У Х В А Л А

І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И

3 вересня  2008 року

м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

головуючого                Григор'євої Л.І.,

суддів:                             Гуменюка
В.І.,                 Косенка В.Й.,

Жайворонок Т.Є.,            Пшонки
М.П., -

розглянувши
в судовому засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1до закритого акціонерного товариства “Київське агентство
повітряних сполучень “Кий Авіа” ( далі - ЗАТ “Кий Авіа”), закритого
акціонерного товариства “Авіакомпанія “Аеросвіт” (далі - ЗАТ “Авіакомпанія
“Аеросвіт”) про відшкодування майнової та моральної шкоди, за касаційною
скаргою  закритого акціонерного
товариства “Київське агентство повітряних сполучень “Кий Авіа” на рішення
апеляційного суду Миколаївської області від 31 січня 2008 року,

встановила:

У лютому 2006 року ОСОБА_1. звернулася до суду із зазначеним позовом, мотивуючи
вимоги тим, що під час продажу їй 6 квітня 2004
року авіаквитка до м. Торонто (Канада) та у зворотному напрямку агент указаної
компанії надала їй недостовірну інформацію про умови використання квитка,
указавши, що такий квиток може бути використано протягом одного року. Проте
працівники ЗАТ “Авіакомпанія “Аеросвіт” відмовили їй у продовженні терміну  дії квитка, унаслідок чого вона була вимушена
придбати інший квиток вартістю 4 500 грн. Крім того, позивачка просила стягнути
з відповідачів моральну шкоду в розмірі 5 тис. грн., а також вартість медичного
обстеження в розмірі 3 тис. грн.

У процесі розгляду справи позивачка уточнила позовні вимоги та просила
стягнути  з кожного  відповідача в рівних частках вартість квитка
4 500 грн. та 5 тис. грн. на відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 18 жовтня 2007 року
позов задоволено частково. Стягнуто з кожного з відповідачів по 2 484 грн. на
відшкодування майнової та 2 500 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Рішенням апеляційного суду Миколаївської області від 31 січня 2008
року  рішення районного суду скасовано.
Позов ОСОБА_1. до ЗАТ “Кий Авіа” задоволено частково. Стягнуто на користь ОСОБА_1. на
відшкодування матеріальних збитків 2 484 грн. та моральної шкоди в розмірі 2
500 грн.

У поданій до Верховного Суду України касаційній скарзі ЗАТ „Кий Авіа” просить
скасувати рішення апеляційного суду та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні
позову, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм
матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга підлягає частковому
задоволенню з таких  підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно
бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі
вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим
є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які
сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення апеляційного суду зазначеним вимогам не відповідає.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову ОСОБА_1.  і стягуючи на її користь майнову та моральну
шкоду, суд першої інстанції виходив із того, ЗАТ “Кий Авіа” у порушення вимог
Закону України “Про захист прав споживачів”, Правил повітряних перевезень
пасажирів і багажу, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 25
липня 2003 року № 568, (далі - Правила) надало позивачці недостовірну
інформацію щодо терміну дії авіаквитка, а ЗАТ “Авіакомпанія “Аеросвіт”
безпідставно відмовило їй у продовженні його дії, тому позивачка вимушена була
придбати новий квиток, у зв'язку з чим понесла додаткові матеріальні витрати та
перенесла моральні страждання.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи оскаржуване рішення,
апеляційний суд указав, що порушення прав позивачки як споживача послуг
допустив лише ЗАТ “Кий Авіа”, який у порушення ст. 26 Правил не   надав позивачці достовірну інформацію у
вигляді пам'ятки для пасажира на паперових носіях стосовно правил перевізника
про перевезення пасажирів і багажу того перевізника, чий квиток застосовується.

Проте з таким висновком апеляційного суду погодитись не можна з таких
підстав.

Судом установлено, що  ОСОБА_1 6
квітня 2004 року придбала в Миколаївській філії ЗАТ “Кий Авіа” авіаквиток на
рейс ЗАТ “Авіакомпанія “Аеросвіт” за маршрутом Київ-Торонто (виліт 24 квітня
2005 року) Торонто-Київ (відкрита дата), за тарифом QKEE6M, що було зазначено у квитку.

4 жовтня 2004 року ОСОБА_1. звернулася в представництво ЗАТ “Авіакомпанія
“Аеросвіт” в Канаді з проханням продовжити термін дії квитка до одного року зі
сплатою штрафу в 50 доларів США, але їй було відмовлено з посиланням на те, що
умовами тарифу QKEE6M, які діяли на
час продажу цього квитка не передбачено такої можливості, тому вона  придбала інший квиток із Торонто до Києва за
окрему плату в розмірі 496 доларів США.

У своїх запереченнях представники ЗАТ “Авіакомпанія „Аеросвіт” та ЗАТ “Кий
Авіа” зазначали, що Конвенція для уніфікації деяких правил, що стосуються
міжнародних повітряних перевезень, від 12 жовтня 1929 року підписана в м.
Варшаві (далі - Варшавська конвенція), яка і регулює спірні правовідносини, не
зобов'язує перевізника (його агента) надавати будь-які письмові документи на
підтвердження факту та обсягу наданої інформації. У той же час позивачці було
усно надано всю необхідну інформацію щодо умов і обмежень за спеціальним
тарифом QKEE6M при продажу
квитка та дотримано всіх вимог Варшавської конвенції і Правил щодо заповнення
всіх обов'язкових реквізитів квитка.

