Копія       СПРАВА № 2-15/08
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

14
січня  2008 року    Великобагачанський районний суд Полтавської
області в складі

головуючого судді
Дем'янченко С.М.

при
секретарі
Садошенко В.М..

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в с. Велика Багачка Полтавської області  цивільну справу за позовом ОСОБА_1  до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, про  усунення перешкод  у здійсненні права користування земельною
ділянкою,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1
звернулася до Великобагачанського районного суду Полтавської
області  з позовом  до ОСОБА_1
до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, про  усунення перешкод  у здійсненні права користування земельною
ділянкою.

З позову вбачається,  що на підставі  державного акта  на право власності на земельну ділянку  серія ЯА № 919130, виданого Радивонівською
сільською Радою Великобагачанського району Полтавської області 27.01.2006
року  ОСОБА_1 являється власником  земельної ділянки площею  0.11 га розташованої в селі Радивонівка
Великобагачанського  району Полтавської
області  та призначена для  будівництва та обслуговування  житлового будинку, господарських будівель і
споруд. Належна ОСОБА_1 земельна ділянка межує з земельною ділянкою, на якій
розташоване  домогосподарство, де
мешкають відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 Відповідачі, порушуючи
право власності ОСОБА_1 на вище вказану земельну ділянку, збудували
залізобетонний паркан , яким на 0.25 м. перегородили  в'їзд на земельну ділянку , на відстані  8.60 м. від в'їзду спорудили дровник, який на
0.80 м.  виступає на проїзд, самовільно
захватили  та використовують  частину належну ОСОБА_1 земельної
ділянки  площею 0.013  га, крім цього на проїзді до земельної
ділянки в денний час утримують птицю. ОСОБА_1
просила  суд постановити рішення,
яким  визнати дії відповідачів ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, та ОСОБА_5, що виразились в спорудженні залізобетонного  паркану, яким на 0.25 м.  перегородили в'їзд  на належну ОСОБА_1 земельну ділянку ,
спорудженні на відстані 8.60 м.  від
в'їзду дровника , який на 0.80 м.
виступає на проїзд до земельної ділянки , самовільно  захоплені
частини належні їй  земельної
ділянки 0.013 га. та в утриманні  в
денний час  на проїзді  до земельної ділянки  домашньої птиці  неправомірними та зобов'язати відповідачів
усунути вище вказані перешкоди і не чинити
ОСОБА_1 перешкоди   в користуванні  вказаною земельною ділянкою. Судові витрати
на суму 216 гривень стягнути з відповідачів по 54 гривні з кожного.

В
судовому засіданні  позивач  ОСОБА_1 позов підтримала  і суду пояснила, що її земельна ділянка   межує з земельною ділянкою  на якій розташоване домогосподарство, де
мешкають  відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 та ОСОБА_5,  останні  порушують її право  на вище вказану земельну ділянку  збудували залізобетонний паркан, яким на 0.25
м. перегородили  в'їзд на земельну
ділянку, на відстані  8.60 м. від в'їзду
спорудили дровник, який на 0.80 м.
виступає на проїзд, самовільно захватили
та використовують  частину належну
ОСОБА_1 земельної ділянки  площею
0.013  га, крім цього на проїзді до
земельної ділянки в денний час утримують птицю. ОСОБА_1  просила суд визнати дії  відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, та
ОСОБА_5, що виразились в спорудженні залізобетонного  паркану, яким на 0.25 м.  перегородили в'їзд  на належну ОСОБА_1 земельну ділянку,
спорудженні на відстані 8.60 м.  від
в'їзду дровника, який на 0.80 м.
виступає на проїзд до земельної ділянки, самовільно  захоплені
частини належні їй  земельної ділянки
0.013 га. та в утриманні  в денний
час  на проїзді  до земельної ділянки  домашньої птиці  неправомірними, та зобов'язати відповідачів
усунути вище вказані перешкоди і не чинити
ОСОБА_1 перешкоди   в
користуванні  вказаною земельною
ділянкою, а також  стягнути на її користь
судові витрати на суму 216 гривень  з
відповідачів по 54 гривні з кожного.
30 листопада  2007 року в судовому
засіданні   позивач ОСОБА_1  змінила
позовні вимоги в частині  визнання
дії  відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, та ОСОБА_5, що виразились в спорудженні залізобетонного  паркану, яким на 0.25 м.  перегородили в'їзд  на належну ОСОБА_1 земельну ділянку та  самовільно
захоплену  частину належну їй  земельної ділянки 0.013 га. неправомірними,
та зобов'язати відповідачів усунути вище вказані перешкоди і не чинити перешкод
в користуванні земельною ділянкою,  про
що  до суду  подала
доповнення до позовної заяви.

В судовому засіданні
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, позов визнали частково і суду пояснили, що
дійсно залізобетонний паркан виступає на 0.25 м., а 0.013 га земельної ділянки  вони самовільно не захвачували вона їм
належить  на праві власності просили суд
відмовити в позові ОСОБА_1

Суд, заслухавши  показання     позивача ОСОБА_1,   відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, та
ОСОБА_5, допитавши свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7, дослідивши та проаналізувавши
письмові докази  по справі, приходить до  висновку,
що  позов ОСОБА_1  до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, про  усунення перешкод  у здійсненні права користування земельною
ділянкою підлягає до     задоволення   з
наступних  підстав.

Судом
встановлено, що ОСОБА_1 проживає в селі Радивонівка Великобагачанського
району Полтавської області  (а.с.7),
їй  на підставі  державного акта на право власності  на земельну ділянку  серія ЯА № 919130 виданого  Радивонівською сільською Радою
Великобагачанського району Полтавської області
належить земельна ділянка  площею 0.1100 га, яка розташована в селі Радивонівка
Великобагачанського району Полтавської області
та призначена для  будівництва і
обслуговування   житлового будинку та
господарських будівель (а.с.12).

