У Х В А Л А

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

21
травня  2008 року
м. Київ

Колегія суддів Судової палати у
цивільних справах Верховного Суду України у складі:

головуючого    Сеніна Ю.Л.,

суддів:               Лихути
Л.М.,         Охрімчук Л.І.,

Романюка Я.М.,    Шабуніна В.М.,-

розглянувши в  судовому засіданні справу за позовом
ОСОБА_1до ОСОБА_2, приватного нотаріуса Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_3про визнання недійсним правочину,

в  с  т
а  н  о
в  и  л  а :

У серпні 2006 року ОСОБА_1
звернулася до суду з указаним позовом і просила визнати недійсними довіреність,
видану ОСОБА_4     10 листопада 2005 року
ОСОБА_5 і договір купівлі-продажу нежилого приміщення, що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1укладений 18 лютого 2006 року між ОСОБА_4 в особі
повіреної             ОСОБА_5. та ОСОБА_2

Позовні вимоги мотивувала тим, що
вона є матір'ю ОСОБА_4 та єдиним
його спадкоємцем, відповідно до заповіту від 23 березня 1997 року. У листопаді
2002 року ОСОБА_4 зник без вісті. У грудні 2002 року було порушено кримінальну
справу № 60-0417 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 146 КК України.
Перевіркою в указаній кримінальній справі встановлено, що 14 червня 2004 року у
Вишгородському районі Київської області виявлено труп чоловіка, який за
прикметами мав деяку схожість із безвісно зниклим ОСОБА_4 24 червня 2004 року
ОСОБА_5 впізнала вказаний труп як свого чоловіка - ОСОБА_4, про що було
складено протокол впізнання. Факт смерті ОСОБА_4 підтверджується протоколом
впізнання трупа від 24 червня 2004 року, постановою слідчого прокуратури
Шевченківського району м. Києва в кримінальній справі                   № 60-417 і свідоцтвом про
смерть ОСОБА_4

Незважаючи на смерть ОСОБА_4, 10
листопада 2005 року було посвідчено довіреність від імені ОСОБА_4 на
розпорядження належними йому 15/100 частинами нежилого приміщення, що
знаходиться за адресою:  АДРЕСА_1на ім'я
ОСОБА_5. На підставі цієї довіреності ОСОБА_5 уклала з ОСОБА_2 договір купівлі-продажу
зазначених нежилих приміщень. ІНФОРМАЦІЯ_1ОСОБА_5 померла.

Рішенням Оболонського районного
суду м. Києва від 11 червня
2007 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від               3 грудня 2007 року,  позов задоволено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить
скасувати зазначені судові рішення, посилаючись на порушення судами норм
матеріального та процесуального права, і направити справу на новий розгляд.

Касаційна скарга підлягає
задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з
яким погодився й апеляційний суд,
виходив із того, що з урахуванням висновку експерта від 21 травня 2007
року підпис на довіреності виконаний не ОСОБА_4, який згідно зі свідоцтвом про
смерть помер ІНФОРМАЦІЯ_2, а іншою особою з наслідуванням підпису ОСОБА_4,
зазначений правочин укладено з порушенням норм чинного законодавства, а тому
підлягає визнанню недійсним, що тягне за собою недійсність договору
купівлі-продажу, укладеного на підставі цієї довіреності.

Проте з такими
висновками суду погодитися не можна з таких підстав.

Відповідно до п. 3.5
Правил реєстрації актів громадського стану в Україні, що діяли на час видачі
свідоцтва про смерть ОСОБА_4, підставою для реєстрації смерті є:  лікарське
свідоцтво про смерть (або фельдшерська довідка про смерть,  видані лікувальним закладом, рішення суду про
встановлення факту смерті чи оголошення громадянина  померлим,
а  також  повідомлення з місць позбавлення волі,  надіслане разом з  лікарським
свідоцтвом  про  смерть.
Ці документи  додаються
до  другого  примірника
актового запису про смерть.

Відповідно до вимог ст. ст. 213, 214 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і обґрунтованим.

При ухваленні рішення суд
зобов'язаний прийняти рішення, зокрема, щодо: наявності обставин (фактів),
якими обґрунтовувались як вимоги, так і заперечення; наявності інших фактичних
даних, які мають значення для вирішення справи; правовідносин, зумовлених
встановленими фактами. У рішенні суду обов'язково повинно бути зазначено
встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини.

Заперечуючи проти позову,
ОСОБА_2 посилався на те, що впізнання трупа проводилося лише за залишками
одягу, судово-медична експертиза трупа не проводилася. Крім того, ухвалою
апеляційного суду       м. Києва від 14
березня 2007 року скасовано рішення Солом'янського районного суду від 20 червня
2006 року, яким встановлено факт смерті ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_2, і залишено без
розгляду заяву                ОСОБА_1 про
встановлення факту смерті ОСОБА_4 Саме це рішення суду першої інстанції було
підставою для видання свідоцтва про смерть ОСОБА_4 у листопаді 2002 року, тому
твердження позивачки ОСОБА_1 про смерть ОСОБА_4 є безпідставними, а позовні
вимоги - необґрунтованими та не підтвердженими належними доказами.

У порушення зазначених
норм цивільного процесуального законодавства суд заперечень ОСОБА_2 належним
чином не перевірив; не звернув уваги на те, що рішення суду про встановлення
факту смерті ОСОБА_4 скасовано; належним чином не з'ясував, чи були інші
підстави, передбачені Правилами реєстрації актів громадського стану в Україні
для реєстрації смерті ОСОБА_4; не з'ясував, чи може за таких обставин     ОСОБА_1 вважатися спадкоємцем ОСОБА_4 та
звертатися до суду з позовом про визнання правочинів недійсними, учасником яких
вона не була; а тому висновок про
недійсність правочинів є передчасним.

Апеляційний суд на зазначене уваги не звернув, у порушення вимог ст. ст.
303, 315 ЦПК України в достатній мірі не перевірив доводів апеляційної скарги,
в ухвалі не зазначив конкретні обставини та факти, що спростовують такі доводи,
і залишив рішення суду першої інстанції без змін.

За таких обставин постановлені
судові рішення підлягають скасуванню з направленням справи на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338  ЦПК України, колегія суддів Судової палати у
цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_2
задовольнити.

Рішення Оболонського районного
суду м. Києва від 11 червня
2007 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 3 грудня 2007 року
скасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
Ю.Л. Сенін

Судді :
Л.М. Лихута

Л.І. Охрімчук

Я.М.
Романюк

В.М. Шабунін