У Х В А Л А

У Х В А Л А

І М Е Н Е М    У К Р А Ї Н И

І М Е Н Е М    У
К Р А Ї Н И

19 березня 2008
року                                                                                            м.
Київ

Колегія суддів
Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

в складі:

Лихути
Л.М.,  Охрімчук Л.І., Сеніна Ю.Л.,

розглянувши в
попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до дочірнього
підприємства „Цептер Інтернаціональ Україна” про захист прав споживачів та
відшкодування моральної шкоди за касаційними скаргами ОСОБА_1 на рішення
Шевченківського районного суду м. Києва від 18 квітня 2006 року, додаткове
рішення Шевченківського районного суду
м. Києва від   23 травня 2006
року, рішення апеляційного суду м. Києва від 2 лютого 2007 року та ухвалу
апеляційного суду м. Києва від 4 червня 2007 року,

в с т а
н о в и в :

У грудні 2005
року ОСОБА_1. звернулась до суду з позовом до дочірнього підприємства „Цептер
Інтернаціональ Україна” про захист прав споживачів та відшкодування моральної
шкоди, заподіяної порушенням її прав як споживача.

Рішенням
Шевченківського районного суду м. Києва від 18 квітня 2006 року частково
задоволено позов ОСОБА_1

Зобов'язано дочірнє підприємство „Цептер Інтернаціональ Україна”
замінити столові прибори „КІМОНО” на столові прибори „Каприз”. Зобов'язано ДП „Цептер
Інтернаціональ Україна” видатиОСОБА_1 супер-бонус відповідно до переліку
товарів станом на 18 квітня 2006 року. Стягнуто з ДП „Цептер Інтернаціональ
Україна” на користь ОСОБА_1796 грн. на відшкодування збитків та 2000 грн. на
відшкодування моральної шкоди.

Додатковим рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від   23 травня 2006 року з  ДП „Цептер Інтернаціональ Україна”  стягнуто 30 грн. витрат на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від 2 лютого 2007 року рішення
Шевченківського районного суду м. Києва від 18 квітня 2006 року в частині
задоволення позовних вимог ОСОБА_1про стягнення з ДП „Цептер Інтернаціональ
Україна” 796 грн. на відшкодування збитків та 2000 грн. на відшкодування
моральної шкоди скасовано і ухвалено в цій частині нове рішення про відмову в
задоволенні позову.

В іншій
частині рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 18 квітня 2006 року
та додаткове рішення цього ж суду від 23 травня 2006 року залишено без змін.

Ухвалою
Шевченківського районного суду м. Києва від 20 березня 2007 року
відмовленоОСОБА_1 в задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення.

Ухвалою
апеляційного суду м. Києва від 3 травня 2007 року апеляційна скарга ОСОБА_1на
ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 20 березня 2007 року
залишена без розгляду у зв`язку з пропуском строку на апеляційне оскарження.

Ухвалою
апеляційного суду м. Києва від 4 червня 2007 року відмовлено у задоволенні
заяви ОСОБА_1про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали
Шевченківського районного суду м. Києва від 20 березня 2007 року.

У касаційних
скаргах ОСОБА_1. просить скасувати рішення Шевченківського районного суду м.
Києва від 18 квітня 2006 року, додаткове рішення Шевченківського районного суду
м. Києва від 23 травня 2006 року, рішення апеляційного суду м. Києва від 2
лютого 2007 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 4 червня 2007 року,
посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

Колегія суддів
дійшла висновку, що касаційні скарги не підлягають задоволенню з наступних
підстав.

Згідно
із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне
застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального
права. Не може бути скасоване правильне по суті та справедливе рішення з одних
лише формальних міркувань.

Згідно п. 5 ч. 3 ст. 328 ЦПК
України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі,
якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають
необхідності перевірки матеріалів справи.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції
перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування  судом першої та апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу,
про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено, що
оскаржувані судові рішення та ухвала постановлені з додержанням судом норм
матеріального та процесуального права, і доводи касаційних скарг висновків суду
не спростовують.

Керуючись ст.ст.
331, 332, 335-337 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних
справах Верховного Суду України

у  х
в  а  л
и  л  а :

Касаційні скарги ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
Шевченківського районного суду м. Києва від 18 квітня 2006 року, додаткове
рішення Шевченківського районного суду
м. Києва від   23 травня 2006
року, рішення апеляційного суду м. Києва від 2 лютого 2007 року та ухвалу
апеляційного суду    м. Києва від 4
червня 2007 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді

Верховного Суду України :                                                                     Лихута Л.М.

Охрімчук Л.М.

Сенін Ю.Л.