справа № 2ц- 1195/08
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М     У К Р А Ї Н И

15
квітня 2008 року   Антрацитівський
міськрайонний суд Луганської області в складі:

судді                                                                                         Філіпенко
Л.П.

при секретарі                                                                          Щербак А.М.

розглянувши
у попередньому відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання правочину дійсним та права власності на
нерухоме майно

В С Т А Н О В И В:

Між  позивачем та ОСОБА_2 5 червня
2007 року  була досягнута домовленість
про купівлю-продаж за 12 тис. грн. будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1,
житловою площею 40,7 кв.м, загальною площею 70,7 кв.м, з належними до нього
господарчими та побутовими спорудами.
При цьому були обговорені всі істотні умови угоди: ціна, а також  усе, зв'язане з оформленням документів у
нотаріальній конторі, позивачем був виплачений відповідачеві задаток у сумі 3 тисяч грн., у присутності свідків ОСОБА_3
та ОСОБА_4, він зобов'язався виплатити залишкову суму у розмірі 9 тисяч грн. до
12 червня 2007 року. Відповідач передав ОСОБА_1 ключі від будинку, дозволив ним
користуватися до нотаріального оформлення договору купівлі-продажу. ОСОБА_2  взяв на себе обов'язок
оформити спочатку належні правовстановлюючі документи, а потім договір купівлі-продажу
нотаріально у термін до 1 грудня 2007 року. 12 червня 2007 року ОСОБА_1  у присутності свідків виплатив відповідачеві
залишкову суму у розмірі 9 тисяч грн. Але до теперішнього часу відповідач не
здійснив дій щодо нотаріального посвідчення договору, зробити це відмовляється,
вимагає щоб ОСОБА_1 заплатив йому більшу ціну за будинок, бо зросли ціні на
нерухоме майно, в зв'язку з чим позивач змушений звернутися до суду з даним
позовом.

У судовому засіданні ОСОБА_1 позов підтримує,  просить визнати за ним  право власності на нерухоме майно, розташоване за адресою:
АДРЕСА_1, свідоцтво про право на спадщину на им'я  ОСОБА_2, яке зареєстроване за № 27 14.01.2008
року державним нотаріусом Антрацитівської районної державної нотаріальної контори.
Відповідач ОСОБА_2 позов визнав, просить справу
розглянути без його присутності.

На підставі ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає  цивільні справи не інакше, як за зверненням
фізичних та юридичних осіб, поданим
відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі
доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Судом досліджені всі
докази, надані сторонами. Клопотань про витребування та дослідження  по справі інших доказів до суду не надходило.
Суд постановляє рішення на підставі доказів, наданих сторонами і досліджених в
судовому засіданні.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1,
дослідивши письмові докази та оцінивши усі докази по справі в їх сукупності суд
приходить до наступних висновків:

Дійсно, позивачем та ОСОБА_2 5 червня 2007 року  була досягнута домовленість про
купівлю-продаж за 12 тис. грн. будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1. При
цьому були обговорені всі істотні умови угоди: ціна, а також  усе, зв'язане з оформленням документів у нотаріальній
конторі, позивачем був виплачений відповідачеві задаток у сумі 3
тисяч грн., у присутності свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та зобов'язався виплатити
залишкову суму, у розмірі 9 тисяч грн. до 12 червня 2007 року.  (а.с.4) 12 червня 2007 року ОСОБА_1  у присутності свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 виплатив
відповідачеві залишкову суму у розмірі 9 000 грн. (а.с.4 оборот).

Відповідно до ч. 2 ст. 16
ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є
визнання права.

Згідно ч.2 ст.220 ЦК України  якщо
сторони домовилися щодо всіх істотних умов договору, що підтверджується  письмовими доказами, і відбулося  повне чи часткове виконання договору, але
одна  зі сторін ухилилася від його
нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір  дійсним.

Відповідно до ст. 328 ЦК
України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом,
зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше
прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена
судом.

Як вбачається із ст. 392
ЦК України: „Власник майна може пред'явити  позов про визнання його права власності, якщо
це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право власності”.

Тому суд вважає, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню, оскільки сукупність
добутих у суді доказів вірогідно підтверджує його законність і обґрунтованість.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.15,30,62 ЦПК України, ст.ст. 15, 220 ЦК України

В И Р І Ш И В:

Позов  ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право особистої власності  нерухоме майно, яке  розташоване за адресою: АДРЕСА_1, та
складається з житлового будинку А
житловою площею 40,7 кв.м, загальною площею 70,7 кв.м, з належними до
нього господарчими та побутовими спорудами: гараж-Б, сараї - В, Г, Д, Е,  погріб-Ж, літня кухня-З, тамбур-з, споруди №
1-3.

Свідоцтво про право на спадщину
на  им'я
ОСОБА_2, яке видане  за № 27
14.01.2008 року державним нотаріусом Антрацитівської районної державної
нотаріальної контори не це нерухоме майно визнати таким, що втратило силу і
зберігати в матеріалах цивільної справи.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного суду
Луганської області через Антрацитівський міськрайонний суд шляхом подачі
в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і
поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до
апеляційної інстанції або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України

Суддя:

рішення надруковане в
нарадчій кімнаті