Справа
№ 2-867 /2008 р.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е
Н Е М       У К Р А Ї Н И

19 серпня 2008 р.                                    Ренійський районний суд Одеської області

у складі:   -     головуючого судді Дудник В.І.;

·
при секретарі Касаповій О.У.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні в м. Рені справу за позовом ОСОБА_1до Ренійської міської ради
Одеської області про визнання в порядку спадкування права власності на
самочинно збудоване майно, -

В С Т А Н О В И В:

Представник
відповідача - Ренійської міськради позовні вимоги визнав, не заперечує, щоб
судом було визнане право власності за позивачкою на самочинно побудоване майно,
просив розглянути справу без його участі.

Представник
позивачки, діючий від її імені та в її інтересах, на задоволенні позовних вимог
наполягає, просив розглянути справу у його відсутності.

Виходячи
з наведеного, суд вважає, що рішення  у
справі можливо  постановити при
проведенні попереднього судового засідання.

Відповідно
до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в
порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК
України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних
підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Судом в
ході розгляду справи були досліджені наступні докази: копія технічного паспорту
на домоволодінняАДРЕСА_1на ім'я позивачки;
копія свідоцтва про право на спадщину за законом від 29.05.2006р.; копія
витягу про реєстрацію у спадковому реєстрі; копія витягу про реєстрацію права
власності на нерухоме майно; копія рішення виконкому Ренійської міськради від
03.07.1963р. № 263 про відвід земельної ділянки під забудову; копія акту про
закінчення будівництва та введення до експлуатації домоволодіння; копія рішення
виконкому Ренійської міськради від 20.05.1993р.; копія свідоцтва про народження
ОСОБА_1.; копія свідоцтва про смерть ОСОБА_2.

Судом в
ході судового розгляду справи встановлено, що позивачці ОСОБА_1. на підставі
свідоцтва  про право на спадщину за
законом від 29.05.2006р належить на праві приватної власності
домоволодінняАДРЕСА_1. Вищевказане домоволодіння розташоване на земельній
ділянці  площею 570 кв.м., яку було
відведено  рішенням Ренійської міськради
№ 263 від 03.07.1963р. під житлове індивідуальне будівництво батькові
позивачки. Колишнім власником - ОСОБА_3. було побудовано будинок згідно  наданого плану забудови, він був  введений до експлуатації та відповідним чином
зареєстрований.  Після 1980 р. батьком
позивачки у належному йому домоволодінні були збудовані: цегляний погреб літер
„Д”; цегляний сарай літер „Е”; піноблочний сарай літер „Ж”; піноблочний сарай
літер „З”; гараж літер „К”. Всі ці споруди були побудовані без належного
дозволу Ренійської міської ради та затвердженого проекту, у зв'язку із чим вони
у технічному паспорті на домоволодіння, у свідоцтві про право на спадщину за
заповітом від 29.05.2006р.  значаться як
самочинно побудовані. Бажаючи розпорядитися спадковою нерухомістю, позивачка
звернулася до нотаріальної контори за оформленням угоди відчуження, проте їй в
цьому було відмовлено. При зверненні до Ренійської міської ради з питанням про
узаконювання вищезазначеного нерухомого майна, позивачці було рекомендовано
звернутися до суду.

У
зв'язку із тим, що самочинні побудови  не
створюють перешкод та не порушують права інших осіб, перебувають у доброму
стані та придатні до користування, позивачка вважає, що з підстав ч. 5 ст. 376
ЦК України вона має право на визнання за нею права власності на самочинно
побудовані погреб, сараї, гараж, у зв'язку з чим звернулася до суду із позовом.

Вивчивши
матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні
вимоги позивачки  обґрунтовані і
підлягають задоволенню, оскільки її доводи знайшли своє належне підтвердження в
судовому засіданні.

Відповідно
до вимог ст. 376  ЦК України особа, яка
здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права
власності на нього. Однак,   ч. 5 цієї
статті передбачено, що на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд
може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване
на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Як
виходить з матеріалів справи, позивачка, яка у встановленому законом  порядку прийняла спадщину, є фактично
користувачем земельної ділянки, на якій розташоване належне їй домоволодіння,
право користування підтверджується рішенням виконкому Ренійської міськради №
263 від 03.07.1963р. про відвід земельної ділянки під індивідуальне житлове
будівництво. Як стверджує позивачка, погреб, сараї, гараж  мають позитивні конструктивні характеристики,
ці споруди можуть  бути збережені для
подальшої експлуатації за призначенням.

Відповідно
до ст. 328 ЦК України, право власності виникає на підставах, не заборонених
законом. Самочинно збудований об'єкт не може бути у встановленому законом
порядку введений в експлуатацію та відповідно зареєстрований. Положення ч. 5
ст. 376 ЦК України спрямовані на захист прав та інтересів особи-забудовника,
який самочинно збудованим майном не порушує права інших осіб. Як виходить з доводів
позову, самочинно зведенні  споруди не
створюють для інших осіб будь-яких перешкод, незручностей, не порушують їхні
права, як  землекористувачів та власників
своїх домоволодінь.

Крім
того, у зв'язку із смертю батька позивачки - ОСОБА_3., питання про узаконення
самочинних споруд не може позивачкою особисто вирішуватися, тому суд вважає
можливим визнати за ОСОБА_1. право власності на них  в порядку спадкування.

Визнання за позивачкою цього права буде  сприяти виконанню нею обов'язків, що належали
спадкодавцеві на момент відкриття спадщини (здійснення подальшої процедури
узаконення побудов).

З
урахуванням викладених позивачкою та
досліджених у судовому засіданні обставин, суд вважає можливим
задовольнити її вимоги щодо визнання за нею права власності на самочинно
побудовані споруди.

Керуючись
ст.ст. 10, 11, 60, 130, 174, 212, 213  ЦПК
України, ст. 328, ч.1, 2, 5 ст. 376, ст. 392
ЦК України, -

В И Р І Ш И В :

Позовні
вимоги ОСОБА_1задовольнити.

Визнати
в порядку спадкування за ОСОБА_1право власності на самочинно побудоване у
домоволодінніАДРЕСА_1 нерухоме майно: цегляний погреб літер „Д”; цегляний сарай
літер „Е”; піноблочний сарай літер „Ж”; піноблочний сарай літер „З”; гараж
літер „К”, загальною інвентаризаційною вартістю 27286 грн.

Рішення
суду набирає законної сили  після
закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про
апеляційне оскарження не буде подано. Якщо буде подано заяву про апеляційне
оскарження, але апеляційна скарга не буде подана протягом двадцяти днів після  подання заяви про апеляційне оскарження,
рішення суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі
подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не буде скасовано, набирає
законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Строк оскарження
рішення в Апеляційний суд Одеської області
через Ренійський районний суд Одеської області: 10 днів - з дня
проголошення рішення, 20 днів - після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя: підпис

Копія
вірна: суддя