Справа № 2-2971/2008 рік
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ      УКРАЇНИ

06  серпня
2008  року
м. Сімферополь

Київський   районний
суд   м. Сімферополя   в
складі:

Головуючого,  судді
Харченко       І.О.

при
секретарі                 Мевлюдовій
Ф.І.

за  участю
адвоката      ОСОБА_1.

розглянувши  у   відкритому
судовому засіданні  в  м. Сімферополі  цивільну  справу  за
позовом   ОСОБА_2до  ОСОБА_3 про
стягнення   аліментів  та
додаткових  витрат,

в с т а н о в и в:

05.03.2008 року  ОСОБА_2.
звернулася  до  суду з  позовом
до  ОСОБА_3. про стягнення  аліментів
та   додаткових  витрат. Свої
вимоги   позивачка   мотивувала  тим,
що  вона  знаходилася
з
відповідачем  у  шлюбі
з 26.04.2003 року, який  між  ними
розірвано 15.11.2007 року.
Від  шлюбу мають  доньку,
ІНФОРМАЦІЯ_1.  Дитина  хвора з народження  та
потребує  постійного  лікування, нагляду лікарю, індивідуального
виховання, що  пов'язано  з великими
витратами. Відповідач у добровільному
порядку не  сплачує ці  витрати.
Просить стягнути з
відповідача  аліменти  на
утримання   дитини  в
розмірі  1/4  частки всіх
видів заробітку  щомісячно  до
повноліття  дитини. Стягнути   з
відповідача на  її  користь
єдиночасно  понесені
додаткові   витрати на  розвиток дитини, укріплення  стану
здоров'я  5400 грн.  та
800  грн.  на
придбання   ліків,  а
всього 6200 грн.  Стягнути  з
відповідача на її  користь  додаткові
витрати  на  утримання
доньки  з  01.03.2003 року  до
зміни   обставин  щомісяця
на  ліки 200 грн., оплату  за
дитячий   садок,  няню,
масажиста,  логопеда,  всього 490 грн.

18.07.2008 року  позивачка   подала
доповнення  до   позовної
заяви.

В  судовому  засіданні
позивачка свої первинні  та  доповнені
вимоги  підтримала  та  просила  їх
задовольнити.  Пояснила, що  дитина
з  народження  хвора
та  постійно  потребує
постійного лікування, нагляду лікарю, індивідуального  виховання,
що  пов'язано  з
великими  витратами. Також,  пояснила, що
дитина  проживає  з
нею,  знаходиться  на
її  утримані.  Оскільки
вона  заробляє  мало
то  додаткові  витрати
на   лікування  та
розвиток  дитини  несе
її  батько,  тобто
дідусь.  Підтвердила  про
отримання  від  відповідача
на  протязі   останніх шести  місяців
грошей  біля  7000
грн.,  але  вважає,
що   цих   грошей
недостатньо  для   лікування
та  утримання  дитини.

Представник  позивачки  ОСОБА_4.
також   позов  підтримав
та  підтвердив,   що
саме  він  оплачував
за  придбання  ліків
для  онуки,  оплачував
дитячий  садок,  няню,
масаж  тощо,  але
особисто  ніяких  вимог
до  відповідача  не
заявляє.

Відповідач   у  судовому засіданні  позовні
вимоги   визнав  частково
та   пояснив, що  згоден
платити  аліменти  на
утримання  доньки  в
розмірі  &frac14;  частки  заробітку
щомісяця до  повноліття   дитини.
У задоволенні  вимог  щодо
стягнення  додаткових  витрат
просив    відмовити  та
пояснив,  що  на
протязі  останніх   шести
місяців  направив  позивачці
7000  грн.,  крім
того  давав   пару
раз  по  100 доларів
США  на  придбання
ліків  для  доньки.
Йому  не  дають
зустрічатися  з  донькою,
а  тому  він
позбавлений  можливості  її
виховувати  та  визначати
необхідність   лікування.  Вважає,
що  дідусь  застосовує
до  його   доньки
неправильні  методи   лікування, що  негативно
впливає  на її  стан
здоров'я,  йому  для
оплати  заявлені  ліки,
які  ніким   доньці
не  призначалися. Наполягає,  що
це  все  лише
голі  квитанції,  якщо б
доньки  давали  усі
ці  ліки  у
неї   вже  б
не  витримала  печінка.

