Справа № 22-603                                                     Головуючий
у 1-ій інст. - Котик Л.О.
Категорія: Ц-31                                                        Суддя-доповідач
РІШЕННЯ

І М Е Н
Е М    У К Р А Ї Н И

5
травня 2008 року                                                                        м. Рівне

Колегія
суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Рівненської області
у складі:

головуючого-судді         Оніпко О.В.

суддів:                                          Мельника
Ю.М., Хилевича С.В.

при
секретарі                              Омельчук А.М.

з
участю позивача
ОСОБА_1

представника
позивача              ОСОБА_2

відповідача                                  ОСОБА_3

представника
відповідача           ОСОБА_4,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1
на рішення Володимирецького районного суду від 25 лютого 2008 року у справі за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування майнової та моральної шкоди,
завданої злочином,

в с т а н о в и л а :

У січні
2008 року ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом доОСОБА_3 про відшкодування майнової
та моральної шкоди.

Покликався
на те, що  4 лютого 2007 р.ОСОБА_3умисно
заподіяв позивачеві середньої тяжкості тілесні ушкодження. На лікування позивач
затратив 2558 грн., які просив стягнути із відповідача. Одночасно зазначив , що
злочинними діямиОСОБА_3 йому було заподіяно моральну шкоду , на відшкодування
якої просив стягнути 50 000 грн.

Рішенням
Володимирецького районного суду від 25 лютого 2008 року  ізОСОБА_3 на користьОСОБА_1 для відшкодування
моральної шкоди   було стягнуто 5000 грн.
У задоволенні решти позовних вимог було відмовлено.

ОСОБА_1
оскаржив  вказане рішення і в апеляційній
скарзі вказує на невідповідність висновків суду обставинам справи.

Стверджує,
що відмовляючи у задоволенні позову в частині відшкодування майнової шкоди, суд
безпідставно не врахував письмові докази , які свідчили про витрати понесені
позивачем на придбання ліків.

Одночасно
вказує, що  частково задовольняючи позов
про відшкодування моральної шкоди , суд не врахував характер та тривалість
моральних страждань позивача .

Просив
рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити
його позовні вимоги.

В судовому засіданні позивач та його представник , давши
пояснення в межах доводів апеляційної скарги , просять її задовольнити.

Відповідач  та його представник  вважають доводи апеляційної скарги
безпідставними і просять скаргу відхилити , а рішення суду залишити без зміни.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, дослідивши
обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню частково, а рішення суду 1 інстанції підлягає
скасуванню із ухваленням нового рішення.

Із матеріалів справи слідує, що 4 лютого 2007 рокуОСОБА_3
умисно заподіяв ОСОБА_1 середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Відповідно
до ст. 1166 ЦК України  майнова
шкода,  завдана неправомірними рішеннями
, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної чи юридичної
особи , а також шкода , завдана майну фізичної чи юридичної особи ,
відшкодовується повністю особою, яка її завдала.

Ухвалюючи
рішення про відмову  у задоволенні позову
в частині відшкодування майнової шкоди,
місцевий суд виходив із того, що ОСОБА_1 не довів  факту заподіяння ОСОБА_3 майнової шкоди.

Колегія
суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки  матеріали справи свідчать, що ОСОБА_1 із 4
лютого по 27 лютого 2007 року та із  16
квітня по 30 квітня 2007 року проходив курс лікування тілесних ушкоджень у
Володимирецькій ЦРЛ , а надані ОСОБА_1 квитанції про оплату медичних
препаратів, затрачених на лікування свідчать, що він затратив на лікування 778
грн. 74 коп.(а.с.5)

За
таких обставин ОСОБА_3 зобов»язаний відшкодувати ОСОБА_1 778 грн. 74 коп.
майнової шкоди

В той
же час колегія суддів вважає, що проїзні квитки ( а.с.5) та квитанції про
придбання продуктів харчування не відносяться до витрат на лікування  і не підтверджують факт заподіяння ОСОБА_1
ОСОБА_3 майнової шкоди.

Одночасно
колегія суддів  прийшла до висновку , що
ухвалюючи рішення в частині відшкодування 5000 грн. моральної шкоди ,  суд 1 інстанції  не в повній мірі врахував вимоги ст. 23 ЦК
України.

Задовольняючи у цій частині позов , суд першої
інстанції виходив із того, що душевні страждання позивача були викликані  ушкодженням його здоров»я та вимушеними
змінами у його життєвих стосунках.

Колегія
суддів прийшла до висновку , що  місцевим
судом  при визначенні розміру
відшкодування не було враховано вимоги ч.3 ст. 23 ЦК України , яка зобов»язує
суд при визначенні розміру відшкодування моральної шкоди враховувати характер
правопорушення, глибину фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей
потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізувати, ступеня вини особи
, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування , а
також із урахуванням обставин , які мають
істотне значення.

Із
матеріалів справи слідує, що ОСОБА_3 умисно завдав ОСОБА_1 середньої ступені
тілесні ушкодження у вигляді відкритої непроникаючої ЧМТ, скальнованозабійної
рани тім»яної ділянки, струсу головного мозку , закритого перелому V-VI ребер
справа , III-VII ребер зліва, підшкіряної емфіземи грудної клітки зліва , гідротораксу I  ст.  ОСОБА_1
на протязі  37 днів проходив курс
стаціонарного лікування у Володимирецькій ЦРЛ.( а.с.6 , 13,14)

Враховуючи
те, що моральна шкода ОСОБА_1 була завдана умисними  діямиОСОБА_3, та приймаючи до уваги характер
та тривалість моральних стражданьОСОБА_1 , колегія суддів прийшла до висновку ,
що розмір відшкодування моральної шкоди , з урахуванням вказаних обставин необхідно
збільшити  до   10 000 грн.

Зважаючи
на те, що невідповідність висновків суду 1 інстанції обставинам справи ,
призвела до неправильного вирішення справи ,
колегія суддів відповідно до вимог п.3 ч.1 ст.309 ЦПК України вважає за
необхідне скасувати рішення суду 1 інстанції та ухвалити нове рішення про
часткове задоволення позову.

Керуючись
п.2 ч.1 ст. 307, п.3 ч.1 ст.309  ст. 314,
316 ,317  ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА :

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на рішення Володимирецького районного суду від  25 лютого 2008  року задовольнити частково.

Рішення
Володимирецького районного суду від 25 лютого 2008 року  скасувати.

Позов
ОСОБА_1 до ОСОБА_3  про відшкодування
майнової та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути
із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 778 грн. 74 коп.
для відшкодування майнової шкоди, -1000 грн. -для відшкодування
моральної шкоди та 30 грн. судових витрат.

Рішення  суду
набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене в
касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня
набрання ним законної сили.

Головуючий -

Судді :