Справа № 2-528/2008р.
РІШЕННЯ

іменем України

24 листопада 2008 року.               Тростянецький
районний суд Вінницької області в складі: судді Савченка С.М.,

при
секретарі Подолян Т.І.,

з
участю представника позивачаОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт. Тростянець цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_3 до
ОСОБА_4 АДРЕСА_1, треті особи, які не заявлябть самостійні вимоги на предмет
спору, на стороні відповідача Вінницька регіональна філія ІНФОРМАЦІЯ_1 м. Вінниця,
відділ Держкомзему у Тростянецькому районі, смт. Тростянець, про визнання
недійсним договору оренди земельної ділянки від 8.10.2006 року,-

ВСТАНОВИВ:

В інтересах ОСОБА_3 по довіреності звернулася в суд Ільніцька Ю.Ю. з
позовною заявою до ОСОБА_4 АДРЕСА_1 про визнання недійсним  договору оренди земельної ділянки від
08.10.2006 року.

Зазначила, що  8 жовтня 2006
року  уклала з відповідачем  договір оренди земельної ділянки  площею 2,9094 га (далі Договір),
розташованої  на території  Савинецької сільської ради. Та яка належить
їй  на праві власності  згідно
державного акту серіяНОМЕР_1

В Договорі не зазначено умови збереження стану об'єкту   оренди. Тобто, чи буде орендар  дотримуватися вимог протиерозійної  організації території, чи буде зберігати та
поліпшувати  родючість грунтів,
забезпечувати раціональне землекористування. Взагалі  не зазначено буде орендар здійснювати  збереження
земельної ділянки чи ні.

Також  під час укладання  Договору
було досягнуто домовленості, що строк
його дії    становитиме  п'ять років. Проте, зазначений  строк
10 років, що не відповідає дійсній волі орендодавця.

Згідно  ст. 15 Закону України “Про
оренду землі”   однією з істотних умов
договору оренди є умови збереження об'єкту оренди. А відсутність  однієї
з істотних умов є підставою для визнання
договору недійсним.

Згідно ст. 215 ЦК України підставою
недійсності правочину є недодержання
в момент  вчинення  сторонами вимог, зазначених  статтею 203 цього Кодексу.

Тому просила  визнати недійсним  Договір та зобов'язати  повернути
належну їй земельну ділянку і залишити їй   отриману орендну плату.

Представник позивача в судовому засіданні підтримала позовну заяву по
вказаних підставах.

Представник відповідача позов не визнала. Пояснила, що ОСОБА_3 знала на
яких умовах укладала Договір і умовами
Договору передбачені всі істотні умови, в тому числі і, що  після припинення  дії Договору
орендар повертає
орендодавцеві  земельну ділянку
у  стані не гіршому  порівняно з тим, у  якому він одержав її в оренду.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет
спору на стороні відповідача Вінницької регіональної філії ІНФОРМАЦІЯ_1 при
Держкомземі України  ОСОБА_5 пояснив, що
даний Договір був зареєстрований у Державному реєстрі земель на підставі
висновку  Тростянецького районного
відділу  земельних ресурсів.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет
спору на стороні відповідача відділу Держкомзему у Тростянецькому районі
ОСОБА_6 пояснила, що на час дачі висновку Тростянецьким районним відділом  земельних ресурсів 22.12.2006 року діючим
законодавством не передбачалося наявність в договорах оренди  істотної умови як  умови використання земельної ділянки.

Суд, вислухавши сторони по справі, третіх осіб, дослідивши матеріали справи
встановив,  що  8 жовтня 2006 року ОСОБА_3 уклала договір
оренди земельної ділянки, належної їй згідно
державного акту на право приватної власності  на земельну ділянку серії НОМЕР_2 від
14.10.2004 року, з  ОСОБА_4 АДРЕСА_1.
2  жовтня 2006 року, згідно акту  передачі
та прийому  земельної ділянки в
оренду , орендодавець ОСОБА_3 передала дану земельну ділянку   орендареві. 9 січня 2007 року Договір
зареєстрований  у Вінницькій регіональній
філії  Центр “Державного земельного
кадастру” при Держкомземі України
Тростянецьким сектором.

