РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2008 року Підволочиський районний суд Тернопільської

області

в складі: головуючого судді Кузьменко І.О. при секретарі Реєнт Г.М. розглянувши
у
відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1
до
ОСОБА_2
до про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою ,-

встановив:

Позивачка
ОСОБА_1
звернулася з позовом до суду, вказавши що

ІНФОРМАЦІЯ_1
вона придбала житловий будинок із надвірними будівлями у

гр.
ОСОБА_3
в с.Жеребки Під волочиського р-ну. Цей будинок, в свою чергу

ОСОБА_3
успадкувала після смерті її батька
ОСОБА_4
, і розташований він на

земельній ділянці площею 0,09га., яка після набуття нею права власності на

будинок перейшля в її користування. Відповідач
ОСОБА_2
, який являється

сусідом, за останні роки перемістив межу, що поділяє їх земельні ділянки, на 5

метрів вглиб її ділянки. Крім того, на землі, якою користувався Ямка П., відповідач

самовільно збудував надвірну будівлю. Після оформлення права власності вона

запропонувала йому перенести межу назад, однак він відмовився. 20.06.2007р.

комісією Жеребківської сільської Ради та представників Підволочиського районного відділу земельних ресурсів було встановлено, що відповідач незаконно захопив частину її ділянки. Керуючись ст..152,158 ЗК України позивачка просить суд усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою шляхом зобов»язання відповідача розібрати самовільно збудовану ним надвірну будівлю на земельній ділянці, що знаходиться у її користуванні, відновити межу, розділяючу їх земельні ділянки, розібрати самовільно збудовану ним стіну житлового будинку, розібрати надвірну будівлю повернути в її користування земельну ділянку, позначену літерами ВГН на плані земельних ділянок.

В судовому засіданні позивачка
ОСОБА_1
свій позов підтримала повністю,

дала пояснення, аналогічні викладеним у позові і доповнила: при купівлі будинку

продавець
ОСОБА_3
показала їй усю територію ділянки і межі її. В

подальшому сусід
ОСОБА_2
посунув її межу, посадив на її частині ділянки дерева, побудував будівлі.

Відповідач
ОСОБА_2
позов не визнав і пояснив, що його земельною ділянкою користувалася ще бабуся
ОСОБА_5
, а він на ділянці став проживати з 1987року. Свій будинок побудував на старому фундаменті, а підмурівок, столярку і гараж побудував у 90-х роках, і попередні сусіди ніяких претензій не мали. Після купівлі будинку позивачкою, він у неї частини землі не займав, усе було побудоване раніше.

Заслухавши сторони, свідка, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти:

Згідно договору дарування від
ІНФОРМАЦІЯ_1

ОСОБА_3
подарувала, а
ОСОБА_1
прийняла в дар належний
ОСОБА_3
житловий будинок з надвірними будівлями в с.Жеребки по вул.
АДРЕСА_1
Підволочиського району. Зазначене будинковолодіння зареєстроване на праві власності за
ОСОБА_1
Під волочиським БТІ
ІНФОРМАЦІЯ_1

Відповідно до свідоцтва на забудову індивідуальної садиби, яку придбала
ОСОБА_1
, плану забудови садиби, акту про відведення в натурі присадибної земельної ділянки забудовнику цього будинковолодіння була виділена земельна ділянка площею 900 кв.м., в натурі, із розбивкою на місцевості і зазначенням меж.

Проведеною експертизою встановлено, що позивачка
ОСОБА_1
користується земельною ділянкою розміром 0,11 га., що на 0,2 га. перевищує розміри згідно правовстановлюючих документів.

Разом з тим цією ж експертизою встановлено, що відповідач
ОСОБА_2
користується земельною ділянкою розміром 0,222 га., хоча по записах кадастрових книг Жеребківської сільської ради, він повинен користуватися ділянкою розміром 0,25га. таким чином, відповідач
ОСОБА_2
фактично користується ділянкою, яка майже на 0.3 га менша від належної йому. Про розміри ділянки відповідача
ОСОБА_2
свідчить також довідка Підволочиського державного районного архіву, у якій зазначено, що у погосподарській книзі за 1963-1965р.р. господарство
ОСОБА_5
, правонаступником якої являється відповідач, користується земельною ділянкою розміром 0.26га., з них під будівлями 0,01га., з них під жилими 0,006га., огород -0,25га.

На підставі наведеного, суд прийшов до висновку, що позивачка, стверджуючи про захоплення частини її земельної ділянки, фактично користується ділянкою у більшому розмірі, а відповідач, навпаки, користується ділянкою у розмірі, меншому, ніж мав би користуватися відповідно до правовстановлюючих документів.

Виходячи з наведеного, суд критично відноситься до висновку земельної експертизи, яка ствердила про захоплення відповідачем частини ділянки позивачки, оскільки цей висновок ґрунтується на припущеннях і спростований дослідженими л т :м доказами.

Свідок
ОСОБА_6
, яка проводила вказану експертизу, пояснила, що такий висновок вона зробила, виходячи із заміру ширини ділянки
ОСОБА_2
, і від викривленості межі, яка згідно планів мала би бути прямою. Разом з тим ствердила, що фактичних площ земельних ділянок сторін вона не вимірювала.

20 червня 2007 р. комісія Жеребківської сільської Ради, розглянувши заяву
ОСОБА_1
. сапала акт, у якому встановила факт незаконного захоплення
ОСОБА_2
частини земельної ділянки позивачки. Тобто переніс існуючу загорожу, а саме верхній частині земельної ділянки шириною 5 метрів, в результаті чоа: спірна межа викривлена і зменшена загальна площа присадибної ділянки
ОСОБА_1
Однак суд вважає цей акт не обґрунтованим, оскільки комісія не взяла па лати правовстановлюючих документів щодо земельних ділянок сторін, а також виходила лише із замірів ширини, не провівши замірів

загальних площ. Різниця у ширині ділянки само по собі не доводить зменшення чи збільшення розміру земельної ділянки в цілому, а також і не доводить факт захоплення частини цієї ділянки.

Крім того, згідно ст120 Земельного Кодексу України, до особи, яка придбала житловий будинок, переходить право власності на земельну ділянку, на якій він розміщений без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором. Якщо житловий будинок розміщений на земельній ділянці, наданій у користування, то у разі його відчуження до набувача переходить право користування тією частиною земельної ділянки, на якій вони розміщені та частиною земельної ділянки, яка необхідна для їх обслуговування. А тому, позивачка, придбавши згідно договору житловий будинок, набула і земельну ділянку, яка перейшла їй разом із будинком.

На підставі наведеного у сукупності суд прийшов до висновку, що твердження позивачки
ОСОБА_1
про захоплення відповідачем
ОСОБА_2
частини належної їй земельної ділянки свого підтвердження у суді не знайшло, а тому у позові слід відмовити за недоведеністю позовних вимог.

На підставі наведеного, керуючись ст.120 Земельного Кодексу України,ст..ст. 57,60,62,64, 88, 209, 212, 215, ЩІК України суд -

Вирішив:

У задоволенні позову
ОСОБА_1
до
ОСОБА_2
про усунень: перешкод в користуванні земельною ділянкою відмовити за недоведеністю позовних вимог.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження.

Заява про апеляційне оскарження подається до Апеляційного суду Тернопільської області через Підволочиський райсуд протягом 10-ти днів після проголошення рішення, апеляційна скарга може бути подана протягом 20-ти днів після подання заяви.

Суддя: