Справа №22-438/2008
Оскаржуване рішення ухвалено під
головуванням  Ставнійчука В.С.
Доповідач :  Колос С.С.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

19  лютого 2008 року   м. Вінниця

Колегія суддів
судової палати з цивільних справ апеляційного суду Вінницької області у складі
: Головуючого : Колоса С.С.   Суддів  Іващука В. А.,  Ковальчука О. В. При секретарі: Липач Ю.М.
розглянувши   у   відкритому
судовому   засіданні   в
залі   судових   засідань апеляційного суду Вінницької
області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення    Томашпільського районного суду Вінницької
області від 10 грудня 2007 року за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про витребування
майна з чужого незаконного володіння шляхом виселення с спірного
житла,  стягнення моральної шкоди та за
зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання частково недійсним заповіту
в частині заповідання житлового будинку з погосподарськими будівлями і визнання
права власності на спірне житло,  -

Встановила :

Рішенням
Томашпільського районного суду Вінницької області від 10 грудня 2007 року
позовні вимоги ОСОБА_2. задоволено частково. У зустрічному позові відмовлено.
Виселено ОСОБА_1. з домоволодіння розташованого поАДРЕСА_1 без надання іншого
жилого приміщення. Вимогу щодо стягнення моральної шкоди задоволено частково в
розмірі 500 гривень. Стягнуто з ОСОБА_1 судові витрати та витрати на
інформаційно - технічне забезпечення.

Своє
рішення суд мотивував тим,  що згідно
заповіту ОСОБА_2отримала у спадок спірний будинок,  однак відповідач без достатніх на те
підстав,  не дає можливості користуватись
та володіти будинком поАДРЕСА_1 .

2

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати,  ухвалити нове,  яким в позові ОСОБА_2 відмовити,  а його вимоги задовольнити,  мотивуючи недотриманням норм матеріального та
порушенням норм процесуального права.

Дослідивши
матеріали справи,  заслухавши учасників
процесу,  колегія суддів вважає,  що апеляційну скаргу слід задовольнити
частково з наступних підстав.

Задовольняючи
вимоги позивачки,  судом першої інстанції
неповно з"ясовано обставини,  що
мають значення для справи,  не доведено
обставин,  що мають значення для справи,  які суд вважав встановленими.

Так,  в мотивувальній частині суд зазначив,  що рішенням Томашпільського районного суду
від 27 грудня 2005 року,  залишеного без
змін ухвалою апеляційного суду від 29 березня 2006 року,  визнано право власності на спірний будинок за
ОСОБА_2  як спадкоємицею після смерті
ОСОБА_3 Однак зі змісту зазначеного рішення та ухвали вбачається,  що ОСОБА_1. відмовлено в поновленні строку на
прийняття спадщини та відмовлено в визнанні права власності на спірний будинок
( а. с. 5 - 9 ). При цьому рішення про право власності ОСОБА_2 на спірний
житловий будинок не ухвалювалось.

Зі
змісту ст.. 387 ЦК України
випливає,  що право витребувати майно від
особи,  яка незаконно,  без відповідної правової підстави заволоділа
ним має власник.

Судом
першої інстанції вірно встановлено,  що
ОСОБА_1 без відповідної правової підстави володіє будинком поАДРЕСА_1Однак
ОСОБА_2також не є власником зазначеного будинку. З матеріалів вбачається,  що ОСОБА_3
16 вересня 2002 року на законних підставах заповів все належне йому
майно,  а саме житловий будинок з
надвірними будівлями та земельний пай посвідчений сертифікатом ОСОБА_2 ( а. с.
13 ).ОСОБА_2. отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом лише на
земельний пай посвідчений сертифікатом серії НОМЕР_1 ( а. с. 14 ),  а свідоцтво про право на спадщину за
заповітом на житловий будинок не отримала. Як пояснила в судовому засіданні в
зв"язку з відсутністю коштів. При цьому права на отримання зазначеного
свідоцтва не втратила,  так як отримала
частину спадкового майна,  що їй
заповідано,  а також фактично вступила в
управління спадковим майном.

Враховуючи,  що ОСОБА_2. на даний час не є власником
спірного будинку,  а тому колегія суддів
вважає,  що в її позові слід відмовити.

Відмовляючи
в позові ОСОБА_1. судом першої інстанції дано належну оцінку зібраним по справі
доказам,  а саме : рішенню
Томашпільського районного суду від 27 грудня 2005 року,  залишеного без зміни ухвалою апеляційного
суду,  з якого вбачається,  що ОСОБА_3,
як останній член колгоспного двору,
успадкував після смерті ОСОБА_4 в липні 1990 року майно,  а саме спірний будинок,  в якому продовжував проживати до своєї смерті
( а.с. 5 - 9 ) ; випискам з по господарських книг,  з яких вбачається,  що ОСОБА_3 з 1975 року був членом
колгоспу,  проживав в колгоспному
дворі,  головою якого була ОСОБА_4 ( а.
с. 16 - 20 ) ; заповітом,  з якого
вбачається,  що ОСОБА_3 є

3

дієздатна
особа,  власник спірного житлового
будинку та земельного паю та таким чином розпорядився власним майном ( а. с. 13
) .

Твердження
ОСОБА_1 викладені в скарзі в цій частині висновку суду першої інстанції не
спростовують,  а тому рішенні слід
залишити без змін щодо відмови йому в позові.

Керуючись ст.ст.
307, 309, 314, 316 України,  колегія
суддів,  -

Вирішила :

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково. Рішення Томашпільського районного суду
Вінницької області від 10 грудня 2007 року скасувати в частині задоволення
позову ОСОБА_2..

Ухвалити
нове рішення,  яким в позові ОСОБА_2 до
ОСОБА_1 про витребування
майна з чужого незаконного володіння -відмовити .

В іншій
частині рішення залишити без змін. Рішення набирає законної сили з моменту його
проголошення. Протягом двох місяців з моменту проголошення на рішення може бути
подана касаційна скарга до Верховного Суду України.