Справа №  2-54/2008 р.
24 вересня 2008 року
Красногвардійський районний суд
Автономної Республіки Крим
складі головуючого судді  - Мязгова Л.О.
при секретарі          -
розглянувши у відкритому судовому
Красногвардійське цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2,  ОСОБА_3, ОСОБА_4  про визнання
договору дійсним  и визнання права
власності, третя особа - ТОВ «Кримська фінансово - промислова компанія
«Реєстрове Козацтво»
звернувся до суду  із  позовом до відповідачів про визнання  договору дійсним  и визнання права власності, мотивуючи свої
вимоги тим, що він 10.02.2006 року уклав
з відповідачем ОСОБА_2 договір купівлі - продажу будівельних матеріалів
незавершенного  будивніцтва 35
квартирного житлового будинку по вул. Київської смт. Красногвардійське. У виконання умов усного договору
він  передав  відповідачу
гроші в сумі  28 тисяч доларів
США, а відповідач  передав йому об'єкт
нерухомості  -  вказане домоволодіння
незавершенного  будивніцтва.  Даний факт засвідчений у
письменний формі, а саме в розписці про одержання грошей від 10.02.2006. При
цьому  була домовленість про те  що
догов1р куп1вли - продажу домоволод1ння
буде оформлені в органах нотар1ата на протязи  трьох місяців зі  дня
укладання  договору. На
кількаразові звертання до відповідача
оформити договір у нотаріальному порядку, відповідач не реагував, тим
самим ухилявся від його  нотаріального
У судовому засідані позивач вточнив позовні
вимоги просив визнати  договір
купівлі  - продажу від  10.02.2006 року дійсним  и визнати за ним право власності  на будівельні матеріалі незавершенного  будивніцтвом 35 квартирного житлового будинку
по вул. Київської смт. Красногвардійське. А також  визнати недійсним  договір купівлі- продажу укладений між
ОСОБА_4 та ОСОБА_2 від  15 липня 2006
року з продажу вказаних будівельних матеріалів незавершенного будивніцтва 35
квартирного житлового будинку, оскільки
цій договір  є  фіктивним, реально  не виконаний, укладений без наміру
створення  правових наслідків. Також він
з моменту  придбання   обїєкту вніс 1 млн. гривен на  будівництво житлового  будинку.
в судовому засіданні ОСОБА_2 пояснив, що він на підстави протоколу № 2 від
16.08.1997 року позачергового загального зібрання акціонерів «Кров - Елена» був
единим дольщиком на час ликвідації вказаної юридичної особи. Це підтверджуєтья
довідкою АТ «Кров -Елена» за  підписю
голови   наглядової ради АТ «Кров -Елена»
ОСОБА_3 завіреної печаткою підприємства, який є відповідачем  по даній справи.. На момент ліквидації
підприємства крім  нього  інших дольщиків  АТ «Кров -Елена» не було, він  вніс
свої дольовий  взнос  в суми 35 тисяч гривен, и йому належало право
власности на передані згідно до договору про дольову участь матеріали
незавершенного будивніцтва 35 квартирного житлового будинку АТ «Кров -Елена»,
оскільки  юридична  особа на той момент не мала  коштив для  виплати йому дольового внеску. Надалі він  в звязку
з  ухудшенням   матеріального стану  не міг будувати житловий будинок  та вирішив продати будівельни матеріали  ОСОБА_4 15.07.2006 року  між ними
був  укладений договір купівли -
продажу будівельних матеріалів незавершенного
будивніцтва 35 квартирного житлового будинку по вул. Київської смт.
Красногвардійське, 15.07.2006 року він за вимогою ОСОБА_4 підписав акт про
виконання договору купівлі - продажу, але договір  реально виконаний не був. ОСОБА_4 ніяких
коштив йому за договором не  заплатив ані
при укладанні договору, ані  при
підписанні акту. Крім того, в акті не вказана сума оплати за продани будівельни
матеріали, порядок оплати, що свідчить про фіктивність складеного акту про
виконання договору. Оскільки ОСОБА_4
ухилився від виконання умов
договору, він як власнік
будівельних матеріалів продав їх за договором від 10.02.2006 року ОСОБА_1.
