Справа № 2-241/2008
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м   У к р а ї н и

заочне

19 березня 2008 року Самарський районний суд
м.Дніпропетровська

у складі:     головуючої судді:                     Петешенковій М.Ю.

при секретарі:
Похиленко О.В.

розглянувши у
відкритому судовому  засіданні  м. Дніпропетровська цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнових збитків та моральної  шкоди, -

в с т а н о в и в:

24
вересня 2007 року ОСОБА_1 звернувся до Самарського районного суду м.
Дніпропетровська із позовом до ОСОБА_2 про відшкодування майнових збитків та
моральної  шкоди.

Позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що 11
червня 2007 р. приблизно о 19 год. в районі електроопори 65 на вул. Калиновій в
м. Дніпропетровську, відповідач керуючи
автомобілем ВАЗ 2107 д/н НОМЕР_1, в результаті неуважності та порушень
правил дорожнього руху, не справившись з керуванням, допустив зіткнення з
автомобілем „Рено-Лагуна” д/н НОМЕР_2, який зупинився попереду, після чого
автомобіль „Рено-Лагуна” зіткнувся із автомобілем „Мазда” д/н НОМЕР_3.
Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілю „Рено-Лагуна” д/н НОМЕР_2,
який належить йому на праві власності завдано технічних пошкоджень на суму 12
264 грн. 74 коп.

Постановою Самарського районного суду м.
Дніпропетровська ОСОБА_2 визнаний винним у скоєні дорожньо-транспортної пригоди
та у зв”язку з чим був притягнутий до адміністративної відповідальності у
вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на три
місяці.

Позивач зазначає, що станом на теперішній
час автомобіль відремонтований. Згідно висновку спеціаліста автотоварознавця №
А 73/07 від 16 серпня 2007 року, вартість матеріальної шкоди, завданої
автомобілю «Рено-Лагуна” д/н НОМЕР_2 в результаті його пошкодження складає 12
264 грн. 74 коп.

Діями ОСОБА_2 позивачеві була спричинена
моральна шкода, яка полягає в моральних стражданнях, пов”язаних з витрачанням
додаткового часу, пов”язаного з ремонтом автомобіля, користування послугами
громадського транспорту, крім того, він переніс душевну травму, у результаті
чого виникли фізичні страждання і просить  стягнути з відповідача на користь позивача
моральну шкоду в сумі 10 000 грн.

Позивач просить стягнути з відповідача
матеріальні збитки в розмірі 12 264 грн. 74 коп., моральну шкоду в розмірі 10
000 грн., судові витрати, які складаються: зі сплати судового збору в розмірі 131
грн. 50 коп.; зі сплати витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду
справи в розмірі 30  грн.; вартості
проведеного автотоварознавчого дослідження в розмірі 350 грн., зі сплати
відправлення телеграм про виклик відповідача для участі в проведенні
автотоварознавчого дослідження в розмірі 25 грн. 50 коп., а всього 22 801 грн.
24 коп.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні
вимоги підтримав на підставі викладених обставин у позовній заяві та просив
задовольнити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не
з'явися. Про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином,
причини неявки суду невідомі. У матеріалах справи є достатньо доказів для її
вирішення, що у сукупності із вказаними вище обставинами дає судові підстави
для застосування положень ст. ст.169, 224, 225 ЦПК України. Позивач не заперечував проти
такого порядку розгляду справи.

Вислухавши пояснення позивача, вивчивши
матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з
наступних підстав.

Судом встановлено, що 11 червня 2007 р. о 19
год. в районі електроопори 65 на вул. Калиновій в м. Дніпропетровську,
відповідач ОСОБА_2 керуючи автомобілем ВАЗ 2107 д/н НОМЕР_1, в результаті
неуважності та порушень правил дорожнього руху, не справившись з керуванням,
допустив зіткнення з автомобілем „Рено-Лагуна” д/н НОМЕР_2, який зупинився
попереду, після чого автомобіль „Рено” зіткнувся з автомобілем „Мазда” д/н
НОМЕР_3.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди
автомобілю „Рено-Лагуна”, д/н НОМЕР_2 завдано технічні пошкодження.

Відповідно до постанови Самарського
районного суду м. Дніпропетровська від 11 липня 2007 року відповідач ОСОБА_2
притягнутий до адміністративної відповідальності у вигляді позбавлення права
керування транспортними засобами строком на три місяці (а.с.6).

Згідно свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу, автомобіль „Рено-Лагуна” д/н НОМЕР_2 належить позивачеві
на праві власності (а.с. 7).

Відповідно до висновку спеціаліста
автотоварознавця  № А 73/07 від 16 серпня
2007 року, вартість матеріальної шкоди, завданої автомобілю «Рено-Лагуна” д/н
НОМЕР_2 в результаті його пошкодження складає 12 264 грн. 74 коп.(а.с. а.с
9-15).

