30 вересня 2008 року
Колегія суддів Судової палати у цивільних справах
Верховного Суду України в складі:
суддів:
Данчука В.Г., Косенка В.Й., -
розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1,
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визначення часток у праві спільної часткової власності
на квартиру за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення апеляційного суду
Рівненської області від 22 травня 2008 року,
в с т а н о в и л а:
У березні 2004 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про
визначення часток у праві спільної часткової власності на квартиру.
У листопаді 2004 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про
визначення її частки та частки її неповнолітньої доньки ОСОБА_4 в праві
спільної часткової власності на квартиру.
Ухвалою Кузнецовського міського суду Рівненської  області від                12 листопада 2004 року вказані
позови об'єднані в одне провадження.
В обґрунтування позовних вимог позивачі зазначали, що в 1995 році              ОСОБА_1 приватизувала квартиру
АДРЕСА_1. Оскільки її мати - ОСОБА_2 одружилась з відповідачем і у нього в
приватній власності була однокімнатна квартира, то в 1996 році вони спільно
вирішили для покращення житлових умов обміняти належну їй двокімнатну квартиру
та однокімнатну квартиру відповідача на трикімнатну квартиру АДРЕСА_2. Обмін
квартир було оформлено договорами купівлі-продажу. На даний час в квартирі
зареєстровані та проживають ОСОБА_1, її донька - ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та
їх донька - ОСОБА_4 Оскільки договір купівлі-продажу спірної квартири було
оформлено на відповідача, то останній не визнає їх права власності в цій
Посилаючись на викладене, позивачі просили визначити їх частки в спірній
Рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської  області від              11 квітня 2006 року в задоволенні
позову відмовлено.

Рішенням апеляційного
суду Рівненської області від 22 травня 2008 року зазначене рішення міського суду скасовано, ухвалено нове, яким позов
задоволено частково. Визнано за ОСОБА_1 право власності на 60% спірної
квартири, а 40% квартири залишено у власності відповідача. В задоволенні
позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено.

У обґрунтування касаційної скарги ОСОБА_3 посилається на
невідповідність висновків апеляційного суду обставинам справи, неправильне
застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального
права та ставить питання про скасування рішення апеляційного суду й залишення в
силі рішення суду першої інстанції.

Колегія суддів
дійшла висновку про те, що підстави для скасування  рішення
апеляційного суду відсутні.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Згідно з
вимогами ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку
суд перевіряє в межах касаційної скарги
правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм  матеріального чи процесуального права і не
може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Доводи
касаційної скарги не дають підстав для висновку про те, що апеляційним судом
допущено неправильне застосування норм матеріального чи порушення норм
процесуального права, яке призвело до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.
332 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного
Суду України

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення апеляційного
суду Рівненської області від 22 травня 2008 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

В.С. Перепічай

В.Г. Данчук     В.Й. Косенко