У Х В А Л А

І М Е Н Е М    У К Р А Ї Н И

11 червня 2008 року

м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

головуючого

Яреми А.Г.,

суддів:

Левченка Є.Ф., Лихути Л.М., Охрімчук
Л.І., Сеніна Ю.Л., -

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2, третя особа - відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України у м. Києві, про відшкодування матеріальної та
моральної шкоди,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2006 року ОСОБА_1. звернулася в суд із позовом до ОСОБА_2. про
відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Зазначала, що 25 квітня 2005 року сталася дорожньо-транспортна пригода,
внаслідок якої відповідач, керуючи автомобілем БМВ-520, збив її чоловіка -
ОСОБА_3., який помер.

Посилаючись на те, що смертю чоловіка їй завдана матеріальна та моральна
шкода, просила стягнути з відповідача на її користь 8 370 грн. на відшкодування
матеріальної шкоди та 20 000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 3 квітня 2007 року
позовні вимоги ОСОБА_1. задоволені частково: стягнуто з ОСОБА_2. на її користь
1 780 грн. 68 коп. на відшкодування матеріальної шкоди та 10 000 грн. на
відшкодування моральної шкоди.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від 17 жовтня 2007 року рішення
Деснянського районного суду м. Києва від 3 квітня 2007 року в частині
задоволення позовних вимог про відшкодування моральної шкоди скасовано та
ухвалено нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1. в цій частині
відмовлено.

У решті рішення суду першої інстанції залишено в силі.

У касаційній скарзі ОСОБА_1. просить скасувати рішення апеляційного суду, а
рішення суду першої інстанції залишити в силі, посилаючись на неправильне
застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального
права.

Касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних
вимог ОСОБА_1. про відшкодування моральної шкоди та ухвалюючи нове рішення про
відмову в задоволенні в цій частині її позовних вимог апеляційний суд виходив з
того, що вина відповідача у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди не встановлена,
за таких обставин відсутні правові підстави для відшкодування моральної шкоди.

Проте з такими висновками апеляційного суду погодитися не можна.

Судом встановлено, що 25 квітня 2005 року сталася дорожньо-транспортна
пригода, внаслідок якої ОСОБА_2. здійснив наїзд на ОСОБА_3., який помер
ІНФОРМАЦІЯ_1

Постановою ВДАІ Печерського РУ ГУ МВС України у м. Києві від  24 листопада 2005 року відмовлено в порушенні
кримінальної справи по факту дорожньо-транспортної пригоди, у зв'язку з
відсутністю у діях водія ОСОБА_2. порушень Правил дорожнього руху України.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК моральна шкода, завдана фізичній або
юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків,
встановлених частиною другою цієї статті.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади,
органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування,
фізичної або юридичної особи, яка її завдала: 1) якщо шкоди завдано каліцтвом,
іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела
підвищеної небезпеки; 2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її
незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної
відповідальності, незаконного застосування як запобіжного заходу тримання під
вартою або підписки про невиїзд, незаконного затримання, незаконного накладення
адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт; 3) в інших
випадках, встановлених законом.

Згідно із ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної
небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право
власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє
транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або
утримання якого створює підвищену небезпеку.

Встановивши, що шкода, завдана позивачці смертю її чоловіка внаслідок дії
джерела підвищеної небезпеки, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого
висновку про наявність правових підстав для відшкодування моральної шкоди.

При встановленні зазначених фактів судом першої інстанції не було порушено
норм процесуального права, рішення суду відповідає вимогам матеріального права
та встановленим обставинам справи і скасовано апеляційним судом помилково.

За таких обставин рішення апеляційного суду підлягає скасуванню із
залишенням в силі рішення суду першої інстанції з підстав, передбачених ст. 339
ЦПК України.

Керуючись п. 3 ч. 1 ст. 336, ст. 339 ЦПК України, колегія суддів Судової
палати у цивільних справах Верховного Суду України,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1задовольнити.

Рішення апеляційного суду м. Києва від 17 жовтня 2007 року скасувати, а
рішення Деснянського районного суду м. Києва від 3 квітня 2007 року залишити в силі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий

А.Г. Ярема

Судді:

Є.Ф. Левченко

Л.М. Лихута

Л.І. Охрімчук

Ю.Л. Сенін