Справа № 4-с-5/08
У Х В А Л А

19 лютого  2008  року
Деснянський районний суд м. Чернігова в складі:

головуючого
судді - Рахманкулової І.П.

при
секретарі          -  Закупрі П.П.,
за участю заявника, представника суб»єкта             оскарження,
заінтересованої особи,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Чернігові справу за скаргою ОСОБА_1на
рішення державного виконавця Деснянського відділу державної виконавчої служби
Чернігівського міського управління юстиції,-

в с т а н о в и в :

Заявник  ОСОБА_1 звернулася до суду
зі скаргою на постанову державного виконавця Деснянського відділу ДВС
Чернігівського міського управління юстиції про закінчення виконавчого
провадження від 15.06.2007 року, просила її скасувати та зобов”язати суб”єкта
оскарження відкрити нове виконавче провадження.

В судовому засіданні заявник підтримала подану скаргу.

Представник Деснянського відділу ДВС Чернігівського міського управління
юстиції проти скарги заперечував, посилаючись на те, що державним виконавцем
були вчинені всі дії щодо примусового виконання рішення суду, але без участі
боржника неможливо провести виконавчі дії по виконанню виконавчого листа
№2-1063, виданого Деснянським районним судом м. Чернігова 30.05.2006 року про
зобов”язання ОСОБА_2. перенести самовільно збудовану споруду.

Заінтересована особа- боржник по
виконавчому провадженню заперечував проти скарги, посилаючись на те, що він не
має можливості перенести самовільне будівництво, оскільки у нього відсутня
відповідна земельна ділянка.

В судовому засіданні встановлено, що 30.05.2006 року Деснянським районним
судом видано виконавчий лист по справі №2-1083/06, за яким зобов”язано ОСОБА_2
перенести самовільне будівництво на відстань від будинку АДРЕСА_1, що належить
ОСОБА_1, у відповідності до вимог ДБН 360-92.

31.07.2006 року державним виконавцем державної виконавчої служби у
Деснянському районі м. Чернігова відкрито виконавче провадження з виконання
даного виконавчого листа.

2

На боржника двічі накладалися штрафні санкції відповідно до ст. 87 Закону
України „Про виконавче провадження”, але рішення суду залишилося не виконаним.

15.06.2007 року виконавче провадження з примусового виконання виконавчого
листа №2-1083, виданого Деснянським районним судом м. Чернігова закінчене на
підставі ст. 37 Закону України „про виконавче провадження” через неможливість
його  виконання  без участі боржника.

Відповідно до ст. 14 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили,
обов”язкові для всіх органів влади, підприємств, установ, організацій,
посадових осіб та громадян і підлягають виконанню. Невиконання судового рішення
є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Статтею 87 Закону України „Про виконавче провадження” передбачена
відповідальність боржника за невиконання рішення, що зобов”язує боржника
виконати певні дії.

Державний виконавець обмежився накладенням двох штрафів на боржника у
зв”язку з невиконанням рішення суду, але клопотання про кримінальну
відповідальність боржника державним виконавцем не порушувалося, як це
передбачено ч.3 ст. 87 Закону України „Про виконавче провадження”.

Статтею 76 Закону України „Про виконавче провадження” передбачено, що після
відкриття провадження по виконавчому документу, який зобов”язує боржника
вчинити певні дії, державний виконавець відповідно до ст. 24 цього Закону
визначає йому строк добровільного виконання рішення. У разі невиконання без
поважних причин цих вимог державний виконавець застосовує до боржника штрафні
санкції чи інші заходи, передбачені законодавством, і призначає новий строк
виконання. Якщо після цього рішення не буде виконано і виконання може бути
проведено без участі боржника, державний виконавець організовує виконання
відповідно до повноважень, наданих йому законом, а на боржника державним
виконавцем накладається штраф у сумі двократного розміру витрат на проведення
виконавчих дій у порядку, встановленому ч.2 ст. 87 цього Закону.

Державний виконавець у судовому засіданні не надав жодних доказів щодо
неможливості виконання рішення суду у порядку ст. 76 Закону України „Про
виконавче провадження” без участі боржника, не вирішувалося перед винесенням
оскаржуваної постанови питання про можливість проведення виконавчих дій за
рахунок авансованих коштів стягувача ОСОБА_1

Суд приходить до висновку, що державний виконавець передчасно виніс
постанову про закінчення виконавчого провадження, оскільки ним не застосовані
передбачені ст.ст. 76, 87 Закону України „Про виконавче провадження” заходи для
виконання рішення суду.

Керуючись ст. ст.10,11, 210,386-388 ЦПК
України, суд

у х в а л и в :

Скаргу ОСОБА_1задовільнити.

3

Визнати незаконною постанову від 15.06.2007 року старшого державного виконавця
Деснянського відділу Державної виконавчої служби Чернігівського міського
управління юстиції ОСОБА_3., затверджену начальником Деснянського ВДВС ЧМУЮ про
закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа
№2-1083, виданого Деснянським районним судом м. Чернігова 30.05.2006 року про
зобов”язання ОСОБА_2 перенести самовільно збудовану споруду.

Зобов»язати державного виконавця Деснянського відділу державної виконавчої
служби Чернігівського міського управління юстиції, у провадженні якого
перебуває виконавче провадження №716/8, провести всі виконавчі дії по виконанню
виконавчого листа №2-1083, виданого Деснянським районним судом м. Чернігова
30.05.2006 року відповідно до вимог ст.ст. 76, 87 Закону України «Про виконавче
провадження».

Стягнути з Деснянського відділу державної виконавчої служби Чернігівського
міського управління юстиції на користь держави 3 грн. 40 коп. державного мита.

Ухвалу може бути оскаржено до апеляційного суду Чернігівської області.

Заяву про оскарження ухвали може бути подано  протягом п'яти днів з дня проголошення
ухвали.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів після
подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього
подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк,
встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

СУДДЯ