Справа
№ 2-138/2008р.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М       У К Р А Ї Н И

(заочне)

28  березня 2008
р.                                      Ренійський районний суд Одеської
області

у складі:   -     головуючого судді Дудник В.І.;

·
при секретарі Касаповій О.У.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Рені справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про  розірвання шлюбу та поділ спільного майна
подружжя, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідач
ОСОБА_2, будучи належним чином сповіщений,
в попереднє, судове засідання не явився, будь-яких заперечень щодо
позову до суду не надіслав. У зв'язку із цими обставинами суд прийняв рішення
про заочний розгляд справи на підставі наявних доказів.

Позивачка
проти заочного розгляду справи не заперечувала.

В ході
судового засідання судом були досліджені наступні докази: копія свідоцтва про
укладення шлюбу сторін; копія рахунку № 6 від 30.03.1998р. та податкової
накладної про купівлю цистерни; копії ощадних книжок; копія довідки з місця
мешкання родини го;  копія довідки про
склад сім'ї;  висновок експерта від
12.05.2007р. про проведення товарознавчої експертизи майна ОСОБА_1; копія
технічного паспорту на домоволодіння АДРЕСА_1;
витяг Ренійського БТІ про реєстрацію права власності на нерухоме майно;  висновок експерта від 16.08.2007р. про
проведення будівельно-технічної експертизи домоволодіння; копія свідоцтва про
право власності ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на домоволодіння ( по &frac12; частині за кожним); копія рішення Плавнівської сільради від 27.01.2005р.
про узаконювання господарчо-побутових споруд; висновок експерта від
20.11.2007р. про проведення автотоварознавчої експертизи транспорту.

Судом в
ході судового розгляду справи встановлено, що 17 грудня 1977р. позивачка
ОСОБА_1 укладала шлюб із відповідачем ОСОБА_2, із яким мешкала разом у
належному їм будинку, де вони вели спільне сумісне господарство. Подружнє життя
у сторін не склалося, виявилася несхожість характерів, поступово перестали
розуміти один одного. З приводу різних поглядів на сімейне життя, ведення
господарства, особистих відносин  між
ними постійно виникали непорозуміння, які привели до розладу стосунків та
розпаду сім'ї. З вересня 2003 р. сторони подружніх стосунків не підтримують,
спільного господарства не ведуть. У ситуації, що склалася, шлюб із відповідачем
носить суто формальний характер, позивачка наполягає на його розірванні.

За
період шлюбу та сімейного співжиття сторони спільно придбали: майно - меблеву
стінку, поліровані столи, дивани, диван-ліжко, книжкову шафу, двоспальне ліжко,
кухонний гарнітур, холодильник, газову плиту, спальний гарнітур, килими,
гостьовий меблевий набір, телевізор, електродриль, електротурбинку, металеву
шафу та стелаж,  дерев'яні шафи,
емальовану ванну, чавунні батареї, цистерни, худобу, а також спільно виростили виноградні
насадження та заощадили грошові кошти на рахунку у банківській установі. На
праві приватної власності сторонам
належить домоволодіння АДРЕСА_1 - по &frac12; частині нерухомості кожному, також у шлюбі ними було придбано автомобіль
«Камаз-55102» д/з НОМЕР_1.

З
урахуванням того, що сторони фактично розірвали шлюбні відносини і сімейних
стосунків не підтримують, виникла необхідність у поділі спільно нажитого ними
майна, у зв'язку із чим позивачка звернулася до суду і відповідним позовом, в
якому просить розділити спільне майно, виділивши їй: автомобіль, холодильник,
газову плиту, &frac12; частину спірного домоволодіння за
варіантом поділу нерухомості, запропонованим експертом, решту майна - залишити
відповідачеві.

Заслухавши
пояснення позивачки та її представника, вивчивши матеріали справи та надані
документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки обґрунтовані,
знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, однак, виходячи з засад
рівності часток подружжя при вирішенні питання про поділ їх майна, підлягають
частковому задоволенню.

Стосовно
вимог позивачки про розлучення, суд прийшов до висновку, що сім'я сторін
практично розпалася, її збереження неможливе, шлюб існує суто формально і
підлягає розірванню. Суд також вважає, що застосування заходів щодо примирення
подружжя, передбаченого ст. 111 СК України, в даній ситуації буде неможливим, оскільки ні позивачка, ні
відповідач  зацікавленості в збереженні
сім'ї не проявляють, а також враховує
фактичні  обставини справи і
інтереси кожного з подружжя, між якими втратилися почуття любові і пошани,
взаємодопомоги і підтримки, тобто морально-правові підстави шлюбу.

Що
стосується вимог щодо поділу майна, то, як виходить з положень ст. 60 СК
України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та
чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з
них не мав з поважної причини самостійного заробітку (доходу). Ст. 70 СК
України передбачає, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя, частки майна дружини  та чоловіка є рівними, якщо інше не
визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.  Таким чином, надання права спільної сумісної
власності на майно, нажите у шлюбі, зокрема поширення принципу рівності часток
і на того, хто через поважні причини не мав самостійного заробітку (доходу), є
свідченням державної охорони сім'ї.

Згідно
із  п. 24 Постанови № 11 Пленуму ВСУ від
21.12.2007р. до складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно
подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх
осіб. Як було встановлено судом в ході розгляду справи, все вищезазначене майно
було придбано сторонами за час шлюбу, воно є в наявності у сторін, не перебуває
у третіх осіб. У сторін на час вирішення спору немає неповнолітніх дітей,
непрацездатних повнолітніх дітей, обидві сторони за час шлюбу спільно дбали про
матеріальне забезпечення сім'ї, тому у суду немає підстав (істотних обставин)
для відступу від засади рівності часток подружжя при поділі його майна. Аналізуючи
вимоги позивачки щодо поділу майна, суд приходить до висновку, що вони
порушують інтереси іншої сторони (ОСОБА_2), оскільки за загальною остаточною
вартісною оцінкою значно перевищують його долю у грошовому відношенні, у
зв'язку із чим не можуть бути в повному обсязі бути задоволеними.

Тому,
вирішуючи питання про поділ спільного майна подружжя, суд дотримується засади
рівності часток майна подружжя і виділяє: позивачці -  газову плиту,
кухонний гарнітур, 2 дерев'яні шафи, емальовану ванну, чавунні батареї,  цистерну об'ємом 25 м3,  виноградні насадження,  худобу, диван-ліжко, 1 полірований стіл, &frac12; частину спільного автомобіля, а всього на суму 22537 грн.; відповідачу -
все інше майно, а всього на суму 24687 грн. Вимоги щодо варіанту реального
поділу домоволодіння АДРЕСА_1, запропонованого експертом, суд задовольняє в
повному обсязі.

З метою
зрівнювання часток виділеного майна сторін, суд стягує з відповідача на користь
позивачки різницю вартості у долях майна в сумі 2150 грн.

Відповідно
до ст.88 ЦПК України суд стягує: з позивачки недоплачений нею судовий збір в
розмірі 174,37 грн.;  з відповідача на
користь ОСОБА_1 понесені нею судові витрати (судовий збір, інформаційні
витрати, витрати на проведення експертиз у справі).

Керуючись
ст.ст. 10, 11, 60, 212, 213, 224-226 ЦПК України, ст.ст.
60, 61, 69-71, 110-112 СК України, -

В И Р І Ш И В :

Позовні
вимоги ОСОБА_1  задовольнити частково.

І. Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 17.12.1977
року Плавнівською сільською радою Ренійського району Одеської області, актовий
запис № 19, - розірвати.

При
реєстрації розірвання шлюбу стягнути з відповідача 17 грн. державного мита,
позивачку  від сплати мита звільнити.

ІІ. Розділити спільно нажите майно між ОСОБА_1 та ОСОБА_2,
виділивши:

-
ОСОБА_1  4-хкомфорочну газову плиту, 1984
року випуску, вартістю 200 грн., кухонний гарнітур (комплект), 1986 року
випуску, вартістю 350 грн.; 2 дерев'яні шафи, загальною вартістю 100 грн.;
емальовану ванну, вартістю 300 грн.; чавунні батареї (4 штуки по 6 секцій), загальною
вартістю 480 грн.; цистерну об'ємом 25 м3, вартістю 1600 грн.;
виноградні насадження (130 кущів по 4 грн.), загальною вартістю 520 грн.;
худобу (3 голів овець), загальною вартістю 345 грн.; діван-ліжко вартістю 100
грн.; 1 полірований стіл вартістю 100 грн.; &frac12; частину автомобілю марки «Камаз-55102» державний реєстраційний номер
НОМЕР_1, вартістю 18442 грн.   - а
всього на суму  22537 грн.

-
ОСОБА_2 меблеву стінку (комплект), 1986 року випуску, вартістю 800 грн.; 1
полірований стіл, загальною вартістю 100 грн.; 2 дивани, 1990 року випуску,
загальною вартістю 300 грн.;  металевий
шкап вартістю 100 грн.; електродриль вартістю 200 грн.; електротурбинка
вартістю 200 грн. книжкову шафу, вартістю 80 грн.; двоспальне ліжко, вартістю
300 грн.; холодильник на 180 л., 2000 року випуску, вартістю 500 грн.;  спальний гарнітур (комплект), 1984 року
випуску, вартістю 800 грн.; 2 килими розмірами 3 м. х 2 м., загальною вартістю
400 грн.; гостьовий меблевий набір (комплект), 1984 року випуску, вартістю 500
грн.; телевізор «Агат», 1986 року випуску, вартістю 100 грн.; цистерну об'ємом
8 м3, вартістю 1000 грн.; виноградні насадження (130 кущів по 4
грн.), загальною вартістю 520 грн.; худобу (3 голів овець), загальною вартістю
345 грн.; &frac12; частину автомобілю марки «Камаз-55102» державний
реєстраційний номер НОМЕР_1, вартістю 18442 грн.   - а всього на суму  24687 грн.

