Справа № 2-636/08р.
Р І Ш Е Н Н Я

І м ' я м   У к р а
ї н и

19 травня 2008 року Самарський
районний  суд м. Дніпропетровська у
складі:

головуючої судді
Маймур Г.Я.

при секретарі
Тарапатові Д.С.

розглянувши  у відкритому судовому засіданні в м.
Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Дніпропетровської міської
ради, треті особи - ОСОБА_2, ОСОБА_3 та Восьма дніпропетровська державна
нотаріальна контора, про виділ частки з майна, що є у спільній сумісній
власності та визнання права власності на спадщину за заповітом, суд -

в с т а н о в и в:

28 січня 2008р. ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Дніпропетровської
міської ради, треті особи - ОСОБА_2, ОСОБА_3 та Восьма Дніпропетровська
державна нотаріальна контора, про виділ частки з майна, що є у спільній
сумісній власності та визнання права власності на спадщину за заповітом.

Позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що згідно Свідоцтва про право
власності від 5.08.1997р. за реєстром № 333п-95, 60/100 приміщень квартири
спільного заселення АДРЕСА_1 належить: йому та ОСОБА_4. Зазначене приміщення є
спільною сумісною власністю та складається з: 1-ї кімнати площею 18.2 кв.м.,
місць загального користування: кухні площею 7.2 кв.м.;  вбиральні площею 2.4 кв.м.; коридору площею
6.7 кв.м.; вбудованої шафи 1 кв.м. Загальна площа квартири складає 28.56
кв.м.

40/100 приміщень квартири спільного заселення АДРЕСА_1 належить на праві
приватної власності - ОСОБА_3. Він є онуком ОСОБА_4.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 померла. Після її смерті відкрилась спадщина на
належну їй частку у квартирі АДРЕСА_1.

Він звернувся із заявою про прийняття спадщини до Восьмої дніпропетровської
нотаріальної контори, але йому було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на
спадщину, оскільки не виділена частка, яка належала спадкодавцю.

Окрім нього, є ще один спадкоємець - ОСОБА_2, який мешкає АДРЕСА_2 і  не включений до заповіту.

За життя ОСОБА_4., між ними, договору про поділ 60/100 приміщень квартири
спільного заселення АДРЕСА_1 укладено не було.

Позивач просив визнати за ним право власності у порядку спадкування за
заповітом на належну ОСОБА_4 60/200 частки приміщень квартири спільного
заселення (кімнати площею 18.2 кв.м.)
АДРЕСА_1.

У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги і пояснив, що за
життя спадкодавиця частки визнавала  і
ніхто не заперечував.

Представник відповідача  у судове
засідання не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним
чином. Від відповідача надійшов лист про розгляд справи без його участі,
заперечень у нього немає.

Треті особи вважали позов правомірним і пояснили, що дійсно ОСОБА_5 належить
40100 спірної квартири, а ОСОБА_4- 60200 і вони та спадкодавиця ці частки
визнавали.

Із пояснень нотаріуса Восьмої нотаріальної контори вбачається, що
заперечень проти позову немає і вона прохала розглянути справу у їх
відсутності.

Вислухавши пояснення сторін, їх представників  та третіх осіб, вивчивши матеріали справи,
суд вважає, що позов підлягає задоволенню за таких підстав.

Згідно ч. 1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має
право прийняти спадщину.

В судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про право власності
від 5.08.1997р. за реєстром № 333п-95, 60/100 приміщень квартири спільного
заселення АДРЕСА_1 належить: ОСОБА_1 та належало ОСОБА_4. Зазначене приміщення
є спільною сумісною власністю та складається з: 1-ї кімнати площею 18.2 кв.м.,
місць загального користування:  кухні
площею 7.2 кв.м.; вбиральні площею 2.4 кв.м.; коридору площею 6.7 кв.м.;  вбудованої шафи 1 кв.м. Загальна площа
квартири складає 28.56 кв.м.

В силу ч.1ст.369 ЦК України співвласники майна , що є у спільній власності,
володіють і користуються ним спільно , якщо інше не встановлено домовленістю
між ними.

