Справа №2-2184/08
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2008 року Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Мєркулової Л.О., при секретарі Чичипас А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Запоріжжі цивільну справу за позовом
ОСОБА_1
до
ОСОБА_2
про стягнення заборгованості, суд –

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1
. в вересні 2008 року звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_2
. про стягнення суми боргу за договором позики у розмірі 131300 грн.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилалися на те, що 18.08.2005 року відповідач по справі отримав у позивача в борг гроші в сумі 131300 грн. Договір позики між сторонами був посвідчений нотаріально приватним натаріусом
ОСОБА_3
. Відповідно до п.2 договору відповідач зобов'язався повернути позивачу отриману суму до 18.09.2005 року. На даний час сума боргу не повернута в повному обсязі.

В судовому засіданні представник позивача, позивач, позов підтримали в повному обсязі, просять суд стягнути з відповідача суму боргу у розмірі 131300 грн., а також судові витрати у розмірі 1313 грн. та 30 грн. ІТЗ.

Відповідач в судовому засіданні позов визнав, не заперечує проти суми позову.

Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши всі надані докази, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до копії договору позики від 18.09.05р., посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського округу
ОСОБА_3
.,
ОСОБА_1
. позичив
ОСОБА_2
. гроші готівкою в сумі 131300 грн., зазначену суму позичальник зобов*язується повернути до 18.09.05 року.

Відповідно до ст.. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність іншій стороні (позичальникові) грошові кошти, або інші речі, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів.

Відповідно до ст.. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцю позику у такій самій сумі у строк та в порядку що встановлені договором.

Як було встановлено в судовому засіданні відповідач не поверну позивачу суму позики.

Суд, аналізуючи і оцінюючи докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному об'ємі щодо стягнення з відповідача суми боргу у розмірі 131300 грн., та судові витрати у розмірі 1313 грн. та 30 грн. ІТЗ..

03.11.2008 року, судом була постановлена ухвала про забезпечення позову, шляхом накладення арешту на
АДРЕСА_1
в м. Запоріжжі. Відповідно з п.6 ст. 154 ЦПК, суд може одночасно з ухваленням судового рішення або після цього може постановити ухвалу про скасування заходів забезпечення позову. Враховуючи, що відповідач повністю визнав позов, суд приходить до висновку, що заходи забезпечення позову у вигляді накладення арешту на зазначену квартиру слід скасувати.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 1046, 1047, 1049, 1050, 1167 ЦК України, ст. ст. 88, 212-226, 154 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги
ОСОБА_1
до
ОСОБА_2
про стягнення суми боргу за договором позики – задовольнити.

Стягнути з
ОСОБА_2
на користь
ОСОБА_1
суму боргу у розмірі 131300,00 грн., судові витрати у розмірі 1343,00 грн.

Скасувати заход забезпечення позову у вигляді накладення арешту на
АДРЕСА_1
в м. Запоріжжі.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Запорізької області через Заводський районний суд м. Запоріжжя шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження в 10-денний строк з дня проголошення рішення і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Суддя

Л.О. Мєркулова