Справа №2-822/2008 р.
РІШЕННЯ ІМЕНЕМУКРАЇНИ

29 серпня 2008 року                                                                                             м. Чернігів

Чернігівський
районний суд Чернігівської області у складі:

головуючої - судді Хоменко Л.В.,

при секретарі - Марченко О.О.,

за участю позивача - ОСОБА_1.,

представників співвідповідачів - ОСОБА_3.,
ОСОБА_4., ОСОБА_2., розглянувши у
попередньому відкритому судовому засіданні в м. Чернігові в залі суду справу за позовом
ОСОБА_1 до Михайло-Коцюбинського споживчого товариства,
Михайло-Коцюбинської селищної ради , ОСОБА_2про визнання права власності на &frac12; житлового
будинку з господарськими спорудами, -

ВСТАНОВИВ:

позивач
звернувся до суду з позовом в якому просить визнати за ним право власності на &frac12; житлового
будинку з господарськими спорудами, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1. Свої вимоги
мотивував тим, що вказану частку будинку придбав в грудні 1993 року у
комбінату  "Народні промисли" ,
за що сплатив в касу комбінату обумовлену з продавцем суму, чим виконав істотні умови договору. Договір письмово
та нотаріально не оформлявся, однак фактично відбувся . З грудня 1993
року позивач є фактичним володільцем вказаної частки будинку, однак не має
правовстановлюючих документів на нього, у зв'язку з чим не може зареєструвати
своє право власності в бюро технічної інвентаризації.

У
судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені в заяві.

Представник
відповідача - Михайло-Коцюбинської селищної ради проти задоволення заявленого позивачем позову не заперечував,
пояснив, що будинок, який знаходиться за адресою АДРЕСА_1 на балансі
сільської ради не перебуває, &frac12;  вказаного будинку фактично володіє ОСОБА_1.

Представник
відповідача - Михайло-Коцюбинського споживчого товариства не заперечував проти задоволення заявленого позивачем
позову. Пояснив, що Михайло-Коцюбинське
споживче товариство є правонаступником комбінату „Народні промисли". Визнав, що &frac12; житлового будинку, розташованого за адресою
АДРЕСА_1, якою фактично володіє позивач, після
продажу в 1993 року з балансу комбінату "Народні промисли" був
знятий. Прибутковий касовий ордер про сплату
позивачем грошей за купівлю будинку зберігся в архівах підприємства.

Відповідач
ОСОБА_2 не заперечував проти задоволення заявленого позивачем позову. Визнав, що позивач є фактичним володільцем &frac12; житлового будинку з господарськими спорудами, що знаходиться за адресою
АДРЕСА_1. Пояснив, що інша &frac12; вказаного будинку належить йому
(відповідачу).

Суд,
заслухавши пояснення позивача, відповідачів, дослідивши докази у справі ,
вважає, що позов підлягає задоволенню.

Судом
встановлено, що в грудні 1993 року між комбінатом "Народні промисли"
Чернігівської районної споживчої спілки (продавцем) та ОСОБА_1(покупцем)
відбувся договір купівлі-продажу, згідно якого продавець передав, а покупець
прийняв предмет договору - &frac12; частину житлового будинку, розташованого за
адресою АДРЕСА_1, за що згідно з

2

прибутковим касовим ордером та накладною (а
с. 15) оплатив обумовлену договором суму 18198 карбованців.

Вказаними діями сторони фактично виконали всі істотні
умови договору. Однак за часів існування комбінату
вказаний договір не був укладений письмово та нотаріально посвідчений.

25
травня 1998 року Розпорядженням Чернігівського районного споживчого товариства
№ 26 комбінат „Народні промисли" був реорганізований в Михайло-Коцюбинське
споживче товариство, що підтверджується довідкою товариства № 22 від 18.04.2008
року. У зв'язку з викладеним неможливо зобов'язати продавця укласти фактично
відбувшийся договір письмово та посвідчити нотаріально.

Згідно
довідки Чернігівського РБТІ право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 не зареєстровано, у зв'язку з чим позивач змушений
звертатись до суду з позовом про визнання права власності на &frac12; вказаного
будинку, оскільки іншим шляхом його встановити
не можливо.

Із
змісту статті 328 ЦК України вбачається, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із
правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше
прямо не випливає із закону або незаконність набуття права
власності не встановлена судом.

Стаття
392 ЦК України визначає право власника майна пред'явити позов про визнання його
права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а
також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності.

На
підставі вище викладеного та керуючись ст.ст. 10, 13, 14, 60, 208, 209, 212,
215, 218 ЦПК України, ст. ст. 220, 328, 392, 655 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні
вимоги задовольнити.

Визнати
за ОСОБА_1право власності на &frac12;  частину житлового будинку (з
господарськими спорудами), розташованого за адресою АДРЕСА_1 як за
покупцем за договором купівлі-продажу, що фактично відбувся в грудні 1993 року
між комбінатом „Народні промисли"
Чернігівської районної споживспілки та ОСОБА_1.

Рішення
може бути оскаржено в апеляційному порядку.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду може бути
подано протягом десяти днів з дня його
проголошення до апеляційного суду Чернігівської області через Чернігівський районний суд.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Головуюча                                                                                                        Л.В. Хоменко