Стягнути
з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 різницю вартості у долях виділеного майна у сумі
2150 грн.

ІІІ. Здійснити поділ
будинку АДРЕСА_1, за варіантом, пропонованим експертом «Експерт-центру
«Авант», за висновком від 16.08.2007 року.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на &frac12; частину домоволодіння АДРЕСА_1, оціночною вартістю 17355 грн., виділивши
їй: приміщення № 1 площею 14,2 кв.м., приміщення № 2 площею 12,3 кв.м.,
приміщення № 6 площею 9,5 кв.м. житлового будинку літера «А», оціночною
вартістю 6840 грн.; літню кухню - літера «Б», оціночною вартістю 7115 грн.;
огорожу № 1, оціночною вартістю 1092 грн.; частину огорожі № 5 (8 пм),
оціночною вартістю 1040 грн.; огорожу № 7, оціночною вартістю 756 грн.; басейн
№8, оціночною вартістю 512 грн.; земельну ділянку домоволодіння площею 920
кв.м. (включаючи площі забудов виділених будівель) за  графічною частиною висновку експерта, генеральним
планом.

Визнати
за ОСОБА_2 право власності на &frac12; частину домоволодіння АДРЕСА_1,
оціночною вартістю 17833 грн., виділивши йому: приміщення № 3 площею 12,9
кв.м., приміщення № 4 площею 24,5 кв.м., приміщення № 5 площею 10,0 кв.м.
житлового будинку літера «А», оціночною вартістю 9006 грн.; гараж - літера «В»,
оціночною вартістю 3149 грн.; сарай - літера «Г», оціночною вартістю 907 грн.;
сарай - літера «Д», оціночною вартістю 968 грн.; сарай - літера «З», оціночною
вартістю 620 грн.; сарай - літера «Ж», оціночною вартістю 328 грн.; металеві
ворота № 2, оціночною вартістю 680 грн.; огорожу № 4, оціночною вартістю 315
грн.; частину огорожі № 5 (18 - 8 = 10 пм), оціночною вартістю 1300 грн.;
огорожу № 6, оціночною вартістю 560 грн.; земельну ділянку домоволодіння площею
920 кв.м. (включаючи площі забудов виділених будівель) за  графічною частиною висновку експерта.

Зобов'язати
ОСОБА_2 відремонтувати дерев'яний паркан, протяжністю 17 пм згідно із графічною
частиною висновку експерта. Мінімальна вартість виконання даної роботи дорівнює
450 грн.

Залишити
у спільному користуванні ОСОБА_1 та ОСОБА_2 частину домоволодіння, оціночною
вартістю 1012 грн., у т.ч.: споруду № 9, оціночною вартістю 231 грн.; вбиральню
- літера «Е», оціночною вартістю 261 грн.; металеві ворота № 3, оціночною
вартістю 520 грн.; земельну ділянку домоволодіння площею 191 кв.м. (включаючи
площі забудов виділених будівель) за графічною частиною висновку експерта.

Стягнути
з ОСОБА_1  174 грн. 37 коп. державного
мита на користь держави.

Стягнути
з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1  судові витрати:
225 грн. 37 коп. витрат на оплату державного мита та 30 грн. витрат на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, витрати на проведення
експертиз у загальній сумі 850 грн., а всього стягнути 1105 грн. 37 коп.

Прийняті
заходи щодо забезпечення позову ОСОБА_1 скасувати з моменту набрання судовим
рішенням чинності.

Заяву
про перегляд судового рішення може бути подано протягом десяти днів після
отримання його копії.

Рішення
суду набирає законної сили  після
закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про
апеляційне оскарження не буде подано. Якщо буде подано заяву про апеляційне
оскарження, але апеляційна скарга не буде подана протягом двадцяти днів
після  подання заяви про апеляційне
оскарження, рішення суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У
разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не буде скасовано, набирає
законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Строк
оскарження рішення в Апеляційний суд Одеської області  через Ренійський районний суд Одеської
області: 10 днів - з дня проголошення рішення, 20 днів - після подання заяви
про апеляційне оскарження.

Суддя: підпис

Копія
вірна: суддя

Секретар