Справа 2-1257/2008
2008 року                    Ковельський
міьскрайонний суд Волинської області
судді Агєєвої Є.О.,
представника позивача - Горблюка Р.В.,
представника третьої особи без самостійних вимог на
стороні позивача - Дзивульської Л.В.
відповідача - ОСОБА_1,
представника відповідача ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в
м. Ковелі цивільну справу за позовом виконавчого комітету Ковельської міської
ради до ОСОБА_1 про визнання таким, що втратив право на користування житловим
приміщенням,  третя особа на стороні
позивача , що не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Ремонтне
житлово-комунальне підприємство №2 міста Ковеля ,
Позивач - виконавчий комітет Ковельської
міської ради звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про визнання таким, що
втратив право    на користування житловим
приміщенням ,  третя особа на стороні
позивача , що не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Ремонтне
житлово-комунальне підприємство №2 міста Ковеля . Позовні вимоги обгрунтовано
тим , що  підставі рішення Ковельської
міської ради від 26.10.2001 року №26/30 «Про згоду на передачу гуртожитків ВАТ
«Ковельсільмаш» в комунальну власність», гуртожиток поАДРЕСА_1 був переданий на
баланс РЖКП №2 м. Ковеля і на теперешній час є міською комунальною власністю.
Відповідно виконавчий комітет Ковельської міської ради здійснює управління
зазначеним житловим фондом .   На
підставі ордера , виданого АТ "Ковельсільмаш" 22 травня 2000 року
відповідач вселився у кімнату №315 гуртожитку
з правом заняття ліжко-місця . Фактично у гуртожитку на проживає без
поважних причин понад шість місяців , у зв'язку з чим на думку позивача втратив
своє право на зазначене житлове приміщення в силу вимог ст.ст.71,72 Житлового
кодексу України .  В підтвердження
позовних вимог позивач посилається на акти від
21.03.2007 року , 21.03.2008 року
, 25.03.2008 року .   Оскільки
відповідач в гуртожитку не проживає , але кімнату не звільнив це становить
перешкоду для надання даного житлового приміщення іншим громадянам, які
потребують поліпшення житлових умов, Відповідач понад шість місяців у  житловому приміщенні без поважних причин не
проживає відповідно до ст.71 ЖК України він
втратив своє право на зазначене житло . Прохає суд постановити рішення,
яким визнати відповідача таким, що втратив право на проживання у зазначеному
житловому приміщенні.
В судовому засіданні представник позивача Горблюк Роман
Васильович позов підтримав з підстав, зазначених у позовній заяві і прохає його
задовільнити. Прохає суд постановити рішення, яким визнати відповідачів у
справі таким, що втратив право  на
користування житловим приміщенням, а саме АДРЕСА_1 . Обгрунтовуючи позовні
вимоги посилається на ті обставини, що
відповідач протягом тривалого часу в гуртожитку не проживає . що
встановлено проведеними перевірками встановлено . Оскільки відповідно до вимог
ст. 71, 72 Житлового Кодексу України житлове приміщення при тимчасовій
відсутності наймача   зберігається за ним
лише протягом шести місяців ,  а визнання
особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок
відсутності цієї особи понад встановлені строки провадиться в судовому порядку,
прохає задовільнити позов.
Представник третьої особи без самостійних вимог на стороні
позивача Дзивульська Лідія Вікторівна в судовому засіданні позов підтримала з
підстав, зазначених у позовній заяві і прохає його задовільнити.
позовних вимог позивача не визнав , спростовуючи їх наступними доводами .
Йому  ВАТ «Ковельсільмаш»  було надано для постійного проживання  було надано ліжко-місце в АДРЕСА_1 22 травня
2000 року , до цього тривалий час перебував на обліку як особа , яка потребує
отримання житла . Будь-яким іншим житлом він в країні забезпечений ніколи не
був .  В кімнаті проживає , відсутність
його на момент перевірок пояснює тим , що
в силу занятості на роботі буває змушений затримуватись там допізна , в
кімнаті є його речі , зроблено ремонт ,
заборгованість по комунальних платежах відсутня , вважає , що позивач з
метою покращення житлових умов інших громадян , зокрема , деяких свідків
позивача в справі  , пред»явив позов до
нього про втрату права на житло , хоча він проживає в гуртожитку , Просить суд
відмовити у задоволенні заявленого позову .
Заслухавши пояснення сторін, показання свідків,
дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов
безпідставний і задоволенню не підлягає.
Згідно довідки житлового органу РЖКП №2 міста Ковеля  ОСОБА_1 зареєстрований вАДРЕСА_1 .
Відповідно до вимог ст. 71, 72 Житлового Кодексу України
житлове приміщення при тимчасовій відсутності наймача  зберігається за ним лише протягом шести
місяців, а визнання особи такою, що втратила право користування жилим
приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки
провадиться в судовому порядку.
В  обгрунтування позовних вимог позивач зазначає
ту обставину, що відповідач у справі не проживає і не користується житловим
приміщенням - АДРЕСА_1  понад шість
місяців без поважних причин .       Як на
доказ  зазначених обставин позивач
покликається на акти перевірки від
21.03.2007 року , 21.03.2008 року
,25.03.2008 року .  Суд звертає
увагу , що зазначені акти   складено  в період коли відповідач  міг перебувати на роботі , крім того , сам
факт , що двері кімнати зачинено неможливо розцінювати як об»єктивний і
безперечний доказ непроживання відповідача у житловому приміщенні . Одночасно
як вбачається із акту перевірки від 25 березня 2008 року ОСОБА_1  під час перевірки попереджено про
необхідність звільнення кімнати , що свідчить про те , що на момент перевірки
ОСОБА_1 був у гуртожитку .
проживання  відповідача  у справі по АДРЕСА_1 ствердили суду свідки
ОСОБА_3 , ОСОБА_4 які показали , що відповідач проживає у гуртожитку , в
кімнаті є належне йому  майно та особисті
речі , неодноразово бували у нього в кімнаті , відповідач приблизно один раз в
тиждень допомагає свідку ОСОБА_5 купати її хворого чоловіка .
Відповідачем представлено суду довідки комунальних служб
про відсутність заборгованості по комунальних платежах та квитанції про  регулярну сплату відповідних платежів .
Відповідачем  представлено суду протокол
№293 від 28 грудня 2007 року виміру опору ізоляції проводів і кабеля , як
пояснив відповідач даний протокол свідчить про встановлення ним електролічильника
. Наведені обставини свідчать про те , що відповідач належним чином виконуює
свої обов»язки як наймачі житлового приміщення
та не втратив інтерес до зазначеного житла .
Суд критично оцінює показання допитаного судом свідків
ОСОБА_6та ОСОБА_7 про те ,  що відповідач
в гуртожитку не проживає . Зазначені свідки показали , що бачать ОСОБА_1 у
гуртожитку , але вважають , що він там не проживає . Крім того , свідок ОСОБА_7
визнала , що в випадку втрати відповідачем права на житло у кімнаті її сім»я
може отримати кімнату в якій проживає відповідач .
Суд вважає , що позивачем не доведено факт непроживання
відповідача в гуртожитку без поважних причин понад шість місяців та втрати ним
інтересу до зазначеного житла  .  Суд критично оцінює представлені позивачем
докази втрати відповідачем права на житло , зазначеними доказами не доведено
втрату відповідачем права користування житловим приміщенням та спростовано
доказами представленими відповідачем . Така позиція виконавчого комітету
Ковельської міської ради, вказує на те, що останнім  допускається недодержання основних засад ,
визначених Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод , зокрема
вимог ст.8 Конвенції , згідно з якою кожен має право на повагу  до свого приватного і сімейного життя , до
свого житла та кореспонденції .
Крім того відповідно до вимог ст.ст.47 , 48 Конституції
України кожен має право на житло. Держава створює умови , за яких кожен
громадянин матиме змогу побудувати  житло
, придбати його у власність або взяти в оренду . Громадянам , які потребують
соціального захисту , житло надається державою та органами місцевого
самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону .
Ніхто не може бути примусово позбавлений житла не інакше як на підставі закону за
рішенням суду, і кожен має право на достатній життєвий рівень для себе і своєї
сім'ї , що включає достатнє харчування , одяг , житло .

Судом встановлено
, що відповідач у справі являється громадяниним України , іншим житлом , окрім
житлового приміщення -  АДРЕСА_1 , не
забезпечений , будь-яким іншим благоустроєним житлом він не забезпечений , тому
позбавлення його зазначеного житла є не лише порушенням вимог Конвенції про
захист прав людини і основоположних свобод, а також порушенням конституційних
прав останнього .

Виходячи з
наведеного суд вважає , що у позові слід відмовити.

На підставі ст. 15,30, 61,62, 85, 212, 213,  215,  ,
218 ЦПК України, керуючись  ст. 71,72,107
Житлового Кодексу України, суд -

В
И РІ Ш И В :

У позові виконавчого комітету Ковельської міської ради до
ОСОБА_1 про визнання таким, що втратив право на користування житловим
приміщенням  АДРЕСА_1 ,  - відмовити.

Рішення  може бути оскаржене до
апеляційного суду Волинської області через Ковельський міськрайонний суд  в наступному порядку: заява про апеляційне
оскарження може бути подана протягом десяти днів з дня проголошення  рішення; апеляційна скарга подається протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Рішення набирає
законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження,
якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано.

Головуюча:
Є.О.АГЕЄВА