Справа 22ц-54/08                    Головуючий у
першій інстанції - Подзігун
апеляційної інстанції- Данилова
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2008 року                                                                            м.
Миколаїв

Колегія
суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської
області в складі

головуючого   Лисенка
П.П.

суддів                   Данилової О.О.,  Кутової Т.З.

при
секретарі       Варміш ОС.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

ОСОБА_1 на
ухвалу судді Центрального районного суду м.
Миколаєва від 25 вересня 2007 року по цивільній
справі за позовом

ОСОБА_1 до ВАТ
ЕК "Миколаївобленерго",  ОСОБА_2

про захист прав споживачів

УСТАНОВИЛА:

У     серпні     2007     року             ОСОБА_1
звернувся     до     ВАТ
ЕК

"Миколаївобленерго"
та голови комісії відділу по роботі з побутовими споживачами ОСОБА_2 з позовом про
захист прав споживачів. Позивач зазначав,
що складений 22.11.05
року акт № Д-4204
про порушення ним правил користування електроенергією містить неправдиві
відомості,  а розраховані комісією збитки
необгрунтовані. Посилаючись на надання послуги неналежної якості та порушення
прав споживача,  позивач просив визнати
нечинними рішення комісії щодо акту від 22.11.05,  додаток до наказу,  скасувати їх,
а також відшкодувати 115 грн.25 коп. матеріальної та 300000 грн.
моральної шкоди.

Ухвалою
судді Центрального районного суду м.
Миколаєва від 3 вересня 2007 року позовну
заяву залишено без руху,  а ухвалою того
ж судді від 25 вересня 2007 року - повернуто
позивачу за ч.2  ст. 121 ЦПК України.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1,  посилаючись
на порушення суддею норм процесуального законодавства,  а саме на те,
що суддя безпідставно залишив його позовну заяву без руху та не
застосував норми Європейської конвенції,
просив ухвалу скасувати,  а справу
повернути на розгляд по суті до того ж суду.

Апеляційна
скарга не підлягає задоволенню,  виходячи
з наступного.

Повертаючи
позовну заяву ОСОБА_1  за ч.2  ст. 121 ЦПК України,  суддя виходив з того,  що позивач не усунув недоліки,  які зазначені в ухвалі від 3 вересня 2007 року,  а саме не сплатив витрати на
інформаційне-технічне забезпечення,  не
зазначив відповідний спосіб поновлення порушеного права,  докази заподіяння матеріальної шкоди тощо.

І хоча
не всі вимоги судді чітко сформульовані та обгрунтовані,  але основні вимоги щодо оплати витрат на
інформаційно-технічне забезпечення,
визначення підстав позову про відшкодування матеріальної шкоди,  вимог щодо фізичної особи та підстав
відповідальності відповідають положенням
ст.  ст. 119,  121
ЦПК України та дійсно перешкоджають відкриттю провадження у справі.

За таких
обставин застосування суддею наслідків ч.2
ст. 121 ЦПК України і повернення позовної заяви позивачу відповідає
матеріалам справи та є законним.

2

Посилання
апелянта на те,  що він неповинен сплачувати ще не
надані послуги з інформаційно-технічного забезпечення та взагалі звільнений
законом від їх сплати,  суперечать
вимогам вищезазначених норм.

Не може
вважатися порушенням європейських стандартів необхідність дотримуватися вимог
процесуального закону щодо форми та порядку звернення до суду.

Керуючись  ст.
ст. 312, 315 ЦПК України,  колегія
суддів

УХВАЛИЛА.

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити,  а ухвалу судді
Центрального районного суду м.  Миколаєва
від 25 вересня 2007 року залишити
без зміни.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення,  але протягом двох місяців з цього часу може
бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду України.