Справа №2-402
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня  2008р.
м.  Приморськ

Приморський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Полулях В.Г.,

при секретарі          Мамедовій С.О.,

за участю  позивача
ОСОБА_1., представника відповідача Шагінянц М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні
суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до комунального закладу
“Санаторій медичної реабілітації “Глорія” про стягнення матеріальної та
вихідної допомоги,
-

В С Т А Н О В И В:

Позивачка
ОСОБА_1. звернулась  з позовом про
стягнення з комунального закладу “Санаторій медичної реабілітації “Глорія”
(далі санаторій “Глорія”) матеріальної,
в розмірі 797грн та вихідної,   в
розмірі 3300грн., допомоги.

Під час
судового засідання позивачка уточнила свої вимоги в частині розміру вихідної
допомоги і наполягала на стягнені з відповідача матеріальної допомоги до дня її
народження в розмірі 797грн, яка не виплачена відповідачем в порушення умов
колективного договору, а також вихідної допомоги  на підставі ст.44 КЗпП України в розмірі
тримісячного середнього заробітку-2877грн 99коп, яка не була виплачена після її
звільнення 06.08.2008р. з підстав, передбачених ч.3 ст.38 КЗпП України.

Представник
відповідача Шагінянц М.В. проти позовних вимог заперечував посилаючись на те,
що позивачці на протязі 2007-2008р. виплачувалась матеріальна допомога в
розмірі посадового окладу. Так як санаторій є бюджетною установою, виплата
допомоги в більших розмірах заборонена Постановою КМ України №1298 від
30.08.2002р.  Проти виплати вихідної допомоги
заперечував посилаючись на те, що адміністрація не порушувала умови
колективного договору.

Позивачка,
наполягаючи на стягнені матеріальної допомоги в розмірах, що перевищують розмір
посадового окладу, посилалась на умови колективного договору, який, на її
думку, має пріоритетне значення і яким передбачено виплату декількох видів
матеріальної допомоги в розмірі, що перевищує розмір одного посадового окладу.

Суд, вивчивши
матеріали справи, заслухавши сторони, приходить до наступного. Позивачка
ОСОБА_1. працювала на посаді юристконсульта санаторію “Глорія” в період з
20.02.2007р. по 06.08.2008р. Звільнена з займаної посади наказом головного
лікарі №76 від 04.08.2008р. на підставі ч.3 ст.38 КЗпП України, в зв”язку з
невиконанням власником умов колективного договору. Ці обставини підтверджуються  копією наказу про звільнення позивачки,
записом в її трудовій книжці і не оспорюються сторонами.

Під час роботи
позивачці виплачувалась матеріальна допомога: в 2007р.- в розмірі 500грн (наказ
№49 від 23.07.2007р.),   в 2008р.- в
розмірі 700грн та 300грн (накази №47 від 25.03.2008р. та №86 від 23.07.2008р.).

Згідно п.4
постанови КМ України №1298 від 30.08.2002р. керівникам бюджетних установ надано
право в межах фонду заробітної плати надавати працівникам цих установ
матеріальну допомогу, в тому числі на оздоровлення, в сумі не більше ніж один
посадовий оклад на рік.  Як пояснив
представник відповідача, і проти чого не заперечувала позивачка, вона
отримувала на протязі 2007-2008р.р. матеріальну допомогу в розмірі її
посадового окладу. Представник відповідача пояснив, що матеріальна допомога
виплачувалась в межах фонду економії заробітної плати і виплатити в більших
розмірах  він, як керівник бюджетної
установи, не мав можливості.

З урахуванням
наведених обставин вимога позивачки про стягнення декількох видів матеріальних
допомог  є необгрунтованою і задоволенню
не підлягає.

Представник
відповідача Шагінянц М.В. не оспорював того, що позивачка була звільнена з
роботи з підстав, передбачених ч.3 ст.38 КЗпП Украиїни. При цьому ні в наказі
про її звільнення, ні  в трудовій книжці
позивачки не зазначено, які саме порушення умов колективного договору стали
підставою для розірвання трудового договору. Тому, на думку суду, є
необгрунтованим  заперечення відповідача
проти вимоги про стягнення вихідної допомоги на тій підставі, що матеріальна
допомога виплачена в  розмірі,  передбаченому трудовим законодавством і таким
чином відсутнє порушення умов колективного договору.

Враховуючи, що
адміністрація при звільненні позивачки погодилась з підставами її звільнення,
ці підстави не оспорені у встановленому законом порядку відповідачем, вимоги
позивачки про стягнення вихідної допомоги в розмірі тримісячного середнього
заробітку є обгрунтованими і підлягають задоволенню.

Відповідачем
на підставі постанови КМ України №100 від 08.02.1995р. “Про затвердження
Порядку обчислення середньої заробітної плати” визначений сереньомісячний
заробіток позивачки в розмірі 959грн 33коп ( з урахуванням обов”язкових
відрахувань). Цей розмір не оспорюється позивачкою.

Таким чином на
користь позивачки повинна бути стягнена вихідна допомога в розмірі 2877грн
99коп (959,33 х 3).

Так як
задоволена основна вимога позивачки, підлягає задоволенню і її вимога про
відшкодування за рахунок відповідача її
витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі
7,5грн. Судовий збір, від сплати якого була звільнена позивачка, повинен бути
стягнений з відповідача в дохід держави.

Керуючись ст.
44 КЗпП України Украины, ст.6,10,215 ЦПК України суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити
частково.

Стягнути з комунального закладу “Санаторій медичної реабілітації
“Глорія” Запорізької обласної Ради (юридична адреса м. Приморськ Запорізької
області вул Курортна 83, розрахунковий рахунок 1024 УДК в Запорізькій
області МФО 813015, ОКПО 02005154) на користь ОСОБА_1 вихідну допомогу  в розмірі тримісячного середнього заробітку -
2877грн 99 коп. та судові витрати за інформаційно-технічне забезпечення розгляду  справи - 7 грн50 коп., а всього 2885(дві
тисячі вісімсот вісімдесят п”ять) грн 49коп

В іншій частині позовних вимог відмовити

Стягнути з комунального закладу “Санаторій медичної реабілітації
“Глорія” Запорізької обласної Ради на користь держави судові витрати по сплаті
судового збору в розмірі 51грн.

На рішення суду може бути подана заява про апеляційне оскарження протягом
десяти днів з дня проголошення рішення та подано апеляційну скаргу протягом
двадцяти діб після подання заяви про апеляційне оскарження  до Запорізького апеляційного суду через
районний суд.

Суддя
В.Г. Полулях