Дату 10.02.2006 року він вказав за просьбою ОСОБА_1, хотя фактично договір   з ОСОБА_1
був укладений 15.07.2006 року. Надалі ОСОБА_4 продав  будівельни матеріали ОСОБА_3, а Кримський
Третейський суд своїм рішенням від 09.02.2007 року визнавав право власності на
будівельні матеріалі незавершенного будивніцтва 35 квартирного житлового
будинку по вул. Київської смт. Красногвардійське за ОСОБА_3
Відповідач в судовому засіданні
ОСОБА_3 пояснив, що він був
дольщиком АТ «Елена» з яким
він  18.11.1993 році уклав договір
про дольову участь в будівництві
будинку. Крім нього та ОСОБА_2 інших дольщиков не було. На підстави
договору він перерахував на рахунок АТ «Елена» 15 млрд. карбованців. Він
за  договором купів у ОСОБА_4  будівельни матеріали  и яки надали перепродав ТОВ «Кримська
фінансово - промислова компанія «Реєстрове Козацтво». АТ «Кров Елена» ліквідовано
без правонаступніцтва.
Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не зявився, згідно до його заяви
просить в позові відмовити  та  розглянути справу  без його участі. Письмових заперечень  на позовну
заяву до суду не надав.
Представник  третьої особа - ТОВ «Кримська фінансово -
промислова компанія «Реєстрове Козацтво» в судовому засіданні посянила, що  власніком
спірних будівельних матеріалів недобудованого будинку є ТОВ «Кримська
фінансово - промислова компанія «Реєстрове Козацтво» на підстави  решення Третейського суду від 15.02.2007
Вислухавши стороні, свідка, вивчивши матеріали справи, представлені
письмові докази, суд приходить до наступного.
підстави рішення зборів АТ «Кров Елена» від 16.08.1997 року, ОСОБА_2 є единим
дольщиком об1єкту, якому передані будівельні матеріалі незавершенного  будивніцтва 35 квартирного житлового будинку
по вул. Київської смт. Красногвардійське.
У матеріалах справи  є розписка
ОСОБА_2   про те, що він отримав від ОСОБА_1 25 тисяч  доларів США за продані
будівельні матеріалі незавершенного
будивніцтва 35 квартирного житлового будинку по вул. Київської смт.
Красногвардійське. ОСОБА_2 зобовязався оформити
договір купівлі - продажу в органах нотар1ата на протязи  трьох місяців зі  дня
укладання  договору.
Відповідно до ч. 3 ст. 331 ЦК
України  до завершення будівництва (створення майна) особа
вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в
процесі цього будівництва (створення майна). У разі необхідності особа,
зазначена в абзаці першому цієї частини, може укласти договір щодо об'єкта
незавершеного будівництва, право власності на який реєструється органом, що
здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно на підставі документів, що
підтверджують право власності або користування земельною ділянкою для створення
об'єкта нерухомого майна, проектно-кошторисної документації, а також
документів, що містять опис об'єкта незавершеного будівництва.
відповідності зі ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про
визнання його права власності, якщо це право оспорюэться або не визнається
Таким  чином, оскільки судом
встановлено, що ОСОБА_2 є единим
власником будівельних матеріалив,
між сторонами  за договором  умови виконані повністю, позивач повністю
оплатив  грошову суму за проданий обїєкт
нерухомості, а сам предмет  договору був
переданий  покупцеві, позов  в цієї частини підлягає задоволенню.
В силу ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.  Докази подаються сторонами та іншими особами,
які беруть участь у справі.
Доводи ОСОБА_3 про те що він є
дольщиком та вніс кошти в будівництво
будинку, а також що кошти передавалися в АТ «Кров Елена», суд не може
прийняти до уваги, оскільки ОСОБА_3  в
судовому  засіданні  не
надав  ніяких  доказів в підтвердження цього.
Згідно до ст. 203 ЦК України, правочин має вчинятися у формі,
встановленій законом та  має бути спрямований на реальне настання
правових наслідків, що обумовлені ним.
Згідно  ст. 215 ЦК України   підставою
недійсності  правочину  є   недодержання в  момент  вчинення  правочину
/  сторонами /   вимог,
які  встановлені    частинами
першої - третьої,  п'ятої,  шостої
статті  203  ЦК України.
вбачається  з матеріалів справи,
будівельні матеріали за актом про виконання
договору реально не передавалися, а тому суд
прийшов  до  висновку,
що договір  від  укладений  між  ОСОБА_4 и ОСОБА_2  не був направлений  на
реальне  настання   правових
наслідків,  обумовлених  договором, тому  даний
договір через   ч.1 ст. 215 ЦК Україні є недійсним.
