Справа №22ц-0958/2008 р.               Головуючий у 1 інстанції   Оладько С. І.
05                                       Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2008 року   колегія суддів судової палати в цивільних
справах Апеляційного суду Київської області в складі: головуючого - судді Дьоміної
О.О.,  суддів     Сліпченка О.І.,  Тракало В.В.,
при секретарі     Терех Т.В.

розглянула
у відкритому судовому засіданні у м. Києві справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_1 на рішення Ірпінського міського суду Київської області від 17 грудня 2007 року у справі за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про встановлення факту прийняття спадщини,  визнання права власності на спадкове майно за
заповітом та за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
ОСОБА_4 про визнання права власності на частину будинку в порядку
спадкування за законом.

Заслухавши
доповідь судді апеляційного суду,
пояснення сторін,  перевіривши
матеріали справи та доводи апеляційної скарги,
колегія суддів

встановила:

У жовтні
2007 року
ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_3про встановлення
факту прийняття спадщини за заповітом та визнання права власності на 48/100 частин АДРЕСА_1.

В
позовній заяві зазначила,  що
ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її та відповідача баба ОСОБА_5,  після смерті якої відкрилася спадщина на
вказаний будинок. За життя у 1998
році баба склала заповіт,  яким 48/100 частин будинку
заповіла їй,  а 52/100 частин будинку
відповідачеві,  тобто своїм внукам.

Позивачка
відповідно до вимог  ст. 549 ЦК 1963 року прийняла
спадщину,  вступивши в управління спадковим
майном.  На другий день після смерті баби
взяла собі її речі: постільну білизну,
килим,  рушники,  покривало,
скатерку,  виделки чарки та інші
зазначені нею речі. Крім того,
розпорядилася частиною будинку,
яку їй заповідала баба: за її розпорядженням відповідач поселив до цієї
частини квартирантів,  з яких позивачка
отримувала квартирну плату. Позивачка також зазначила,  що постійно приїжджає до успадкованої частини
будинку,  сплачує необхідні платежі. Але
так як відповідач ,  який визнавав її право,
у даний час став заперечувати його,
позивачка просила задовольнити позов.

У жовтні
2007 року син
покійної ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визнання за ним права
власності на 48/100 частин
будинку як за спадкоємцем за законом першої черги,  посилаючись на те,  що він у шестимісячний термін звернувся до
нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини,  а ОСОБА_6 не вчинила ніяких дій по прийняттю
спадщини за заповітом.

Рішенням
Ірпінського міського суду Київської області від 17 грудня 2007
року первісний позов ОСОБА_2 задоволено,
у позові ОСОБА_1 відмовлено.

2

В
апеляційній скарзі ставиться питання про скасування рішення суду та ухвалення
нового рішення про відмову в позові ОСОБА_2 і задоволення позову ОСОБА_1 з
підстав порушення судом норм матеріального та процесуального права,  невідповідності висновків суду,  викладених у рішенні,  обставинам справи.

Апеляційна
скарга  не підлягає до задоволення з
таких підстав.

З матеріалів
справи вбачається,  що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла
ОСОБА_5,  після смерті якої відкрилася
спадщина на АДРЕСА_1 частин якого із зазначенням конкретних приміщень ОСОБА_5
13 липня 1998 року заповіла своїй внучці ОСОБА_2,  а 52/100 частин цього ж будинку з зазначенням
конкретних приміщень - внуку ОСОБА_3

Судом
встановлено,  що обоє внуків прийняли
спадщину за заповітом у встановлений законом шестимісячний строк: ОСОБА_3 - шляхом подання
заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори,  ОСОБА_7 -
фактично вступивши в управління та володіння спадковим майном,  як то передбачає п.1 ч.1  ст. 549 ЦК
України,  що діяв на час відкриття
спадщини. Так,  судом достовірно
встановлено,  що одразу після поховання
спадкодавиці позивачка взяла належне померлій майно,  зазначене у листі ОСОБА_5 (а.с. 24):
покривала,  рушники,  постільну білизну,  посуд та інші речі. Ця обставина
стверджується показаннями свідків і відповідачі не спростували вказаних
обставин. Крім того,  із пояснень свідка
ОСОБА_8,  яку було поселено в якості
квартиранта до успадкованої позивачкою частини будинку після смерті ОСОБА_5
вбачається,  що із січня 2002 року
квартирну плату свідок сплачує позивачці ОСОБА_2

Суд
відповідно до  ст. 212 ЦПК України,  давши належну оцінку в сукупності всім
доказам у справі,  обгрунтовано визнав
доведеними позовні вимоги ОСОБА_9

Та
обставина,  що відповідачі фактично
визнавали факт прийняття позивачкою спадщини підтверджується і тим,  що до суду з позовом вони звернулися лише
через п"ять років і то -
про визнання заповіту недійсним,  і
тільки після відмови в позові про визнання заповіту недійсним звернулися з
новим позовом,  в якому оспорюють сам
факт прийняття позивачкою спадщини.

За таких
обставин,  коли позивачкою відповідно до
вимог  ст. 60 ЦПК України доведено факт
прийняття нею спадщини за заповітом у шестимісячний строк після смерті спадкодавця,  суд обгрунтовано задовольнив позовні вимоги
ОСОБА_9 та відмовив у задоволенні позовних вимог ОСОБА_10,  право на спадкування якого за законом не
виникло в силу спадкування інших осіб за заповітом.

Посилання
в апеляційній скарзі на порушення судом норм процесуального та матеріального
права,  невідповідність висновків
суду,  викладених у рішенні,  обставинам справи,  не грунтуються на доказах та спростовуються
матеріалами справи і висновками суду,
викладеними у рішенні.

Перевіряючи
законність і обгрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та
вимог,  заявлених у суді першої
інстанції,  колегія суддів вважає,  що суд першої інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і процесуального права,  а тому відхиляє апеляційну скаргу та залишає
рішення суду без змін.

3

Керуючись  ст.
307,  308,  315,
317,  319 ЦПК
України,  колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити,  рішення
Ірпінського міського суду Київської області від 17 грудня 2007 року - залишити
без змін.

Ухвала
апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути
оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох
місяців з дня набрання законної сили.