Справа №22-536/2008                    Головуючий у першій
інстанції Ковтун Л.М. Категорія 20
Доповідач  Єгорова С.М.
20 березня 2008 року           Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області в складі:
головуючого   Кодрула М.А.
суддів:   Єгорової С.М., Дуковського О.Л.
при секретарі   Тітенко Л.В.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ПП «Его» в справі за позовом
ПП «Его» до ПП «Его-ЮП-Оскар» та ОСОБА_1про визнання договорів недійсними на
ухвалу Ленінського районного суду м.Кіровограда
від 22 січня 2008 року,
В грудні 2007 року приватне
підприємство «Его» звернулося в суд з позовом до ПП «Его-ЮП-Оскар» та
ОСОБА_1про визнання недійсними договорів купівлі-продажу.  Позовні вимоги мотивувало тим, що 09 червня 2005 року між позивачем, в особі колишнього
директора ОСОБА_1, та відповідачем-1 укладено договір купівлі-продажу нежилого
приміщення по АДРЕСА_1. Згідно вказаного договору купівлі-продажу відповідачеві
продано ціле вбудоване в житловий будинок нежитлове приміщення площею 79,93
кв.м., що належало на праві власності ПП «ЕГО». 25 червня 2005 року вищевказане
приміщення відчужене згідно договору купівлі-продажу нежилого приміщення,
укладеного між ПП «ЕГО-ЮП-Оскар» та ОСОБА_1. Єдиним засновником ПП
«ЕГО-ЮП-Оскар» є ОСОБА_1. 25 червня 2005 року, через 10 діб, вищевказане
приміщення відчужене згідно договору купівлі-продажу нежилого приміщення,
укладеного між ПП «ЕГО-ЮП-Оскар», в особі директора Литвишко Т.З., та ОСОБА_1.
Таким чином, спірним приміщенням відповідач-1 майже не користувався.
Підприємства ПП «ЕГО» та ПП «ЕГО-ЮП-Оскар», розташовані за однією і тією ж
адресою: м. Кіровоград, пл. Дружби Народів, 7. Нерухоме майно по спірним
договорам ОСОБА_1 було продано за тією ж самою ціною за якою його придбано ПП
операції ПП «ЕГО-ЮП-Оскар» не отримало. В кінцевому рахунку власником спірного
нерухомого майна став ОСОБА_1, який являвся директором ПП «ЕГО» (згідно Статуту
підприємства діяв від імені ПП «ЕГО»), та являється засновником та власником ПП
«ЕГО-ЮП-Оскар». Вважають, що спірні договори купівлі-продажу від 09 та 25
червня 2005 року є удаваними правочинами вчиненими для приховання правочину,
який сторони насправді вчинили, а саме правочин відчуження ПП «ЕГО» спірного
нерухомого майна на користь ОСОБА_1 Тому просило визнати недійсними з моменту
укладення договір купівлі-продажу від 09.06.2005 року вбудованого в житловий
будинок нежилого приміщення площею 79,93 кв.м. розташованого в м. Кіровограді
по пл. Дружби Народів, 7, що укладений між приватним підприємством «ЕГО» та
приватним підприємством «ЕГО-ЮП-Оскар», та договір купівлі-продажу цього ж
приміщення, укладений між приватним підприємством «ЕГО-ЮП-Оскар» та ОСОБА_1.
Повернути у власність приватного підприємства «ЕГО» нежиле приміщення площею
79,93 кв.м., розташоване в м. Кіровограді по пл. Дружби Народів, 7. Відновити
становище, яке існувало до порушення права позивача, визнавши за приватним
підприємством «ЕГО» право власності на нежиле приміщення загальною площею 79,93
кв.м., розташоване в м. Кіровограді по пл. Дружби Народів, 7.
районного суду м.Кіровограда  від 22
січня 2008 року  провадження в справі за
позовом ПП «Его» до ПП «Его-ЮП-Оскар» та ОСОБА_1про визнання договорів
недійсними закрите в зв»язку з тим, що Ленінським районним судом м.Кіровограда
від 22 травня 2006 року ухвалене рішення між тими самими сторонами, про той
самий предмет, з тих же самих підстав, яке набрало законної сили.
В апеляційній скарзі приватного підприємства «ЕГО» ставиться питання про
скасування зазначеної ухвали через порушення норм матеріального та
процесуального права  і направлення
справи на новий розгляд. Зазначається, що підстави позову інші, ніж ті, що були
заявлені при попередньому зверненні за вирішенням спору між тими ж
сторонами,  про той же предмет.
Колегія суддів, заслухавши
доповідача, пояснення представника апелянта, який підтримав скаргу, ОСОБА_1,
який діяв від свого імені та як представник
відповідача ПП «Его-ЮП-Оскар»,
який заперечував проти скарги, дослідивши матеріали справи, обговоривши
доводи апеляційної скарги, вважає, що вона підлягає   задоволенню з таких підстав.
З матеріалів справи
вбачається, що дійсно позивач звертався з позовом до  ПП «Его-ЮП-Оскар» та ОСОБА_1про визнання
недійсними договорів купівлі-продажу нежилого
приміщення по АДРЕСА_1, в задоволенні якого йому було відмовлено
рішенням  Ленінським районним судом
м.Кіровограда від 22 травня 2006 року, яке набрало законної сили. Тоді суд
дійшов висновку, що позивач не довів обставин невідповідності договору
купівлі-продажу від 9 червня 2005 року щодо спірного приміщення вимогам закону.
Було встановлено, що директор ПП «Его» діяв за згодою власника та в межах своїх
повноважень. Не було визначено судом і обставин вчинення угоди внаслідок
зловмисної домовленості сторін.  Суд
дійшов висновку про відсутність підстав для визнання договору купівлі-продажу
вказаного майна між ПП «Его-ЮП-Оскар» та ОСОБА_1  від 25 червня 2005 року, тому що це
пов»язувалось позивачем з недійсністю першого договору.

