Справа № 2-242, 2008 року
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

4 червня 2008 року                     Ставищенський районний суд
Київської області в складі:

головуючого - судді:                                Галича Ю.М.,

при секретарі:                                Данилюк Н.П.,

розглянувши
в судовому засіданні в залі суду в смт. Ставище Київської області цивільну
справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Журавлиської сільської ради про визнання
права на спадщину,

ВСТАНОВИВ:

До суду з вказаним позовом звернулися ОСОБА_1, ОСОБА_2, посилаючись на те,
що як видно із погосподарських книг Журавлиської сільської ради за 1986-1990,
1991-1995 року, житловий будинок АДРЕСА_1 відносився до майна колгоспного
двору. На час припинення колгоспного двору 15 квітня 1991  року в ньому проживали ОСОБА_3 та ОСОБА_4

24 серпня 1998 року ОСОБА_3, спадщину після смерті якого прийняла його
дружина та спадкоємець за законом ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про
право на спадщину за законом.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4, спадщину після смерті якої прийняли
спадкоємці за заповітом, посвідченим 10 квітня 2003 року в Журавлиській
сільській раді Ставищенського району Київської області за реєстром №104, - її
дочки ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Позивачки вважають, що ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в силу діючих на
той час ст.ст. 120, 123 ЦК України (1963 р.) та Закону України”Про власність”
за життя набула права власності на &frac12; частину
житлового будинку АДРЕСА_1 як на майно колгоспного двору та права на спадщину
за законом після смерті 24 серпня 1998 року чоловіка ОСОБА_3 на &frac12; частину житлового будинку АДРЕСА_1, Таким чином, право власності на
вказаний будинок має належати до складу спадщини ОСОБА_4, яка відкрилася
ІНФОРМАЦІЯ_1 внаслідок смерті останньої.

Вартість вищевказаного житлового будинку становить відповідно до технічного
паспорта 30897 гривень. Земельна ділянка, на якій розташований житловий
будинок, не приватизована, що підтверджується відповідною довідкою.

Журавлиська сільська рада свідоцтва про право власності на ім'я померлої не
видала, що позбавляє можливості позивачок оформити свої спадкові права в
Ставищенській районній нотаріальній конторі.

Позивачки просить:

-          визнати
за ОСОБА_1  право на спадщину за
заповітом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 матері ОСОБА_4 на &frac12; частину житлового будинку АДРЕСА_1, вартістю 15448 гривень.

-          визнати
за ОСОБА_2 право на спадщину за заповітом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 матері
ОСОБА_4 на &frac12; частину житлового будинку АДРЕСА_1,
вартістю 15448 гривень.

В
судовому засіданні позивачки підтримали позов про визнання права на спадщину за
заповітом, підтвердили обставини, на які посилаються в позовній заяві.

Представник відповідача Мартинюк Л.В. в судовому засіданні позов визнала,
зробивши про це усну заяву.

Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення позивачів, усну
заяву представника відповідача про визнання позову та перевіривши письмові
докази, вважає, що визнання відповідачем вказаного позову не суперечить закону
та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Відповідно до ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд
за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відносини власності на нерухоме майно в Україні регулюються Цивільним
Кодексом України, Законом України “Про державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обмежень” та іншими актами законодавства України.

Відповідно до абзацу 3 частини 3 статті 331 Цивільного
Кодексу України (2003 року) якщо право власності на нерухоме майно відповідно
до закону підлягає реєстрації, право власності виникає з моменту державної
реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість передбачена статтею 182 ЦК
України.  Пункт 1 частини 1 статті 4  Закону України “Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх обмежень” також передбачає
обов'язкову  державну реєстрацію речових
прав на нерухоме майно, зокрема права власності на нерухоме майно.

В той же час у відповідності  з частиною 5 статті 3 вказаного Закону
право  власності  та
інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими
нормативно-правовими  актами  до
набрання чинності  цим  Законом,
визнаються державою.

