РІШЕННЯ

ИМЕНЕМ  УКРАЇНИ

07 жовтня 2008 року  Шевченківський  районний суд Харківської області в складі:

головуючого
судді  Стеганцова С.М., при
секретарі  Реуцькій Н.В., за участю
представника позивача ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні
цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення від
права на спадкування за законом та про одержання права на успадкування,
співвідповідач ОСОБА_4

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовом про усунення від права на спадкування
за законом  відповідача по справі -
ОСОБА_3 після смерті її батька ОСОБА_5
та про одержання позивачкою права на спадкування.

В підтвердження позовних вимог позивач та її представник пояснили, що 14
серпня 2006 року, помер батько відповідачки по справі - ОСОБА_5. Його син,  чоловік позивачки по справі, та рідний брат
відповідачки - ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Після смерті ОСОБА_5 відкрилась спадщина, що складається з житлового
будинку з підсобними будівлями, в якому проживав спадкодавець, розташованого за
адресою: вул. АДРЕСА_1.

04 листопада 1992 року за життя спадкодавця він заповідав на випадок своєї
смерті своєму синові ОСОБА_6 належний йому житловий будинок з підсобними
будівлями, проте його син - ОСОБА_6, помер раніше спадкодавця. Іншого заповіту
спадкодавець не залишив.

Право на спадкування за законом після смерті ОСОБА_5, виникло як для онука
спадкодавця, співвідповідача по справі - ОСОБА_4, так і для дочки спадкодавця -
відповідачки по справі - ОСОБА_3.
Позивачка просить суд усунути відповідачку по справі  від права на спадщину за законом після смерті
її батька, та надати їй право на успадкування тієї частки яка  припадала б відповідачці, так як відповідачка
ухилялась від надання допомоги при житті своєму батьку, який останні роки перебував
в безпорадному стані.

Відповідачка  позов не визнала, і
пояснила, що вона дійсно є донькою померлого ОСОБА_5, мешкала окремо від
батька, так як з батьком проживав її рідний брат з сім'єю. В 1996 році вона
стала інвалідом 3 групи загального захворювання і сама потребувала допомоги,
батько в безпорадному стані не знаходився, самостійно, на свою пенсію,
оплачував всі послуги, інколи надавав їй гроші на проживання та залишив гроші
на своє  поховання.

Співвідповідач за справою ОСОБА_4 з позовом згоден і не заперечував проти
усунення від права на спадкування за законом ОСОБА_3 та про одержання права на
частку спадкування за позивачем.

Суд, вислухавши пояснення сторін, представника позивача, допитавши свідків,
вивчивши матеріали справи та дослідивши надані сторонами докази,  вважає що позовна заява не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

14 серпня 2006 року помер ОСОБА_5,
після його смерті залишилась спадщина, яка складалась з  житлового будинку з підсобними будівлями, що
підтверджується свідоцтвом про право власності на житловий будинок від
27.11.1973 року та технічним паспортом на
будинок.  Згідно заповіту від 04
листопада 1992 року, належний спадкодавцю житловий будинок з підсобними
будівлями, розташований за адресою: АДРЕСА_1, було заповіщено його сину
ОСОБА_6, який помер раніше свого батька - ІНФОРМАЦІЯ_1 року. Іншого заповіту
спадкодавець не залишив.

Право на спадкування за законом після смерті спадкодавця виникло як  для онука спадкодавця за правом
представлення, сина позивача по справі - ОСОБА_4 так і  дочки спадкодавця - відповідача по справі -
ОСОБА_3.

З 1969 року позивач мешкала зі своїм чоловіком в будинку, який належав
ОСОБА_5, де  проживає та зареєстрована і
на даний час після смерті свого чоловіка ОСОБА_6 і спадкодавця ОСОБА_5 а.с. 25.
Протягом часу сумісного проживання по день смерті позивачка піклувалась про
ОСОБА_5,  так як позивачка проживала в
будинку спадкодавця і він потребував постійного стороннього догляду  а.с. 24, та поховала його за власні кошти,
що підтверджується довідкою а.с. 23 та показаннями  опитаних свідків в суді.

