Справа  №22-ц-1125
/ 2008 р.                                            Головуючий у 1-ій інстанції Шершак
Категорія  26                                                                       Суддя-доповідач Рибалка В.Г.
е м     У к р а ї н и
16 вересня 2008 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області у складі:
суддів - Попруги С.В., Криворотенка В.І.
секретаря судового засідання -  Кияненко
які беруть участь у справі - позивача ОСОБА_1, його представника - ОСОБА_2,
представника відповідача - ОСОБА_3.
відкритому судовому засіданні у приміщенні апеляційного суду цивільну справу за
апеляційними скаргами представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2, Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в м. Суми на
рішення Зарічного районного суду м. Сум від 9 липня 2008 року у справі
за позовом ОСОБА_1 до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань
України в м. Суми, третя особа - Відкрите акціонерне товариство «Сумське
машинобудівне науково-виробниче об'єднання ім. М.В. Фрунзе», про стягнення
моральної шкоди ,

в с т а н о в и л а :

У грудні 2007
року ОСОБА_1 звернувся до суду з зазначеним позовом, свої вимоги мотивуючи тим,
що з 24 січня 1970 року по 14 липня 2006 року він працював слюсарем у ВАТ
«СМНВО ім. М.В. Фрунзе». В результаті роботи з підвищеним рівнем виробничного
шуму та пилу він отримав професійне захворювання.  Висновком
МСЕК від 16 березня 2005 року йому встановлено ступінь втрати професійної
працездатності 80% та другу групу інвалідності. Вплив шкідливих виробничих факторів
призвів до заподіяння моральної шкоди, яка проявлялася у порушенні нормальних
життєвих зв'язків, постійних хворобах, необхідності лікування, обмеженнях в
життєдіяльності, звичках, бажаннях. У зв'язку з цим просив стягнути з
відповідача на його користь 70 000 грн. в рахунок відшкодування моральної
шкоди.

Рішенням
Зарічного районного суду м. Сум від 9 липня 2008 року позов ОСОБА_1  задоволено частково - стягнуто на його
користь з відповідача 2 500 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, в
іншій частині позову відмовлено за необгрунтованістю.

В
апеляційній скарзі Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування
від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в
м.Суми просить скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення,
яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1
відмовити, посилаючись на порушення судом норм матеріального права,
неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, та невідповідність
висновків суду обставинам справи.

При цьому
зазначає, що відповідачем вже виплачена позивачу одноразова допомога, яка за
своєю суттю компенсує моральний аспект страхового випадку та щомісячно
сплачується сума втраченого заробітку.

Вказує, що
пунктом 44 Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік» з 01 січня
2008 року припинено відшкодування Фондом моральної (немайнової) шкоди
застрахованим і членам їх сімей незалежно від часу настання страхового випадку,
і оскільки спірні правовідносини продовжують існувати між сторонами, суд мав
керуватися нормами права, чинними на момент ухвалення рішення.

Вважає, що у
відповідності до ст. 22 Конституції України, при розгляді даної справи доцільно
застосовувати положення ст. ст. 1167,1168 ЦК України.

Представник
позивача в апеляційній скарзі просить рішення суду змінити, задовольнивши
вимоги позивача в повному обсязі. При цьому посилається на порушення норм
матеріального і процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам
справи. Зокрема, зазначає, що суд дійшов невірного висновку про те, що позивач
сам  частково винен в отриманні
захворювань, знехтувавши засобами безпеки при
виконанні робіт, оскільки засоби індивідуального захисту органів слуху
видавались нерегулярно.

Як встановлено
судом першої інстанції, ОСОБА_1  з 24
січня 1970 року по 14 липня 2006 року працював слюсарем у ВАТ «СМНВО ім. М.В.
Фрунзе». В результаті роботи з підвищеним рівнем виробничного шуму та пилу він
отримав професійне захворювання. Первинно висновком  МСЕК від 16 березня 2005 року йому
встановлено ступінь стійкої втрати професійної працездатності 80% та другу
групу інвалідності.

Колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м.Суми підлягає задоволенню, а апеляційна скарга
представника ОСОБА_1 підлягає відхиленню з таких підстав.

Задовольняючи
частково позов ОСОБА_1, місцевий суд виходив з того, що позивачу завдано
моральної шкоди і право на її відшкодування
виникло у 2005 році, тому до спірних правовідносин слід застосовувати
закон, що діяв на час їх виникнення.

Проте, з таким
висновком цілком погодитися не можна, оскільки місцевим судом порушені норми
матеріального права, що у відповідності з вимогами п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК
України є підставою для скасування рішення суду та ухвалення нового
рішення  про відмову у задоволенні
позову.

Дійсно, з
моменту настання страхового випадку - встановлення МСЕК 16 березня 2005  року ОСОБА_1 втрати 80% професійної
працездатності - у відповідача виник обов'язок надання потерпілому соціальних
послуг та виплат, передбачених ч. 1 ст. 21 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату
працездатності», у тому числі і на грошову компенсацію моральної шкоди за
наявності факту заподіяння цієї шкоди.

Таким чином,
враховуючи зміст ст.ст. 13, 14, 21 Закону України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від нещасних випадків на виробництві та
професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», та відповідно
до загальних засад цивільно - правової відповідальності обов'язковому
з'ясуванню підлягає вирішення питання про наявність моральної шкоди та чи
передбачає відповідне законодавство відшкодування такої шкоди при даному виді
правовідносин, оскільки наявність страхового випадку не є безумовною підставою
для відшкодування моральної шкоди.

Як вже
зазначалось, ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про відшкодування моральної
шкоди тільки у грудні 2007 року.

Відповідно до ч.
1 ст. 14 ЦК України цивільні обов'язки виконуються в межах, встановлених актом
цивільного законодавства.

В той же час
Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасних випадків на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату працездатності», який набрав чинності  з 20 березня 2007 року, внесені зміни до
абз.4 ст.1, п/п. «е» п.1 ч.1 ст.21, ч.3 ст.28 та ч.3 ст.34 зазначеного закону,
згідно з яким у Фонду соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних захворювань України відсутній обов'язок
відшкодовувати потерпілим моральну шкоду у разі встановлення професійного
захворювання.

Крім того,
пунктом 44 Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік» внесені
зміни і до п. 3 розділу ХІ «Прикінцевих положень» Закону України «Про
загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату
працездатності», згідно з якими припинено з 1 січня 2008 року відшкодування
моральної шкоди незалежно від часу настання страхового випадку.

З огляду на
зазначене, у місцевого суду не було правових підстав задовольняти позов за
відсутності у відповідача цивільного обов'язку з відшкодування моральної шкоди
у разі встановлення професійного захворювання.

За таких
обставин апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 слід відхилити, апеляційну
скаргу Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Суми
слід задовольнити, а рішення місцевого суду у даній справі - скасувати,
відмовивши у задоволенні позову.

Керуючись
ст.ст.303, 307 ч.1 п.2, 309 ч.1 п.п.3, 4, 313, 316  ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а
:

Апеляційну
скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2, відхилити.

Апеляційну
скаргу Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Суми
задовольнити.

Рішення
Зарічного районного суду м. Сум від 9 липня 2008 року  скасувати.

Відмовити
у задоволенні позову ОСОБА_1 до Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м. Суми, третя особа - Відкрите акціонерне товариство
«Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання ім. М.В. Фрунзе», про
стягнення моральної шкоди.

Рішення
набирає законної сили негайно  і може бути
оскаржено в касаційному порядку протягом двох місяців з дня його
проголошення  до Верховного Суду України.

Головуючий -

Судді -