Справа  №2-149/08
І М Е Н Е М      У К Р А Ї Н И
20 лютого 2008 року                                                                                   м. Запоріжжя
Комунарський районний суд м. Запоріжжя в складі:
головуючого судді:                                                                                          Дзярук
при секретарі:                                                                                                  Кожушаній
за участю позивача ОСОБА_1, представника позивача
ОСОБА_2, представників відповідача ОСОБА_4, ОСОБА_5, розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_3 про визнання права власності на самочинну забудову, -
ОСОБА_1  звернувся  до суду з позовом  до
ОСОБА_3  про   усунення
перешкод в оформленні права власності на самовільно
збудовану  прибудову « в»  посилаючись на те, що  згідно рішення Комунарського районного суду
від 8 листопада 2006 року та
свідоцтва  про право  на спадщину
за заповітом від 16.06.1995 року
йому  на праві власності належить 1/2 частина житлового будинку
АДРЕСА_1 - житлова кімната
загальною площею 23,9 кв.м. Друга   частина
будинку, яка складається з двох кімнат площею 13,9   кв.м
та 9,5 кв.м з 2000  року належить
відповідачу. Будинок розташований  на
земельній  ділянці площею 651 кв.м.,
порядок  користування  земельною ділянкою визначений відповідно до
фактичного користування між ним  та
відповідачем, згідно  висновку
судової  будівельно - технічної
експертизи від  10.05.2006 року  та рішення Комунарського районного суду м.
АДРЕСА_1 за згодою попереднього
власника ОСОБА_6 ним  збудована службова прибудова "в". Для переоформлення на своє ім'я службової прибудови "в"
звертався до Запорізької міської ради головного управління архітектури та
містобудування. На що отримав відповідь про те, що на будинок  потрібні правовстановлюючі документи та письмова згоди співвласника домоволодіння. 10 травня 2007 року ним був поданий лист до Державного
науково-дослідного інституту
будівельних конструкцій про проведення інженерно-технічного дослідження, з
метою визначити технічний стан
житлового будинку АДРЕСА_1, згідно
висновку  якого встановлено, що дефектів не виявлено, стан задовільний.
ОСОБА_3, якій на праві приватної
власності належить друга частина житлового будинку
АДРЕСА_1, яка складається з двох кімнат 1-1. площею 13,9 кв. м., кімната
1-2.площею 9,5 кв. м. не дає своєї згоди, тим самим перешкоджає  йому у здійсненні права власності на
Під час зведення службової прибудови
"в" ним  витримані і не
порушені архітектурні,
протипожежні та санітарні вимоги, основні норми та правила.
вищевикладене,  просить усунути
перешкоди в оформленні права власності.
У судовому засіданні позивач
уточнив  позовні вимоги і  пояснив, що йому  на праві приватної власності належить 1/2 частина житлового будинку
АДРЕСА_1, яка складається
з кімнати загальною площею 23,9 кв. м.  В 1995 року до житлового будинку
попереднього власника ОСОБА_6 збудована службова прибудова «в». Відповідачу ОСОБА_3,
на праві приватної власності належить друга частина житлового будинку АДРЕСА_1, яка складається з двох кімнат 1-1.
площею 13,9 кв. м., кімната 1-2.площею 9,5 кв. м. Рішенням Комунарського районного суду м.
Запоріжжя  від 8 листопада 2006 року  розподілено
житловий будинок між співвласниками в натурі відповідно до фактичного користування будинком АДРЕСА_1.
Оскільки, відповідач не дає своєї
згоди і тим самим перешкоджає  йому у
здійсненні права власності на забудову, просить
визнати за ним право власності на
самочинну забудову - службову прибудову «в» до
Представник позивача у судовому  засіданні позовні вимоги  підтримав і пояснив, що ОСОБА_1, на праві
приватної власності належить 1/2 частина житлового будинку АДРЕСА_1, яка
складається з жилої кімнати загальною площею 23,9 кв. м, яке було отримано  на підставі заповіту після смерті дідуся
ОСОБА_7, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1. Згідно
свідоцтва про право власності  на
спадщину за заповітом від 16 червня 1995 року будинок АДРЕСА_1 було оформлено
на ОСОБА_1 та ОСОБА_8, після одруження ОСОБА_6, в рівних долях.
В період оформлення спадщини та реєстрації права
власності між співвласниками 20 липня 1994 року було оформлено договір, яким
було визначено умови користування житловим будинком АДРЕСА_1. Як особливою
умовою зазначеного договору, був п. 3, в якому міститься згода співвласника
домоволодіння  ОСОБА_8(ОСОБА_6) на
забудову співвласником ОСОБА_1 службової прибудови «в» до південної стіни
квартири № 2, а також співвласник дала згоду на оформлення службової прибудови
«в» будівлі на ім'я ОСОБА_1.
Про існування зазначеного договору та власноручне його
підписання ОСОБА_8(ОСОБА_6) підтвердила на засіданні 30 січня 2008 року.
Договір нею було підписано з власної волі, без примушування з боку позивача
ОСОБА_1 і  навпаки пояснила, що під час
газифікації будинку врізка газу проходила з її частини будинку і газова
магістраль до половини будинку ОСОБА_1 була проведена за її згодою. Співласниками було узгоджено
проект на монтаж газопровіду у листопаді 1994 року.  Тобто,
вже в той час  ОСОБА_6, будучи
співвласником будинку надала згоду на проведення газових комунікацій, що  свідчить
про те, що дана самовільна забудова ніякої шкоди не завдавала
співвласнику в період володіння своєю частиною будинку, аж до моменту його
відчуження відповідачеві. Згоду на забудову ОСОБА_1 службової прибудови «в» до
південної стіни квартири № 2, а також згоду на оформлення службової прибудови
«в» будівлі на ім'я ОСОБА_1, ОСОБА_8 (ОСОБА_6), також підтвердила нотаріально
посвідченою заявою на ім'я Комунарської районної адміністрації Запорізької
міської ради від 20 жовтня 2005 року. В службовій прибудові «в» позивачем було
встановлено газовий котел. Експлуатацію службової прибудови «в», було дозволено
після комісійної перевірки спеціалізованим ремонтно-будівельним управлінням
житлового управління міськвиконкому м. Запоріжжя, дільниця № 1 акту № 906 від
02.08.1995 року, як такої, що відповідає технічним умовам.
За всі ці дії, що передували технічному запуску службової
прибудови «в», а саме узгодження проекту, підведення та монтаж труб, пуск газу,
установку котла, переведення котла на газ та інші роботи з газооснащення були
здійснені за рахунок  позивача та узгоджені
з ОСОБА_6, що  підтверджено квитанціями
про оплату за надані вищезазначені
послуги. Тобто, на момент відчуження ОСОБА_6 своєї частки у спільному майні
співвласниками, за спільною домовленістю, належним чином, здано в експлуатацію
службову прибудову «в», згоду на оформлення якої у власність ОСОБА_1 було
отримано від ОСОБА_6. 20 січня 2000 року
ОСОБА_6 (ОСОБА_8) подарувала гр. ОСОБА_3 свою частину житлового будинку
АДРЕСА_1, яка складається з двох кімнат 1-1. площею 13,9 кв. м., кімната
1-2.площею 9,5 кв. м.
Рішенням Комунарського районного суду від 8 листопада
2006 року справа № 2-948/06 розподілено житловий будинок між співвласниками в
натурі відповідно до фактичного користування будинком АДРЕСА_1.

