Справа
№2-253/08
22 липня 2008 року. Індустріальний
районний суд міста
у складі головуючого
судді
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті
цивільну справу за позовом ОСОБА_1до ДП “Дабл Ю
Девелопментс Інтернешинал Україна”, третя особа ОСОБА_2
зміну дати звільнення, стягнення середнього заробітку за вимушений прогул,
змін до трудової книжки та стягнення моральної шкоди”,-
У листопаді 2007 року позивачка
до фізичної особи - підприємця ОСОБА_2“Про зміну дати
стягнення середнього заробітку за вимушений прогул, внесення змін
трудової книжки та стягнення моральної шкоди”, в якому вона прохала зобов'
відповідача визнати запис у трудовій книжці під НОМЕР_1 недійсним, зобов'
відповідача змінити дату звільнення з 23.08.2007 р. на 10.10.2007 р.;
з відповідача на її (позивачки) користь середній заробіток за
прогул в розмірі 1914 грн.99 коп., моральну шкоду у розмірі 2000 грн.
обґрунтування своїх позовних вимог позивачка ОСОБА_1. у своїй позовній
вказувала, що вона працювала у відповідача на посаді продавця- касира з
року до 23.08.2007 року. Її робоче місце - магазин “Мазекер” в
центрі “Європа” у місті Дніпропетровську. 08.08.2007 року вона
до відповідача з заявою про звільнення за власним бажанням з
року. З підприємства вона була звільнена за власним бажанням, про що
зроблений запис у трудовій книжці. Однак, трудову книжку в день звільнення
видати відмовили, мотивуючи необхідністю з'явитися до Дарницького районного
зайнятості міста Києва  з паспортом, для
зняття трудового договору з
Трудовий договір вона не підписувала. Трудову книжку   отримала
10.10.2007 року. За час вимушеного прогулу середній заробіток ,який
стягненню з відповідача, склав 1914 грн.99 коп. Діями відповідача їй
спричинена моральна шкода у розмірі 2000 грн.
У грудні 2007 року позивачка
ОСОБА_1. доповнила свої позовні
до фізичної особи - підприємця ОСОБА_2, прохала стягнути з
на її користь заборгованість із основної заробітної плати у розмірі
грн., стягнути з відповідача на її користь заборгованість із заробітної
за суміщення професій у розмірі 4000 грн., стягнути з відповідача на її
заборгованість із додаткової заробітної плати в розмірі 3200 грн.,
з відповідача на її користь суму компенсації втрати частини заробітної
в зв'язку з затримкою термінів її виплати в розмірі 387 грн.66 коп.,
з відповідача на її користь середній заробіток за весь час затримки по
фактичного розрахунку в розмірі 6259 грн.
У січні 2008 року позивачка ОСОБА_1.
надала до суду  позовну
в якій замінила відповідача - фізичну особу-підприємця ОСОБА_2 на
- ДП “Дабл Ю Ей Девелопментс Інтернешинал”, та пред'явила
У квітні 2008 року позивачка  ОСОБА_1. доповнила свої позовні
до ДП “Дабл Ю Ей Девелопментс Інтернешинал”, прохала стягнути з
на її користь заборгованість із основної заробітної плати в розмірі
грн.;  заборгованість із заробітної плати
за суміщення  професій 5069 грн.
коп.;  заборгованість із додаткової
заробітної плати в розмірі 3200 грн.;
з відповідача на її користь суму компенсації втрати частини заробітної
в зв'язку  з затримкою термінів її
виплати в розмірі 559 грн.13 коп.;
заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку в розмірі
грн.;   суму компенсації моральної шкоди в розмірі
Представник відповідача - ДП
“Дабл Ю Ей Девелопментс
позовні вимоги не визнав.
Третя особа: ОСОБА_2 в судове
засідання не з'явилася, у
відгуку на позов висловила свої заперечення , з доводами позивачки
Суд, дослідивши матеріали
справи, заслухавши пояснення сторін,
що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.
В судовому засіданні
встановлено, що позивачка ОСОБА_1 з 03 квітня 2006 року була прийнята на
роботу  на ДП“Дабл Ю Ей
Інтернешинал” на посаду продавець-касир в магазин “Мазекер” ТЦ
у місті Дніпропетровську з трьохмісячним випробувальним строком, з
матеріальною відповідальністю, з окладом
згідно штатного розкладу 1030
(а.с.77). 08.06.2007 року позивачка звернулася із заявою на ім'я
директора ДП“Дабл Ю Ей Девелопментс Інтернешинал” з проханням
її на посаду старшого продавця-касира магазина “Мазекер” з 11.06.2007
82-84). Наказом № 86к від 11.06.2007 року позивачка ОСОБА_1
на посаду старшого продавця-касира з окладом згідно штатного
1225 грн. (а.с.79, 82-84). 11.072007 року позивачка звернулася з
на ім'я генерального директора з проханням звільнити її з роботи за
бажанням  з 19 липня 2007 року (а.с.80).
Наказом № 122к  від 18.07.2007
позивачка звільнена з посади старшого продавця-касира за власним бажанням
Крім того, в судовому засіданні
встановлено, що  позивачка
20.07.2007 року на підставі її заяви та трудового договору № 1411
Дарницьким РЦЗ міста Києва була прийнята на роботу до  фізичної
(ФОП) ОСОБА_2 на посаду старшого продавця-касира (а.с.
08.08.2007 року позивачка звернулася з заявою до ФОП ОСОБА_2
звільнення з роботи з 23.08.2007 року за власним бажанням (а.с.34).
року позивачка була звільнена з роботи за власним бажанням на
ст.38 КЗпП України .Трудовий договір №1411 знято з реєстрації з
року (а.с.11 на обор.).
В судовому засіданні позивачка
ОСОБА_1. в обґрунтування своїх
вимог пояснила, що  вона перебувала у
трудових відносинах з фізичною
- підприємцем ОСОБА_2, яка мешкає у місті Києві. Її робоче місце
визначено в магазині “Мазекер”, який розташований у торгівельному центрі
у місті Дніпропетровську. Вона працювала на посаді старшого касира. З
2007 року до 23.08.2007 року у зв'язку з відсутністю касира ОСОБА_4
була вимушена виконувати додатково в період свого часу і трудові обов'язки
Однак, відповідач відмовив їй в оплаті за додатково виконану роботу.
того, з червня 2007 року у  червні-серпні
2007 року, крім своїх трудових
старшого продавця-касира виконувала ще й трудові обов'язки продавця
комірника. У своєму розрахунку суми заборгованості за суміщення посад
позивачка  ОСОБА_1. вказує, що у червні 2007 року, у
зв'язку із звільненням
ОСОБА_5 та переведенням продавця ОСОБА_6 на іншу посаду, вона
6 днів на посаді продавця, та продовжувала виконувати такі обов'
увесь липень та серпень, а крім того, у період з 19 липня до 23 серпня
року, ще й обов'язки комірника, вона виконувала роботу продавця та
в період свого робочого часу. За цей час відповідач також відмовив їй
доплату. Загальна сума заборгованості за суміщення професій складає
грн.22 коп.. яка включає до себе: з квітня 2007 року до серпня 2007 року -
роботу касира -  1720 грн.; з червня 2007
року до серпня 2007 року за роботу
та комірника - 3349 грн.22 коп.(1400 грн. + 1949 грн.22 коп.). Крім
в день звільнення відповідач не виплатив їй у повному обсязі основну
плату  та додаткову, до складу  якої належать відсоткові та комісійні
виплачені додатково  до  тарифної ставки, мотивуючи це покаранням
звільнення.  Її середньомісячна заробітна
плата(виходячи з домовленості під
прийому на роботу) склала 1218 грн.68 коп., в день це складає 55 грн.39
За 17 днів роботи у серпні вона повинна була отримати 941 грн.68 коп., але
отримала 731 грн.55 коп., різниця недоплати складає 210 грн.13 коп. Сума
плати, яка виплачувалася за окремою відомістю за липень і серпень
3200 грн. За 135 днів вимушеного прогулу сума складає 7477 грн. Крім
вона (позивачка) має право на компенсацію втрати частини заробітної плати
зв'язку з затримкою термінів її виплати у розмірі 559 грн.13 коп. Вона
також вважає, що діями відповідача їй була спричинена і моральна
так як порушення її законних прав призвели до моральних страждань, до
нормальних життєвих зв'язків і вимагають від мене додаткових зусиль для
свого життя, порушився стан її здоров'я: вияви серцево-судинних
зниження фізичної сили, порушення центральної нервової системи.