Згідно акту обстеження земельної ділянки
комісією в складі голови сільської ради, депутата сільської ради  та начальника
Великобагачанського районного відділу ПРФДП «Центр ДЗК» було виявлено
самозахоплення земельної ділянки, що виразилась в спорудженні
залізобетонного  паркану, яким на 0.25
м.  перегородили в'їзд  на належну ОСОБА_1 земельну ділянку,
спорудженні на відстані 8.60 м.  від
в'їзду дровника, який на 0.80 м.
виступає на проїзд до земельної ділянки, самовільно  захоплені
частини належні їй  земельної
ділянки 0.013 га. та в утриманні  в
денний час  на проїзді  до земельної ділянки  домашньої птиці (а.с.11).

З план схеми земельної ділянки
ОСОБА_1  від 13.08.2007 року складеного
начальником  Великобагачанського
районного відділу  ПРФДП «Центр ДЗК»
ОСОБА_7 який проводив вимірювання вказано самовільні захоплення  вище вказаної земельної ділянки (а.с.13).

ОСОБА_1 неодноразово зверталась, щодо
встановлення  межових знаків її земельної
ділянки  до   Радивонівської сільської ради
Великобагачанського району Полтавської області та Великобагачанського РВ УМВС
України в Полтавській області (а.с. 8-9).

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні
суду показав, що він  працює сільським
головою Радивонівської сільської ради Великобагачанського району Полтавської
області і неодноразово розглядав звернення громадянки ОСОБА_1 щодо встановлення
меж її земельної ділянки, при встановленні межових знаків було виявлено,
що  дійсно  залізобетонний  паркан домогосподарства ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4. ОСОБА_5,   на 0.25 м.  перегородив в'їзд  на належну ОСОБА_1 земельну ділянку,  споруджений дровник  виступає
на 0.80 м.   на проїзд до
земельної ділянки, самовільно
захоплену  частину належної
ОСОБА_1  земельної ділянки 0.013
га.,   в денний час  на проїзді
до земельної ділянки  утримується  відповідачів
домашня птиця. Виконкомом Радивонівської сільської ради
Великобагачанського району Полтавської області було рекомендовано ОСОБА_1 у
розв'язанні спору звернутись до суду.

Свідок
ОСОБА_7 в судовому засіданні суду показав, що ОСОБА_1 було видано
державник акт на право власності на земельну ділянку 0.1100 га. для будівництва
та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Він
особисто проводив обмір земельної ділянки ОСОБА_1 та  встановлював
межові знаки, 13.08.2007 року було складено акт обстеження земельної
ділянки та план схему  де було виявлено,
що в'їзд на земельну ділянку ОСОБА_1
перегороджено залізобетонним парканом
. на 0.25 м., збудований дровник виступає на 0.80 м.,  фактично у володінні ОСОБА_1 знаходиться
0.0970 га., земельна ділянка  площею
0.0130 га нею не використовується.

Згідно ст.152 ЗК України - власник земельної ділянки або землекористувач може
вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення
не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування
завданих збитків.

Згідно ч.2 ст.158 ЗК
України - виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння,
користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності
громадян і юридичних осіб …

Відповідно
до   ст.391 ЦК України - власник майна
має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та
розпоряджання своїм майном.

Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України - стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові
витрати.

На підставі викладеного та
керуючись: ст.ст.152,158 ч.2 ЗК України,ст.ст.15,16,391 ЦК України, ст.ст. 3, 4,
10,11,23,60, 81, 84, 88, 212-215 ЦПК України, ст. 48 Закону України «Про
власність»,

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1  до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,
про  усунення перешкод  у здійсненні права користування земельною
ділянкою задовольнити.

Дії ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, що виразились  в спорудженні
залізобетонного паркану, яким на 0.25 м перегородили  в'їзд на земельну ділянку ОСОБА_1 та
самовільному  захопленні  частини належної  ОСОБА_1 земельної ділянки площею 0.013 га.
визнати  неправомірними.

ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5 усунути перешкоди в користування земельною ділянкою ОСОБА_1
перемістивши паркан на 0.25 м. та звільнити самовільно захоплену земельну
ділянку площею 0.013 га. яка належить ОСОБА_1

Стягнути з  ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, жителів
села Радивонівка Великобагачанського району Полтавської області на користь
ОСОБА_1 судовий збір в сумі 8 (вісім) гривень 50 копійок, 7 (сім) гривень 50
копійок оплачені витрати на інформаційно - технічне забезпечення  розгляду цивільної справи судом, та 200
(двісті) гривень оплачену правову допомогу адвоката, а всього 216 (двісті
шістнадцять)  гривень, тобто по 54
(п'ятдесят чотири) гривні з кожного.

Заяву
про  апеляційне оскарження  рішення суду
може бути подано  протягом  десяти днів з дня  проголошення
рішення. Апеляційна  скарга до
апеляційного суду Полтавської
області  може  бути подана
протягом двадцяти днів після
подання заяви  на апеляційне  оскарження.

Рішення  суду набирає
законної  сили після
закінчення  строку подання  заяви
на  апеляційне оскарження,
якщо  заяву на апеляційне оскарження  не було подано. Якщо було подано заяву  на апеляційне
оскарження, але  апеляційна
скарга  не подана  у встановлений строк, рішення  суду
набирає  чинності  після закінчення цього  строку. У разі подання апеляційної  скарги рішення, якщо  його не скасовано, набирає законної  сили після розгляду  справи апеляційним  судом.

Суддя -   підпис

Копія вірна:

Голова суду -

Секретар -