Справа № 2-623-1/08
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ           УКРАЇНИ

18 липня 2008 року Печерський районний суд м. Києва в
складі головуючого судді Кузьменко В.В. при секретарі Своринь Ю.Г. розглянувши
в відкритому судовому засіданні в залі суду справу за позовом  ТОВ „ПОЗНЯКИ-АВТОСЕРВІС” до ОСОБА_1 про
стягнення збитків ,-

ВСТАНОВИВ:

Підтримуючи викладене в позові представники позивача в
засіданні мотивують наступним.

Відповідач є власником машиномісця № 11, що розташовано
на верхньому поверсі підземної автостоянки за адресою АДРЕСА_1

Після введення цієї автостоянки в експлуатацію її було
прийнято на обслуговування обслуговуючою організацією ТОВ „ПОЗНЯКИ-АВТОСЕРВІС”.
Уклавши 01.08.2002 року з позивачем договір про участь у витратах на утримання
підземної автостоянки  та прилеглої
території відповідач прийняв умови про сплату щомісячно вартості послуг
позивача і по прийняттю участю по утриманню у витратах по утриманню свого
стояночного місця. А позивач поукладав договори з відповідними комунальними
службами та постачальниками послуг. 1.02.2005 року з відповідачем укладено
новий договір на обслуговування, де визначено сума щомісячної оплати на
утримання та обслуговування стоянки в розмірі 135 грн.  Цей договір відповідачем виконувався до
березня 2007 року, але потім той перестав сплачувати кошти. З 1 квітня 2007
року товариство було змушено підняти суму щомісячної оплати з 135 грн. до
195  грн. в місяць. Але відповідач
продовжував не сплачувати частку власника без мотивувань. Через що виникла
заборгованість в сумі 2 280 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача та
стягнути з нього пеню за несплату в сумі 251 грн. 42 коп.

Відповідач позов не визнав, просить в позові відмовити.
Пояснює, що згідно тексту договору укладеного між сторонами підвищення вартості
послуг позивача повинно відбуватись за погодженням з ним, споживачем цих
послуг. Але він не давав згоди на підвищення вартості  послуг. А на його запит позивач повідомив, що
взагалі до оплати вартості утримання машиномісця входять платежі які не
передбачені угодою сторін. А тому він відмовляється сплачувати кошти в новій
сумі. В той час як кошти в сумі 135 грн. в місяць від нього відмовляється
відповідач приймати т не вказує рахунок на який кошти сплачвати самостійно. А
звертатися до банківської установи як вказує позивач він не бажає, так як не
хоче сплачувати за послуги банку.

Дослідивши письмові докази та заслухавши учасників
процесу, суд вважає що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Встановлено, що сторони по справі ТОВ
„ПОЗНЯКИ-АВТОСЕРВІС” та ОСОБА_1 уклали між собою договір від 1.02.2005 року по
якому позивач утримує автостоянку та машиномісце відповідача. А останній
сплачує за це кошти.  Названим договором
визначено за які послуги сплачує відповідач та визначено вартість послуг, що
надаються - останній договір сторін вказує на вартість щомісячної сплати 135
грн. в місяць.

Тобто встановлено, що отримуючи послуги позивача
відповідач повинен сплачувати їх вартість. І з цього приводу сторони досягли
взаємної домовленості викладеної в відповідному договорі.

Згідно тексту договору зміна вартості послуг позивача
відбувається за згодою власника місця, в даному випадку відповідача по справі.
Однак підстав вважати про її отримання не має. Так відповідач пояснив, що був і
є проти збільшення суми сплати. В той час як угода сторін передбачає саме згоду
сторони, а не повідомлення про це, як було здійснено шляхом поміщення
відповідного  оголошення. Про що вказано
в п. 3.1.2. Договору. А так як сторони мають договірні відносини, які
врегульовані письмовим документом, то їх взаємні обов'язки регулюються саме
названим договором. А не можуть вважатися спричиненням шкоди. І тому відсутні
підстави вважати виконанням умов договору сторін сплату суми, яка відрізняється
від передбаченої сторонами. При цьому суд також враховує, що згідно розшифровки
підвищення сплати за послуги позивачем передбачаються оплата, що не передбачена
сторонами в договорі  як вартість послуг,
з яких складається сума оплати. Як то передбачено в п. 4.2 Договору сторін.

Одночасно суд вважає, що відповідач повинен сплатити
позивачу кошти, які передбачено сторонами і які затрачено на утримання місця
позивача. При цьому суд виходить з визначеної добровільно сторонами суми 135
грн. в місяць за 12 місяців боргу.

А так як відсутні підстави вважати про порушення договору
відповідачем, то відсутні підстави для стягнення передбаченої договором пені.

Керуючись наведеним та ст.. 322, 360 ЦК України, ст..
ст.. 10, 27, 31, 208, 215 ЦПК України ,-

ВИРІШИВ:

Позов ТОВ „ПОЗНЯКИ-АВТОСЕРВІС” до ОСОБА_1 про стягнення
збитків  задовольнити  частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ „ПОЗНЯКИ-АВТОСЕРВІС”
заборгованість в сумі 1 620 грн. та понесені у судові витратив сумі 81 грн.. а
всього стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ „ПОЗНЯКИ-АВТОСЕРВІС” 1 701 грн.

З повним текстом
рішення сторони можуть ознайомитись починаючи з 24.07.2008 року.

Рішення може бути оскаржене  до судової палати в цивільних справах
апелляційного  суду  м. Києва через Печерський районний суд м.
Києва.

Заява про оскарження рішення може бути подана протягом 10
днів після проголошення рішення, апеляційна скарга на рішення може бути подана
протягом 20 днів після подачі заяви на апеляційне оскарження рішення.

Головуючий: