Справа №2-178/08 р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

20
березня 2008 року Зіньківський районний суд Полтавської області в складі
головуючого-судді Дігтяр М.І., при секретарі П'явка Н.І., з участю адвоката
ОСОБА_6, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Зіньків
справу за позовом

ОСОБА_1, ОСОБА_2
до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про надання право на спадкування разом із  спадкоємцями першої черги, -

ВСТАНОВИВ :

Позивач
просить суд постановити рішення, яким
визнати їх разом із відповідачами, особами, які мають право на частку
майна у вигляді  житлової квартири
АДРЕСА_1, посилаючись на те, що
спадкодавець ОСОБА_7 відповідно з 1 листопада 1984 року та  з 7 червня
1996 року проживав із ними до дня
смерті однією сім'єю до самої смерті. Разом з ним вони вели спільне
господарство. При житті покійний визнав позивачку за дружину, а позивача та
його сина, за сина і внука. Вони постійно здійснювали над ним догляд коли
ОСОБА_7. захворів. При житті він висловлював думку, що все майно в тім
числі  і квартира належатиме внукам,
маючи на увазі внукам ОСОБА_1, але раптова смерть спадкодавця не дозволила
офіційно  здійснити цей намір, тому вони
вважають, що мають право на рівні інших спадкоємців по закону на частину майна,
яке залишилося, як спадщина після смерті ОСОБА_7.

Під час судового
розгляду позивачі та їх представник підтримуючи заявлені вимоги і одночасно
відмовившись від раніше заявлених вимог про усунення відповідачів від прийняття
спадщини, пояснили, що квартира, яка документально була оформлена на ОСОБА_7.
фактично в його користуванні не знаходилася. В ній за його згодою проживає
сім'я ОСОБА_9, яка являється донькою ОСОБА_8. з якою знаходився в сімейних
відносинах померлий як чоловік і дружина. Вона фактично проводила квартплату, догляд
за квартирою і відповідні ремонтні роботи. Сам спадкодавець проживав у квартирі
ОСОБА_8. з 1984 року.

Відповідачі по
справі даючи аналогічні пояснення заявлені вимоги не визнали і пояснили, що
вони являються рідними дітьми спадкодавця і являються  по закону спадкоємцями першої черги. При
житті батьки, вони підтримували з ним родинні зв'язки. Вони знали про
хворобливий стан батька, особливо в частині захворювання його на органи зору і
фактично були готові надати  необхідну
допомогу шляхом влаштування у відповідний медичний заклад. Про дані зв'язки
було відомо і позивачам. Та коли батько помер позивачі не повідомили про це.
Тому вони не могли прийняти  участь у
його похованні.

Вони вважають,
що батько при житті самостійно придбав квартиру, а вони як його діти являються
єдиними спадкоємцями щодо цього майна.

Судом
встановлено, що ОСОБА_7. проживаючи в зареєстрованому шлюбі із першою дружиною
під час спільного проживання мав дітей ОСОБА_4, 1963 року народження, ОСОБА_3.,
1964 року народження та ОСОБА_5,  1967
року народження. На початку 1980-х років ОСОБА_7, розірвав сімейні стосунки з
дружиною із 1984 року став підтримувати сімейні відносини з ОСОБА_1, в якої на
той час малося двоє дітей. У 1993 році ОСОБА_7, на підставі свідоцтв про право
власності виданого органом приватизації Опішнянської селищної ради придбав
квартиру АДРЕСА_1. Фактично з даного часу і по день смерті власника квартири
нею користувалась ОСОБА_9, дочка його співмешканки, яка за свої кошти  проводила відповідну квартплату та догляд за
даним майном. ОСОБА_7., як уже зазначалося постійно мешкав у квартирі
співмешканки разом з нею та її сином. Даний факт підтверджується  судовими рішеннями від 19 жовтня 2007
року  та 14 січня 2008 року, які  знаходяться у силі. При житті  він здійснював відповідну умову сімейних
відносин, як щодо вказаних осіб, так і утримував всі умови по виконанню таких
же  відносин з їхнього боку. Даний факт
підтверджуються показами свідків які проживали по сусідству ., ОСОБА_11., ОСОБА_12.ОСОБА_10

В той же час
спадкодавець мав відповідні  стосунки із
дітьми, які проживали окремо від нього.

Згідно зі ст.
1261 ЦК діти спадкодавця відповідачі по даній справі являються  спадкоємцями першої черги і підстав ля
усунення їх від права на  спадщину судом
не вбачається.

В той же час згідно
ст. 1264 ЦК України, згідно судових рішень визнані як члени сім'ї співмешканка
покійного ОСОБА_1, та її син ОСОБА_2., які згідно закону можуть бути
спадкоємцями четвертої черги.

Враховуючи, що
покійних ОСОБА_7. фактично знаходився у сімейних стосунках  з позивачами тривалий час, а іменно з 1984
року по 2007 рік при умові, що вони протягом тривалого часу опікувалися,
матеріально забезпечували та надавали іншу допомогу, та здійснили належний
обряд похорон покійного, суд вважає за можливе визнати право позивачів на
спадкове майно на рівні з іншими спадкоємцями.

Під час судового
розгляду справи відповідачами була подана заява, яку вони назвали зустрічною.
Але з її змісту не вбачається конкретизованих вимог і вона носить швидше
пояснювальних характер обставин по справі.

Тому суд вважає
за необхідне врахувати  викладене в
заяві, але конкретне рішення по ній не виносити і фактично залишити без
розгляду.

Керуючись ст.
ст. 10, 174, 208, 218 ЦПК України,  ст.
ст. 1258, 1259, 1267 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ :

Визнати
право власності на спадкове майно у вигляді житлової квартири АДРЕСА_1
спадкодавцем якої являється ОСОБА_7, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 а с-щі Опішня,
Зіньківського району, Полтавської області за правонаступниками: ОСОБА_3, 1964
року народження, мешканцем АДРЕСА_2, ОСОБА_4, 1963 року народження, мешканкою
АДРЕСА_3, ОСОБА_5, 1967 року народження, мешканкою АДРЕСА_4, ОСОБА_2, 1976 року
народження, мешканцем АДРЕСА_5, ОСОБА_1 1942 року народження, мешканкою
АДРЕСА_6 в рівних долях по 1/5 частині вказаного спадкового майна за кожним.

Позовну
заяву ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_5 до ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_9 права на
спадкування, залишити без розгляду за неконкретністю заявлених вимог.

Накладений
арешт на квартиру АДРЕСА_1 згідно ухвали Зіньківського районного суду  від 14 лютого 2008 року зняти, про що
повідомити державного нотаріуса Опішнянської нотаріальної контори після вступу
рішення в законну силу.

Рішення
може бути оскаржене до Апеляційного суду Полтавської області через Зіньківський
районний суд  на протязі 20-ти днів після
подачі заяви про оскарження в  10-ти  денний термін.

Суддя : підпис

З оригіналом
вірно.

Рішення набрало
законної сили 31 березня 2008 року.

Голова
Зіньківського районного суду                                                       М.І.
Герасименко.