Справа
№2«0»-246/2008р.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня  2008р. Красноармійський міськрайонний суд
Донецької області в складі головуючої судді Стоілової Т.В.

при секретарі Коваленко О.Г.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду м. Красноармійська цивільну справу за
заявою  ОСОБА_1, ОСОБА_2 про
встановлення  факту  знаходження
на утриманні,-

В С Т А
Н О В И В:

ЗаявникиОСОБА_1., ОСОБА_2.
звернулась до суду з заявою про встановлення факту  знаходження
на утриманні.

В обґрунтування своїх вимог зазначили, що  вони з часу реєстрації  шлюбу
мешкають за адресою АДРЕСА_1. разом з ними спільно, однією сім”єю з часу
свого народження проживав і їх онук, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження;
вони були пов'язані  спільним  побутом, вели домашне господарство, мали
спільний сімейний бюджет і потім,
коли  перейшли на пенсію, були на
його утриманні, разом поділяли всі радощі та труднощі  свого
життя.

08 вересня 2007 року їх онук, ОСОБА_3
загинув на підприємстві - Товариство з обмеженою відповідальністю „Кирпичний
завод „Альтком”  (АДРЕСА_2), на якому
працював оператором садчика. Смерть онука, який піклувався оператором  про них, допомагав в усьому, був для них
радістю і надією, відбилась на їх здоров'ї та загальному стані. Оскільки вони
ніяких доходів не мали  крім пенсії,
допомога, яка надавалась ОСОБА_3, була для них постійним та основним джерелом
існування.

Згідно зі ст.33 ЗУ „Про
загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на
виробництві та  професійного
захворювання, які спричинили втрату працездатності” у разі смерті потерпілого
право на одержання щомісячних страхових виплат мають непрацездатні особи, які
перебували на утриманні померлого або мали на день його смерті право на
одержання від нього утримання.

Відповідно до ст.36 Закону України
Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на
виробництві та  професійного
захворювання, які спричинили втрату працездатності”   фонд соціального страхування від  нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань розглядає справу про страхові виплати на підставі заяви
потерпілого або заінтересованої особи за наявності усіх необхідних документів.

При неодноразових зверненнях до голови
Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних захворювань України і м.Ясинувата їм
відповідали відмовою, мотивуючи тим, що такі виплати хоч і має здійснювати
Фонд, але тільки на підставі рішення суду.
Окрім того, повідомлення Директора департаменту нагляду за додержанням
законодавства про працю (Держнаглядпраці) - головного державного інспектора
праці України свідчить, що дід  і баба
мають право  не лише на одноразову
допомогу у розмірі п”ятирічного заробітку потерпілого, а й у розмірі
однорічного заробітку загиблого та щомісячні
страхові виплати як утриманці.

Враховуючи вищевикладене,  заявники просять суд  встановити факт перебування їх, ОСОБА_1 та
ОСОБА_2, на утриманні  ОСОБА_3, який
загинув 08 вересня 2007 року.

В судовому засіданніОСОБА_1. та
ОСОБА_2.  підтримали  заявлені вимоги  та просили суд їх задовольнити.

Представник зацікавленої особи  Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних захворювань України в
м.Ясинувата  заявлену  заяву
ОСОБА_1. та ОСОБА_2.  про
встановлення факту   знаходження на
утриманні не визнав, вважає  їх
такими,  що не відповідають вимогам  закону
та обставинам  справи, оскільки  доходи
ОСОБА_3.  були менші, ніж  доходи
подружжя  ОСОБА_1.  та ОСОБА_2.

Суд, заслухав пояснення
заявників,  зацікавленої особи, свідків
ОСОБА_4.  та ОСОБА_5., дослідив матеріали
справи та прийшов до висновку, що  в
задоволенні вимог слід відмовити з
таких  підстав.

Відповідно  до ст.37
Закону  України  "Про пенсійне  забезпечення"  право на пенсію  в разі втрати
годувальника  мають непрацездатні  члени
сім"ї  померлого  годувальника, які  були
на його  утриманні ( ст. 38).