Згідно
зі статтею 25 Цивільного Кодексу України (16.01.2003 року) здатність мати
цивільні права та обов'язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи.
Цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження і
припиняється у момент смерті. Цивільною дієздатністю фізичної особи є зокрема і
її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх
здійснювати. Однією із підстав припинення права власності відповідно до статті
346 ЦК України є смерть власника.

У відповідності зі ст. 1220 ЦК України спадщина
відкривається внаслідок смерті особи, або оголошення її померлою. Як вбачається
із статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що
належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок
його смерті. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно
проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що
прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього
Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

При видачі свідоцтва про право на спадщину згідно абз. 4
п. 216 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (
затвердженої наказом Мінюсту від 03.03.2004 року №20/5), нотаріус вимагає, крім
правовстановлювального документа, витяг з Реєстру прав власності.

Відповідно до
пункту 6.1. Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме
майно (затвердженого наказом Мінюсту України №7/5 від 07.02.2002 року)
оформлення права власності на об'єкти нерухомого майна провадиться з видачею
свідоцтва про право власності місцевими органами виконавчої влади, органами
місцевого самоврядування. Первинна видача свідоцтв про право власності на ім'я
померлих власників вказаним Тимчасовим положенням не передбачена.

Таким чином, дослідивши в судовому засіданні всі
обставини справи, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_1 в силу діючих на той час ст.ст. 120, 123 ЦК України (1963 р.) та
Закону України”Про власність” за життя набула права власності на &frac12; частину житлового будинку АДРЕСА_1 як на майно колгоспного двору та права
на спадщину за законом після смерті 24 серпня 1998 року чоловіка ОСОБА_3 на &frac12; частину житлового будинку АДРЕСА_1. Отже, право власності на вказаний
будинок має належати до складу спадщини ОСОБА_4, яка відкрилася ІНФОРМАЦІЯ_1
внаслідок смерті останньої.

Оскільки відповідач Журавлиська сільська
рада до пред'явлення позову про визнання права на спадщину на житловий будинок
і в судовому засіданні не оспорювала цього права, відмова відповідача у видачі
свідоцтва про право власності на ім'я померлої ОСОБА_4 була правомірною,
відповідно до змісту ст. 88 ЦПК України на відповідача не може бути покладений
обов'язок по відшкодуванню судових витрат.

Керуючись ст.
ст. 120, 123 ЦК УРСР (1963 р.), ст. ст. 182, 392, 1220, 1223 ч. 2, 1261, 1268,
1270 Цивільного Кодексу України, ч. 5
статті 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обмежень", п. 6.1. Тимчасового положення про порядок
реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Мінюсту
України №7/5 від 07.02.2002 року, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України
3 березня 2004 р. за N 283/8882, абзацу 4 п. 216 Інструкції “Про порядок
вчинення нотаріальних дій нотаріусами України”, затвердженої Наказом
Міністерства юстиції України  від 3
березня 2004 року N 20/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 3
березня 2004 р. за N 283/8882,  ст.ст.
10, 11, 60, 88, 130, 169,
174, 213-215 ЦПК України,  суд, -

вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1  право на спадщину за заповітом після смерті
ІНФОРМАЦІЯ_1 матері ОСОБА_4 на &frac12; частину житлового будинку АДРЕСА_1,
вартістю 15448 (п'ятнадцять тисяч чотириста сорок вісім) гривень.

Визнати за ОСОБА_2 право на
спадщину за заповітом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 матері ОСОБА_4 на &frac12; частину житлового будинку АДРЕСА_1, вартістю 15448 (п'ятнадцять
тисяч чотириста сорок вісім) гривень.

Звільнити
від сплати судового збору Журавлиську сільську раду на підставі ст. 88 ЦПК
України.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду
Київської області через Ставищенський районний суд Київської області шляхом
подачі  в десятиденний строк з дня
проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і подання після цього
протягом двадцяти днів апеляційної скарги, з подачею її копії до суду
апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього
подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк,
встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя                                                                                           Ю.М. Галич