Однак апеляційний суд належним чином не перевірив зазначені доводи
відповідача  та не  дав  їм
оцінки з точки зору положень пп. 5.4, 5.5, 7.1.1, 7.1.2, п. 23  Правил
перевезень  пасажирів і багажу ЗАТ
“Авіакомпанія “Аеросвіт”, ст. ст. 3, 6, 8, 26 Правил, якими передбачено
застосування перевізником спеціальних тарифів, які на відміну від нормальних
тарифів мають певні обмеження у їх застосуванні.

Відповідно до цих положень кожен тариф передбачає правила його
застосування, якими встановлюються термін дії квитка та умови застосування
тарифу.

Такі тарифи зазначаються у квитку і є чинними на день оплати квитка.

Перевізник (його агент) зобов'язані довести до пасажира інформацію щодо
Правил перевезення та усно інформувати його про вартість, умови та обмеження
при перевезенні за спеціальним тарифом.

При цьому апеляційний суд дійшов безпідставного висновку про те, що
зазначена інформація повинен бути надана пасажиру на паперовому носії, оскільки
п. 26 Правил (підп. 26.3)  передбачає
надання пасажиру письмової інформації у вигляді пам'ятки (на паперовому носії)
лише щодо правил перевізника, а інформація про вартість, умови та обмеження при
перевезенні за спеціальним тарифом повинна
надаватися усно при продажу квитка.

Доводи відповідача про надання позивачці усної інформації щодо обмежень за
тарифом QKEE6M, посилання на
який міститься в придбаному нею квитку, зокрема щодо термінів дії квитка,
матеріалами справи не спростовано, як і ОСОБА_1. не надано доказів на
підтвердження факту ненадання їй такої інформації.

Посилання ж апеляційного суду на акт перевірки дотримання законодавства про
захист прав споживачів від 13 січня 2006 року № 000021  Миколаївського обласного управління у справах
захисту прав споживачів про порушення ЗАТ “Кий Авіа” вимог ст. 18 Закону
України “Про захист прав споживачів” як на доказ порушення прав ОСОБА_1. не
можна визнати обґрунтованим, ураховуючи, що факт  придбання позивачкою квитка мав місце у
квітні 2004 року, у той час як перевірка за актом здійснювалася 13 січня 2006
року.

Крім того, суд залишив поза увагою положення ст. 19 Закону України “Про
міжнародні договори України”, згідно з яким передбачено, що у разі якщо
міжнародним договором України, який набрав чинності в установленому порядку,
встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені у відповідному акті
законодавства України, то застосовуються правила міжнародного договору.

Стаття 3 Варшавської конвенції передбачає реквізити, які повинен містити
квиток, і не містить указівки на мову, якою повинні бути вони вчинені.

Так, у ст. 3 Варшавської конвенції зазначено, що квиток повинен містити
повідомлення про обмеження відповідальності перевізника і не містить указівки
на мову, якою повинно бути зроблено це повідомлення. Згідно з додатком № 9 до
Чиказької конвенції про міжнародну цивільну авіацію, членом якої є Україна, а
також додатку “13” Резолюції 850 ІАТА текст квитка може бути виконаний
англійською мовою як міжнародною та мовою авіакомпанії-перевізника.

У порушення вимог ст. 213 ЦПК України суд не навів правове обґрунтування
свого висновку щодо стягнення збитків (вартості квитка у зворотному напрямку)
на користь позивачки.

Застосовуючи до спірних правовідносин сторін норму ст. 24 Закону України
“Про захист прав споживачів” як підставу відшкодування моральної шкоди, суд не
врахував, що спеціальними нормативними актами, які регулюють правовідносини в
галузі міжнародних перевезень та міжнародним договором - Варшавською конвенцією
- не передбачено стягнення моральної шкоди, а також положення ч. 2 ст. 19
Закону України “Про міжнародні договори України” про пріоритетність дії правил
міжнародного договору над актами законодавства України, якщо міжнародним
договором України, який набрав чинності в установленому порядку, встановлено
інші правила, ніж ті, що передбачені в національному законодавстві.

За таких обставин ухвалені при неправильному застосуванні норм
матеріального права та порушенні норм процесуального права рішення апеляційного
суду підлягає скасуванню з направленням справи на новий розгляд до апеляційного
суду.

Керуючись ст. 336 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних
справах Верховного Суду України

ухвалила:

Касаційну скаргу закритого акціонерного товариства “Київське
агентство повітряних сполучень “Кий Авіа” задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Миколаївської області від 31
січня 2008 року скасувати, передати справу на новий розгляд до апеляційного
суду Миколаївської області.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                Л.І.
Григор'єва

Судді:
В.І. Гуменюк

Т.Є. Жайворонок

В.Й. Косенко

М.П. Пшонка