Справа № 2-18, 2008 р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2 липня
2008 року Зіньківський районний суд Полтавської області в складі : головуючого
- судді Дігтяр М.І., при секретарі П”явка Н.І., розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду в м. Зіньків справу за позовом

ОСОБА_1 до приватного підприємства „Фірма Борисфен” про визнання
договору оренди землі багаторічних насаджень не
дійсним ,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач
просить суд постановити рішення, яким визнати договір оренди землі багаторічних
насаджень за № 594 від 12 квітня 2005 року загальною площею 0,54 гектарів
укладений між ним та приватним підприємством „Фірма - „Борисфен” недійсним,
стягнути на його користь судові витрати, які складаються з оплати державного
мита 8,5 грн., оплати ІТЗ 1,5 грн., оплати проведення експертизи 939 грн., та
моральну шкоду в сумі 1000 грн.

Позивач під час судового розгляду підтримуючи заявлені позовні вимоги
пояснив, що 16 листопада 2001 року на підставі рішення Опішнянської селищної
ради він отримав Державний акт на право приватної власності на землю площею
1.85 гектарів згідно з планом, в тому числі 0.54 га з багаторічними
насадженнями.

В квітні
2005 року приватне підприємство „Фірма Борисфен” в особі директора Зуба Юрія
Петровича з власниками земельних ділянок на яких розташований садок розпочала
проводити компанію по укладанню договорів оренди земельних ділянок.

Дані
договори були укладені з багатьма власниками в тому числі і з його дружиною
ОСОБА_2. В даній компанії він особисто участі не приймав, так як і не надавав ніякого
доручення ні своїй дружині ні іншій особі на укладання даного договору.

Як
вияснилося пізніше, що на даний час існує договір оренди землі  укладеного між ним та приватним
підприємством, якого він ніколи особисто не підписував і не давав згоди на його
укладення , земельну ділянку як того вимагає діюче законодавство не перелавав,
тому він вважає, що даний договір укладений з порушенням законодавства і в
подальшому існувати не може і тому його необхідно визнати не дійсним . Орендної
плати за користування даною земельною ділянкою починаючи з квітня 2005 року і
до цього часу від приватного підприємства він не отримував.

Крім
цього позивач пояснив, що він не міг користуватися своєю земельною ділянкою з
багаторічними насадженнями в зв'язку з тим, що до 2006 року він не міг знати
конкретне її місцезнаходження так, як не була виготовлена технічна документація
із землеустрою щодо встановлення межі земельної ділянки в натурі а сама земля
не була визначена на місцевості.

Представник відповідача Зуб Юрій Петрович заявлені до товариства позовні
вимоги не визнав і пояснив, що дійсно починаючи з квітня місяця 2005 року його
приватне підприємство „Фірма - Бори сфен” де він являється директором розпочало
компанію по укладанню договорів оренди земельних ділянок багаторічних
насаджень, які розташовані на території Опішнянської селищної ради. Дані
договори укладалися з їх  власниками
безпосередньо в смт. Опішня і для їх заповнення задіялися відповідні
працівники. Стосовно договору, який укладений між приватним підприємством та
позивачем то він вважає, що договір укладено у відповідності до чинного
законодавства так , як до даного договору додано копію паспорта позивача, та
копію держаного акту на земельну ділянку і він вважає, що дані документи міг
представити тільки їх власник, а тому під час підписання договору був присутній
позивач.    Крім цього, якщо
позивач,  вважав, що такого договору не
існувало, то чому він сам не користувався даною земельною ділянкою.

За
клопотанням відповідача в судовому засіданні був допитаний свідок  ОСОБА_2, яка являється дружиною позивача і
яка пояснила, що вона також має на праві приватної власності земельну ділянку з
багаторічними насадженнями на даній території і що під час проведення компанії
по укладання договорів оренди вона зі своєї волі уклала договір з даним
підприємством, але що стосується договору оренди, який був укладений між
позивачем і підприємством то вона ніякої участі в цьому не приймала, договору
не підписувала доручення на його  укладання
їй ніхто не надавав.

Заслухавши
пояснення позивача, відповідача, свідка та дослідивши матеріали справи суд
приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги  в частині відшкодування понесених позивачем
судових витрат та в  частині визнання
договору оренди не дійсним підлягають задоволенню, а в частині відшкодування
моральної шкоди частковому задоволенню.

Так
відповідно до ст. 203 ЦК України „ загальні вимоги, додержання яких є
необхідним для чинності право чину є те, що волевиявлення учасника правочину
має бути вільним і відповідати його внутрішній волі”, але як вбачається з
пояснень позивача він заперечує той факт, що він з власної волі  укладав ( підписував ) даний правочин, даний
факт підтвердив і свідок. В свої заперечення щодо законності укладання договору
відповідач ніяких доказів не надав.

Доказом
того, що даний правочин вчинений не з волі його учасника є висновок судово -
почеркознавчої  експертизи де вказано, що
підпис на оригіналі договору оренди землі № 594 від 12 квітня 2005 року
виконано не громадянином ОСОБА_1.

Крім того відповідно до ст.. 792 ЦК України за
договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов'язується передати
наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та
користування за плату, але як вбачається з матеріалів справи дана земельна
ділянка не передавалася так як  підпис в
акті прийому передачі зроблений не власником земельної ділянки і плати за
користування земельною ділянкою власник не отримував.

Заслуговує
на увагу також те, що на протязі всього цього часу позивач не міг користуватися
своєю земельною ділянкою в зв'язку з відсутністю технічної документації із
землеустрою щодо встановлення межі земельної ділянки в натурі ( на місцевості
), доказом цього є копія  технічної
документації, яка виготовлена в 2006 році.

В той же
час заявлені позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди не в повному
обсязі підлягають задоволенню. При вирішення даної частини спору слід звернути
увагу, що позивач знаючи, що його земельний пай виділений на протязі  більше року не проявляв цікавість в Гійомі
віданні він знаходиться. І лише дані про його конкретне місце знаходження
звернувся до відповідача оспорюючи договір оренди. Суд звертає увагу і на те,
що позивач фактично з вини відповідача тривалий час фактично не міг
розпоряджатися своїм майном через неявку останнього в судове засідання в тім
числі і на 27.06.2008 року хоча своєчасно судом повідомлявся про що свідчать
відповідні повідомлення про його виклик. Таким чином вимоги в частині
відшкодування підлягають задоволенню в розмірі 20 неоподаткованих доходів
громадян.

На
підставі вище викладеного керуючись ст.. ст. 203, 407, 412, 638, 639, 651,
759,760, 762, 1167, п. 3, 729 Цивільного кодексу України ст.. ст.. 212.- 215,
218 ЦПК України, ст. ст. 81, 93, 96 Земельного кодексу,  суд -

ВИРІШИВ:

Договір
оренди землі № 594 від 12 квітня 2005 року де орендодавцем являвся ОСОБА_1, а
орендарем приватне підприємство «Фірма Борисфен» визнати недійсним.

Стягти з
ПП «Фірма Борисфен» на користь ОСОБА_1958 грн. 39 коп. судових витрат та витрат
пов'язаних з проведення почеркознавчої експертизи, та  340 грн. моральної шкоди, а всього 1298 грн.
39 коп.

Рішення
може бути оскаржене до Апеляційного суду Полтавської області через Зіньківський
районний суд на протязі 20 днів, після подачі заяви у 10-ти денний термін про
його оскарження.

Суддя: підпис

З оригіналом вірно.

Рішення набрало законної чинності 12 липня 2008 року.

В.о. голови Зіньківського

районного суду                                                                                                       М.І.
Дігтяр