Справа №
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м   У к р а ї н и

Заочне

13
жовтня 2008 року  Самарський
районний  суд м. Дніпропетровська у
складі:

головуючої судді
Петешенковій М.Ю.

при секретарі
Водоп”ян О.В.

розглянувши у відкритому
судовому  засіданні в м. Дніпропетровську
цивільну справу за позовом ОСОБА_1до Територіального громади в особі
Дніпропетровської міської ради, за участю третіх осіб: Восьмої
Дніпропетровської державної нотаріальної контори, Комунального підприємства
„Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» про визнання права
власності у порядку спадкування за законом, суд -

в с т а
н о в и в:

21
лютого 2008 року до Самарського районного суду м. Дніпропетровська звернувся
ОСОБА_1 з позовною заявою до Територіального громади в особі Дніпропетровської
міської ради, за участю третіх осіб: Восьмої Дніпропетровської державної
нотаріальної контори, Комунального підприємства „Дніпропетровське міжміське
бюро технічної інвентаризації» про визнання права власності у порядку
спадкування за законом, посилаючись на те, що йому, батькам ОСОБА_1 ОСОБА_2 та
брату ОСОБА_3 належить одноквартирний АДРЕСА_1

07 травня 1997 року ОСОБА_2склав
заповіт на ім”я позивача на все належне йому майно.ІНФОРМАЦІЯ_1 його батько
ОСОБА_2помер.

Він зазначає, що спадщину після
смерті батька фактично прийняв, оскільки постійно проживав спільно з ОСОБА_2по
день його смерті.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер його брат ОСОБА_3 Після його смерті мати як єдиний
спадкоємець за законом спадщину прийняла фактично, оскільки постійно проживала
разом з ОСОБА_3, але належним чином право на спадщину не оформила.

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла його мати ОСОБА_1

Після
смерті матері він звернувся до нотаріальної контори для оформлення спадщини,
але йому було відмовлено, оскільки частка померлого батька  ОСОБА_2та померлої матері ОСОБА_1не була
виділена із спільного сумісного майна.

Після смерті матері він як єдиний
спадкоємець фактично прийняв спадщину, оскільки постійно проживав разом з
ОСОБА_1по день її смерті.

Позивач просить визнати за ним
право власності у порядку спадкування на &frac34; частини
одноквартирного будинку АДРЕСА_1

18 вересня 2008 року позивач
ОСОБА_1 уточнив позовні вимоги, залучив до участі у справі в якості третіх
осіб: ОСОБА_2ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 та просив визнати за ним право
власності у порядку спадкування після смерті батьків ОСОБА_2та ОСОБА_1

В
судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав та просив  задовольнити у повному обсязі на підставі
обставин, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача
Територіальної громади Дніпропетровської міської ради в судове засідання не
з”явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. У справі
є достатньо доказів для її вирішення, що у сукупності із вказаними вище
обставинами дає судові підстави для застосування положень ст. ст. 169, 224, 225
ЦПК України. Позивач
не заперечував
проти такого порядку розгляду справи.

В судове засідання треті особи:
ОСОБА_3,ОСОБА_4., ОСОБА_5 ОСОБА_6., представник Восьмої дніпропетровської
державної нотаріальної контори, представник Комунального підприємства
„Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» не з'явилися, про
час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. В матеріалах справи
містяться пояснення третіх осіб щодо погодження із вимогами позивача та з
проханням розглядати справу без їхніх представників.

Суд, вислухавши пояснення позивача,
представника позивача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги
підлягають задоволенню із наступних підстав.

Зазначені правовідносини регулюються
Цивільним кодексом України.

В судовому засіданні встановлено, що
позивачу ОСОБА_1, батькам ОСОБА_2, ОСОБА_1та брату ОСОБА_4. на праві власності
належить одноквартирний будинок АДРЕСА_1про що свідчить копія свідоцтва про право власності на
житло від 7 серпня 1995 року.

07 травня 1997 року ОСОБА_2склав
заповіт на ім”я позивача на все належне йому майно.ІНФОРМАЦІЯ_1 його батько
ОСОБА_2помер, але належним чином спадкові права не оформив.

Він зазначає, що спадщину після
смерті батька фактично прийняв, оскільки постійно проживав спільно з ОСОБА_2по
день його смерті.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер його брат ОСОБА_3
Після його смерті мати ОСОБА_1як єдиний спадкоємець за законом спадщину
прийняла фактично, оскільки постійно проживала разом з братом ОСОБА_3, але
належним чином право на спадщину оформлено не було.

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла його мати
ОСОБА_1

Після
смерті матері він 11 жовтня 2007 року звернувся до нотаріальної контори для
оформлення спадщини, але йому було відмовлено, оскільки частка померлого
батька  ОСОБА_2та померлої матері
ОСОБА_1не була виділена із спільного сумісного майна.

Після смерті матері він як єдиний спадкоємець
фактично прийняв спадщину, оскільки постійно проживав разом з ОСОБА_1по день її
смерті.

В силу ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за
заповітом або за законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за
заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття
спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені
живими після відкриття спадщини.

Враховуючи
наведені норми, співвідношуючи їх зі встановленим в засіданні обставинами, суд
доходить висновку про те, що після смерті батька ОСОБА_2залишився один
спадкоємець його майна, а саме ОСОБА_1

Згідно
з ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість
місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

У
відповідності з ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав
разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину.

Позивач
на час смерті матері фактично прийняв спадщину, мешкаючи у спірному
одноквартирному будинку, а тому спадщину прийняв, у розумінні ст. 1268 ЦК
України.

У
відповідності з ч. 4 ст. 355 ЦК України спільна власність вважається частковою,
якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно.

В силу
ч. 1 ст. 357 ЦК України частки у праві спільної часткової власності вважаються
рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом.

З
матеріалів справи вбачається, що в даному випадку ані договором, ані законом не
встановлено спільну сумісну власність на одноквартирний будинок, а тому цей
будинок належав співвласникам на праві спільної часткової власності, отже, за
правилом ч. 1 ст. 357 ЦК України, частки кожного з них являлися рівними.

Відповідно
до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та
інтересів є визнання права.

Аналізуючи
факти, встановлені у судовому засіданні в їх сукупності, співвідношуючи їх зі
змістом приведених норм, суд вважає, що позовна вимога про визнання за ОСОБА_1
права власності на спадкове майно підлягає задоволенню, оскільки він прийняв це
майно після смерті батьків та є спадкоємцем першої черги.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 16,
ч. 4 ст. 355, ч.1 ст. 357, 1217, 1222, 1268, 1270 Цивільного кодексу України,
ст.ст. 3, 10, 11, 57-60, 169, 209, 213-215, 224, 225 Цивільного-процесуального
кодексу України, суд -

в и р і
ш и в :

Визнати за ОСОБА_1 у
порядку спадкування після смерті батьків ОСОБА_2 та матері ОСОБА_7 право
власності на 3/4 частини одноквартирного будинку АДРЕСА_1

Заочне
рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою
відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення
може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду
Дніпропетровської області  через суд першої інстанції  шляхом подання в 10-денний строк з дня
проголошення рішення апеляційної скарги або шляхом подання в десятиденний строк
з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження  і поданням після цього протягом двадцяти днів
апеляційної скарги.

У разі
залишення заяви про перегляд заочного рішення
без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем  в апеляційному порядку.

Головуючий суддя:
М.Ю. Петешенкова