УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2008 року колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду Автономної Республіки Крим у складі:

головуючого судді            Берещанської І.І.

суддів                               Осоченко А.М.

Кузнєцової О.О.

при секретарі                    Гончарові В.М.

розглянувши в відкритому судовому засіданні у приміщенні
Апеляційного суду АР Крим цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Сакської
міської ради про визнання права власності,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Сакського
міськрайонного суду АР Крим від 25.09.2007 року,

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням
Сакського міськрайонного суду АР Крим від 25.09.2007 року позовні вимоги
ОСОБА_1 до Сакської міської ради про визнання права власності на господарські
будівлі, що знаходяться у дворі житлового будинку, задоволені частково. Визнано за ОСОБА_1 право власності на
1/4 частину господарської будівлі -сараю літер „Б" з технічними
характеристиками, згідно технічної інвентаризації до АДРЕСА_1, та відмовлено за
необґрунтованістю у задоволенні решти позовних вимог, тобто про визнання за
позивачем права власності на самовільно зведені господарські будови - сарай
літер „Е" та літню кухню літер „М".

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну
скаргу, в якій ставить питання про його скасування, як постановленого з
порушенням норм матеріального права, за неповно встановленими обставинами, що
мають суттєве значення для вирішення справи по суті, за невідповідністю
висновків суду дійсним обставинам справи, та ухвалення нового рішення по справі
про задоволення позовних вимог у повному обсязі. Апелянт вважає, що висновки
суду не засновані на матеріалах справи та не підтверджуються наданими доказами.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України, під час розгляду
справи у апеляційному порядку, апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої інстанції лише в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга частково
необгрунтована та підлягає частковому задоволенню, а рішення суду підлягає
частковому скасуванню з наступних підстав.

Справа № 22ц-965/2008
головуючий суддя суду першої інстанції Павловська І.Г.

суддя-доповідач суду апеляційної інстанції
Кузнєцова О. О.

Постановляючи рішення про часткове задоволення позовних
вимог, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1, маючи право власності
на 1/4і частину квартири, має й право власності на 1/4 частину сараю літер
„Б", що є господарською спорудою та знаходиться на прибудинкової території
будинку, у якому розташована квартира, а право власності на сараї літер
„Е" та „М" визнано бути не може, оскільки зазначені будови є
самочинно збудованими.

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з
такими висновками суду першої інстанції.

Так, відповідно до матеріалі справи, ОСОБА_1 за
свідоцтвом про право на спадщину  за законом від 09.12.2004  року є
власником  1/4 частини  АДРЕСА_1, сараїв літери „Б" та „Е"
/а.с. 7/.

Рішення суду щодо визнання права власності на 1/4
частину сараю літер „Б" не оскаржується.

Відмовляючи у задоволенні позову щодо визнання права
власності на сараї літери „Е" та „М", суд виходив з того, що вказані
будови є самочинними.

Самочинність будівництва зазначених будов встановлена
БТІ у процесі технічної інвентаризації об'єкту з внесенням відповідних даних у
технічний паспорт на квартиру /а.с. 10/.

Крім того, посилаючись в обґрунтування своїх позовних
вимог на ст. 376 ч.5 ЗК України, ОСОБА_1 не надав суду будь-яких доказів того,
що він є власником або користувачем земельної ділянки, де зведені зазначені
будівлі.

Як слідує з матеріалів справи, сараї збудовані на
прибудинковій території АДРЕСА_1. Власники квартир зазначеного будинку створили
об'єднання співвласників багатоквартирного будинку „Терем", що, як це
слідує з наданих позивачем документів, з 2005 року вирішує питання про права на
зазначену земельну ділянку / а.с. 50 /.

За такими обставинами, суд першої інстанції прийшов до
правильного висновку щодо необґрунтованості позовних вимог ОСОБА_1 та
постановив законне і обґрунтоване рішення про відмову у задоволенні позову в
цій частині.

На підставі наведеного, та керуючись ст. ст. 307 ч.І
п.1, 308 Цивільного процесуального кодексу України, колегія суддів Апеляційного
суду Автономної Республіки Крим,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Сакського міськрайонного суду АР Крим від
25.09.2007 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності з моменту
проголошення та може бути оскаржена протягом двох місяців з дня набрання нею
законної сили безпосередньо до Верховного Суду України.