Справа № 2-1751/08
9 жовтня 2008 р.       Орджонікідзевський районний суд міста
в складі: головуючого судді - Єрмоленко В.Б.
при секретарі - Гапоненко В.О.
участю позивача- ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Харкові  цивільну
справу за позовом:
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення
перешкод в користуванні житлом, стягнення моральної шкоди,-
Позивач ОСОБА_1 звернулася до
суду з позовом до колишнього чоловіка ОСОБА_2 про усунення перешкод в
користуванні житловим приміщенням в кв. АДРЕСА_1 і просить зобов'язати
відповідача надати їй ключі від замків на вхідних дверях квартири і надалі не
перешкоджати в користуванні нею і малолітньою дочкою ОСОБА_3 спірною жилою
площею. У обгрунтування своїх позовних вимог позивачка посилається на те, що за
рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 24.05.2007 р.
відновлено її порушене право користування жилою площею у спірній квартирі,
06.11.2007 р. державним виконавцем вона була вселена, проте через тиждень
відповідач встановив додатковий замок на вхідних дверях, чим перешкоджає
вільному доступу в квартиру, у зв'язку з чим позивачка зверталася в органи
внутрішніх справ і КП «Жилкомсервіс».В процесі розгляду ОСОБА_1 доповнила свої
вимоги і просила стягнути з відповідача суму моральної шкоди у розмірі по  25 тис. грн. на її користь  та на користь дочки, указуючи, що через
неправомірні дії ОСОБА_2 вона і її дочка перенесли стрес, випробовують душевні
страждання, оскільки відповідач порушує права дитини, не проявляє про нього
турботу. ОСОБА_1 звернулася до психолога і на теперішній час проходить з дочкою
реабілітаційний курс психотерапії. В подальшому позивачка також доповнила
вимоги і просила попередити ОСОБА_2 про відповідальність за невиконання рішення
суду і приниження честі, достоїнства її сім'ї, стягнути з відповідача судові
витрати, пов'язані зі сплатою  державного
мита,  інформаційно-технічного
забезпечення розгляду справи, послуги банку, витрати на копіювання документів і
проїзд до суду в загальній сумі 67 грн. 60 коп.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, про день і час розгляду справи сповіщався завчасно, належним чином,
про причини неявки не повідомив, подав заперечення, в яких посилається на те,
що мешкання в однокімнатній квартирі двох сімей неможливе, оскільки він вселив
в  квартиру свою дружину і  малолітнього
сина, 2004 р. народження. Позивачка з дочкою проживає в кв. АДРЕСА_2,
яка належала ОСОБА_1, а потім була переоформлена на подругу ОСОБА_4. При
вселенні ОСОБА_1 принесла в квартиру
тільки книжкову шафу, а стіл і диван, які не представляють цінності,
поставила в тамбурі, сама ж пішла проживати за своїм постійним місцем
проживання, проте за два тижні звернулася з заявою в органи внутрішніх справ
про перешкоди в проживанні.

Зі згоди позивача суд ухвалює
рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК
України.

Суд, вислухавши пояснення
позивача, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи і оцінивши зібрані
докази приходить до наступного.

Спірною є однокімнатна квартира
АДРЕСА_1, яка  набута сторонами в період
шлюбу і зареєстрована за  ОСОБА_2 В
квартирі  також зареєстрована  позивач ОСОБА_1-  дружина, шлюб з якою розірвано у 2001
р.,  малолітня  дочку ОСОБА_3, 1995 р. народження, а також
малолітній син відповідача-ОСОБА_5, 2004 р. народження.

Рішенням Орджонікідзевського
районного суду м. Харкова від 24. 05. 2007 р., яке набрало законної сили
ухвалою судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області
від 30.07.2007 р.,  відновлено порушене
право ОСОБА_1 і малолітньої дочки ОСОБА_3 користування житлом і вони вселені у
зазначену квартиру. Рішення суду виконане 06.11.2007 р., про що свідчить акт
державного виконавця.

З пояснень позивача випливає, що
через тиждень після  її вселення  в квартиру відповідач знов став перешкоджати
в користуватися житловою площею, встановив додатковий замок на вхідних дверях.
З цього приводу позивачка зверталася в органи внутрішніх справ 17.12.2007 р.
Вказані обставини підтвердила свідок ОСОБА_6, яка у складі комісії КП
«Жилкомсервіс», у зв'язку із зверненням позивача,  в лютому 2008 р. склала акт про те, що відповідач
не пускає  ОСОБА_1 в квартиру, встановив
замок. На час роботи комісії відповідач знаходився дома, відкрив двері і вигнав
їх. Меблі позивачки стояли біля ліфта і в тамбурі. У присутності членів
комісії, сусідів,  ОСОБА_1 другий замок
вхідної двері квартири відкрити не змогла. Встановлені факти внесені в акт від
2.06.2008 р.

