Справа №  22ц-164/2008                     Головуючий  І інстанції
Категорія цивільна                              Доповідач    Губар В.С.
Р І Ш Е Н Н Я

І
М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

16 січня 2008 року
м. Чернігів

Апеляційний суд Чернігівської
області у складі:

Головуючого - судді                    Шарапової О.Л.

суддів:
Губар В.С.,Миронцова В.М.,

при секретарі:                                Сетченко Н.М.,

за участю:
ОСОБА_1, ОСОБА_6,

ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянувши у відкритому
судовому засіданні  цивільну справу за
апеляційною  скаргою ОСОБА_1  на рішення Деснянського районного суду м.
Чернігова від 16 листопада 2007
року  по цивільній справі за
позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4  до
ОСОБА_1 про припинення права на частку спільного майна, третя особа ОСОБА_5, -

В С Т А Н О В И В:

В травні  2007року позивачі    звернулись до суду з позовом  до відповідача про припинення її права на
частку   у спільному майні - у квартирі
АДРЕСА_1. Позивачі зазначали , що вказана квартира  належить
позивачам та відповідачу  на праві
спільної часткової  власності.
Посилаючись на те, що відповідач не бажає в добровільному порядку домовитись
про порядок володіння  та користування
вищевказаним житлом, просили припинити право відповідача  на 2/5 частки в спільному майні - їх
квартирі, та  за рахунок частки
відповідача збільшити частки  позивачів
на рівні частини кожному  та стягнути з
позивачів на користь  відповідача 70431
грн.60 коп. компенсації за належну їй частину квартири.

Рішенням  Деснянського районного суду м. Чернігова від
16.11.2007 року  позовні вимоги
задоволені. Припинено право ОСОБА_1  на
2/5 частини квартири АДРЕСА_1. Збільшено в рівних  частинах частки ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 у
спільному  майні - квартири АДРЕСА_1 за
рахунок  2/5 частки ОСОБА_1 на рівні  частини кожному.  Зобов”язано ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4
сплатити  вартість 2/5 частини квартири
АДРЕСА_1 в розмірі 70431 грн.60 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1
посилається на те, що суд неправильно застосував норми матеріального права та
постановив рішення за неповно з”ясованих обставинах справи. Зокрема, на думку
апелянта, суд безпідставно не взяв до уваги ту обставину, що вона не має
ніякого іншого житла, окрім  спірної
квартири, в той час як кожен з позивачів житлом забезпечений. Наполягає, що
вона не давала згоди на отримання від позивачів компенсації за належну їй
частину житла.

Апелянт зазначає, що відповідно
до вимог ст.183 ЦК України спірна квартира є неподільною, оскільки її не можна
поділити без  втрати її цільового
призначення. Статтею 364 ЦК України передбачено, якщо виділ в натурі частини із
спільного майна є неможливим, співвласники які бажають виділу, мають право на
одержання від інших співвласників грошової компенсації вартості вказаної
частини. Апелянт стверджує, що вона не заперечувала виплатити позивачам
вартість 3/5 частини квартири, про що свідчить протокол судового засідання /
а.с.  76/
Однак суд не дав оцінки зазначеної позиції. Припинення її права на
належну їй частину квартири призведе до позбавлення її єдиного житла, яким вона
володіє на законних підставах. Вважає, що суд при вирішенні спору повинен був
керуватись ст.365 ЦК України.

Вислухавши суддю-доповідача,
пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, апеляційний
суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, за таких підстав.

Задовольняючи позов у повному
обсязі, суд першої інстанції виходив з того, що виділ співвласникам в натурі
часток у спільному майні - у квартирі АДРЕСА_1, -   є неможливим, оскільки квартира втратить
своє  цільове  призначення. Зважаючи, що   між позивачами є домовленість про  спільне користування квартирою, але не
досягнуто згоди щодо спільного користування з ОСОБА_1,  суд визнав, що  наявні
підстави для припинення права власності відповідачаОСОБА_1 на 2/5
частини спірної квартири, при цьому суд посилався на ст.364 ЦК України.

Але з такими висновками суду  першої інстанції не може погодитись
апеляційний суд.

Як вбачається  з матеріалів справи, спірна однокімнатна
квартира АДРЕСА_1 і має в цілому 38,4м2 загальної площі. Вказана квартира належить
сторонам на праві спільної часткової власності, зокрема: позивачам - ОСОБА_2
ОСОБА_3, ОСОБА_4 - по 1/5 частині спірної квартири, а 2/5 частини квартири
належить відповідачу ОСОБА_1 /а.с. 36, 53/.

Судом встановлено, щоОСОБА_1 не
давала  згоди на отримання компенсації за
свою частку  спільного майна.
Навпаки,  вона не заперечувала виплатити
позивачам вартість 3/5 частини квартири, про що свідчить протокол судового
засідання / а.с.  76/. Апелянту на праві
спільної  часткової власності належить
2/5 частини  спірної квартири, вона
зареєстрована та проживає в цій квартирі, іншого житла для проживання не має.
Припинення її права на  частину квартири
призведе до позбавлення її єдиного житла, яким вона володіє на законних
підставах - тобто, всупереч вимогам п.4 ч.1 ст.365 ЦК України, матиме місце
завдання істотної шкоди інтересам співвласника ОСОБА_1

Отже, рішення суду підлягає
скасуванню з постановленням нового рішення про відмову у задоволенні позову,
оскільки законні підстави для задоволення вимог позивачів - відсутні.  При цьому апеляційний суд враховує і той
факт, що кожен з позивачів, окрім отриманої у спадок частини спірної квартири,
має і інше житло, що підтвердили в апеляційному суді позивачі ОСОБА_2 та  ОСОБА_3 яка одночасно представляє  й інтереси
ОСОБА_4

Враховуючи наведене та керуючись
ст.ст.209,218, 303,309,313,316,317,319 ЦПК України, ст.365 ЦК України,
апеляційний суд, -

В  И
Р  І  Ш
И  В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1  задовільнити.

Рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 16 листопада 2007 року-
скасувати.

В задоволенні позову ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про припинення права на частку спільного майна -
відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути оскаржено до Верховного  Суду України в касаційному порядку протягом
двох місяців.

Головуючий:
Судді: