ПЕЧЕРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
---------------------------------------------------------------------------------------
Справа № 2-1559/08
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М     У К Р А Ї Н И

11 вересня 2008 року Печерський
районний суд м. Києва в складі:

головуючого:                           судді Оніщука М.І.,

при секретарях:                      Сливка А.В., Петров Д.В.,

за участю:

представника позивача:         ОСОБА_2,

представника відповідача:    Мельника А.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1до Закритого
акціонерного товариства «ПОЗНЯКИ-ЖИЛ-БУД» про стягнення пені та за зустрічним
позовом Закритого акціонерного товариства «ПОЗНЯКИ-ЖИЛ-БУД» до ОСОБА_1про
визнання недійсною угоди,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з
зазначеним позовом, в якому просить стягнути з ЗАТ «ПОЗНЯКИ-ЖИЛ-БУД» на користь
позивача пеню в сумі 58485,90 грн. за несвоєчасне виконання умов договору.

ЗАТ «ПОЗНЯКИ-ЖИЛ-БУД» звернулось до
суду із зустрічним позовом, в якому просить визнати недійсною генеральну угоду про
пайову участь в будівництві № 15-ф-15СТЕ від 24.03.2003 року укладену між
ОСОБА_1 та ЗАТ «ПОЗНЯКИ-ЖИЛ-БУД».

В обґрунтування позовних вимог
представник ОСОБА_1 зазначив, що 24 березня 2003 р. між ОСОБА_1 та ЗАТ
«ПОЗНЯКИ-ЖИЛ-БУД» було укладено генеральну угоду про дольову участь в
будівництві багатоквартирного жилого будинку. Виконуючи свої зобов'язання за
даною угодою, ОСОБА_1 24 березня та 3 квітня 2003 року вніс на рахунок ЗАТ
«ПОЗНЯКИ-ЖИЛ-БУД» 389906,00 гривень, тобто повну суму вартості квартири.

Зі свого боку, ЗАТ «ПОЗНЯКИ-ЖИЛ-БУД»
зобов'язався організувати будівництво житлового будинку і після закінчення
будівництва, передати ОСОБА_1 двокімнатну квартиру загальною площею 83,76 кв.м,
будівельний номер 21 в секції «Е» житлового будинку по АДРЕСА_1 в строк не
пізніше другого кварталу 2004 р., тобто до 30 червня 2004 р.

У зв'язку з затримкою будівельних
робіт, ОСОБА_1 неодноразово звертався до ЗАТ «ПОЗНЯКИ-ЖИЛ-БУД» з метою
встановлення причин несвоєчасності виконання зобов'язання, проте протягом трьох
з половиною років не міг отримати належну йому квартиру.

Лише 19 листопада 2007 року ЗАТ
«ПОЗНЯКИ-ЖИЛ-БУД» надав ОСОБА_1 для підпису акт про формальну передачу
квартири, цього ж дня було проведено звіряння розрахунків між сторонами,
ОСОБА_1 сплачено додатково 16478,00 грн. різниці між фактично оплаченою площею
квартири та даними технічного паспорта.

Посилаючись на п. 9.5 генеральної
угоди, ОСОБА_1 вважає, що з ЗАТ «ПОЗНЯКИ-ЖИЛ-БУД» на його користь підлягає
стягненню неустойка в розмірі 0,5% від суми фактично перерахованих коштів за
кожен місяць прострочення, а всього 58485,90 грн.

Представник ЗАТ «ПОЗНЯКИ-ЖИЛ-БУД» в
обґрунтування зустрічних позовних вимог зазначив, що на момент укладання
генеральної угоди між ОСОБА_1 та ЗАТ «ПОЗНЯКИ-ЖИЛ-БУД», ОСОБА_1 мав вольове
спрямування на укладання з ЗАТ «ПОЗНЯКИ-ЖИЛ-БУД» договору підряду, а тому
волевиявлення шляхом підписання угоди про дольову участь в будівництві
багатоквартирного жилого будинку не відповідало його внутрішній волі, а відтак
така угода є недійсною.

