних, наданих позивачем, у липні
2007 р. ОСОБА_1 власними силами здійснила ремонт автомобіля. Вартість робіт та
матеріалів становить 2786 грн. 10 коп.

Вартість послуг експерта щодо дачі висновку про матеріальні збитки
становить 234 грн.

Отже, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про стягнення з
відповідача 3020 грн. 10 коп. матеріальної шкоди (2786 грн. 10 коп. + 234
грн.).

Так само вірно визначено судом розмір моральної шкоди, виходячи із
характеру та обсягу моральних страждань в зв'язку з пошкодженням майна позивача
та із засад розумності і справедливості.

Разом з тим, задовольняючи частково позовні вимоги, суд керувався ст.1187
ЦК України, якою передбачено відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної
небезпеки, тоді як слід було керуватися ст.1188 ЦК України, якою передбачено
порядок відшкодування шкоди, завданої внаслідок взаємодії кількох джерел
підвищеної небезпеки, оскільки встановлено, що під час ДТП обидва автомобілі
рухалися.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії
кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а
саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною
особою.

Враховуючи, що згідно постанови суду від 8 травня 2007 р. у скоєній
дорожньо-транспортній пригоді визнано винним відповідача ОСОБА_2, то саме він
повинен відшкодовувати збитки позивачу.

Твердження відповідача, викладені в апеляційній скарзі, про те, що судом не
було враховано вини відповідача, не заслуговують на увагу, так як будь-яких
доказів вини позивача під час розгляду справи не встановлено.

Так само є безпідставним посилання відповідача у апеляційній скарзі на те,
що судом не враховано його матеріального становища, оскільки це питання не було
предметом розгляду і будь-яких клопотань з цього приводу він не заявляв.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду про
відшкодування відповідачем позивачу матеріальної і моральної (немайнової)
шкоди.

Разом з тим, суд першої інстанції неправильно вирішив питання про розподіл
судових витрат, оскільки до стягнення підлягають 59 грн. 50 коп. судового збору
та 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду
слід змінити в частині покликання на ст.1187 ЦК України та розподілу судових
витрат.

Керуючись ст.ст.307, 309, 317, 319 ЦПК України, на підставі ст.ст.1167,
1188 ЦК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Горохівського районного суду від 12 грудня 2007 року у даній справі
змінити, виключивши з мотивувальної частини рішення покликання на ст.1187 ЦК
України.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 59 (п'ятдесят дев'ять) грн. 50 коп.
судового збору та 30 (тридцять) грн. витрат на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи.

В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили  з
моменту його проголошення і може бути оскаржене до Верховного Суду України на
протязі двох місяців після набрання ним законної сили.

Головуючий
/-/  Завидовська-Марчук О.Г.

Судді
/-//-/         Данилюк В.А., Осіпук В.В.

Згідно
з оригіналом:

Суддя
апеляційного суду
В.А.Данилюк

Друк.бсф.