Справа
№ 2 - 1380/2008 року
Р І Ш Е Н Н Я

І М ' Я  М
У К Р А Ї  Н И

09 червня 2008
року Котовський міськрайонний суд Одеської області

в
складі: головуючого судді - Фабіжевського С.А.

при секретарі          - Поберещенко К.В.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Котовську Одеської області
справу за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Котовської міської Ради
Одеської області про визнання права власності,

в с т а н о в и в:

Позивачка звернулася
до суду з позовом до відповідача, при цьому наполягала: на визнанні за
ОСОБА_2право приватної власності на житловий будинок з господарчими спорудами
та будівлями АДРЕСА_1; наполягала на визнанні дійсним договору купівлі-продажу
житлового будинку з господарчими спорудами та будівлями АДРЕСА_1, укладеного
між нею, позивачкою, та ОСОБА_2; та на визнанні за нею, позивачкою, права
власності на цей житловий будинок.

Стверджувала, що
20 лютого 2007 року за умовами цивільної угоди за 20000 (двадцять тисяч) грн.
вона придбала у ОСОБА_2 зазначений вище житловий будинок з господарчими
спорудами та будівлями АДРЕСА_1. Про укладання правочинну ОСОБА_2 надала
позивачці розписку за своїм власним підписом, обіцяючи посвідчити угоду
нотаріально. Але, не встигли цього зробити бо ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_2 померла, і
угода залишилася не посвідченою нотаріально. Крім того, ОСОБА_2. за життя 03
лютого 1956 року уклала шлюб з ОСОБА_3, який вони зареєстрували в Жданківському
відділі РАЦС Донецької області (актова запис № 17), після чого прийняла
прізвище свого чоловіка «ОСОБА_3». Перебуваючи на прізвищі «ОСОБА_3», вона
отримала у безстрокове користування земельну ділянку для будівництва  житлового будинку праві приватної власності
АДРЕСА_1 (договір посвідчений державним нотаріусом Котовського міського
нотаріального округу Одеської області 27 квітня 1965 року (реєстр №  773). Закінчивши будівництво, ОСОБА_2., здала
будинок в експлуатацію та оформила будинок на своє ім'я. після чого вона змінила
прізвище (з «ОСОБА_3» на «ОСОБА_4» (по-російські), а потім знову на своє
родинне «ОСОБА_2»), через що зараз неможливо довести, що вона дійсно є
власницею житлового будинку  з
господарчими спорудами та будівлями АДРЕСА_1. Зазначені обставини і змусили позивачку
звернутися до суду надавши відповідні докази.

Представник
відповідача позов визнав, не заперечував проти його задоволення.

Вислухавши
сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню
з наступних підстав.

Встановлено,
що позивачка та ОСОБА_2., домовившись про всі істотні умови та дотримавшись
письмової форми, уклали між собою договір купівлі-продажу житлового
будинку  з господарчими спорудами та
будівлями АДРЕСА_1 20 лютого 2007 року. Згідно
цього, позивачка сплатила ОСОБА_2
20000 грн.. А та, у свою чергу отримавши кошти, передала позивачці у
користування житловий будинок та відала правовстановлюючі документи на нього.
Свідоцтво цьому - ніким не оскаржена розписка. Але, сторони позбавлені оформити
угоду нотаріально. Бо ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_2 померла, і угода залишилася не
посвідченою нотаріально. Крім того, ОСОБА_2. за життя 03 лютого 1956 року
уклала шлюб з ОСОБА_3, який вони зареєстрували в Жданківському відділі РАЦС
Донецької області (актова запис № 17), після чого прийняла прізвище свого
чоловіка «ОСОБА_3». Перебуваючи на прізвищі «ОСОБА_3», вона отримала у
безстрокове користування земельну ділянку для будівництва  житлового будинку праві приватної власності
АДРЕСА_1 (договір посвідчений державним нотаріусом Котовського міського
нотаріального округу Одеської області 27 квітня 1965 року (реєстр №  773). Закінчивши будівництво, ОСОБА_2., здала
будинок в експлуатацію та оформила будинок на своє ім'я. після чого вона
змінила прізвище (з «ОСОБА_3» на «ОСОБА_4» (по-російські), а потім знову на
своє родинне «ОСОБА_2»), що підтверджується копією актового запису № 17 від 03
лютого 1956 року, з Жданівського міського управління юстиції відділу реєстрації
актів цивільного стану; через що зараз позивачка не взмозі довести, що вона,
ОСОБА_2., дійсно є власницею житлового будинку
з господарчими спорудами та будівлями АДРЕСА_1.

Зазначені
підстави надають позивачці право вимагати, а суду на підставі ст. 220 ч. 2 ЦК
України визнати таку угоду дійсною з визнанням за позивачкою права приватної
власності на спірний зазначений вище житловий будинок.

Керуючись
ст.ст. 10, 60, 130, 212, 215 ЦПК України, ст.ст. 220 ч. 2, 325, 328, 391, 392,
655 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

Визнати за
ОСОБА_2  право приватної власності на
житловий будинок з господарчими спорудами та будівлями АДРЕСА_1.

Визнати дійсним
договір купівлі-продажу житловий будинок з господарчими спорудами та будівлями
АДРЕСА_1, укладений між ОСОБА_2та ОСОБА_1 20 лютого 2007 року.

Визнати за
ОСОБА_1 право приватної власності на житловий будинок з господарчими спорудами та
будівлями АДРЕСА_1: житловий будинок (літ. А), прибудова (літ. а), сарай (літ.
В), вбиральня (літ. Г), ганок (літ. а-1), вимощення (І),  колонка питна (ІІ), огорожа (№» 1), хвіртка
(№ 2).

Рішення
може бути оскаржене у 10 денний термін з дня його проголошення.

Суддя - підпис

Суддя -
Секретар -

Рішення набрало  чинної сили 20
червня 2008 року. Примірник цього рішення зберігається в справі  Котовського міськрайонного суду Одеської
області.

С у д д я -
С.А.Фабіжевський