Крім того,  договір  купівлі - продажу від 15.07.2006 року  є
фіктивним, оскільки  він був
укладений   без  створення
правових  наслідків  обумовлених
через ч. 2 ст.234 ЦК Україні
Крім того, договір та акт
складени в один день, що також
на  думку суду  свідчить про фіктивність договору, оскільки
реальне виконання умов договору за один день неможливе.
Свідок ОСОБА_5  в судовому  засіданні
пояснив, що він працює Головою сільскої ради,  ОСОБА_2 звертався до нього  для того
щоб він поставив печатку на підписи сторін на  договорі. Він
відмовляв  ОСОБА_2  від цього, говорив, що  в результаті чого  будут серьозни наслідки. На договорі стояла
тільки  підпись ОСОБА_2, підписи  ОСОБА_4 не
Відповідно до ст.334 ЦК України право
власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо
інше не встановлено договором або законом.
Переданням майна вважається вручення його набувачеві або перевізникові,
організації зв'язку тощо для відправлення, пересилання набувачеві майна,
відчуженого без зобов'язання доставки. До передання майна прирівнюється
вручення коносамента або іншого товарно-розпорядчого документа на майно. Право
власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню,
виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної
сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним.  Якщо договір про відчуження майна підлягає
державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої
вбачається з матерілаів справи ОСОБА_4 не набув права власности на  будівельни матеріали оскільки він із  відповідним
позовом про визнання права власності на будівельни матеріали  до суду
не звертався, реєстрацію права власности в органах БТІ не проводив.
ОСОБА_3 про те що рішення  загальних
зборів про ликвідацію АТ «Кров Елена» незаконне є безпідставними, оскільки на
день розгляду справи рішення про
ликвідацію підприємства виконане повністю.
ОСОБА_3 що він є також дольщиком підприємтва опровержується   рішенням зборів АТ «Кров Елена» від
16.08.1997 року, згідно якого единим
дольщиком  є ОСОБА_2 /а.с.10/.
того, згідно  довідки № 427 від
22.08.2007 року за підписю голови НС АТ «Кров Елена» ОСОБА_3, виданої на імя
ОСОБА_2, ОСОБА_2 є единим  дольщиком 35
квартирного будинку, якому передани згідно до договору будівельни матеріали
незавершеного будівництвом житлового будинку АТ «Кров Елена» в смт.
Красногвардійське. Інши дольщики на
даний об1єкт після процедури ліквидації АТ «Кров Елена» відсутні.
ст. 59 ЦК України рішення Третейського суду не є допустими доказом по даної
справи, оскільки рішення суду в силу ст. 4 ЗУ «Про третейськи суди» є
обовязковим  тільки для сторін по справи
и не росповсюджується  на інших
физичних  та  юридичних осіб. Крім  того, склад сторін по справи  в суді першої інстанції и третейському суди
не є тождественним. Таким чином Рішення Третейського суду  не може мати преюдіційне значення.
Керуючись статтями  328, 331, 386, 392 ЦК України,
ст. 10,11, 57, 58, 59 ,60,
214, 215, 218   ЦПК України, суд
дійсним  договір купівлі  - продажу будівельних матеріалів
незавершенного  будивніцтва 35
квартирного житлового будинку по вул. Київської смт. Красногвардійське, укладений
10 лютого 2006 року між ОСОБА_1 та
за ОСОБА_1 право власності на будівельні матеріалі незавершенного будівництва
35 квартирного житлового будинку по вул. Київської смт. Красногвардійське
Красногвардійського району АР Крим.
недійсним договір купівлі - продажу укладений між ОСОБА_4   та ОСОБА_2 від  15 липня 2006 року з продажу будівельних
матеріалів незавершенного будивніцтва 35 квартирного житлового будинку по вул.
Київської смт. Красногвардійське Красногвардійського району АР Крим.
Рішення
може  бути оскаржене в апеляційному
порядку до Апеляційного суду Автономної Республіки Крим через
Красногвардійський районний суд шляхом подачі в 10 денний строк з дня
проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 20 днів апеляційної скарги, або
в порядку  ст. 295 ч. 4 ЦПК
України.

Суддя
Мязгов Л.О.