17.10.2000р.ОСОБА_4 заповідала  свою
частку квартири позивачу.

Згідно ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом можуть бути фізичні
особи, які є живими на час відкриття спадщини.

Відповідно до ч.1 ст.1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної
власності спадкується на загальних підставах.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 померла, якій належало 60200 часток квартири. Після
її смерті відкрилась спадщина на належні їй 60200 частки у квартирі АДРЕСА_1.

Позивач прийняв спадщину. Він в установленому порядку звернувся із заявою
про прийняття спадщини за заповітом до Восьмої Дніпропетровської нотаріальної
контори, але йому було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину,
оскільки не виділена частка, яка належала спадкодавиці. В судовому засіданні
встановлені ці частки- спадкодавиці належало 60200 часток спірної квартири.
Співвласники частки визнавали.

Спадкоємець - ОСОБА_2. не включений до
заповіту і не має права на обов»язкову частку спадкоємства. Заперечень проти
позову він не має. Інших спадкоємців, які б мали право на обов»язкову частку
спадкоємства немає.

Ці обставини підтверджені поясненнями
сторін, третіх осіб та письмовими доказами: копією свідоцтва про право
власності, технічного паспорту, свідоцтва про смерть ОСОБА_4., копією заповіту
та довідками про вартість нерухомості і з місця проживання позивача, який
проживає у спірній квартирі (а.с.6-11).

За таких підстав суд вважає за
необхідне задовольнити позов ОСОБА_1  та
визнати за ним право власності у порядку спадкування за заповітом після смерті
ОСОБА_4. на 60/200 частки приміщень квартири спільного заселення (кімнати
площею 18.2 кв.м.) АДРЕСА_1.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 372, ч.1 ст.
1222, ч.1ст.   1226, ч.1 ст. 1268 ЦК
України, ст.ст.3,10,11 ,57-64, 214, 215 ЦПК України суд -

в и р і ш и в:

Визнати за ОСОБА_1
право власності у порядку спадкування за заповітом на належну ОСОБА_4  60/200 частки приміщень квартири спільного
заселення (кімнати площею 18.2 кв.м.)АДРЕСА_1.

Рішення суду може бути оскаржене  в апеляційному порядку до Апеляційного суду
Дніпропетровської обл. через суд першої інстанції шляхом подачі у 10-денний
строк, з дня проголошення рішення, заяви про апеляційне оскарження і подання
після цього протягом 20 днів апеляційної скарги або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК
України.

Головуюча суддя:                                                                                              Г.Я. Маймур

Справа № 2-636/08р.

Р І Ш Е Н Н Я

І м ' я м   У к р а
ї н и

( вступна та резолютивна частина )

19 травня 2008 року Самарський
районний  суд м. Дніпропетровська у
складі:

головуючої судді
Маймур Г.Я.

при секретарі
Тарапатові Д.С.

розглянувши  у відкритому судовому засіданні в м.
Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Дніпропетровської
міської ради, треті особи - ОСОБА_2, ОСОБА_3 та Восьма дніпропетровська
державна нотаріальна контора, про виділ частки з майна, що є у спільній сумісній
власності та визнання права власності на спадщину за заповітом, суд -

Керуючись ст.ст. 368, 370, 372, ч.1 ст.
1222, ч.1ст.   1226, ч.1 ст. 1268 ЦК
України, ст.ст.3,10,11 ,57-64, 214, 215 ЦПК України суд -

в и р і ш и в:

Визнати за ОСОБА_1
право власності у порядку спадкування за заповітом на належну ОСОБА_4  60/200 частки приміщень квартири спільного
заселення (кімнати площею 18.2 кв.м.)АДРЕСА_1.

Рішення суду може бути оскаржене  в апеляційному порядку до Апеляційного суду
Дніпропетровської обл. через суд першої інстанції шляхом подачі у 10-денний
строк, з дня проголошення рішення, заяви про апеляційне оскарження і подання
після цього протягом 20 днів апеляційної скарги або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК
України.

Головуюча суддя:                                                                                              Г.Я. Маймур