У Х В А Л А

І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И

5
листопада 2008 року                                                                                м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України в
складі :

головуючого

Патрюка  М.В.,

суддів:

Костенка А.В.,

Прокопчука Ю.В.,

Лященко Н.П.,

Пшонки М.П., -

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_1 до відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в місті Шахтарську Донецької області про
відшкодування моральної шкоди за касаційною скаргою відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в місті Шахтарську Донецької області на рішення
Шахтарського міськрайонного суду Донецької області від 25 грудня 2006 року та
ухвалу апеляційного суду Донецької області від 29 листопада 2007 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2006 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом,
посилаючись на те, що з 15 грудня 1980 року працював на різних підприємствах
вугільної промисловості. Указував, що 18 вересня 2003 року був звільнений із
шахти “Шахтарська Глибока” за п. 2 ст. 40 КЗпП України. Висновком МСЕК від 24
травня 2006 року ОСОБА_1 установлено 70 % втрати працездатності та третю групу
інвалідності безстроково у зв'язку з професійними захворюваннями. Просив
стягнути з Відділення 30 тис. грн. на відшкодування моральної шкоди та 600 грн.
судових витрат.

Рішенням Шахтарського міськрайонного суду Донецької області від 25 грудня
2006 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Донецької області від
29 листопада 2007 року, позов задоволено частково. Стягнуто з Відділення на
користь ОСОБА_1 10 тис. грн. на відшкодування моральної шкоди та 100 грн. у
рахунок витрат, пов'язаних зі зверненням до суду, а всього 10 100 грн. У решті
позову відмовлено.

У касаційній скарзі відділення виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України
в місті Шахтарську Донецької області просить скасувати постановлені судові
рішення та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції та апеляційний суд,
погоджуючись із ним, виходили з того, що ушкодженням здоров'я ОСОБА_1 заподіяно
моральну шкоду, обов'язок відшкодування якої Законом України “Про
загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві
та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності” покладено
на відділення Фонду.

Проте з такими висновками суду погодитись не можна.

Частиною 3 статті 34 Закону України “Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату працездатності” встановлено, що моральна
(немайнова) шкода, заподіяна умовами виробництва, яка не спричинила втрати
потерпілим професійної працездатності, відшкодовується Фондом соціального
страхування від нещасних випадків за заявою потерпілого з викладом характеру
заподіяної моральної (немайнової) шкоди та за поданням відповідного висновку
медичних органів.

Судами встановлено, що висновком МСЕК від 24 травня 2006 року ОСОБА_1
встановлено втрату професійної працездатності в розмірі 70 % за сукупністю у
зв'язку з професійними захворюваннями: вперше 30 % та вдруге 40 % та третю
групу інвалідності безстроково.

Відповідно до пункту 27 статті 77 Закону України “Про Державний бюджет
України на 2006 рік” дію абзацу 4 статті 1, підпункту “е” пункту 1 частини
першої статті 21, частини 3 статті 28 та частини 3 статті 34 Закону України
“Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку
на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату
працездатності” у частині відшкодування моральної шкоди застрахованим і членам
їх сімей на 2006 рік зупинено.

Як убачається з матеріалів справи, заперечуючи проти позову, відповідач
посилався саме на пункт 27 статті 77 Закону України “Про Державний бюджет
України на 2006 рік”.

Разом з тим, положення ст.ст. 21, 28, 34 Закону України «Про
загальнообов»язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності»
право на отримання потерпілим страхових виплат у разі настання стійкої втрати
працездатності, у тому числі виплати за моральну шкоду, виникає в особи з дня
встановлення їй такої стійкої втрати працездатності вперше висновком МСЕК.

З висновку МСЕК від 24 травня 2006 року убачається, що                 ОСОБА_1 повторно встановлено
стійку встрату працездатності у зв»язку з професійною хворобою (хронічний
бронхіт) у розмірі 40 % (а.с. 11).

Суд у порушення ст.ст. 214, 215 ЦПК України на вищезазначені обставини
уваги не звернув, у достатньому обсязі не визначився із характером спірних
правовідносин та правовою нормою, що підлягає застосуванню до цих
правовідносин, належним чином не встановив підстави та час виникнення у Варави
Ю.С. права на відшкодування моральної шкоди, заподіяної ушкодженням здоров»я, з
огляду на встановлення йому втрати працездатності за хронічним бронхітом
повторно. Коли позивачу вперше встановлено втрату працездатності за цією
хворобою та чи отримано ним раніше за це відшкодування моральної шкоди суди не
з'ясували.

Натомість судом безпідставно, в порушення п. 27 ст. 77 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2006 рік», покладено на відповідача обов»язок по
відшкодуванню моральної шкоди, заподіяної позивачу ушкодженням здоров»я
внаслідок професійного захворювання згідно висновку МСЕК від 25 травня 2006
року, оскільки право на відшкодування такої шкоди внаслідок професійного
захворювання (хронічна радікулопатія), виникло у Варави Ю.А. в той час, коли
дію норм Закону України «Про загальнообов»язкове державне соціальне страхування
від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності» в частині відшкодування потерпілим моральної
шкоди зупинено.

За таких обставин ухвалені у справі судові рішення підлягають скасуванню із
передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції з підстав,
передбачених ч. 2 ст. 338 ЦПК України.

Керуючись ст.  336, ч. 2 ст. 338 ЦПК
України колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду
України

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу відділення виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань
України в місті Шахтарську Донецької області задовольнити частково.

Рішення Шахтарського міськрайонного суду Донецької області від 25 грудня
2006 року та ухвалу апеляційного суду Донецької області від 29 листопада 2007
року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                          М.В. Патрюк

Судді:                                                                   А.В. Костенко

Н.П. Лященко

Ю.В. Прокопчук

М.П. Пшонка