Представник ОСОБА_1 в судовому
засіданні підтримав первісний позов з викладених в ньому підстав та просив
первісний позов задовольнити. При цьому зустрічний позов не визнав, просив в
задоволенні зустрічного позову відмовити.

Представник ЗАТ «ПОЗНЯКИ-ЖИЛ-БУД» в судовому
засіданні позов ОСОБА_1 не визнав, просив в його задоволенні відмовити, при
цьому підтримав зустрічний позов з викладених в ньому підстав та просив
зустрічний позов задовольнити.

Вислухавши пояснення осіб, які беруть
участь у справі, дослідивши та оцінивши письмові докази по справі в їх
сукупності, суд приходить до висновку, що в задоволенні як первісного так і
зустрічного позову слід відмовити з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що
24 березня 2003 р. між ОСОБА_1 та ЗАТ «ПОЗНЯКИ-ЖИЛ-БУД» було укладено
генеральну угоду про дольову участь в будівництві багатоквартирного жилого
будинку. Виконуючи свої зобов'язання за даною угодою, ОСОБА_1 24 березня та 3
квітня 2003 року вніс на рахунок ЗАТ «ПОЗНЯКИ-ЖИЛ-БУД» 389906,00 гривень, тобто
повну суму вартості квартири.

Зі свого боку, ЗАТ «ПОЗНЯКИ-ЖИЛ-БУД»
зобов'язався організувати будівництво житлового будинку і після закінчення
будівництва, передати ОСОБА_1 двокімнатну квартиру загальною площею 83,76 кв.
м, будівельний номер 21 в секції «Е» житлового будинку по АДРЕСА_1 в строк не
пізніше другого кварталу 2004 р., тобто до 30 червня 2004 р.

Згідно з умовами п. 9.5 генеральної
угоди, прав на неустойку в розмірі 0,5% від суми фактично перерахованих коштів
виникає у ОСОБА_1 у разі перевищення ЗАТ «ПОЗНЯКИ-ЖИЛ-БУД» строків будівництва
проти запланованих більш ніж на три місяці.

Згідно акту № 15-Ф-15СТЕ від
19.11.2007 р., ЗАТ «ПОЗНЯКИ-ЖИЛ-БУД» передало, а ОСОБА_1 прийняв квартиру
АДРЕСА_2.

Згідно із ст. 258 ЦК України позовна
давність в один рік застосовується зокрема до вимог про стягнення неустойки
(штрафу, пені).

Частина 1 ст. 261 ЦК України
визначає, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа
довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка
його порушила.

Під час розгляду справи судом
встановлено, що ЗАТ «ПОЗНЯКИ-ЖИЛ-БУД» передало, а ОСОБА_1 прийняв квартиру
АДРЕСА_2 з порушенням строків, визначених генеральною угодою про пайову участь
в будівництві № 15-ф-15СТЕ від 24.03.2003 року, однак ОСОБА_1 пропустив
визначений законом строк позовної давності, оскільки навіть якщо припустити, що
останній дізнався про порушення його права з листа ЗАТ «ПОЗНЯКИ-ЖИЛ-БУД» в
вересні 2005 року, в будь-якому випадку, враховуючи строк позовної давності в 1
рік, який встановлено для вимог про стягнення неустойки за прострочення
виконання зобов'язання, строк позовної давності звернення до суду ОСОБА_1
пропустив без поважних причин.

Крім того, суд критично оцінює та не
приймає до уваги твердження представника ОСОБА_1, що строк позовної давності
для звернення до суду ОСОБА_1 перервався у зв'язку з вчиненням зобов'язаною
особою дій, що свідчать про визнання боргу, оскільки з листа від 16 вересня
2005 року, на який посилається представник позивача, не вбачається жодних дій
щодо визнання наявності будь-яких зобов'язань ЗАТ «ПОЗНЯКИ-ЖИЛ-БУД» перед
ОСОБА_1 щодо сплати пені чи неустойки.

Відповідно до частин 3 та 4 ст. 267
ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у
спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

За таких підстав, коли встановлено,
що ОСОБА_1 пропустив визначений законом строк позовної давності, оскільки
останній дізнався про порушення його права з листа ЗАТ «ПОЗНЯКИ-ЖИЛ-БУД» в
вересні 2005 року і в межах визначеного законом однорічного строку не звертався
до суду за захистом порушених, на його думку, прав, пропустивши тим самим строк
позовної давності, про застосування якого заявлено представником ЗАТ
«ПОЗНЯКИ-ЖИЛ-БУД», і не надав суду доказів про поважність причин пропуску
строку позовної давності, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні
позову саме з підстав пропуску позивачем строку позовної давності.

Щодо вимог зустрічного позову ЗАТ
«ПОЗНЯКИ-ЖИЛ-БУД» про визнання недійсною генеральної угоди про пайову участь в
будівництві № 15-ф-15СТЕ від 24.03.2003 року укладену між ОСОБА_1 та ЗАТ
«ПОЗНЯКИ-ЖИЛ-БУД», то суд приходить до висновку про безпідставність таких
вимог, оскільки згідно із ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови
(пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними.

Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530
ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його
умов не допускається, при чому зобов'язання має виконуватися належним чином і у
встановлений строк відповідно до умов договору.

За викладених підстав та враховуючи
те, що під час розгляду справи не встановлено порушень чинного законодавства з
боку сторін під час виконання договірних зобов'язань, ОСОБА_1 у повному обсязі
внесено суму вартості квартири, а ЗАТ «ПОЗНЯКИ-ЖИЛ-БУД» передано в експлуатацію
та підписано акт про передачу квартири, суд приходить до висновку, що вимоги
зустрічного позову не ґрунтуються на вимогах закону, а тому задоволенню не
підлягають.

Разом з цим, оскільки суд дійшов
висновку про відмову в задоволенні первісного та зустрічного позову, а позивач
за первісним позовом під час звернення до суду не сплатив судовий збір та
витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, оскільки вважав,
що на дані правовідносини поширюється дія Закону України «Про захист прав
споживачів», що не може бути прийнято до уваги та спростовується ухвалою
Апеляційного суду м. Києва від 19 червня 2008 року у справі за позовом ОСОБА_1
до ЗАТ «ПОЗНЯКИ-ЖИЛ-БУД» про стягнення пені, то у відповідності з вимогами ст.
88 ЦПК України зі ОСОБА_1 на користь держави підлягають стягненню 584,86 грн.
судового збору та 30,00 грн. у відшкодування витрат на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи, а всього 614,86 грн. у відшкодування судових
витрат.

Враховуючи викладене, керуючись ст.
ст. 257, 261, 267, 525, 526, 530, 628 ЦК України, ст. ст. ст. ст. 3, 4, 8, 10,
11, 15, 57, 58, 60, 209, 212-215, 223 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1до
Закритого акціонерного товариства “ПОЗНЯКИ-ЖИЛ-БУД” про стягнення пені -
відмовити.

В задоволенні зустрічного позову
Закритого акціонерного товариства “ПОЗНЯКИ-ЖИЛ-БУД” до ОСОБА_1про визнання
недійсною угоди - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1/ІНФОРМАЦІЯ_1 р.н.,
проживаючого за адресою:АДРЕСА_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1/ на користь
держави 614 (шістсот чотирнадцять) гривень 86 копійок у відшкодування судових
витрат.

Заяву про апеляційне оскарження
рішення може бути подано протягом десяти днів з дня його проголошення, а
апеляційну скаргу протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне
оскарження до Апеляційного суду м. Києва через Печерський районний суд м.
Києва.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про
апеляційне оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне
оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, рішення набирає
законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи
апеляційним судом.

СУДДЯ                                                                          М.І.
ОНІЩУК