Всупереч  вимогам ч. 1 ст. 15 Закону
України “Про оренду землі” укладений Договір не містить такої істотної  його умови як умови  збереження
стану об'єкта оренди.

Відповідно положення  ч. 2 ст. 15
даного Закону відсутність у договорі оренди землі  однієї
з істотних умов, передбачених
цією статтею є підставою для
відмови  в державній реєстрації
договору оренди, а також для визнання
договору  недійсним відповідно до
закону.

Тростянецький районний відділ земельних ресурсів, розглянувши  договора оренди землі  від 08.10.2006 року  на земельні ділянки сільськогосподарського
призначення   які розташовані  за межами населеного пункту с. Довжок   на території Савинецької сільської
ради,   у висновку  від 22.12.2006 році за НОМЕР_3 вказав, що в
договорах відсутні  пункти типового
договору оренди землі, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України від 03.03.2004 року № 220.

На час дачі  даного висновку діючим
законодавством ст. 15 Закону України “Про оренду землі”,  постановою Кабінету Міністрів України від
03.03.2004 року № 220 “Про затвердження
Типового договору  оренди землі”
передбачалася наявність в договорі оренди земельної ділянки  істотної умови договору - умови
збереження  стану об'єкта оренди.

Відповідно до ст. 638
ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з
усіх істотних умов договору. Відповідно до ст.203 ЦК України зміст правочину не
може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства.

Статтею 216 ЦК України передбачено,
що у разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій
стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі
неможливості такого повернення - відшкодувати вартість того, що одержано, за
цінами, які існують на момент відшкодування.

Згідно зі ст.21 ЗУ “Про оренду
землі” орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві
за користування земельною ділянкою. У разі визнання у судовому порядку договору
оренди землі недійсним отримана орендодавцем орендна плата за фактичний строк
оренди не повертається.

Тому суд вважає, що вимоги ОСОБА_3
про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки від 08.10.2006 року
підлягають задоволенню у зв'язку з тим, що угода не відповідає вимогам ч.1
ст.15 , 24 ЗУ “Про оренду землі”, постанові Кабінету
Міністрів України від 03.03.2004 року № 220 “Про затвердження  Типового договору  оренди землі”.  ОСОБА_4 АДРЕСА_1
повинна повернути ОСОБА_3 земельну ділянку, яка була предметом Договору, при
цьому отримана орендодавцем орендна плата за фактичний строк оренди йому не
повертається.

Дані правовідносини
регулюються ст. 15, ст. 31 Закону України “Про оренду земелі”.

Керуючись ст. ст. 1, 2, 15, 21, 24,
31 ЗУ “Про оренду землі”, ст. ст. 203, 215, 216, 236, 638, 792 ЦК України,  ст. 3, 10, 15, 60, 79, 197, 209, 212,
213-215, 218, 223 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов
задовольнити.

Визнати
недійсним договір оренди земельної ділянки, укладеного 08.10.2006 року, ОСОБА_3
та ОСОБА_4 АДРЕСА_1, згідно якого ОСОБА_4 АДРЕСА_1 отримало в строкове платне
володіння та користування земельну ділянку на території Савинецької сільської
ради Тростянецького району Вінницької області.

Зобов'язати
ОСОБА_4 АДРЕСА_1 повернутиОСОБА_3 земельну ділянку, яка належить їй на праві
приватної власності на підставі Державного акту НОМЕР_4, залишивши ОСОБА_3
отриману орендну плату.

Рішення
суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання заяви про
апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна
скарга подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне
оскарження.

Заява
про апеляційне оскарження і апеляційна скарга подаються до Апеляційного суду
Вінницької області через Тростянецький районний суд.

Копія
апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає до суду
апеляційної інстанції.

Суддя: