Справа № 2-2456/08
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

05 листопада 2008 р. Каховський міськрайонний суд Херсонської області

в складі: судді Терещенко О.Є.

при секретарі Яковенко І.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Каховки цивільну справу за позовом Акціонерного банку “Факторіал-Банк” до
ОСОБА_1
про дострокове розірвання договору кредиту та стягнення заборгованості по кредиту,

в с т а н о в и в:

У листопаді 2008 р. представник позивача звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 20.04.2007 р. між АБ “Факторіал-Банк” та відповідачем було укла-дено кредитно-заставний договір
НОМЕР_1
, за умовами якого, банк надає відпові-дачу у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 19651,16 грн. з кінцевим терміном повернення 19.04.2010 р. та сплатою 12 % річних.

Відповідач зобов'язувався щомісячно, починаючи з травня 2007 р. проводити часткове погашення кредиту у сумі не менш ніж 935,00 грн. протягом кожного календар-ного місяця до повного погашення кредиту. Заборгованість по сплаті кредиту станом на 11.04.2008 р. становить 18051,73 грн., однак ним не виконується обов'язок щодо часткового повернення кредиту.

Просили стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у сумі 19853,38 грн., у тому числі заборгованість за кредитом у сумі 18051,73 грн., заборгова-ність по сплаті відсотків у сумі 282,88 грн., заборгованість по сплаті комісійної винагоро-ди – 1180,67 грн., пеню за несвоєчасну сплату відсотків та погашення кредиту в у сумі 338,10 грн. та витрати по сплаті судового збору в сумі 207,03 грн. і витрати на ІТЗ - 30 грн.

В судове засідання представник позивача не з’явився, надавши до суду заяву, в якій свої позовні вимоги підтримав повністю, справу просив слухати за його відсутністю (а.с.27).

Відповідач в судове засідання не з’явився, також надав до суду заяву, в якій позовні вимоги визнав частково, не визнавши вимоги позивача щодо стягнення пені. В цій частині позову просив відмовити, а справу розглянути за його відсутністю (а.с.30).

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у сукупності, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позову з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач дійсно 20.04.2007 р. надав відповідачу кредит в сумі 19651,16 грн. строком по 19.04.2010 р. зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами із розрахунку 12% річних, про що свідчить кредитно-заставний договір
НОМЕР_1
(а.с.6).

Відповідно до п.п.4.3.6; п.2.7.3 вищевказаного договору та графіку повернення кредиту та сплати відсотків (а.с.6-8), відповідач повинен був щомісячно вносити кошти на часткове погашення кредиту у сумі не менш ніж 935,00 грн. протягом кожного кален-дарного місяця та сплату відсотків за користування кредитом, однак свої зобов'язання не виконує.

Загальна заборгованість по кредиту станом на 11.04.2008 р. становить 19853,38 грн.

Відповідач попереджався про сплату заборгованості, однак попередження залишилося без відповіді (а.с.10).

Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України.

Позивач зобов’язання щодо надання кредиту відповідачу виконав належним чином та в повному обсязі, що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.9).

Суд знаходить, що між сторонами виникли правовідносини, які регулюються ст.1054 ЦК України, а укладений між ними договір відповідає вимогам ст.1055 ЦК України.

При цьому суд не може погодитися з вимогами позивача щодо стягнення пені за порушення строків повернення кредитних коштів у сумі 8277,85 грн., та пені за порушення строків сплати відсотків в сумі 338,10 грн. за наступних підстав.

У відповідності зі ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно з ч.3 ст.549 ЦК України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожний день прострочення виконання.

Відповідно зі ст.1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошо-вих зобов'язань", платники коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочення платежу пеню у розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Як свідчить ст.3 вищенаведеного Закону, розмір пені, передбачений ст.1 цього ж Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвій-ної облікової ставки Національного банку України, що діяла за період, за який спла-чується пеня.

Відповідно до листа НБУ №14-013/3003 від 22.11.1999 р. облікова ставка визна-чається та офіційно встановлюється Національним банком України і застосовується з метою регулювання вартості коштів на грошово-кредитному ринку, а також виступаючи орієнтиром вартості коштів на грошово-кредитному ринку, використовується в діючому законодавстві про визначення розміру пені або штрафу за несвоєчасну сплату відповідних платежів.

Аналіз п.5.2 кредитно-заставного договору
НОМЕР_1
від 20.04.2007 р., на підставі якого позивачем нарахована пеня, надає підстави для твердження про те, що між сторонами не визначений конкретний розмір пені, яка сплачується у випадку порушення позичальником умов договору, а саме, сторонами не зазначено, за який період нараховується пеня - на момент прострочення виконання зобов'язання, на момент нарахування пені, чи на момент стягнення пені тощо.

В зв'язку з вищенаведеним суд вважає вимоги позивача щодо стягнення пені необґрунтованими і такими, що слід залишити без задоволення.

Що стосується інших позовних вимог, то суд знаходить їх достатньо обґрунтованими і такими, що слід задовольнити, оскільки відповідач взяті на себе за кредитним договором зобов'язання не виконав.

Відповідно до ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати.

Керуючись ст.ст. 526, 553, 554, 651, 1049, 1054, 1055 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 64, 88, 212, 215 ЦПК України, ст.ст. 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" від 22.11.1996 р., кредитно-заставним договором
НОМЕР_1
від 20.04.2007 р.

в и р і ш и в:

Позов Акціонерного банку “Факторіал-Банк” задовольнити частково.

Достроково розірвати кредитно-заставний договір
НОМЕР_1
від 20.04.2007 р. між Акціонерним банком “Факторіал-Банк” та
ОСОБА_1
.

Стягнути з
ОСОБА_1
на користь Акціонерного банку “Факторіал-Банк”:

- заборгованість за кредитно-заставним договором в сумі 19515,28 грн., в тому числі:

- заборгованість за кредитом у сумі 18051,73 грн.;

- забор

гованість по сплаті відсотків у сумі 282,88 грн.;

- заборгованість по сплаті комісійної винагороди – 1180,67 грн.

- судовий збір у розмірі 207,03 грн.;

- витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи - 30 грн.,

а всього 19752,31 грн.

В решті інших позовних вимог відмовити.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом 10 днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у 20- денний строк, рішення суду набирає законної сили після закінчення цього строку.

С у д д я:

О.Є. Терещенко