Справа № 2-917/2008р.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И

01 липня  2008 року               Бериславський районний суд  Херсонської області

у складі  головуючого судді          Радченко С.В.

при секретарі
Глушковій Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні
в місті Бериславі справу
за позовом  ОСОБА_1 до
Веселівської сільської ради  про визнання
права власності на житловий будинок,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1. звернувся до
суду із позовом до Веселівської сільської ради    про визнання права власності на майно,
посилаючись на те, що 03 вересня 1974 року померла його мати ОСОБА_2. Після її
смерті залишилася спадщина  у вигляді
житлового будинку АДРЕСА_1 Померла не склала заповіт, яким би розпорядилася
відносно свого майна, і тому після її смерті позивач, як спадкоємець, фактично
прийняв спадщину, став володіти та користуватися спадковим майном.  Коли він
звернулася до нотаріальної контори, то йому відмовили у оформленні
спадщини в зв'язку з тим, що відсутній документ, що посвідчує право власності
на будинок спадкодавця.

Позивач  у судовому засіданні на задоволенні позову
наполягав  з підстав, зазначених у
позовній заяві.

Представник відповідача  в судове засідання не з'явився, в заяві на
ім'я суду просив справу розглянути у його відсутність.

Суд визнав за можливе розглянути справу без
його участі.

Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України
спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття
спадщини вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку
встановленого відповідно до ст. 1270 ЦК України не заявив про відмову від
неї.

Відповідно до п.2
ст. 12 Закону України "Про власність" - громадянин набуває права
власності на доходи від участі в суспільному виробництві, індивідуальної праці,
підприємницької діяльності, вкладення коштів у кредитні установи, акціонерні
товариства, а також на майно, одержане внаслідок успадкування або укладення
інших угод, не заборонених законом.

Згідно ст. 328 ЦК
України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема
з правочинів.

Право власності
вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність
набуття права власності не встановлена законом.

В силу ст. 392 ЦК
України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності,
якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також  у разі втрати ним документа, який засвідчує
його право власності.

Судом встановлено,
що згідно свідоцтва про смерть ОСОБА_2.
померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 4).

Згідно свідоцтва
про народження ОСОБА_1 являється сином ОСОБА_2 (а.с. 5).    У позивача відсутні документи, які
підтверджують право власності на  жилий
будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1

Позивач   після смерті матері  фактично прийняв спадщину, тому зазначене дає
підстави вважати ОСОБА_1.  власником
спадкового майна, а саме житлового будинку АДРЕСА_1.

На підставі
викладеного та керуючись ст.ст. 392, 1268, 1270 1272  ЦК України,
ст.ст. 10, 11, 73,
209, 212, 214-215  ЦПК України,
суд

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1
право на спадщину за законом, яка відкрилася після смерті ОСОБА_2.

Визнати право власності ОСОБА_1  на житловий
будинок  АДРЕСА_1  Херсонської області.

На рішення суду може бути подано
заяву про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня проголошення
рішення. Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом двадцяти
днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Заява про апеляційне
оскарження та  апеляційна скарга
подаються апеляційному суду через Бериславський районний суд.   Рішення суду набирає законної сили після
закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про
апеляційне оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне
оскарження, але апеляційна скарга не була подана у встановлений строк, рішення
суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після
розгляду справи апеляційним судом.

Суддя                                                                           С.В.Радченко