Відповідач не дає своєї згоди тим самим перешкоджає
позивачеві у здійсненні права власності на забудову, так  як вважає, що нібито службова прибудова «в»
завдає їй шкоди, посилаючись на акт обстеження житлового будинку від 14 липня
2005 року.     Однак,  як
вбачається  з  відповіді за підписом голови Комунарської
райадміністрації Пелиха Ю.Г.  від  22.03.2007 року про те, що акт обстеження
житлового будинку від 14 липня 2005 на
яке посилається  відповідач,
ніяких правових наслідків не породжує, оскільки цей акт складався як робочий
документ на підставі технічного паспорту. Крім
цього, висновок державного науково-дослідного інституту будівельних
конструкцій «Про технічний стан несущих конструкцій і прибудов” до квартири
АДРЕСА_1 від 10 травня 2007 року свідчить, що всі забудови знаходяться в
задовільному стані і не завдають шкоди основній будівлі.Під час зведення
службової прибудови «в» позивачем були витримані і не порушені архітектурні,
протипожежні та санітарні вимоги, основні норми та правила.

Згода попереднього співвласника домоволодіння ОСОБА_6 на
зведення та оформлення права власності ОСОБА_1 на службову прибудову «в» була
отримана (договір від 20 липня 1994 року) та нотаріально посвідчена заява,
знаходяться в  матеріалах справи.  Вважає, що дії відповідачки ОСОБА_3 є
незаконними, так як згідно наданих до заяви документів та висновків, позивач
ніяким чином не порушує інтереси та охоронювані законом права відповідача та
згідно технічних умов, не завдає шкоди і
не заважає частині житлового будинку відповідача. Просить визнати за
позивачем право власності на самочинно збудоване нерухоме майно.

