Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2008 року

м. Лисичанськ

Лисичанський міський суд у складі:

головуючої судді

Лизенко І.В.,

при секретарі судового засідання

Паршиковій Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду цивільну справу за заявою Лисичанської міської громади у особі управління по здійсненню політики Лисичанської міської ради у галузі житлово-комунального господарства про визнання спадщини відумерлою, -

встановив:

Заявник звернувся до суду з вищеназваною заявою, посилаючись на те, що 31 травня 1997 року помер
ОСОБА_1
, після смерті якого відкрилася спадщина у вигляді жилого будинку
АДРЕСА_1
, що належав йому на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу від 01.04.1994 р., посвідченого Лисичанською державною нотаріальною конторою. Згідно із довідкою ЛКП „Паспортна служба” в будинку, що є спадковим майном, крім померлого ніхто зареєстрований не був. Просив визнати спадщину, яка складається з жилого будинку
АДРЕСА_1
, що залишилась після смерті
ОСОБА_1
, померлого 31.05.1997 р., відумерлою.

Представник заявника у судове засідання не з’явився, у письмовій заяві просив суд розглянути справу за його відсутності, заяву підтримав.

Судом досліджені наступні докази: довідка про належність нерухомого майна померлому; довідка про смерть
ОСОБА_1
; довідка ЛКП „Паспортна служба” про відсутність зареєстрованих осіб; довідка про належність земельної ділянки; довідка Лисичанської ДНК про звернення за спадщиною.

Суд, дослідивши письмові докази, вважає заяву такою, що не підлягає задоволенню.

Судом встановлені такі факти та відповідні ним правовідносини.

31 травня 1997 року помер
ОСОБА_1
, що підтверджується довідкою Лисичанського відділу РАЦС про смерть (а.с.6), після його смерті відкрилася спадщина у вигляді жилого будинку
АДРЕСА_1
, що належав йому на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу від 01.04.1994 р., посвідченого Лисичанською державною нотаріальною конторою (а.с. 5).

Відповідно до довідки Лисичанської державної нотаріальної контори від 12.11.2008 року після смерті
ОСОБА_1
, з заявою про прийняття спадщини звернулася
ОСОБА_2
, свідоцтво про право на спадщину не видавалося.

Відповідно до ст. 1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття суд визнає спадщину відумерлою за заявою відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини.

Оскільки після смерті
ОСОБА_1
була подана заява про прийняття спадщини
ОСОБА_2
, то передбачені законом підстави для визнання спадщини відумерлою, що відкрилася після смерті
ОСОБА_1
, відсутні, а тому вимоги заявника не підлягають задоволенню.

На підставі ст. 1277 ЦК України, керуючись ст. ст. 212-215, 218, 274-278 ЦПК України, суд, -

вирішив:

У задоволенні заяви Лисичанської міської громади у особі управління по здійсненню політики Лисичанської міської ради у галузі житлово-комунального господарства про визнання спадщини відумерлою відмовити за необґрунтованістю.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Луганської області через Лисичанський міський суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня його проголошення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, або без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя: