Справа №566/08
Голосіївський районний суд м.  Києва у
головуючого судді         Антонової Н.В.
при секретарі      Ворона О.В.
розглянувши в відкритому судовому засіданні цивільну
справу за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2про поділ майна подружжя,    припинення права власності на частку у
спільному майні та про визнання права власності на 1/6 частку квартири,
Позивач ОСОБА_1. звернулась
до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2.,
про визнання права власності на 1/6 частину квартири,    що належить до спільної сумісної власності
подружжя,    припинення права власності
відповідача на 1/6 частину квартири та визнання за позивачкою права власності
на 1/6 частину квартири,    що належить
відповідачу ,    з виплатою відповідачу
грошової компенсації за його частку в праві спільної сумісної власності на
квартиру,    мотивуючи свої вимоги
тим,    що 21.08.1998 р. між позивачем та
відповідачем було укладено шлюб,    від
якого мають малолітню доньку ОСОБА_3 2000 року народження. Під час шлюбу
27.06.2003 p.,    сторонами була придбана однокімнатна квартира,    що знаходиться за адресою м.  АДРЕСА_1,
відповідно до договору купівлі-продажу 1/3 частина квартири належить
відповідачу та 2/3 частини квартири належать малолітній дочці сторін ОСОБА_3.
Рішенням Голосіївського районного суду м.
Києва 26.12.2006 р. шлюб було розірвано. З вересня 2006 р. відповідач в
зазначеній квартирі не проживає,
зобов'язання щодо її утримання та оплати не виконує. Домовленості про
поділ квартири між позивачем та відповідачем не було. Вказана квартира є
однокімнатною частка відповідача є незначною і не може бути виділена в
натурі,    спільне користування та
володіння квартирою є неможливим позивач просить визнати за нею право власності
на 1/6 частину квартири на підставі спільної сумісної власності подружжя,    позбавити відповідача права власності на
1/6 частину квартири з виплатою йому грошової компенсації вартості вказаної
частки та визнати право власності позивача на цю частку.

18.09.2007 року представником позивача була подана заява
з уточненням ціни позову та вартості 1/6 частини квартири,    уточненням грошової суми,    що підлягає сплаті відповідачу в якості
грошової компенсації за частку відповідача в праві спільної сумісної власності
та становить суму розміром 63 125 грн. 00 коп. (вартість 1/6 частини квартири).

Представник позивача ОСОБА_1. та позивач ОСОБА_1.
в судовому засіданні підтримали свої позовні вимоги,    посилаючись на обставини викладені в
позовній заяві,    просили визнати за
позивачем право власності на 1/6 частину квартири на підставі права спільної
сумісної власності подружжя,    позбавити
відповідача права власності на 1/6 частину квартири з виплатою йому грошової
компенсації за вартість вказаної частини квартири,    визнати за позивачем право власності на 1/6
частину квартири,    що належить
відповідачу та виплатити позивачем відповідачу грошову компенсацію вартості 1/6
частини квартири в розмірі 63 125 грн. 00 коп.,    стягнути з відповідача суму сплаченого
державного мита в розмірі 1 700 грн.

2

Відповідач в судове засідання не з'явився,    хоча судом вживались належні заходи для
повідомлення його про день та час розгляду справи,    шляхом здійснення публікації в ЗМІ,    не повідомив причини неявки,    не надав заяву про відкладення розгляду
справи,    не повідомив причини
неявки,    в зв'язку з чим суд за згодою
учасників процесу,    ухвалив провести
заочний розгляд справи з постановлениям
заочного рішення суду.

Суд,    вислухавши
пояснення позивачки та її представника,
дослідивши матеріали справи встановив наступне.

Встановлено,    що
21.08.1998 р. між позивачем та відповідачем було укладено шлюб,    про що свідчить свідоцтво про укладення
шлюбу №І-СГ від 21.08.1998 р. Під час шлюбу був укладений договір купівлі-продажу
квартири від 27.06.2003 p.,    квартира
знаходиться за адресою м.  АДРЕСА_1.
Відповідно до договору купівлі-продажу 2/3 частини квартири належить малолітній
дочці сторін ОСОБА_3,    1/3 частина
квартири належить ОСОБА_2. 26.12.2006р. шлюб між позивачем та відповідачем було
розірвано,    про що в книзі розірвань
шлюбів зроблено відповідний запис за №329 від 11.04.2007р. Домовленості про
поділ майна між сторонами не було.

Відповідач з вересня 2006 р. в квартирі не проживає обов'язків щодо її утримання та оплати не виконує.

Однокімнатна квартира №АДРЕСА_1,    належить до спільної сумісної власності
подружжя,    є неподільною,    частка відповідача є незначною і не може
бути виділена в натурі,    спільне
користування та володіння неможливе.

Середня ринкова вартість вказаної квартири відповідно до
видання «Авізо» становить 378 750 грн.,
тож вартість 1/6 частини квартири становить 63 125 грн. 00 коп. Сума
грошової компенсації,    що підлягає
сплаті відповідачу за 1/6 частину квартири замість його частки у праві спільної
сумісної власності на квартиру становить 63 125 грн. 00 коп.

Грошова сума для виплати компенсації відповідачу за
вартість 1/6 частини квартири в розмірі 63 125 (шістдесят три тисячі сто
двадцять п'ять) грн. була внесена на депозитний рахунок ОСОБА_1. №50 в ВАТ АБ «Укргазбанк» на підставі
депозитного договору №16/01 від 15.01.2008 р.

Згідно з  ст.  60 Сімейного кодексу України,    майно,
набуте подружжям за час шлюбу,
належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності
незалежно від того,    що один з них не
мав з поважної причини (навчання,
ведення домашнього господарства,
догляд за дітьми,    хвороба тощо)
самостійного заробітку (доходу). Вважається,
що кожна річ,    набута за час
шлюбу,    крім речей індивідуального
користування,    є об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до п.1
ст.  70 Сімейного кодексу України
у разі поділу майна,    що є об'єктом
права спільної сумісної власності,
частка майна дружини та чоловіка є рівними,    якщо інше не визначено домовленістю між
ними або шлюбним договором.

Також п. 4.  ст. .
71 Сімейного кодексу України передбачає присудження одному з подружжя грошової
компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно,    зокрема,
житловий будинок,
квартиру,    земельну ділянку з
його згодою,    крім випадків,    передбачених Цивільним кодексом України.

Згідно з п.1
ст.  365 Цивільного кодексу
України,    право особи на частку у
спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших
власників,    якщо: частка є
незначною,    річ є неподільною,    спільне користування та володіння є
неможливим,    таке припинення не
завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім»ї.

3

Згідно з п.2  ст.  365 Цивільного кодексу України суд постановляє рішення
про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього
внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.

За таких обставин суд вважає,    що позовні вимоги ОСОБА_1. про визнання права власності на 1/6 частину квартири на
підставі права на спільну сумісну власність подружжя,    позбавлення ОСОБА_2. права власності на 1/6 частину квартири з виплатою йому грошової
компенсації за вартість 1/6 частини квартири в розмірі 63 125 грн. та визнання
за ОСОБА_1. права власності на 1/6 частину квартири,    що належить відповідачу підлягають
задоволенню.

Відповідно до
ст.  75 ЦПК України,    з відповідача на користь позивача слід
стягнути сплачене позивачем державне мито.

На підставі викладеного та керуючись  ст.
ст.  60,    70,
71 Сімейного кодексу України,
ст.  365 Цивільного кодексу
України,     ст.   ст.
15,    30,    62,
74,    215 ЦПК України,    суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2права власності на 1/6 частину квартири,    що знаходиться за адресою м.  АДРЕСА_1на користь ОСОБА_1.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/3 частину квартири,
що знаходиться за адресою м.
АДРЕСА_1,

Виплатити ОСОБА_2 грошову компенсацію в розмірі 63 125
грн. 00 коп.,    що знаходиться на
депозитному рахунку ОСОБА_1№50 в ВАТ АБ «Укргазбанк»,    що становить 1/6 вартості спірної квартири.

Залишити незмінним право власності на 2/3 частини
квартири,    що розташована за адресою
м.  АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_3.

Стягнути з ОСОБА_2державне мито в розмірі 1 700 грн. 00 коп. на користь ОСОБА_1.

Заочне рішення може бути переглянуте судом,    що його ухвалив,    за письмовою заявою відповідача

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку
подання заяви про апеляційне оскарження,
якщо таку заяву не було подано. Якщо заяву про апеляційне оскарження
було подано,    але апеляційна скарга на
була подано в встановлений строк,
рішення суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі
подання апеляційної скарги рішення,
якщо його не скасовано,    набирає
законної сили після розгляду справи апеляційним судом.