Представник  відповідача  також
заявила, що  позов   обґрунтований   лише
в  частині  стягнення
аліментів  на  утримання
доньки. Всі  додаткові  витрати
особисто   позивачка   не
понесла,   інші  таких
вимог  до відповідача  не  заявили, а
тому  в  частини
вимог  позивачки  про
стягнення  додаткових  сум
задоволенню    не  підлягають.
Крім  того,  суду
не  надано  доказів
необхідності   лікування  доньки
сторін  саме  заявленими
ліками,  не  надано
належних  доказів    укладення
договорів  та  проведення
оплат  за  послуги
няні,  масажистів,  логопедів
та  інших  спеціалістів.

Вислухавши   позивачку, її  представника, адвоката,  відповідача
та  його  представник,
дослідивши   матеріали  справи
та   докази,  надані
сторонами  на  підставі
ст.  60  ЦПК
України,  суд  дійшов
висновку,   що  позовні
вимоги   підлягають   частковому
задоволенню   з  таких
підстав.

Судовим   розглядом    встановлено,   що
сторони   знаходилися   у
зареєстрованому  шлюбі, який   13.11.2007 року  ними
розірвано ( а.с. 11).  Від  шлюбу
сторони  мають   доньку
ОСОБА_5,  ІНФОРМАЦІЯ_1(а.с. 10).

Відповідно  до  положень
ст. 180 СК України  батьки  зобов'язані   утримувати дитину   до   досягнення
дитиною   повноліття.  Оскільки
відповідач  є  батьком
дитини,  то  відповідно
до  діючого  законодавства
вимоги  до  нього
про  стягнення  аліментів
на  утримання  доньки
є  законними   й
обґрунтованими.

При
визначенні  розміру  аліментів
суд  врахував   стан
здоров'я   відповідача,  его
матеріальне   становище,   відсутність
інших   утриманців,   дохід
у   розмірі   не
менш   2500  грн.
щомісяця   тощо.

Відповідно  до
конституційного   принципу  верховенства
права,  суд   вважає
можливим   стягнути  з
відповідача  аліменти  у
розмірі  &frac14;  частки  всіх
видів   заробітку (доходу)  щомісяця
до   повноліття   дитини, але
не  менш  30%
прожиткового  мінімуму  для
дитини    відповідного   віку,
починаючи   з  дати  подачі  позову
до  суду,  а  саме
-  05.03.2008  року.

.              Згідно  ч.1
ст. 367 ЦПК  України  суд
допускає  негайне   виконання
рішення  у  справах
про   стягнення    аліментів
у  межах  суми
платежу  за  один
місяць.

Згідно  матеріалів  справи
дитина  знаходиться  на
утриманні  матері.  Заявлені
позивачкою   вимоги  для
відшкодування  додаткових  витрат
на  лікування  та
утримання   доньки  ОСОБА_5задоволенню  не
підлягають,  оскільки  нею
не  надано  суду
належних  й  допустимих
доказів  того,  що
ці   витрати  вона
несла   особисто.   Слід
також  зазначити,  що
суду   надані  фіскальні
чеки  на  придбання
ліків,  але не  надано
доказів  тому,  що
саме  ці  ліки
були  належним   чином
призначені   малолітній  ОСОБА_5 лікарем  та
були   використані  на
їх  лікування.   В
матеріалах   справи  заявлені
квитанції   про  придбання
штор  для  дитячого
садку  ОСОБА_4.,  але
не  вказано  яким
чином   це  співноситься
з вихованням   та  лікуванням
дитини,  та  чому
ці  витрати  повинен
нести  саме  відповідач. Суду   не
надано  належних  й
допустимих  доказів  укладення
договорів,  надання  та
оплати  послуг  масажистом,
нянею,  логопедом  тощо.
Більш   того,  в
судовому  засіданні   і
позивачка, і  представник   позивачки
пояснили,  що  заявлені
в  позові   витрати
на   лікування  та
утримання  дитини   поніс
особисто  ОСОБА_4., а   не
позивачка.

