МІСЬКИЙ СУД
м е н е м   У к р а ї н и
“23” січня 2008 року                             Ялтинський міський
суд Автономної Республіки Крим
у складі: головуючого, судді
заочно розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі Ялтинського міського суду Автономної
Республіки Крим цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1до ОСОБА_2про визнання особи такою, що втратила
право користування жилим приміщенням, усунення перешкод у здійсненні права
користування своїм майном шляхом зняття з реєстрації місця проживання,
Позивачка звернулась до Ялтинського міського суду АРК із зазначеним позовом
в порядку процесуальних вимог цивільного судочинства і просить суд:
-              визнати
відповідача таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1
-              Зобов'язати
відповідача усунути перешкоди у здійсненні права користування та розпоряджання
зазначеною квартирою шляхом зняття його з реєстрації місця проживання.
Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що ОСОБА_1.  є власницею квартири АДРЕСА_1, відповідач там
ніколи не проживав і не має права користування квартирою, проте є
зареєстрованим, що чинить перешкоди у здійсненні права користування і
розпорядження квартирою.
у судове засідання не з'явився, про дату, час і місце судового розгляду був
повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив.
у позовній заяві Відділ громадянства, імміграції, реєстрації фізичних осіб в
якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, цивільної-процесуальної
дієздатності як юридична особа не має, а отже не є особою, яка бере участь у
справі.
Враховуючи, що представник позивача не заперечував проти вирішення справи
на підставі наявних у справі доказів за відсутності відповідача, суд постановив
ухвалу про заочний розгляд справи відповідно до вимог ст. ст. 169 ч. 4, 224-227
Вислухавши пояснення позивачки, заочно з'ясувавши обставини справи та
перевіривши такі відповідними доказами, допитавши свідків,  суд дійшов висновку, що позов задоволенню не
підлягає з таких підстав.
до договору купівлі-продажу від 14 вересня 2001 року ОСОБА_1. є власницею
вбачається з адресної довідки, 9 червня 1998 року ОСОБА_2.  буз зареєстрований за вказаною адресою.
реєстрації місця проживання відповідача про виникнення за ним відповідного
суб'єктивного права користування квартирою не свідчить, оскільки є лише
адміністративним актом у правовідносинах управління, які виникають між державою
і громадянином щодо обов'язкової реєстрації місця проживання відповідно до
закону України „Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в
Україні” (Далі - Закон).
підлягає визнанню такою, що втратила право користування жилим приміщенням, за
умов, що встановлені у статтях 71, 163 ЖК України, і лише при наявності самого
права. За відсутністю таких умов, враховуючи, що відповідач згідно наведених
висновків суду не має права користування квартирою позивачки, у задоволенні
позову про визнання його таким, що втратив право користування, слід відмовити.
позовної вимоги про усунення перешкод у здійсненні права користування квартирою
шляхом зняття відповідача з реєстрації
місця проживання, то суд вкотре зазначає, що реєстрація місця проживання
- це лише внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання із
зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку
відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої
влади з питань реєстрації (стаття 2 Закону), така дія не тягне за собою виникнення
чи припинення прав та обов'язків у цивільних чи житлових правовідносинах, а
вчиненням реєстрації місця проживання особи власникам квартир не створюється
перешкод у здійсненні ними права користування чи розпорядження своїм майном.
до уваги умови пред'явлення негаторного позову, визначені у статті 391 ЦК
України, в чому конкретно полягають перешкоди у здійсненні права користування
квартирою чи розпоряджання позивачка не зазначила.
того, суд зауважує, що відповідно до статті 7 Закону України „Про свободу
пересування та вільний вибір місця проживання в Україні” виключними підставами
зняття з реєстрації місця проживання є заява особи, запит органу реєстрації за
новим місцем проживання особи,  рішення
суду про позбавлення права власності на житлове приміщення або права
користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або
померлою, а також свідоцтва про смерть. Судом встановлено, що відповідач не має
права власності або користування квартирою, і тому, оскільки він за рішенням
суду не може бути позбавлений суб'єктивного права користування квартирою, таке
не є підставою для зняття відповідача з реєстрації місця проживання.
місця проживання прав позивачки на квартиру жодним чином не порушує.
заочно з'ясувавши обставини справи та перевіривши такі доказами, суд дійшов
висновку, що позов у повному обсязі не підлягає задоволенню.
про судові витрати вирішується відповідно до статті 88 ЦПК України.
підставі викладеного і керуючись ст. ст. 16, 391 ЦК України, ст. 71, 72, 163ЖК
України, ст. ст. 10, 11, 60, 61, 158 ч. 2, 179, 209, 212-215, 224-226 ЦПК
України, суд
У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1до ОСОБА_2про
визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,
усунення перешкод у здійсненні права користування своїм майном шляхом зняття з
реєстрації місця проживання - відмовити.
письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання
копії рішення, заочне рішення може бути переглянуто судом, який його ухвалив, в
порядку, передбаченому ст. ст. 228, 232 ЦПК України.
що заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що
відповідач не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з
поважних причин і докази, на які від посилається, мають істотне значення для
правильного вирішення справи.
апеляційному порядку за апеляційною скаргою відповідача заочне рішення  може бути переглянуто після розгляду заяви
про перегляд заочного рішення судом першої інстанції.
також може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Апеляційного суду
Автономної Республіки Крим через Ялтинський міський суд шляхом подачі в
десятиденний  строк з наступного дня
після його проголошення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом двадцяти днів апеляційної скарги або в порядку ст. 295 ч. 4 ЦПК
Рішення
суду набирає законної сили в порядку та строки, що передбачені ст. ст. 223, 294
ЦПК України.

СУДДЯ -