Непрацездатними  членами сім"ї вважаються: п.г)  дід  і
бабуся- в разі  відсутності  осіб, які
за  законом  зобов"язані  їх утримувати.

Згідно ст. 38  Закону
України  "Про пенсійне
забезпечення"  члени сім"ї  померлого вважаються такими,  що були на його утриманні, якщо  вони
знаходились  на повному  його утриманні  або
одержували  від нього  допомогу, яка була для них  постійним і основним  джерелом
засобів  до існування.

Члени сім"ї померлого, для
яких  його  допомога була постійним  і основним
джерелом засобів  до існування,
але які  й самі одержували  яку- небудь пенсію, мають право перейти  на нову пенсію.

Судом
встановлено  і  це підтверджено  матеріалами справи, що  08 вересня 2007 року ОСОБА_3, який є онуком
заявників,  загинув на підприємстві - Товариство   з обмеженою відповідальністю „ Цегельний
завод „Альтком”  (АДРЕСА_2),  на якому він працював оператором садчика
(а.с.8-22, ).

З дня народження та по день смерті загиблий
ОСОБА_3. мешкав разом зі своєю бабусею ОСОБА_1. та дідусем ОСОБА_2. за адресою:
АДРЕСА_1.  Вони були пов”язані спільним
побутом, вели спільне домашне господарство та мали спільний сімейний
бюджет,  що  підтверджується  довідкою з місця проживання  та встановлено рішенням суду
(а.с.61,62,31)  .

Разом  з тим судом
встановлено,  що  заявники хоч
і є особами пенсійного віку, але мають
свої  доходи, зокрема пенсія  заявника
ОСОБА_2.  на  час смерті
його онука складала   662,96грн
(а.с.39),  заявниці ОСОБА_1.- 467,00
грн., тобто сукупний дохід  сім"ї  ІНФОРМАЦІЯ_2
на час смерті  їх онука складав
1129,96 грн, в той час як розмір
заробітку  їх онука  складав в середньому за 2007 рік 909,38 грн (
а.с.64)

Крім того,  як
пояснили в судовому
засіданні  свідки  ОСОБА_5. та
ОСОБА_4. заявники мають підсобне господарство, тримають корову,  курей, мають город,  допомагають
продуктами харчування своїм трьом
повнолітнім , працездатним дітям, отже
мають додаткові  доходи  від підсобного господарства  і
забезпечені  не  менше
прожиткового мінімуму.

Згідно
ст.46 ч.3  Конституції  України , надаючи  пенсію, держава  гарантує
громадянам  рівень життя, не
нижчий  від прожиткового  мінімуму, встановленого  законом.

За
таких обставин  суд вважає
вимоги  заявників  про встановлення  факту
знаходження  їх  на утриманні
онука ОСОБА_3.  є такими,  що не відповідають фактичним обставинам  справи
та вимогам  закону, а тому  в   їх
задоволенні  слід  відмовити.

Керуючись Законом України „Про  пенсійне забезпечення, ст.266 Сімейного
кодексу України, ст.33 Закону України „Про загально обов”язкове державне
соціальне страхування від нещасних випадків на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату працездатності”, ст.ст.212,213,214,215,218
ЦПК України, ст.256,257,259 ЦПК  України,-

В И Р І Ш И В:

Відмовити заявникам ОСОБА_1 та  ОСОБА_2 в задоволенні вимог  про встановлення  факту
знаходження  на утриманні їх онука
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, який
помер 08 вересня 2007 року.

Заява про апеляційне оскарження та
апеляційна скарга подаються до   апеляційної
інстанції  через суд першої інстанції,
який  ухвалив  рішення.. Заява  про апеляційне оскарження рішення  суду
першої інстанції  подається
протягом  десяти днів  з дня її проголошення, Апеляційна  скарга
на рішення  суду  першої
інстанції  подається протягом  двадцяти днів
після  подання  заяви
про апеляційне оскарження, або в порядку
ч.4 ст.295 ЦПК України.

Суддя: