№ 2-2389/08
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2008 року
Іллічівський   районний суд м. Маріуполя
Донецької області під головуванням судді Гімон М.М. при секретарі Гірман І.Г.,
розглянувши в попередньому судовому засіданні в залі суду в м. Маріуполі
цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Маріупольської міської ради,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання права власності на самочинно зведені
будівлі та визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2008 року позивачі
звернулись до суду з позовом про визнання права власності на самочинно зведені
господарчі споруди в домоволодінні АДРЕСА_1.

В обґрунтування позову позивачі
зазначили, що за їх батьком ОСОБА_6 на праві приватної власності зареєстрована
1/2 частина домоволодіння, яке розташоване на земельній ділянці по АДРЕСА_1.
2/6 частини вказаного домоволодіння на праві приватної власності належить
ОСОБА_3, 1/6 частина - ОСОБА_4.  Згідно
договору про встановлення порядку користування домоволодінням між
співвласниками, в користування ОСОБА_6 переходить частина житлового будинку
(літ. А-1), а саме: кухня (літ. 2-4), кімната (літ. 2-5), кімната (літ. 2-6),
кімната (літ. 2-7), веранда (літ. а-1), вбиральня (літ. В). Позивачі проживають
в будинку батька. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 помер. Після його смерті вони подали
заяву до нотаріальної контори в установлений законом термін та вступили в
управління і володіння 1/2 частини домоволодіння. Також спадкоємцем першої
черги за законом є ОСОБА_5, але вона відмовилась від прийняття спадщини на
користь дочки ОСОБА_1 В процесі оформлення спадку було встановлено, що при
житті батько без належно затвердженого проекту, тобто самочинно, за свої кошти
та своїми силами збудував за вказаною адресою літню кухню, погреб та нежилу
прибудову. Однак зазначені будівлі в експлуатацію не здав та належним
чином документи на них так і не оформив. Через це вони не мають можливості
оформити спадкові права і змушені звернутися до суду з даним позовом. Просили суд
визнати за ОСОБА_6 право власності на самочинно збудовані на ділянці по
АДРЕСА_1 літню кухню (літ. Е-1), погреб (літ. Е/п) та нежилу прибудову (літ. А&sup1;-1). Також вважаючи, що вони фактично прийняли спадщину після
батька, позивачі просили визнати за ними в порядку спадкування право власності
на спадкове майно: за ОСОБА_1 право власності на 1/3, а за ОСОБА_7 - на 1/6
частину  домоволодіння АДРЕСА_1.

В
судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 позов підтримала та просила суд визнати за
ОСОБА_6 право власності на самочинно зведені літню кухню, погреб та нежилу
прибудову, оскільки згідно висновку експерта, при їх будівництві
санітарно-гігієнічні вимоги та умови пожежної безпеки не порушені, вони
знаходяться в задовільному технічному стані та можуть експлуатуватись в
подальшому. Також просила визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право власності на
спадкове майно, а саме на 1/2 частину домоволодіння АДРЕСА_1 по 1/3 та 1/6
частині відповідно.

Позивачка ОСОБА_7 в судовому засіданні дала аналогічні пояснення.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнала
повністю, не заперечувала проти задоволення позову, так як будівлі, самочинно
зведені на земельній ділянці по АДРЕСА_1, відповідають будівельно-технічним
нормам та правилам пожежної безпеки.

Відповідачка ОСОБА_5 також
визнала позовні вимоги та не заперечувала проти задоволення позову, пояснивши
що вона дійсно відмовляється від прийняття спадщини на користь своєї дочки
ОСОБА_1

Відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4 в судове засідання не з'явились, надіслали до
суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, зазначивши, що вони не
заперечують проти задоволення позовних вимог позивачів.

Суд, вислухавши сторони, та приймаючі до уваги,
що визнання відповідачами позову не суперечить закону та не порушує
права, свободи та інтереси інших осіб, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню без
дослідження доказів і за ОСОБА_6 можливо визнати право
власності на самочинно збудовані на ділянці по АДРЕСА_1 літню кухню (літ. Е-1),
погреб (літ. Е/п) та нежилу прибудову (літ. А&sup1;-1)
та
включити їх у загальний склад домоволодіння за зазначеною адресою. Також визнати за позивачами право власності на спадкове майно у вигляді
1/2 частини зазначеного домоволодіння.

Згідно ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно),
яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших
осіб.

Згідно ст. ст. 319, 321
ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на
власний розсуд. Право власності є нерушимим. Ніхто не може бути протиправно
обмежений у його здійсненні.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 212, 213,
215 ЦПК України, ст. 376, 1261, 1269, 1273, 1278 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Маріупольської міської ради, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5 про визнання права власності на самочинно зведені будівлі та визнання
права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_6 право власності на
самочинно збудовані на земельній ділянці по АДРЕСА_1 літню кухню (літ. Е-1),
погреб (літ. Е/п) і нежилу прибудову (літ. А&sup1;-1)та включити їх в загальний склад домоволодіння за зазначеною адресою.

Визнати право власності в порядку спадкування після
померлого ОСОБА_6 за ОСОБА_1 на 1/3 частину житлового будинку (літ. А-1),
розташованого за адресою: АДРЕСА_1, та за ОСОБА_2 на 1/6 частину вказаного
житлового будинку.

На рішення може бути подана апеляція
в Апеляційний суд Донецької області через Іллічівський районний суд м.
Маріуполя.

Заяву про апеляційне оскарження
рішення може бути подано потягом десяти днів з дня проголошення рішення, а
апеляційна скарга повинна бути подана протягом двадцяти днів після подання
заяви по апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне
оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання такої
заяви.

Суддя