В судовому засіданні  представник
відповідача  ОСОБА_4  не
визнала позовні вимоги  і
пояснила, що згідно договору
дарування  від  20 січня 2000
року    відповідач ОСОБА_3  є власником 1/2 частина житлового будинку АДРЕСА_1. Друга
частина  будинку належить
відповідачу. Будинок розташований  на
земельній  ділянці площею 651 кв.м.
Позивач  ОСОБА_1  самовільно, без дозволу управління
архітектури  та належно оформленого
проекту,  без дотримання архітектурних,
будівельних,  санітарних, екологічних
норм і  правил побудував прибудову „в,”
чим  порушує права  користувача земельної ділянки  та власника &frac12;  частини будинку  АДРЕСА_1 ОСОБА_3   Крім
цього,  згідно рішень
Комунарського  районного суду  м.Запоріжжя ( (справи № 2-330/05р., №
2-2478/07) ухвали  Комунарського
районного суду м.Запоріжжя  від  03.07.2007 року,  судом були прийняті  рішення, щодо   визнання
права власності на  самочинну   прибудову „в.”   На підставі
викладеного вважає, що  не
має  підстав для задоволення  позову
ОСОБА_1

В судовому  засіданні
представник  відповідача ОСОБА_5
не  визнала позовні вимоги  і пояснила, що згідно договору  дарування
від  20 січня 2000  року
відповідач ОСОБА_3  є власником 1/2 частина житлового будинку АДРЕСА_1. Друга
частина  будинку належить відповідачу.
Будинок розташований  на земельній  ділянці площею 651 кв.м. Позивач  ОСОБА_1
самовільно, без дозволу управління архітектури  та належно оформленого проекту,  без дотримання архітектурних,
будівельних,  санітарних, екологічних
норм і  правил побудував прибудову „в,”
чим  порушує права  користувача земельної ділянки  та власника &frac12;  частини будинку  АДРЕСА_1 ОСОБА_3   Колишній

власник
ОСОБА_6 не  давала  згоди на
самочинну  прибудову «в».
Також  вважає, що  Комунарським
районним судом м.Запоріжжя, раніше
приймалися  рішення,  щодо
самочинної  забудови «в»,  тому
просить  в задоволені  позову
відмовити.

Суд, вислухавши пояснення
позивача  ОСОБА_1 представника  позивача ОСОБА_2, представників  відповідача ОСОБА_4, ОСОБА_5, допитавши  свідків ОСОБА_9, ОСОБА_6, дослідивши
матеріали справи, вважає,  що позовні
вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 на праві приватної
власності належить 1/2 частина житлового будинку АДРЕСА_1, яка складається  з жилої кімнати загальною площею 23,9 кв. м,
яке було отримано  на підставі заповіту
після смерті ОСОБА_7, який помер ОСОБА_7. Згідно  свідоцтва про право власності  на спадщину за заповітом від 16 червня 1995
року будинок АДРЕСА_1 було оформлено на ОСОБА_1 та ОСОБА_6, після одруження
ОСОБА_6, в рівних долях. 20 січня 2000 року
ОСОБА_6 (ОСОБА_8) подарувала гр.. ОСОБА_3 свою частину житлового будинку
АДРЕСА_1, що  підтверджено  договором дарування від 20.12.2000 року(
а.с.101-102)

Рішенням
Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 8 листопада 2006 року житловий будинок між співвласниками
розділено в  натурі,  відповідно до фактичного користування будинком АДРЕСА_1. ОСОБА_1 виділено у власність у житловому будинку літ.В:
кімнату 2-3, площею 23.9 кв.м., ОСОБА_3 виділено у власність у житловому
будинку літ.В:  кімнату 1-1, площею 13,9
кв.м, кімнату 1-2, площею 9,5  кв.м.
Також визначено  порядок користування  земельною ділянкою,  розташованою
АДРЕСА_1  між  землекористувачами ОСОБА_3 та ОСОБА_1,  відповідно до варіанту  судової будівельно- технічної експертизи від
10.05.2006 року, згідно якої ОСОБА_1
виділено земельну  ділянку площею
323,54 кв.м, ОСОБА_3 виділено земельну ділянку
площею 323,54 кв.м. Земельна ділянка
площею 3,92 кв.м  залишена в
загальному користуванні  співвласників.
Рішення  суду  вступило в законну  силу ( а.с.94-95). Дані обставини  підтверджуються технічним паспортом, планами
земельної ділянки, будівництва на
житловий   будинок АДРЕСА_1. ( а
.с. 7-12).

