У х в а л а

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

5 листопада 2008 року

м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України у
складі:

головуючого

Яреми А.Г.,

суддів:

Левченка Є.Ф.,

Романюка Я.М.,

Охрімчук Л.І.,

Сеніна Ю.Л.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності               на 1/2 частку квартири за
касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу апеляційного суду Одеської області від 3
липня 2008 року,

в с т а н о в и л а :

У листопаді 2006 року ОСОБА_1 звернулася
до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на 1/2 частку
квартири АДРЕСА_1 посилаючись на те, що квартира придбана за спільні кошти
сторін, однак була оформлена лише на ОСОБА_2 Оскільки спершу відповідачка
визнавала її право на 1/2  частку
квартири та склала на її користь заповіт, а в подальшому його скасувала,
позивачка просила про задоволення позову.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 12 березня                 2007 року позов задоволено.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 3 липня 2008 року рішення
суду першої інстанції скасовано, а справу передано на новий розгляд до суду
першої інстанції.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу апеляційного суду та
залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом
апеляційної інстанції норм процесуального права.

Заслухавши доповідь судді Верховного Суду України, дослідивши матеріали
справи та перевіривши наведені в скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку,
що касаційна скарга підлягає задоволенню частково.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та передаючи справу на новий
розгляд до суду першої інстанції, апеляційний суд виходив із того, що до участі
у справі не залучено дочку відповідачки - ОСОБА_3, на чию користь відповідачкою
складено заповіт на спірну квартиру.

Однак підстави, за якими апеляційний суд направив справу на новий розгляд
до суду першої інстанції, суперечать нормам процесуального права.

Так, відповідно до ст. 311 ЦПК України рішення суду підлягає скасуванню з
направленням справи на новий розгляд, якщо: справу розглянуто неповноважним
суддею або складом суду; рішення ухвалено чи підписано не тим суддею, який
розглядав справу; справу розглянуто за відсутності будь-кого з осіб, які беруть
участь у справі, належним чином не повідомлених про час і місце судового
засідання; суд вирішив питання про права та обов'язки осіб, які не брали участь
у справі; суд розглянув не всі вимоги і цей недолік не був і не міг бути
усунений ухваленням додаткового рішення судом першої інстанції; справу
розглянуто з порушенням правил виключної підсудності.

Судом першої інстанції встановлено, що в 1992 році позивачка й відповідачка
за спільною домовленістю та за спільні кошти придбали за договором купівлі-продажу
квартиру АДРЕСА_1, яка була оформлена на ОСОБА_2                       Тоді ж відповідачка
склала заповіт, яким 1/2 частку квартири заповіла позивачці, а іншу 1/2 частку
- своїй дочці, ОСОБА_3

У листопаді 2003 року відповідачка скасувала попередній заповіт та всю
квартиру заповіла ОСОБА_3, що спонукало позивачку звернутися із зазначеним
позовом до суду.

Таким чином, у справі виник спір між сторонами про право власності на 1/2
частку квартири з тих підстав, що квартира придбана за спільні кошти, відтак є
їхньою спільною частковою власністю.

Розгляд судом першої інстанції спору та ухвалення рішення у справі
відбулося за життя ОСОБА_2 та за її участю. Відповідачка не оскаржувала
ухваленого судом рішення, і те набрало законної сили.

ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідачка ОСОБА_2 померла.

Оскільки право на спадкове майно в ОСОБА_3 виникло після смерті
відповідачки ОСОБА_2, а та померла вже після ухвалення судом першої інстанції
рішення у справі, то висновок апеляційного суду про вирішення судом першої інстанції
питання про права та обов'язки ОСОБА_3 без залучення її до участі у справі не
ґрунтується на законі.

Таким чином, апеляційним судом усупереч нормам процесуального права
скасовано рішення суду першої інстанції за апеляційною скаргою особи, про права
та обов'язки якої суд питання не вирішував, тому ухвалу апеляційного суду
відповідно до пункту 3 ст. 342 ЦПК України слід скасувати, а апеляційну скаргу
ОСОБА_4 - залишити без розгляду.

Керуючись п. 3 ч. 2 ст. 336, п. 3 ст. 342,
п. 6 ч. 1 ст. 344 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних
справах Верховного Суду України

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу апеляційного суду Одеської області від 3 липня 2008 року скасувати.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Приморського районного суду м. Одеси
від 12 березня 2007 року залишити без розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
А.Г. Ярема

Судді:
Є.Ф. Левченко

Л.І. Охрімчук

Я.М.
Романюк

Ю.Л. Сенін