У Х В А Л А               № 771/08р.

25
квітня  2008 року                          Бершадський районний
суд

Вінницької області

В складі     судді Гуцола В.І.      розглянувши  у
місті Бершадь позовну  заяву
ОСОБА_1 до управління праці та соціального захисту населення Бершадської
районної державної адміністрації  про
примусове стягнення недоплаченої
грошової допомоги,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду із
позовною  заявою до управління праці та
соціального захисту населення Бершадської районної державної адміністрації
про  примусове стягнення недоплаченої
разової щорічної грошової допомоги з тих підстав, що як стверджує, він є
учасником війни, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1. Згідно із
Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту»  він має право  на разову грошову допомогу у розмірі трьох
мінімальних пенсій за віком, котра повинна виплачуватись щорічно до 5 травня.
Згідно з ним він повинен був отримати: в 2004 році - 277 грн.35 коп., в 2005
році - 996 грн., в 2006 році - 1077 грн., але фактично отримав: в 2005  -  50
грн.,  в 2006 році 50 грн.,  а в 2004 році взагалі нічого не отримав. За
вказані роки держава,  в особі
відповідача, недоплатила йому 2250 грн. 35 коп. допомоги,  як учаснику війни, передбаченої  Законом України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту». Рішеннями Конституційного Суду України Закони
України «Про держаний бюджет на 2004 рік» та
«Про держаний бюджет на 2007 рік»
визнані неконституційними положення цих законів в частині  визначення розміру одноразових виплат
учасникам війни та іншим категоріям осіб. Вважає що цей спір не є
публічно-правовим,  а цивільно-правовим,
оскільки дії відповідача, як  особи
публічного права та суб'єкта владних повноважень, спрямовані на створення,
зміну або припинення його цивільних прав. Тому, керуючись ст.ст. 3, 11, 16,
257, п.5267, 509 Цивільного Кодексу України, просить, враховуючи його  похилий вік, визнати поважними причини
пропуску строку позовної давності, захистити його порушене право, стягнувши з
відповідача 2250 грн. 35 коп. недоплаченої
щорічної до 5 травня разової грошової допомоги та понесені судові
витрати.

Дослідивши позовну заяву ОСОБА_1 до
управління праці та соціального захисту населення Бершадської районної
державної адміністрації  про примусове
стягнення недоплаченої  грошової
допомоги, вважаю, що  слід відмовити у відкритті
провадження  у справі з тих підстав, що
така  заява  не підлягає розгляду в судах у порядку
цивільного судочинства з наступних підстав.

Згідно з  ч.2 ст. 3 Конституції України права і свободи
людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Держава відповідає  перед людиною за свою
діяльність, утвердження і забезпечення  прав
і свобод людини є головним обов'язком держави.

Відповідно до  ч.ч.1,2
ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням
адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб
у сфері публічно-правових відношень від порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових осіб, інших суб'єктів
при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в
тому числі на виконання делегованих повноважень.  До адміністративних судів можуть бути
оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень,
крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією
України чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно із  Законом України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту» у позивача, як учасника  війни, існує право на щорічне, до 5 травня,
отримання  разової грошової допомоги в
розмірі  трьох мінімальних пенсій за віком,  що також підтверджено і рішеннями
Конституційного Суду України в 2004 та 2007 р.р.,  на цей Закон та ці рішення Конституційного
Суду України посилається в своїй заяві
позивач.

Позивач також стверджує, що
відповідач порушує це надане йому законом право, оскільки не виплатив у
2004-2006 роках одноразову допомогу у передбаченому  розмірі.

Тому з вищенаведеного можна зробити
висновок, що дії відповідача не спрямовані на створення, зміну або
припинення  цивільних прав позивача,
захист котрих здійснюється в порядку цивільного судочинства, а  його дії, як органу державної влади та
суб'єкта  публічно-правових відносин,
спрямовані на порушення наявних у фізичної особи прав  і захист цих прав від будь-яких порушень
повинен здійснюватись в порядку адміністративного судочинства.

Крім того, згідно з ч.2 ст.71 Кодексу
адміністративного судочинства України в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень
обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності  покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, а в   Цивільно-процесуальному Кодексі України  така норма відсутня, що може створити
позивачу певні труднощі в доказуванні по справі з участю органу державної
влади.

Керуючись  п. 1 ч.2 ст. 122 Цивільно-процесуального
Кодексу  України,  суд

у х в а л и в :

У відкритті провадження  за позовом
ОСОБА_1 до управління праці та соціального захисту населення Бершадської
районної державної адміністрації  про
примусове стягнення недоплаченої разової грошової допомоги відмовити  в зв'язку з тим, що вона не підлягає розгляду
в порядку цивільного судочинства.

Роз'яснити ОСОБА_1 його право на
звернення за захистом його  права в
порядку адміністративного судочинства до Вінницького окружного
адміністративного суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про
апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано.
Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була
подана у строк 10 днів, ухвала суду набирає законної сили після закінчення
цього строку. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Ухвала може бути оскаржена  в апеляційному порядку  до апеляційного суду Вінницької області  через суд першої інстанції  шляхом подачі
в 5-денний строк з дня винесення ухвали заяви про апеляційне оскарження
і поданням після цього протягом 10 днів апеляційної  скарги, з подачею її копії до апеляційної
інстанції, або в порядку ч.4 ст.295
Цивільно-процесуального  Кодексу
України.

СУДДЯ