Беручи до уваги, що ОСОБА_1 була
вселена в квартиру, а відповідач знов
порушує житлові права позивача і дитини,
вимоги в частині примушування ОСОБА_2 надати позивачеві ключі від
встановлених на вхідних дверях квартири замків та не чинити їй перешкоди в
проживанні і користуванні  квартирою є
обгрунтованими і підлягають задоволенню.

Доводи відповідача про те, що
проживання в спірній квартирі двох сімей неможливе, оскільки відповідач вселив
дружину і дитину,  не можуть бути
підставою для відмови в позові, оскільки позивачі зареєстровані  в квартирі, мають право користування нею .
Дружина відповідача в квартирі не зареєстрована, згоди на її вселення позивачка
не надавала. Крім того,   в матеріалах
справи мається підтвердження тому, що відповідач в квартирі постійно не
проживає. В постанові Орджонікідзевського РВ ХМУ ГУМВСУ в Харківській області
про відмову в порушенні кримінальної справи від 19.12.2007 р.  зазначено, що місце проживання ОСОБА_2 при
проведенні перевірки встановити не
надається  можливим.

Позовні вимоги про попередження
відповідача про відповідальність  від
ухилення від виконання судового рішення і
приниження честі і достоїнства сім'ї
ОСОБА_1 були предметом розгляду суду у справі про  відновлення порушеного права і вселення.  Такі факти не є предметом спору, не
підлягають доведенню і пов'язані з поведінкою відповідача, оцінку якої при
розгляді  цієї справи суд не дає.

В обгрунтування  завданої моральної шкоди, ОСОБА_1 посилається
на те, що вона з дочкою зазнає душевне страждання, перенесла стрес через
перешкоди з боку ОСОБА_2 її проживанню, залишилася без притулку, вимушена  звернутися за психологічною допомогою до
Центру соціальних служб для сім'ї, дітей і молоді Орджонікідзевського району м.
Харкова. Між тим,   дані про причину
психологічної травми, які зазначені у відповідної довідки,  записані зі слів ОСОБА_1 Позивачка тривалий
час з дитиною проживає АДРЕСА_2,  яка
раніше їй належала. Незважаючи на те, що позивачка продала квартиру, вона
продовжує нею користуватися. За таких обставинах  суд вважає, що ОСОБА_1 не надані докази завдання
їй та дочки моральної шкоди, а також не приведений розрахунок суми, тому підстав
для задоволення позову про відшкодування моральної шкоди не мається.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України
суд вважає за можливе стягнути з відповідача понесені ОСОБА_1  і документально підтверджені витрати по
оплаті держмита, на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи,
копіювання документів при подачі позову.
Проте, витрати, зв'язані з переїздом позивачки в суд не підлягають
відшкодуванню, оскільки за змістом закону
такі витрати відшкодовуються у разі переїзду сторін в інший населений
пункт. Крім того, позивачкою не надано доказів тому, що в процесі розгляду
справи вона змінила своє місце проживання і переїхала проживати в м. Люботин,
до матері.

На підставі викладеного і
керуючись ст.ст.10, 11, 15, 60,  209, 212,
214-215, 224-226 ЦПК України, ст. 156
Житлового Кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 задовольнити частково.

Зобов*язати ОСОБА_2 не чинити
перешкоди в проживанні та користуванні ОСОБА_1
разом с неповнолітньою дитиною ОСОБА_3 квартирою АДРЕСА_1,  та надати ОСОБА_1 ключі від замків вхідних
дверей квартири у тижневий строк з дня набрання рішення законної сили.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 понесені судові витрати  у розмірі
26 грн. 80 коп.,  та на користь держави-7
грн.

У задоволенні  решти позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до 09 листопада 2008 р. через суд першої інстанції шляхом
подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне
оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги або в
порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Заочне рішення може бути
переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою
протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про
перегляд заочного рішення без задоволення , заочне рішення може бути оскаржене
відповідно в апеляційному порядку.

СУДДЯ -