У Х В А Л А І М Е Н Е М   У К Р
А Ї Н И

6 червня 2008 року
м. Київ

Суддя Судової палати у цивільних справах Верховного Суду
України

Патрюк М.В.

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1на рішення Жовтневого
районного суду м. Маріуполя Донецької області від 4 грудня  2007 року та ухвалу апеляційного суду
Донецької області від 18 березня
2008 року в справі за позовом ОСОБА_2до ОСОБА_1про визнання заповіту
недійсним, поділ спадкового майна, за позовом ОСОБА_3до ОСОБА_2, ОСОБА_1про
визнання дійсним договору купівлі-продажу,

в  с
т  а  н
о  в  и  в :

ОСОБА_2 звернулася в суд із вищезазначеним позовом,
посилаючись на те, що її батько ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1.                8 квітня 2001 року батько
переніс інсульт, після якого страждав судинною деменцією, внаслідок чого не
розумів значення своїх дій. Просила визнати недійсним заповіт, що виданий
ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 та посвідчений Першою Маріупольською державною
нотаріальною конторою              5
червня 2002 року.

ОСОБА_3 звернулася в суд із вищезазначеним позовом,
посилаючись на те, що 3 грудня 2003 року нею придбано АДРЕСА_1у ОСОБА_4 за 10
000 доларів США, однак угоду не було посвідчено нотаріально, оскільки вона
виїхала за межі України. Просила суд визнати дійсним вказаний договір
купівлі-продажу спірної квартири.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької
області від 14 грудня 2005 року позови ОСОБА_2 та ОСОБА_3. об'єднано в одне
провадження.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької
області  від 4 грудня 2007 року,
залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Донецької області від 18 березня
2008 року, позов ОСОБА_2 задоволено,           а в задоволенні зустрічного позову
відмовлено. Визнано недійсним заповіт, що виданий ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 та
посвідчений Першою Маріупольською державною нотаріальною конторою 5 червня 2002
року;
визнано за ОСОБА_2 та ОСОБА_1 право власності на спадщину за кожним по &frac12; частині
АДРЕСА_1

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати судові
рішення з підстав неправильного застосування судами норм матеріального права та
порушення норм процесуального права із направленням справи на новий розгляд.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з
таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної
інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не
були встановлені в рішенні суду, чи відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими.

Із оскаржуваних судових рішень, доданих до них
матеріалів  вбачається, що скарга є  необґрунтованою і наведені в ній доводи не
дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначених
судових рішень.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 328 ЦПК України, у разі якщо
касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають
необхідності перевірки матеріалів справи, суддя-доповідач відмовляє у відкритті
касаційного провадження у справі.

Керуючись пунктом 5 частиною 3 статті 328 ЦПК України

у  х
в  а  л
и  в :

У відкритті касаційного провадження у справі за позовом
за позовом ОСОБА_2до ОСОБА_1про визнання заповіту недійсним, поділ спадкового
майна, за позовом ОСОБА_3до ОСОБА_2, ОСОБА_1про визнання дійсним договору
купівлі-продажу відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити
ОСОБА_1

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Верховного Суду
України                                                         М.В. Патрюк