В даному позові ПП «Его» в
обґрунтування своїх вимог вказав, що
оспорюванні договори купівлі-продажу є удаваними правочинами, вчиненими  сторонами для приховання іншого правочину,
який вони дійсно вчинили. Метою їх вчинення було відчуження  спірного приміщення на користь ОСОБА_1, який
одночасно є представником позивача, і не може вчиняти правочинів від імені
особи, яку він представляє, в своїх інтересах, або в інтересах іншої особи,
представником якої він  одночасно є.

Предметом позову в розумінні
ст.11 ЦПК України є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, щодо
якої він просить ухвалити рішення.

Підставою зазначеного позову є
обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги та надані ним докази.

Тобто позовні вимоги
хоч і стосуються нежилого приміщення, спір щодо відчуження якого раніше
вирішувався судом, але вони заявлені до відповідачів з інших підстав. В даному
випадку позивач ставить питання про визнання недійсними  договорів купівлі-продажу спірного приміщення
з підстав їх удаваності та порушення представником ПП «Его»  вимог ст..238 ЦК України.

Всі ці обставини не були
з»ясовані судом в ході розгляду справи, не звернув суд уваги і на заперечення
позивача проти клопотання представника відповідача про закриття провадження по
справі.

Розгляд справи відповідно до
вимог глави 4 ЦК України судом фактично не проводився.  З протоколу попереднього судового
засідання(а.с.31) вбачається, що суд оголосив перерву в попередньому судовому
засіданні до 22 січня 2008 р.  З журналу
судового засідання та фонограми, що мається на носії інформації (диску), на
який здійснювався технічний запис судового засідання, вбачається, що суд не
дотримався правил цивільного судочинства щодо судового розгляду справи, не
вчинив всіх передбачених ст.ст.168, 173, 177, 192, 193, 195, 208, 209 ЦПК
України, чим істотно порушив права сторін і не виконав покладений на нього
обов»язок.

Враховуючи викладене, колегія
суддів вважає, що суд безпідставно дійшов висновку про те, що мається судове
рішення, яке набрало законної сили з приводу спору між тими самими сторонами,
про той самий предмет і з тих самих підстав, тому ухвала про закриття
провадження в справі за п.2 ст.205 ЦПК України підлягає скасуванню з
направленням справи на новий розгляд.

Керуючись ст..ст.303, 307,
312 ч.1 п.3, 313, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу  приватного підприємства «Его» задовольнити.

Ухвалу Ленінського районного
суду м.Кіровограда  від 22 січня
2008  року скасувати. Справу повернути до
того ж суду на новий розгляд іншим суддею.

Ухвала оскарженню не
підлягає.

Головуючий суддя

Судді: