Справа
№ 22-ц-997                             Головуючий у 1-й інстанції  - Бойко В.Б.
31                                     Суддя-доповідач - Смирнова Т.В.
року колегія суддів судової палати з цивільних справ
апеляційного суду Сумської області у складі:
головуючого -  Смирнової Т.В.,
суддів -  Ільченко О.Ю.,
з участю секретаря судового
засідання - Пархоменко А.П.,
та осіб, які беруть участь
у справі - представника позивача,
відповідачів ОСОБА_1, ОСОБА_2,-
у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду цивільну справу
за апеляційною скаргою Закритого акціонерного товариства  комерційний банк  «Кредит-Дніпро» в особі Сумської філії ЗАТ КБ
на рішення  Зарічного районного суду
м.Суми від 19 червня  2008  року
справі за позовом Закритого акціонерного товариства  комерційний банк «Кредит-Дніпро» до ОСОБА_2,
відшкодування  шкоди ,-
Позивач ЗАТ банк “Кредит-Дніпро”
обгрунтував свої вимоги тим , що відповідачі
брали участь в стійкому
злочинному об”єднанні та вчинили проти позивача злочин  у сфері обігу кредитно-фінансових коштів.
Зокрема, відповідачі  неправомірно
отримали кредит  від імені  приватного підприємства агрофірма ПП “Феміда”
,використавши при цьому підроблені
документи, а отримані кошти
витратили не за призначенням,а на власні потреби,   кредит не повернуто, чим заподіяно шкоду.
просив  стягнути  з відповідачів  в солідарному порядку  майнову шкоду в сумі 141.562 грн. 93 коп.,
оскільки  саме  такий розмір збитків встановлений
господарським судом , як визнані вимоги
ініціюючого кредитора, при розгляді справи про визнання ПП»Феміда» -
Рішенням
суду  від 19 червня  2008
року в задоволенні позову відмовлено, ухвалою від 19 червня 2008 року
закрито провадження в справі відносно відповідача ОСОБА_1 , у зв»язку з його
смертю.

В апеляційній скарзі  апелянт просить
скасувати рішення суду від 19 червня 2008 року та ухвалити нове, яким  позовні вимоги  ЗАТ КБ “Кредит-Дніпро” задовольнити в повному
обсязі.

Апелянт зазначає, що суду  були
надані  достатні докази  щодо завдання збитків. Зокрема , суду надано
копії  матеріалів  кредитної справи ПП АФ “Феміда”, а на
підтвердження збитків банку та їх розміру
було надано копію ухвали господарського суду Сумської області  від 06.02.2006 р. по справі про банкрутство
ПП АФ “Феміда”.

Крім того, зазначає , що судом першої інстанції  було
витребувано  з господарського суду
Сумської області  справу про банкрутство
ПП АФ “Феміда”, в якій містилися  і
розрахунки заявлених банком вимог.

Також, апелянт вказує,
що  вина відповідачів  у вчинені злочину підтверджується  наявними в
матеріалах кримінальної справи доказами, в тому числі поясненнями  під час розслідування  кримінальної справи.

Заслухавши пояснення представника апелянта, який підтримав скаргу,  заперечення відповідачів проти скарги,
дослідивши матеріали справи , колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ЗАТ
КБ “Кредит-Дніпро” підлягає частковому задоволенню, а судові рішення підлягають
скасуванню за таких підстав.

Звертаючись до суду з позовом позивач посилався на  постанову Буринського районного суду Сумської
області від 14.06.2007 р. по кримінальній справі №1-84/2007 р., якою було
встановлено, що відповідачі брали участь в стійкому  злочинному об”єднанні  та вчинили проти  позивача злочин у сфері обігу
кредитно-фінансових коштів. Відповідачі неправомірно отримали кредит  від імені приватного підприємства  агрофірма “Феміда” , використавши  при цьому
підроблені документи , отримані кошти витратили  не за призначенням, на власні потреби, кредит
не повернули.

Відмовляючи в позові , суд першої інстанції вважав, що вина відповідачів не
доведена, а саме: до відповідачів
вищевказаною постановою
Буринського районного суду Сумської області від 14.06.2007 р. було  застосовано
Закон України “Про амністію” від 19.04.2007 р.Однак ,при цьому,  висновки про доведенність вини
відповідачів  судом  не робилися, питання  про застосування амністії було вирішено
судом  під час попереднього розгляду
кримінальної справи ( ст.237 КПК України) ,
на даній стадії кримінального процесу
не досліджуються  докази, що
викривають або виправдовують обвинувачених.

Тобто,  постанова суду , на яку
посилається  позивач в підтвердження
позову , не є доказом  доведеності  позовних вимог, а інших доказів відповідно
ст.60 ЦПК України  позивач не надав.

Колегія суддів вважає, що  висновки
суду першої інстанції зроблені по недостатньо перевіреним  доказам , внаслідок чого суд неповно з»ясував
обставини, що мають  значення для справи,
крім того судом допущено порушення  норм
процесуального закону, що  призвело до
невірного вирішення справи.

Відсутність відносно відповідачів обвинувального вироку у кримінальній
справі та звільнення їх від кримінальної відповідальності  внаслідок
застосування амністії , створювало для позивача обов»язок довести  ті обставини, на які  він посилався , як на  підставу
заявлених вимог, що прямо
передбачено ст.60 ЦПК України.

Разом з тим, відсутність вироку  не є
підставою для  відмови в позові , якщо
позивач  надасть в суді з дотриманням
вимог ст.ст.57,58,59 ЦПК України відповідні докази.

При розгляді заявленого позову , суду першої інстанції були  надані матеріали кримінальної справи відносно
відповідачів, матеріали банківської справи
щодо надання  грошей в кредит,
інші докази , в тому числі  ухвала
господарського суду Сумської області  від
06.02.2006 р., відносно розміру
неповернутого банку  кредиту
та  відсотків з суми кредиту.

Однак , зазначені матеріали  судом не
проаналізовані та їм не надано
відповідної оцінки , а є лише
загальне посилання суду на те, що обставини справи не обґрунтовані
позивачем достатніми та  беззаперечними
доказами.

При цьому судом зовсім  не взято  до уваги той факт, що під час розгляду
кримінальної справи до  відповідачів було
застосовано акт амністії та вони звільнені
від кримінального покарання на підставі їх особистих заяв до суду
про  визнання пред»явленного звинувачення
та застосування амністії.

Суд не проаналізував  об»єм  звинувачення, в тому числі , цивільний позов
в кримінальній справі  та не з»ясував
обставини, за  яких відповідачі
погодились з пред»явленними звинуваченнями в повному обсязі , а зараз позов не
визнають .

Разом з тим, застосування амністії не звільняє винну особу від
відшкодування  заподіяної злочином шкоди в
разі її доведеності.

Згідно зі ст.213 ЦПК України , рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим , обґрунтованим є рішення , ухвалене на основі повно і всебічно
з»ясованих  обставин, підтверджених
дослідженими та належним чином оціненими доказами. Проте, ці вимоги закону
судом  порушені.

За таких обставин,  рішення суду  першої інстанції підлягає скасуванню.

Крім того, розглядаючи зазначений спір суд допустив  порушення
процесуального закону, що потягло постановлення  невірного рішення.

Так, позов було заявлено  до 3-х
осіб: ОСОБА_1, ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Під час знаходження  цивільної справи
на  розгляді  в суді
помер  25.08.2007 року  відповідач ОСОБА_1 ( а.с.35).

Згідно  зі ст.201 ч.1 п.1 ЦПК
України  суд зобов»язаний був  зупинити
провадження у справі , оскільки спірні
правовідносини допускають правонаступництво у відповідності  до ст.1218 ЦК України , та по закінченні
строку  прийняття спадщини залучити до
участі  в справі  спадкоємців відповідача ОСОБА_3.

Проте, ці вимоги закону судом  були
порушені , провадження в справі
відносно  відповідача ОСОБА_1 було
закрито  одночасно з постановленням  рішення , тобто 19.06.2008 року., без
вирішення питання  щодо залучення  до участі в справі  правонаступників ОСОБА_1

Такі порушення  судом першої
інстанції вимог  процесуального закону є
підставою для  скасування ухвали
суду  та передання  питання на новий  розгляд
до суду , у відповідності  з п.3
ч.1 ст.312 ЦПК України.

При цьому , колегія суддів не обмежується
лише доводами  апеляційної скарги
на підставі   ч.3 ст.303 ЦПК України,
оскільки допущені порушення  норм
процесуального  права  є обов»язковою підставою для  скасування ухвали.

Колегія суддів також позбавлена можливості
постановити  по справі нове
рішення , оскільки внаслідок  незалучення
до участі  в справі  правонаступників вибувшої сторони, справу
неможливо розглянути по суті  під
час  апеляційного провадження.

На підставі викладеного та
керуючись ч.3 ст. 303, ст.304 , п.5 ч.1 ст.307,п.3 ч.1
ст.312,313-315,317,319  ЦПК України ,-

У Х
В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Закритого акціонерного товариства  комерційний банк  «Кредит-Дніпро» - задовольнити  частково.

Рішення  та ухвалу Зарічного
районного суду м.Суми від 19 червня
2008  року в даній справі  скасувати, а
справу надіслати  на новий  розгляд в
той же суд в іншому складі.

Ухвала  набрала законної сили з
моменту проголошення, але може бути
оскаржена  в касаційному
порядку  безпосередньо до Верховного Суду
України протягом  двох місяців з дня
проголошення.

Головуючий -

Судді -