ЯЛТИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
м е н е м   У к р а ї н и
року                          Ялтинський
міський суд Автономної Республіки Крим
у складі: головуючого, судді
представника позивачки
представників відповідача
ОСОБА_3.                             ОСОБА_4.
третьої особи, яка не заявляє самостійних
відкритому судовому засіданні в залі Ялтинського міського суду Автономної
Республіки Крим цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1до ОСОБА_6, за участю
третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, ОСОБА_5, Першої Ялтинської
державної нотаріальної контори,  про
визнання недійсним договору дарування частки квартири, відшкодування збитків та
Позивачка звернулась до Ялтинського міського суду Автономної Республіки
Крим із зазначеною позовною заявою в порядку процесуальних вимог цивільного
судочинства і просить суд :
недійсним укладений 7 березня 2006 року між
нею та відповідачем договір дарування 1/3 частки квартири АДРЕСА_1
відповідача на її користь у відшкодування моральної шкоди 10 000 гривень;
відповідача на її користь у відшкодування завданих збитків 5000 гривень.
вимоги обґрунтовуються тим, що укладений між ними правочин дарування частки
квартири є кабальним, оскільки був вчинений під впливом  тяжкої
для позивачки  обставини і на
вкрай невигідних умовах, оскільки договір є невідплатним, її хворий чоловік
просив її здійснити відчуження частки квартири на користь відповідача, який
доводиться їй сином, сама вона є людиною похилого віку, страждає на чисельні
захворювання, а відповідної пошани відповідач не виявляє.
такого правочину за наслідками потягло завдання позивачці моральної шкоди, яка
полягає у душевних стражданнях внаслідок втрати свого майна.
того, позивачка наполягає на тому, що неправомірними діями відповідача їй було
завдано матеріальних збитків через те, що вона була вимушена звертатися за
юридичною допомогою, яку надано їй не було.
позивачки як адвокат на підставі ордеру адвокатського об'єднання ОСОБА_2.
просив суд задовольнити позовні вимоги із зазначених підстав.
відповідача проти позову заперечували посилаючись на його безпідставність.
особа, яка не заявляє самостійних вимог, ОСОБА_5. підтримав  позов, просив суд його задовольнити,
обґрунтовуючи свою позицію обставинами аморальної поведінки відповідача, неповаги
третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, Першої Ялтинської державної
нотаріальної контори у судове засідання не прибув, про дату, час та місце
такого повідомлявся належним чином, неявка представника третьої особи не перешкоджає
вирішенню справи.
пояснення позивачки, представників сторін, третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог, з'ясувавши обставини справи та дослідивши відповідні докази,
суд дійшов висновку, що позовна заява є необґрунтованою і задоволенню не
підлягає з таких підстав.
Підставою позову позивачкою та її представником було обрано вчинення
правочину  під впливом тяжкої обставини
(кабальний правочин - стаття  233  ЦК України).
Згідно зі ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за
зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на
підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Правочин, який вчинено особою під впливом
тяжкої для неї обставини і на вкрай невигідних умовах, може  бути визнаний судом недійсним незалежно від
того, хто був ініціатором такого правочину (стаття 233 ЦК України).
Кабальні правочини характеризуються тим, що, по-перше,  вони укладаються на вкрай невигідних умовах
для одного з контрагентів, по-друге, останній погоджується укласти правочин на
таких умовах саме внаслідок збігу тяжких обставин, по-третє,  цей стан використовується другим контрагентом
під час укладення правочину та визначення його умов.
7 березня 2006 року між ОСОБА_1. і ОСОБА_6. був укладений договір
дарування, посвідчений державним нотаріусом Першої Ялтинської державної
нотаріальної контори Буханевич О.В. і зареєстрований у реєстрі за № 6-229,
відповідно до якого ОСОБА_1. подарувала ОСОБА_6. належну їй 1/3  частки квартири АДРЕСА_1
Позивачка та її представник у судовому засіданні не посилалися на те, що
під час укладення цього правочину ОСОБА_1. не усвідомлювала значення своїх дій
або не  могла керувала ними, вона
помилялася щодо природи правочину та його матеріально-правових наслідків, що
відповідач навмисно ввів її в оману щодо обставин, які мають істотне значення,
або правочин було вчинено під впливом насильства тощо.
Як вбачається з тексту договору, нотаріусом наведені обставини
з'ясовувались, позивачці були роз'яснені відповідні положення цивільного
законодавства, якими регулюються правовідносини, що випливають з укладеного
правочину, а також вимоги щодо його дійсності.
Разом з тим, ті обставини, на які в обґрунтування своїх вимог щодо
укладення кабального правочину, правового значення не мають.
Так, безоплатність договору дарування характеризує природу правочину, а не
невигідність його умов. Похилий вік позивачки, а відповідно і стан її здоров'я
є звичайними обставинами, що притаманні людському життю, самі по собі, за
відсутності інших умов, не можуть вважатися тяжкими обставинами в аспекті
статті 233 ЦК України.
Розрахунки позивачки на шанобливе ставлення до неї відповідача після
укладення договору дарування відносяться до мотивів правочину, які не
стосуються предмету спору та не враховуються як обставини, що мають значення
Ждних доказів відносно того, що позивачка погодилась укласти правочин саме
внаслідок збігу тяжких обставин, а також, що цей стан було використано  відповідачем під час укладення правочину та
визначення його умов в порушення статті 60 ЦПК України надано не було, такі в
матеріалах справи відсутні.
Отже, з підстав кабальності правочин опорочений бути не може, у задоволенні
цієї позовної вимоги належить відмовити.
Оскільки дії відповідача з укладення правочину не визнані неправомірними
(ст. ст. 216, 1167 ЦК України), вимога щодо його оспорювання не задоволена,
слід відмовити у позові про відшкодування моральної шкоди.
Також є безпідставною позовна вимога про відшкодування майнових збитків,
оскільки факт вчинення жодної неправомірної дії відповідачем не підтверджений,
такі не потягли будь-яких втрат матеріального характеру. У причинному зв'язку з
укладенням договору дарування втрати, на які посилається ОСОБА_1. і які вона
просить стягнути з відповідача, не знаходяться.
Фактично позивачка обґрунтовує вимогу про відшкодування майнових збитків із
невиконання договору про надання юридичних послуг, проте із відповідними
вимогами до особи, яка одержала суму винагороди за послуги, вона не
Таким чином, розглянувши справу в присутності сторін та їх
представників,  третьої особи, повно та
всебічно з'ясувавши обставини справи та перевіривши такі  доказами, суд дійшов висновку, що позовна
заява не підлягає задоволенню у повному обсязі.
На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 15, 16, 22, 23, 216, 233, 1167
ЦК України, ст. ст. 5, 10, 11, 15, 60, 61, 88, 158, 209, 212-215 Цивільного процесуального кодексу України, суд
задоволенні позовної заяви ОСОБА_1до ОСОБА_6, за участю третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог, ОСОБА_5, Першої Ялтинської державної нотаріальної
контори,  про визнання недійсним договору
дарування частки квартири, відшкодування збитків та моральної шкоди -
Рішення
може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Автономної
Республіки Крим через Ялтинський міський суд шляхом подачі в десятиденний  строк з наступного дня після його
проголошення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом двадцяти
днів апеляційної скарги або в порядку, що передбачений статтею 295 ч. 4 ЦПК
України.

Рішення
суду набирає законної сили в порядку та строки, що передбачені ст. ст. 223, 294
ЦПК України.

СУДДЯ -