Суд   розглядає  справу
відповідно  до  положень
ст.ст. 10, 11 ЦПК  України,  тобто
виключно  в межах  заявлених
вимог,   на   підставі
доказів,  наданих  сторонами
в   обґрунтування   своїх
вимог  або   заперечень.

Оскільки   позивачкою  ОСОБА_2.
не  надано  суду
належних  та  допустимих
доказів  понесення  нею
особисто  додаткових   витрат
на  лікування  та
утримання  дитини  в сумі
6200  грн.  та
на  розвиток  дитини
в  сумі  6306
грн. 85  коп., а  інші
таких  вимог  не
заявили,  суд  вважає
за  необхідне   в
задоволенні   цих   вимог
відмовити.

Не  підлягають   також
задоволенню   вимоги  позивачки
про  стягнення  на
її   користь  додаткових
витрат  на  утримання
доньки  з  01.03.2003 року  до
зміни   обставин   щомісяця
на  ліки по  200 грн.,
оплату  за  дитячий
садок,  няню,  масажиста,
логопеда  по  290 грн., а
всього  490 грн.,  оскільки
суду  не  надано
доказів,  що  вона
такі  витрати  понесла.
Якщо  ж  такі
витрати  виникнуть  в
майбутньому,  то  позивачка
не  позбавлена   права
на   пред'явлена   нового
позову.  Не  позбавлені
права  на  пред'явлення    позову
щодо  відшкодування  понесених
витрат  на  утримання,
лікування   та  розвиток
дитини  й  інші
особи.

Згідно   ч.3  ст.
88  ЦПК  України
якщо   позивача,  на
користь  якого  ухвалено
рішення,  звільнено  від
оплати  судового  збору,
він   стягується  з
відповідача  в  дохід
держави    пропорційно   до
задоволеної    чи    відхиленої    частини
вимог.

На    підставі   ст.ст.
180, 182, 191 СК України, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88,  209, 212,
214-215,  218,  ч. 1
ст.  367 ЦПК України,  с у д
-

В И Р І Ш И В:

Позов  ОСОБА_2до
ОСОБА_3про  стягнення    аліментів
та   додаткових   витрат
-  задовольнити
частково.

Стягнути  з
ОСОБА_3 на    користь  ОСОБА_2аліменти  на   утримання  доньки
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі
1/4 частки  всіх  видів
заробітку (доходу)  щомісячно  до
повноліття   дитини,   але
не  менш  30%
прожиткового  мінімуму  для
дитини    відповідного   віку,
починаючи   з   05.03.2008
року.

В   решті  вимог
відмовити.

Стягнути  з
ОСОБА_3 судовий  збір  у
доход держави  в  розмірі
51 грн. та  витрати  на
інформаційно-технічне
забезпечення   розгляду  справи
в  суму  30 грн.

Рішення    підлягає
негайному    виконанню  в
розмір   платежу за один  місяць.

Рішення може  бути
оскаржене  в  апеляційному порядку до Апеляційного Суду АР
Крим  через  Київський
районний  суд   м. Сімферополя  шляхом
подачі  в  10-денний
строк з  дня   проголошення
рішення заяви про  апеляційне  оскарження
і  поданням   після
цього  протягом  20 днів
апеляційної  скарги.

Суддя: