РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

12 червня 2008 року

м. Київ

Колегія суддів Судової палати  у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

головуючого

Яреми А.Г.,

суддів:

Балюка М.І.,

Левченка Є.Ф.,

Патрюка М.В.,

Берднік І.С.,

Лихути Л.М.,

Прокопчука Ю.В.,

Гуменюка В.І.,

Луспеника Д.Д.,

Пшонки М.П.,

Григор'євої Л.І.,

Лященко Н.П.,

Сеніна Ю.Л.,-

Данчука В.Г.,

Мазурка В.А.,

Жайворонок Т.Є.,

Охрімчук Л.І.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань
України в м. Добропілля Донецької області (далі-Відділення) про відшкодування
моральної шкоди, за скаргою відділення виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань
України в м. Добропілля Донецької області про перегляд рішення Добропільського
міськрайонного суду Донецької області від 1 вересня 2006 року, ухвали
апеляційного суду Донецької області від 27 жовтня 2006 року та ухвали судді
Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 15 січня 2007
року у зв'язку з винятковими обставинами,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2006 року ОСОБА_1. звернувся
із зазначеним позовом посилаючись на те, що з 1976 року він працював на шахті
“Алазна” ДП “Добропіллявугілля” в якості гірничного робітника очисного вибою.
Внаслідок шкідливих та небезпечних умов праці на шахті він захворів на
хронічний бструктивний бронхіт пилової етіології другої стадії у фазі
загострення, легенева недостатність першого-другого ступеню.

Висновком МСЕК від 20 червня 2006 року
ОСОБА_1. встановлено втрату професійної працездатності у зв'язку з професійним
захворюванням у розмірі 40 % та третю групу інвалідності безстроково.

Оскільки втратою професійної
працездатності йому завдано моральну шкоду, просив стягнути з Відділення на
його користь моральну шкоду у розмірі 15 тис. грн.

Рішенням Добропільського міськрайонного
суду Донецької області від 1 вересня 2006 року позов задоволено частково.
Стягнуто з Відділення на користь ОСОБА_1. моральну шкоду у розмірі 14 тис. грн.

Ухвалою апеляційного суду Донецької області від 27 жовтня 2006 року рішення
Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 1 вересня 2006 року
залишено без змін.

Ухвалою судді Судової палати у
цивільних справах Верховного Суду України від 15 січня 2007 року рішення
Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 1 вересня 2006 року
та ухвала апеляційного суду Донецької області від 27 жовтня 2006 року залишені
без змін.

У квітні 2008 року Відділення
звернулося до Верховного Суду України із заявою про перегляд рішення
Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 1 вересня 2006 року,
ухвали апеляційного суду Донецької області від 27 жовтня 2006 року та ухвали
судді Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 15 січня
2007 року за винятковими обставинами, посилаючись на неоднозначне застосування
судами одного і того ж положення закону.

Скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 354 ЦПК України підставою
оскарження у зв'язку з винятковими обставинами судових рішень у цивільних
справах після їх перегляду у касаційному порядку є неоднакове застосування
судом касаційної інстанції одного і того самого положення закону.

Перевіривши за матеріалами справи наведені у скарзі доводи, колегія суддів
Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України вважає, що в цьому
випадку має місце неоднакове застосування судом касаційної інстанції статей 21,
34 Закону України “Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили
втрату працездатності “ (далі-Закону).

Судом встановлено, що між ОСОБА_1. та Відділенням виник спір з приводу
відшкодування заподіяної моральної шкоди внаслідок професійного захворювання.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1., суд першої інстанції, з висновками
якого погодились суди апеляційної й касаційної інстанцій, виходив з того, що
позивач на підставі Закону має право на відшкодування моральної шкоди.

Однак з такими висновками погодитись не можна.

За правилами статей 21, 34 Закону Фонд виплачує моральну шкоду, яка завдана
внаслідок втрати працездатності на виробництві. Право на отримання потерпілим
страхових виплат внаслідок професійного захворювання настає з дня встановлення
йому МСЕК стійкої втрати професійної працездатності.

Встановлено, що позивачу стійку втрату працездатності встановлено висновком
МСЕК від 20 червня 2006
року, з позовом про відшкодування моральної шкоди він звернувся у серпні 2006
року.

Згідно пункту 27 статті 77 Закону
України “Про Державний бюджет України на 2006 рік” дію абзацу четвертого статті
1, підпункту “е” пункту 1 частини 1 статті 21, частини 3 статті 28 та частини 3
статті 34 Закону в частині відшкодування моральної шкоди застрахованим і членам
їх сімей зупинено на 2006 рік.

Саме з таких міркувань виходила колегія суддів Судової палати у цивільних
справах Верховного Суду України при скасуванні судових рішень по справах за
позовом ОСОБА_2. до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Добропілля
Донецької області про відшкодування моральної шкоди; та за позовом Ніколаєва
В.Б. до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.
Добропілля Донецької області про відшкодування моральної шкоди.

Таким чином, при вирішенні позову ОСОБА_1. судами помилково було стягнуто відшкодування за
моральну шкоду у зв'язку з професійним захворюванням,
встановленим МСЕК від 20 червня 2006 року, в час коли дію норми Закону, на
підставі якого здійснюється стягнення, було зупинено.

Відповідно до частини 2 статті 358 ЦПК України у випадках, коли допущені
судом першої інстанції порушення закону не були усунені судом апеляційної чи
касаційної інстанцій або одночасно допущені судом першої, апеляційної і касаційної
інстанцій, Верховний Суд України скасовує всі рішення та ухвали у справі.

З урахуванням наведеного, всі оскаржувані судові рішення підлягають
скасуванню з ухваленням рішення про відмову у задоволенні позову з підстав,
передбачених пунктом 5 частини 1 статті 358, статтею 359  ЦПК України.

Керуючись статтями 358, 359 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у
цивільних справах Верховного Суду України

в и р і ш и л а :

Скаргу відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.
Добропілля Донецької області задовольнити.

Рішення Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 1 вересня
2006 року, ухвалу апеляційного суду Донецької області від 27 жовтня 2006 року
та ухвалу судді Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від
15 січня 2007 року скасувати.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1до відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м. Добропілля Донецької області про відшкодування
моральної шкоди відмовити.

Рішення оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                А.Г. Ярема

Судді:                  М.І. Балюк                                               Д.Д. Луспеник

І.С. Берднік                                    Н.П. Лященко

Л.І. Григор'єва                                В.А. Мазурок

В.І. Гуменюк                                  Л.І.
Охрімчук

В.Г. Данчук                                    М.В.
Патрюк

Т.Є. Жайворонок                                     Ю.В.
Прокопчук

Є.Ф. Левченко                                М.П.
Пшонка

Л.М. Лихута                                  Ю.Л.
Сенін