Справа
№ 2-52
24 січня 2008 року   Зачепилівський районний суд Харківської області у складі:
головуючого                  - судді Г.В.Бойка,
при секретарі                - С.В.Оданець,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в сел. Зачепилівка цивільну
справу№2-52/2008 року за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання
особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, примусове
зняття з реєстрації, -
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною
заявою до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування
житловим приміщенням, примусове зняття з реєстрації, в якому зазначив, що його
матір ОСОБА_3, подарувала йому житловий будинок, розташований за адресою АДРЕСА_1.
Договір дарування посвідчений нотаріально приватним нотаріусом Зачепилівського
нотаріального округу ОСОБА_4 від 18.05.2007 року №14604175, тобто на момент
зазначеної він став повноправним власником зазначеного домоволодіння, але
вступити у повне володіння і користування даним об'єктом приватної власності
йому заважає той факт, що відповідач зареєстрований у вказаному будинку і в
добровільному порядку знятись з реєстрації не бажає. Відповідач у вказаному
будинку не проживає, обов'язків по утриманню та оплаті комунальних послуг не
виконує, тому ОСОБА_1 просить суд визнати відповідача таким, що втратив право
на користування житловим приміщенням.
В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав свої позовні вимоги,
пояснив суду, що при нарахуванні оплати за житлово-комунальні послуги
відповідача враховують як проживаючого, хоча він в будинку не проживає, крім
того, реєстрація ОСОБА_2 в його будинку заважає оформити житлові субсидії, тому
він просить суд визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право на користування
житловим приміщенням - будинком та в примусовому порядку зняти його з
Відповідач - ОСОБА_2 ні в попереднє судове
засідання, ні в судовий розгляд справи не з'явився, хоча належним чином був
повідомлений. Відповідно до ст. 224 ЦПК України „У разі неявки в судове
засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло
повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані
неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі
доказів, якщо позивач не заперечує проти
такого вирішення справи”. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при
заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
В судовому засіданні свідок ОСОБА_5  пояснила суду, що вона проживає в по АДРЕСА_2
поруч з будинком №99, який належить позивачу ОСОБА_1 і підтвердила той факт, що
протягом останнього року ОСОБА_2 жодного разу не з'являвся.
Свідок ОСОБА_6 пояснив суду, що він проживає в по
АДРЕСА_3поруч з будинком №99, який належить позивачу  ОСОБА_1 і підтвердив той факт, що протягом
останнього року ОСОБА_2 жодного разу не приїздив в будинок №99, в якому він
прописаний, зі слів ОСОБА_1 участі по оплаті комунальних послуг не приймав.
Суд вислухавши сторони, свідків, дослідив інші матеріали
справи:
серія НОМЕР_1, виданий 10.01.2000 року Зачепилівським РВ УМВС України в
Харківській області,
будинку №99,
паспорт на садибний будинок АДРЕСА_1,
ОСОБА_3, серія ВЕІ №981265,
реєстрацію в Спадковому реєстрі, №522938,
дарування житлового будинку, серія ВЕЕ №777801,
права власності на нерухоме майно, серія ССС №541360,
смерть ОСОБА_3, серія НОМЕР_2.
Судом встановлено, що спірні правовідносини між сторонами
повинні регулюватись згідно вимог :
України “Власник житлового будинку, квартири має право використовувати
помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших
-      ст. 150 ЖК України “Громадяни,
які мають у приватній власності будинок (квартиру) користуються ним (нею) для
особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися
цією власністю на свій розсуд...”,
-      ч. 1 ст. 71 ЖК України “При
тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле
приміщення протягом шести місяців”,
-      ст. 72 ЖК України “Визнання
особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок
відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому
-      ч. 2 ст. 15  ЦК України, згідно якої „Кожна особа має
право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного
-      пп.3 п.2 ст. 16 . ЦК України,
згідно якого „Способом захисту цивільних прав та інтересів можуть бути:
Припинення дії, яка порушує право”,
-      п.1 ст. 7 ЗУ “Про свободу
пересування та вільний вибір місця проживання в Україні” - зняття з реєстрації
місця проживання здійснюється ... на підставі рішення суду про позбавлення
права користування житловим приміщенням.
Суд дійшов висновку, що позов громадянина ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим
приміщенням, примусове зняття з реєстрації підлягає задоволенню, оскільки в
судовому засіданні достовірно було встановлено, що будинок АДРЕСА_1належить на
праві приватної власності позивачу, він сплачує комунальні послуги, дбає за
забезпеченням схоронності будинку, провадить за свій рахунок поточні ремонти і
має право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.
Крім того, в судовому засіданні встановлено, що
відповідач ОСОБА_2 протягом останнього року жодного разу не з'явився в будинку,
де прописаний, не сплачує витрати по утриманню житла і в добровільному порядку
не бажає знятися з реєстрації. Дії відповідача ОСОБА_2 порушують передбачені
законом права позивача ОСОБА_1 і для їх усунення потрібне визнання громадянина
ОСОБА_2 таким, що втратив право користування жилим приміщенням.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 208, 209,  212, 213, 214, 215   ЦПК України, ст. 72 ЖК України суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи
такою, що втратила право користування житловим приміщенням, примусове зняття з
реєстрації - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2таким, що втратив право на користування жилим приміщенням
Зачепилівського РВ УМВСУ в Харківській області
виконати рішення суду в частині зняття з реєстрації ОСОБА_2 по АДРЕСА_1.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду
Харківської області через Зачепилівський районний суд шляхом подачі в 10-денний
строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і подання
після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної
інстанції.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Головуючий