Представник  відповідача, не визнаючи позовних вимог, в
судовому
пояснив, що відповідно до посадової інструкції, на продавця-касира
покладено обов'язки з реалізації та збереження товарно-
цінностей та грошей, а саме: - вести розрахунки із споживачами за
та вироби; - ознайомлювати та пропонувати покупцям та відвідувачам
наявний товар, а також допомагати їм зробити правильний вибір для
необхідного товару (а.с.85-86).На підставі наведеного, представник
зробив висновок, що до прямих трудових обов'язків продавця-касира
термін з 03 квітня 2006 року до 10 червня 2007 року входило як
розрахунків з покупцями, тобто виконання обов'язків касира, так і
їм допомоги зробити правильний вибір для придбання необхідного
тобто виконання обов'язків продавця. Далі представник відповідача
про те, що пояснення позивачки відносно того, що  вона працювала
продавця-касираОСОБА_4 з квітня 2007 року до 23.08.2007 року  не
дійсності, так як ОСОБА_4. у термін з 06 листопада  2006 року
18 жовтня 2007 року працювала за трудовим договором у фізичної особи-
ОСОБА_2 на посаді продавця не продовольчих товарів, про що
запис у її трудовій книжці (а.с.94). Такі обставини, на думку
відповідача, цілком спростовують ствердження позивачки ОСОБА_1
виконання нею трудових обов'язківОСОБА_4 як касира і вказують на
та безпідставність її вимог оплати додатково виконаної роботи. Крім
представник відповідача пояснив, що 11 червня 2007 року позивачка ОСОБА_1. була
переведена на посаду старшого продавця-касира з окладом 1225 грн.,
штатного розкладу, а 19 липня 2007 року була звільнена за власним
. Відповідно до посадової інструкції на ОСОБА_1були покладені
консультувати покупців з питань розміщення товарів у магазині,
товарів у продажу, їх якості та цін; вживання заходів щодо
обслуговування покупців(а.с.87-89). Представник відповідача не
з доводами позивачки про те, що вона нібито у
крім своїх трудових обов'язків старшого продавця-касира виконувала ще й
обов'язки продавця та комірника. У своєму розрахунку суми
за суміщення посад позивачка  ОСОБА_1.
року, у зв'язку із звільненням продавця ОСОБА_5 та переведенням продавця
на іншу посаду, вона відпрацювала 6 днів на посаді продавця, та
виконувати такі обов'язки увесь липень та серпень, а крім того, у
з 19 липня до 23 серпня 2007 року, ще й обов'язки комірника. З таким
позивачки ОСОБА_1представник відповідача не погодився, та
що з 19 липня 2007 року ОСОБА_1. була звільнена з підприємства за
бажанням, в зв'язку з чим в період з 19 липня 2007 року по серпень 2007
взагалі не займала будь якої  посади у ДП
“Дабл Ю Ей Девелопментс
а в період  червень-липень 2007 року
“Мазекер” ДП “Дабл Ю Ей Девелопментс Інтернешинал” на посаді продавець-
працював ОСОБА_7. та комірникОСОБА_8 які у відповідності
табелів обліку робочого часу у червні-липні 2007 року справно виходили на
аж до звільнення позивачки - 19 липня 2007 року, виконуючи свої трудові
продавця та комірника. В період з 01 червня 2007 року по дату
ОСОБА_1., а саме по 19 липня 2007 року, генеральним директором
не видавалося наказу про призначення позивачки на будь яку іншу
за суміщенням, або про покладання на неї виконання обов'язків тимчасово
відсутніх  працівників і проведення доплат за суміщення
посад. А якщо суміщення
посад і мало місце, то це , на думку представника відповідача,
без згоди та відому генерального директора тобто за власною
ініціативою  позивачки. Після  звільнення позивачки з роботи з нею був
розрахунок, на її картку були перераховані всі належні їй грошові
Третя особа - ФОП ОСОБА_2, не визнаючи
позовні вимоги ОСОБА_1
у своєму письмовому відгуку (а.с.29-32) пояснила, що  ОСОБА_1.
в трудових відносинах з нею (ФОП ОСОБА_2) без створення
особи, платником єдиного податку, згідно трудового договору № 1411
24.07.2007 року, зареєстрованого згідно чинного законодавства України у
районному центрі зайнятості міста Києва, за місцем реєстрації
До роботи на посаду старшого продавця ОСОБА_1. приступила
р., а 08.08.2007 року надала заяву про звільнення з роботи з
р. за власним бажанням. У своїх письмових поясненнях ОСОБА_2
проти доводів ОСОБА_1., що та додатково в період свого робочого
працювала за сумісництвом, а саме : у квітні, травні та до 20 червня 2007
це неможливо, так як вона почала працювати тільки з 20.07.2007 року. За
з 20.07.2007 року  по день звільнення
23.08.2007 р. у свій робочий час
мала виконувати саме роботу старшого продавця-касира. До надурочних
вона (ОСОБА_1.) не залучалася. Жодна людина, яка б займала посаду
у трудових відносинах з нею (ОСОБА_2) не перебувала,  так як
у такій посаді не передбачалося. ОСОБА_4. перебувала на посаді
продавця-консультанта,
за неї позивачка ніколи  не працювала.
щодо виконання ОСОБА_1 будь-якої іншої роботи, що не
до її функціональних обов'язків,  нею
(ОСОБА_2) не видавалося.
до затримки у видачі трудової книжки та проведення розрахунків ,
особа ОСОБА_2 вказала, що вона погоджується із тим, що трудова
дійсно знаходилася у неї, як роботодавця, а не у працівника, як того
законодавство України, про це положення Закону вона не знала. На
скарги ОСОБА_1вона (третя особа) була притягнута  до
відповідальності Дарницьким районним судом міста Києва у
штрафу. Разом з тим,  ОСОБА_1. у свою
чергу також порушила
України , що визначилося у  тому, що вона
не виконала покладений
неї обов'язок прибути та разом із роботодавцем зняти трудовий договір з
Законодавство України не дає право вибору, а прямо зобов'язує як
так і працівника, бути присутнім при реєстрації
трудового договору, а саме ОСОБА_1., відмовилася виконувати
на неї обов'язок, що і призвело до затримки виплати розрахунку при
В свою чергу, за невиконання ОСОБА_1 свого прямого обов'язку,
(ОСОБА_2) взяла на себе обов'язок виплатити їй грошову компенсацію
невидачу трудової книжки до жовтня місяця 2007 року, про що повідомила
та із направленням рекомендованого листа (а.с.41-42) , але за
ОСОБА_1. так і не прибула. На початку жовтня 2007 року ОСОБА_1
направила до Дарницького РЦЗ листа, в якому сповіщала, що вона не в змозі
до міста Києва, а в свою чергу доручає їй (ОСОБА_2) направити
їй трудову книжку за вказаною нею адресою. Лише після цього центр
погодився без присутності робітника, зафіксувати факт звільнення.
була заздалегідь попереджена про те, що її звільнення має бути
саме в місті Києві, так вимагає закон, але всупереч вимогам вона  не
для зняття трудового договору. Не отримавши підтвердження про своє
ОСОБА_1. на наступний  день (24.08.2007
р.) не вийшла на роботу,
без схоронності грошово-матеріальні цінності іншому працівнику.
В судовому засіданні встановлено, що
доводи позивачки в обґрунтування
своїх  позовних вимог не знайшли свого підтвердження
в судовому засіданні.
Суд вважає, що позивачка безпідставно
пред'явила позовні вимоги ДП
Ю Ей Девелопментс Інтернешинал”, де вона працювала в період з 03.04.2006
по 19.07.2007 року. Звільнилася за власним бажанням. Представник
на підставі документів (а.с.85-89, 94) в судовому засіданні довів,
позивачка на підприємстві за сумісництвом не працювала, а також те, що він з
провів повний розрахунок, та своєчасно повернув трудову книжку. Доказів
що підприємством ДП “Дабл Ю Ей Девелопментс Інтернешинал” їй була
моральна шкода позивачкою також  не
наведено. З урахуванням
позивачці ОСОБА_1 у позовних вимогах до ДП “Дабл Ю Ей
Інтернешинал” потрібно  відмовити.
В судовому засіданні також
встановлено, що з 20.07.2007 року до
року позивачка працювала у ФОП ОСОБА_2, звільнилася за власним
Доказів того, що позивачка під час свого робочого часу виконувала
касира та комірника, що їй діями ФОП
шкода позивачкою не наведено. Затримка її звільнення  та розрахунку не
від  ФОП ОСОБА_2 Позивачка не зважаючи на
письмові повідомлення
боку ФОП ОСОБА_2 (а.с. 41-42) не з'явилася до Дарницького РЦЗ міста
в зв'язку з чим трудовий договір був знятий
року у її відсутність. Тобто, в судовому засіданні  встановлено, що
розрахунку  була здійсненна не з вини ФОП
позивачки. Відповідно до ст.117 КЗпП України позовні вимоги про стягнення
заробітку за весь час затримки розрахунку задоволенню не підлягають,
як і про стягнення за сумісництво та за моральну шкоду. Законних підстав
для  зміни дати звільнення та для внесення змін у
трудову книжку позивачки
Керуючись ст.ст.3,7,14, 57,58, 208,
212, 214, 215 ЦПК України, ст.ст.
115, 116, 117, 233, 237-1 КЗпП України, суд -
ОСОБА_1 у позові до ДП “Дабл Ю Ей
Україна”, третя особа ФОП ОСОБА_2 -  Про
внесення змін до трудової книжки, про стягнення заборгованості із
заробітної плати - 210 грн., заборгованості із заробітної плати за
професій у розмірі - 5069 грн.22 коп., заборгованості із додаткової
плати - 3200 грн., компенсації втрати частини заробітної плати у зв'
з затримкою термінів її виплати в розмірі 559 грн.13 коп., середнього
за весь час затримки по день фактичного розрахунку в розмірі 7477
Рішення може бути  оскаржене в апеляційному порядку до
Апеляційного

суду
Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі у

10-денний
строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і

поданням
після цього протягом 20 днів апеляційної скарги.

Суддя:                              В.П.Чебикін