Справа
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

26 лютого 2008 року Печерський
районний суд м. Києва у складі

Головуючого судді Вовк С.В.

при секретарі Горовій Н.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Дельта-лоцман»
про поновлення на роботі, визнання звільнення незаконним, визнання недійсним
запису в трудовій книжці, та зобов'язання внести виправлення, -

ВСТАНОВИВ:

У лютому
2008 року позивач звернувся до суду зі вказаним позовом, в якому просить поновити строки звернення до суду, визнати незаконним  наказ
ДП   «Дельта-лоцман»  №230-к
від  26.03.07р.   про звільнення
ОСОБА_1 з посади першого заступника ДП «Дельта-лоцман» за п.1 ст.40 КЗпП України, поновити
його  на посаді першого заступника
директора Державного підприємства «Дельта-лоцман» з 26.03.2007р., визнати
недійсним запис Державного підприємства «Дельта-лоцман» про звільнення ОСОБА_1
в трудовій книжці, зобов'язати Державне підприємство «Дельта-лоцман», внести
виправлення в трудову книжку ОСОБА_1, посилаючись на те, що відповідно до
наказу №326-к від 30.06.05р. він був прийнятий на роботу в Державне
підприємство «Дельта-лоцман» на посаду заступника директора з забезпечення
економічної Безпеки підприємства.

Наказом №530-к від
02.10.05р. він був переведений на посаду першого заступника директора.

06.03.06р. його було
обрано керівником Профспілкової організації «Профспілка ДП «Дельта-лоцман».

Дану посаду він займав з
06.03.2006р. по 03.07.2006р., що підтверджує протокол загальних зборів ПО
«Профспілка ДП «Дельта-лоцман» та довідка з ЄДРПОУ.

Як на правову підставу
задоволення позовних вимог посилається на ст.252 КЗпП України, відповідно до
якої звільнення з ініціативи власника або уповноваженого ним органу
працівників, які обиралися до складу профспілкових органів підприємства,
установи, організації, не допускається протягом року після закінчення строку,
на який обирався цей склад.

При цьому вказує що
26.03.07р. його на підставі наказу №230-к було звільнено за п.1 ст.40 КЗпП України.

Одночасно зазначає, що п.1
ст.40 КЗпП України є підставою для розірвання трудового договору з ініціативи
власника або уповноваженого ним органу.

Таким чином, вважає що
наказ ДП «Дельта-лоцман» №230-к від 26.03.07р. є незаконним та суперечить вимогам
ст.252 КЗпП України, оскільки до 03.07.07р. за ним зберігались гарантії надані
законодавством працівникам підприємств обраних до профспілкових органів, щодо
неможливості розірвання трудового договору з ініціативи власника або
уповноваженого ним органу.

Крім того
зазначає, що докази підтвердження зайняття посади
керівника в ПО «Профспілка ДП «Дельта-лоцман» профспілка відмовлялась надати і
надала лише 01.02.08р. (факсом) та ці докази мають суттєве значення для
вирішення спору і відповідно ст.234 КЗпП України це є поважною причиною для
поновлення судом строків звернення до суду.

Позивач в судовому
засіданні позов підтримав та просить його задовольнити посилаючись на обставини
викладені в позовній заяві.

Представник відповідача в
задоволенні позову просить відмовити посилаючись на те що позивачем без
поважних причин було пропущено строки звернення до суду.

Суд вислухавши пояснення
позивача та представника відповідача, оголосивши та дослідивши матеріали справи
прийшов до наступного.

Судом встановлено, що відповідно
до наказу №326-к від 30.06.05р. ОСОБА_1 був прийнятий на роботу в Державне
підприємство «Дельта-лоцман» на посаду заступника директора з забезпечення
економічної безпеки підприємства.

Наказом №530-к від 02.10.05р. ОСОБА_1 був переведений на посаду першого
заступника директора.

06.03.06р. ОСОБА_1 було обрано керівником Профспілкової організації
«Профспілка ДП «Дельта-лоцман».

З протоколу загальних зборів ПО «Профспілка ДП «Дельта-лоцман» та довідки з
ЄДРПОУ вбачається що дану посаду ОСОБА_1 займав з 06.03.2006р. по 03.07.2006р.