Як вбачається з матеріалів справи, між співвласниками 20
липня 1994 року оформлено договір, яким було визначено умови користування
житловим будинком АДРЕСА_1. Як особливою умовою зазначеного договору, був п. 3,
в якому міститься згода співвласника домоволодіння  ОСОБА_8(ОСОБА_6) на забудову співвласником
ОСОБА_1 службової прибудови "в" до південної стіни квартири № 2, а
також співвласниця дала згоду на оформлення службової прибудови "в"
будівлі на ім'я ОСОБА_1.  ( а.с.119)

Про існування зазначеного договору та власноручне його
підписання,  без примушування з боку
позивача, ОСОБА_6підтвердила в  судовому
засіданні 30 січня 2008 року, а також пояснила, що  між нею
і  позивачем був визначений
порядок користування земельною ділянкою. Газифікації будинку була проведена за
її згодою. ( а.с.132).

Згоду на забудову ОСОБА_1 службової прибудови
"в" до південної стіни квартири № 2, а також згоду на оформлення
службової прибудови "в" будівлі на ім'я ОСОБА_1, ОСОБА_8
(ОСОБА_6)    також, підтвердила нотаріально
посвідченою заявою на ім'я Комунарської районної адміністрації Запорізької
міської ради від 20 жовтня 2005 року. ( а.с.104). Згідно висновку Державного
науково-дослідного інституту будівельних конструкцій "Про технічний стан
несущих конструкцій і прибудов” від  10
травня 2007 року, щодо квартири АДРЕСА_1
підтверджено, що всі забудови знаходяться в задовільному стані і не
завдають шкоди основній будівлі.

Під час зведення службової прибудови "в"
витримані і не порушені архітектурні, протипожежні та санітарні вимоги, основні
норми та правила. (а.с. 13-23).

В службовій прибудові "в" позивачем було
встановлено газовий котел.  Згідно  акту № 906 від 02.08.1995 року експлуатацію
службової прибудови "в" було дозволено після комісійної перевірки
спеціалізованим ремонтно-будівельним управлінням житлового управління
міськвиконкому м. Запоріжжя, дільниця № 1, як такої, що відповідає технічним
умовам.( а.с. 26).

Позивач періодично (щорічно) проходив перевірку димових
та вентиляційних каналів на пожежну безпеку, що підтверджується актом від
25.06.2003 року № 0141.

Тобто, на момент відчуження ОСОБА_6 своєї частки у
спільному майні співвласниками за спільною домовленістю було належним чином
здано в експлуатацію службову прибудову "в", згоду на оформлення якої
у власність ОСОБА_1 було отримано від ОСОБА_6.

Дані обставини повністю підтверджуються дослідженими в
судовому засіданні доказами.

Суд  критично
відноситься до доводів
представників відповідача і
не  приймає їх до уваги, в  частині закриття  провадження
по справі, в зв»язку з тим, що
Комунарським  районним судом
м.Запоріжжя із  зазначених підстав
неодноразово приймалися рішення і ОСОБА_1 відмовлено в задоволені позову,
поскільки вони  спростовуються
дослідженими в судовому засідання доказами і крім  цього,
позивач звернувся  до  суду із інших підстав, що   підтверджено ухвалою  Коммунарського районного суду м.Запоріжжя від
30.01.2008 року.( а.с.130)

Відповідно до  ст.376
ЦК України суд може визнати за позивачем право власності на самочинно
збудоване нерухоме майно, якщо це не порушує права інших осіб.

Як  встановлено дослідженими в   судовому
засіданні доказами,  позивач
ніяким чином не порушує інтереси та охоронювані законом права відповідача та
згідно технічних умов, не завдає шкоди та не заважає частині житлового
будинку   співвласника. За  таких
обставин  суд суд вважає можливим,
визнати за   ОСОБА_1 право власності на
самовільну споруду, оскільки це не порушує права інших осіб.

На підставі
викладеного і керуючись ст. 376 ЦК України, ст.ст.10.15,60. 110, 208,
209, 212 - 215 ЦПК України, суд, -

В  И Р  І Ш И В:

Цивільний позов ОСОБА_1
задовольнити.

Визнати
за ОСОБА_1 право власності на самочинну забудову - службову прибудову «в» до
житлового будинку АДРЕСА_1, який розташований на земельній ділянці площею 323,
54 кв.м.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати, що
складаються з оплати судового збору в розмірі 59 грн. 50 коп. та витрат на
інформаційне-забезпечення розгляду справи в розмірі 37 грн. 50 коп.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного
суду Запорізької області через Комунарський районний  суд м. Запоріжжя шляхом подання заяви про
апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня його проголошення та подання
апеляційної скарги на рішення суду протягом двадцяти днів після подання заяви
про апеляційне оскарження.

Суддя:                                                                                              М.П.Дзярук