Відповідач позов не визнала, вказала, що рідко навідувала батька, оскільки
за батьком опікувався її рідний брат при житті та його дружина - позивач за
справою. З 1996 року вона сама являється інвалідом 3-ї групи і потребує
матеріальної допомоги, так як проживає з донькою,  яка також являється інвалідом 3-ї групи, що
підтверджується довідкою /а.с. 45-46/,  в
зв'язку з цим вона не мала можливості надавати батькові матеріальну допомогу та
опікуватися ним. Батько сам часто надавав їй кошти з пенсії,  знаючи її скрутне матеріальне становище, це в
суді підтвердили і свідки зі сторони позивача ОСОБА_7 та ОСОБА_11

Позивач в своєму позові  та його
представник в обґрунтування позовних
вимог посилаються на те, що
відповідачка зловживала спиртними напоями, рідко навідувала батька, який
потребував сторонньої допомоги, ухилялася від надання такої допомоги.  Як на докази своїх доводів, позивач та його
представник посилались на покази свідків, на довідки лікарні та Шевченківського
РВ. Але при огляді судом вказаних довідок вбачається, що спиртними напоями
зловживала донька відповідача за справою, а не сам відповідач / а.с. 83-85/.

З довідки Чугуївської міжрайонної
медико-соціальної  експертної
комісії  вбачається, що  з 22.04.2004 року ОСОБА_5  була встановлена 1 група інвалідності  з загального захворювання безстроково, в
зв'язку з чим йому була потрібна
постійна стороння допомога, яка надавалася його невісткою - позивачем за
справою, що проживала разом з ним.

Допитані в суді свідки ОСОБА_8, ОСОБА_7 В.І., ОСОБА_9, ОСОБА_10
пояснили,  що з 1969 року після одруження
сина Віктора з позивачем за справою з
ОСОБА_5 стала мешкати невістка ОСОБА_2 яка потім опікувалась за свекром,
його рідну доньку ОСОБА_3 бачили рідко, про батька вона не піклувалася, батько
інколи давав їй гроші.

Допитана свідок ОСОБА_12, донька відповідача за справою, пояснила, що
мешкала разом з матір'ю
окремо від дідуся ОСОБА_5,  проте вони
часто ходили до нього в гості, інколи носили продукти, запитували у позивача,
яку  допомогу необхідно надати, але
остання від запропонованої допомоги відмовлялася.

Згідно ч.5 ст. 1224 ЦК України, за
рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо
буде встановлено, що вона ухилялася від допомоги спадкодавцеві, який через
похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Суду не надано доказів того, що за життя ОСОБА_5, знаходячись в тяжкому
стані,  просив свою доньку ОСОБА_3 про
яку-небудь  допомогу, а остання йому свідомо
відмовляла, маючи при цьому таку можливість. Спадкодавець згідно довідки /а.с.
76/ мав пенсію, достатню для надання допомоги доньці, яка являлася інвалідом 3
групи.З правом на звернення до суду з таким позовом про усунення від права на
спадкування можуть звернутися спадкоємці першої або наступної черги.

Спадкоємцями після смерті ОСОБА_5 першої черги є дочка померлого - ОСОБА_3,
яка згідно довідки Шевченківської державної нотаріальної контори Харківської
області № 644, від 25.06.2008 року (а. с. 134 ) подала  заяву про прийняття спадщини.

Другим спадкоємцем першої черги при спадкуванні за правом
представлення  є онук спадкодавця -
ОСОБА_4, який   згідно довідки
Шевченківської державної нотаріальної контори Харківської області № 644, від
25.06.2008 року (а. с. 134 ) також подав
заяву про прийняття спадщини.

Таким чином встановлено, що по справі є два законних спадкоємця.

Позивачка по даній справі не може бути спадкоємицею, тому що вона не
входить в коло спадкоємців передбачених ст. 1261 ЦК України.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 209, 212,
214-215  ЦПК України,

ст. ст. 1224 ч.5,  1258, 1259,
1261, 1267 ЦК України

ВИРІШИВ:

В позові  ОСОБА_2 до ОСОБА_3
про усунення від права на спадкування за законом та про одержання права на
успадкування, співвідповідач ОСОБА_4 - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду
Харківської області  через Шевченківський
районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви
про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної
скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч.4 ст.295
ЦПК України.

Суддя:                                          С.М.
Стеганцов