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними
діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної
особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи,
відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Суд вважає, що винним у скоєнні
дорожньо-транспортної пригоди є відповідач ОСОБА_2, який порушив вимоги
дорожнього руху, що підтверджується постановою Самарського районного суду м.
Дніпропетровська від 11 липня 2007 року (цивільна справа № 2-241/08, а.с. 6).
Дії водія автомобіля „ ВАЗ-2107” д/н НОМЕР_1 ОСОБА_2  не відповідали технічним вимогам п. 13.1,
1.3, 1.5 Правил дорожнього руху України, що знаходиться в причинному зв”язку з
даною дорожньо-транспортною пригодою.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК
України, обставини визнані судовим рішенням у адміністративній справі, що набрало
законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті
самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

При визначенні суми майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, суд
виходить із висновку спеціаліста автотоварознавця № А 73/07 від 16 серпня 2007
року, із якого вбачається, що вартість матеріальної шкоди, завданої автомобілю
«Рено-Лагуна” д/н НОМЕР_2 в результаті його пошкодження, складає 12 264 грн. 74
коп.(а.с. а.с 9-15).

Судом роз”яснювались позивачу
положення ст.ст. 10,11,18,57-60 ЦПК України та наслідки вчинення або невчинення
процесуальних дій, а також те, що суд розглядає цивільні справи в межах
заявлених ними вимог і на підставі наданих доказів сторін та інших осіб, які
беруть участь справі доказами, при цьому суд приймає до розгляду тільки ті
докази, які мають значення по справі.

Згідно ст.ст. 1187, 1188 Цивільного
кодексу України, шкода, завдана джерелом підвищеної  небезпеки, відшкодовується  особою,
яка  на  відповідній
правовій  підставі (право
власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє
транспортним засобом,   механізмом, іншим
об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює  підвищену небезпеку. Якщо внаслідок взаємодії
джерел підвищеної небезпеки було завдано шкоди іншим особам, особи, які спільно
завдали шкоди, зобов”язані її відшкодувати незалежно від їхньої вини.

При зазначених обставинах, суд вважає,
що позовні вимоги позивача щодо відшкодування майнової шкоди в розмірі 12 264
грн. 74 коп. підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст.1167 ЦК України,
моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями відшкодовується
особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Згідно п. 9 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 31 березня 1995 № 4 „Про судову практику в справах
про відшкодування моральної (немайнової) шкоди, розмір відшкодування зазначеної
шкоди суд повинен визначити залежно від характеру й обсягу страждань, яких
зазнав позивач, характеру немайнових втрат, і з урахуванням інших обставин; при
цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості і справедливості.

Суд вважає, що підлягають частковому
задоволенню вимоги позивача щодо відшкодування моральної шкоди з урахуванням
розумності і справедливості у розмірі 2 000 грн., враховуючи, що право ОСОБА_1
було порушено внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з вини ОСОБА_2 та
враховуючи характер правопорушення та ступень його вини, характер і обсяг його
страждань.

Суд вважає, що вимоги позивача в
частині відшкодування витрат по сплаті вартості послуг спеціаліста
автотоварознавця в розмірі 350 грн. підлягають задоволенню в силу ст. 79 ЦПК
України.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК
України, суд вважає, що з відповідача на користь позивача повинно бути стягнено
сплачений судовий збір в розмірі 131 грн. 50 коп. та витрати на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 30 грн.

Суд
вважає за необхідне на підставі ст. 88 ЦПК України відмовити в задоволенні
вимог щодо стягнення витрат, пов”язаних з відправленням телеграм з
повідомленням в розмірі 25 грн.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про
необхідність часткового задоволення позовних вимог позивача.

Керуючись
ст.ст. 23,1166,1167,1187,1188 ЦК України, п. 9 Постанови Пленуму Верховного
Суду України від 31 березня 1995 р. № 4 „Про судову практику в справах про
відшкодування моральної шкоди”, ст.ст. 10,11, 18, 57-64, 79, 84, 88,
169, 209, 214, 215, 224,225  ЦПК
України суд -

в и р і ш и в:

Позов
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди -
задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 завдані майнові
збитки в розмірі 12
264 грн. 74 коп., 2 000 грн. моральної шкоди, судові витрати зі сплати
судового збору в розмірі 131 грн. 50 коп. та витрати на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи в розмірі 30 грн., витрати, пов2язані з
проведенням товарознавчого дослідження в розмірі 350 грн., а всього 14 776 грн.
24 коп.

В решті
позовних вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом,
що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може
бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку подання заяви про перегляд заочного рішення.

Головуючий суддя:
М.Ю. Петешенкова