Відповідно ст.252 КЗпП України звільнення з ініціативи власника або
уповноваженого ним органу працівників, які обиралися до складу профспілкових
органів підприємства, установи, організації, не допускається протягом року після
закінчення строку, на який обирався цей склад.

26.03.07р. ОСОБА_1 на підставі наказу №230-к було звільнено за п.1 ст.40
КЗпП України .

Пункт 1 ст.40 КЗпП України є підставою для розірвання трудового договору з
ініціативи власника або уповноваженого ним органу.

Отже наказ ДП «Дельта-лоцман» №230-к від 26.03.07р. виданий в суперечить
вимогам діючому законодавства,  в
наслідок чого він є незаконним та таким що протирічить ст.252 КЗпП України,
оскільки до 03.07.07р. за ОСОБА_1 зберігались гарантії надані законодавством
працівникам підприємств обраних до профспілкових органів, щодо неможливості
розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним
органу.

Відповідно до ч.1 ст.235 КЗпП України, у разі  звільнення
без  законної  підстави
або  незаконного переведення на
іншу роботу працівник повинен  бути  поновлений
на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

.           Враховуючи що докази
підтвердження зайняття посади керівника в ПО «Профспілка ДП «Дельта-лоцман»
позивач отримав лише 01.02.08р., що підтверджується факсимільним повідомленням
та ці докази мають суттєве значення для вирішення спору, суд вважає що в
порядку передбаченим ст.234 КЗпП України строки звернення до суду підлягають
поновленню.

За таких обставин суд приходить до висновку що позовні вимоги про визнання
незаконним наказу про звільнення на роботі та про поновлення на роботі є
обґрунтовані та обставини позовної заяви щодо цих вимог знайшли своє
підтвердження в судовому засіданні, в наслідок чого вказані вимоги підлягають
задоволенню.

За
правила встановленими ч.3 ст. 235 КЗпП України
обов'язок щодо зміни формулювання і вказівки в рішенні причини звільнення у  точній
відповідності  з формулюванням
чинного законодавства та з посиланням на
відповідну статтю  (пункт)  закону, у органу який розглядає трудовий спір
викає у випадку  коли це не тягне за
собою поновлення працівника на роботі.

Згідно
із ч.7 ст. 8 ЦПК України, якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд
застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а
за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія
права).

У
відповідності до ч.1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Про те
позовні вимоги щодо визнання недійсним запису про звільнення за зобов'язання
про внесення виправлень до трудової книжки, не підлягають задоволенню, оскільки
дія щодо внесення виправлень в даному випадку буде вчиняється на підставі
судового рішення та така вимога на майбутнє не може задовольнятись, а дія щодо
визнання недійсним запису про звільнення, за своїм змістом фактично є вимогою
про внесення виправлень до трудової книжки.

Керуючись ст.ст.
3, 8, 10, 11, 60, 209, 212, 215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву
ОСОБА_1 до Державного підприємства «Дельта-лоцман» про поновлення на роботі,
визнання звільнення незаконним, визнання недійсним запису в трудовій книжці, та
зобов'язання внести виправлення - задовольнити - частково.

Поновити строки
звернення до суду.

Визнати
незаконним наказ ДП «Дельта-лоцман» №230-к від 26.03.2007 року про звільнення
ОСОБА_1 з посади першого заступника ДП «Дельта-лоцман» за п.1ст.40 КЗпП
України.

Поновити
ОСОБА_1 на посаді першого заступника директора Державного підприємства
«Дельта-лоцман» з 26.03.2007р.

В решті
задоволення позовних вимог відмовити.

Допустити
негайне виконання рішення по цій справі в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді
першого заступника директора Державного підприємства «Дельта-лоцман».

Рішення може
бути оскаржено на підставі ст. 294 ЦПК України до апеляційного суду м. Києва
через суд першої інстанції протягом десяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження. Поданої протягом десяти днів після проголошення рішення,
або без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо апеляційна
скарга подається в строк, встановлений для подання заяви про апеляційне
оскарження.

Суддя