Справа № 2-385
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ      УКРАЇНИ

29 липня 2008 року                           м. Звенигородка

Звенигородський районний суд,
Черкаської області  в складі

Головуючого судді: Дудніченко В.М.

При
секретарі: Літвін Н.М.

Представника
позивача: ОСОБА_3

розглянув у відкритому судовому засіданні в
приміщені Звенигородського районного суду цивільну справу за позовом: ОСОБА_2
до ОСОБА_1, редакції газети «Шевченків край» м. Звенигородка проспект
Шевченка,28), Черкаської області, редакції газети «Черкаський край» м. Черкаси
вул.. Хрещатик,251) про захист гідності та честі та відшкодування моральної
шкоди,-

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_2
просить суд зобов»язати редакцію газети
«Шевченків край», редакцію газети «Черкаський край», ОСОБА_1 спростувати
викладені факти в статтях «Маневри довкола «Звенигори», або дещо про таємниці
колишнього піонерського табору» видані 8 червня 2007 року, а саме:

«Відповідно
з трибуни сесії районної ради на запитання депутатів щодо статусу дитячого
лікувально-оздоровчого центру «Звенигора», що з недавнього часу іменується вже
як колективне підприємство, його директор ОСОБА_2 тримався не гірше
гайдарівського Хлопчиша-Кибальчиша, який волів за краще прийняти люту смерть,
аніж розкрити військову таємницю клятим буржуїнам».

Ілюстрації до кореспонденції в газеті
«Шевченків Край». та підпис «Скажіть, це у вас можна недорого придбати дитячий
табір»?,

«Передусім
- яким чином контрольно - ревізійне управління може поставити на баланс дитячий
лікувально-оздоровчий центр, який раптом став колективним підприємством, як 15
будиночків, так і інше майно всього цього комплексу?» .

«Пам»ятають
обдурені працівники «приватизованих», а потім розграблених дотла підприємств й імена
тих, хто приклав до цього руку».

«Передусім,
як можна працівникам колективу, котрі лише обслуговують «Звенигору», стати її
власниками?».

«Бо на
початку нинішнього року окремі депутати Звенигородської районної ради забили
тривогу, стверджуючи, що лікувально-оздоровчий центр якісь спритники прибирають
до рук».

Відповідачі
ОСОБА_1, редакція газети «Шевченків
край»  позов не визнають,
мотивуючи тим, що викладені факти в статях «Маневри довкола «Звенигори» не
принижують честі та гідність ОСОБА_2, так як в даній статті не вказано прізвище
ОСОБА_2  та викладені факти які б
принижували його честь та гідність. Вважають, що поведінку ОСОБА_2 під час
виступу на сесії районної ради  було
зрівняно з позитивним Гайдарівським персонажем
Хлопчиша-Кибальчиша і що це зрівняння не є приниженням честі та гідності
ОСОБА_2.

Представник
газети «Черкаський Край» в судове засідання не з»явився. Редакція звернулась із
письмовою заявою про те, що позов не визнає та просить суд розглянути справу в
їх відсутність.

Суд вислухавши
пояснення сторін, перевіривши матеріали справи
вважає, що позов  не підлягає
задоволення з  таких підстав.

Судом
встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст.. 47-1 Закону України «Про
інформацію», ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за
висловлювання оціночних суджень. Оціночними судженнями, за винятком образи чи
наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, зокрема, критика,
оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що
містять фактичні дані, з огляду на характер використання мовних засобів,
зокрема вживання гіпербол, алегорій, сатири. Оціночні судження не підлягають
спростуванню та доведенню їх правдивості».

08 червня 2008
року в газетах «Шевченків край» та «Черкаський край» було опубліковано статтю
автора ОСОБА_1 «Маневри довкола «Звенигори»».

Суд вважає, що всі викладені факти в
статті, а також:

«Відповідно з трибуни сесії районної ради на
запитання депутатів щодо статусу дитячого лікувально-оздоровчого центру
«Звенигора», що з недавнього часу іменується вже як колективне підприємство,
його директор ОСОБА_2 тримався не гірше гайдарівського Хлопчиша-Кибальчиша,
який волів за краще прийняти люту смерть, аніж розкрити військову таємницю
клятим буржуїнам».

Ілюстрації
до кореспонденції в газеті «Шевченків Край». та підпис «Скажіть, це у вас можна
недорого придбати дитячий табір»?,

«Передусім - яким чином контрольно - ревізійне
управління може поставити на баланс дитячий лікувально-оздоровчий центр, який раптом
став колективним підприємством, як 15 будиночків, так і інше майно всього цього
комплексу?» .

«Пам»ятають
обдурені працівники «приватизованих», а потім розграблених дотла підприємств й
імена тих, хто приклав до цього руку».

«Передусім,
як можна працівникам колективу, котрі лише обслуговують «Звенигору», стати її
власниками?».

«Бо на
початку нинішнього року окремі депутати Звенигородської районної ради забили
тривогу, стверджуючи, що лікувально-оздоровчий центр якісь спритники прибирають
до рук».

не принижують честь та гідність ОСОБА_2, так як в статті
йдеться мова не про ОСОБА_2, а про причини та про реалії які існували на той
час, які передували появі кореспонденції, щодо ілюстрації до кореспонденції та
підпис «Скажіть, це у вас можна недорого придбати дитячий табір»?, суд вважає,
що дана ілюстрація не має ніякого відношення до
ОСОБА_2, також суд вважає, що порівняння в кореспонденції ОСОБА_2 з
Гайдарівським персонажем «Хлопчишем-Кибальчишем» під час виступу ОСОБА_2 04
травня 2007 року з трибуни сесії Звенигородської районної ради не принижують
честь та гідність ОСОБА_2. так як дане речення
судом кваліфікується як оціночне судження.

На
підставі ст. ст.16,23,280,297,1167 ЦК України. Ст..17 Закону України «Про
державну засобів масової інформації та соціальний захист журналістів», ст..
47-1 Закону України « Про інформацію». Керуючись ст. ст.
10.11.60.212-215.224-227 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в:

в позові ОСОБА_2
до ОСОБА_1, редакції газети «Шевченків край» м. Звенигородка проспект Шевченка,28),
Черкаської області, редакції газети «Черкаський край» м. Черкаси вул..
Хрещатик,251)про захист гідності та честі та відшкодування моральної
шкоди,-   відмовити.

ОСОБА_2 звільнити від сплати Державного мита на підставі
ст.. 4 п. 18 Декрету КМ України “Про Державне мито”.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду може бути
подано протягом 10 днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на
рішення суду може бути подано протягом 20 днів після подання заяви про
апеляційне оскарження. Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга
подаються апеляційному суду Черкаської області через Звенигородський районний
суд.

Суддя                     Дудніченко
В.М.