У Х В А Л А

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

24
вересня 2008
року

м. Київ

Колегія суддів Судової палати у
цивільних справах Верховного Суду України в складі:

Головуючого - Яреми А.Г.,

Суддів:              Левченка Є.Ф., Лихути Л.М.,

Охрімчук Л.І.,    Сеніна Ю.Л.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом відкритого акціонерного товариства (далі - ВАТ) “Херсонський
бавовняний комбінат” до ОСОБА_1 про стягнення плати за користування жилою
площею в гуртожитку,

в с т а н о в и л а :

У травні 2007 року ВАТ
“Херсонський бавовняний комбінат” звернулося до суду з зазначеним позовом,
посилаючись на те, що відповідач проживає у гуртожитку товариства по АДРЕСА_1,
однак не оплачує своє користування жилою площею у повному обсязі.

Позивач просив стягнути
з відповідача  2430 грн. 86 коп.

Рішенням Дніпровського
районного суду м. Херсона від 5 вересня 2007 року, залишеним без змін ухвалою
Апеляційного суду Херсонської області від 24 жовтня               2007 року, позов задоволено.

У касаційній скарзі ОСОБА_1
просить скасувати ухвалені в справі судові рішення, посилаючись на порушення
судами норм процесуального права.

Касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1
проживає у гуртожитку ВАТ “Херсонський бавовняний комбінат”, позивач виставляє
рахунки по оплаті користування жилою площею в гуртожитку, до якої також включає
витрати на його утримання - оплата праці прибиральника службових приміщень,
завідуючої гуртожитком, спецодяг, інвентар для прибирання, затрати по техніці
безпеки, затрати на утримання телефону, поточний ремонт, протипожежні заходи.

Задовольняючи позов, суд виходив
із того, що згідно довідки, наданої
позивачем, заборгованість ОСОБА_1 по оплаті користування жилою площею в
гуртожитку становить 2430 грн. 86 коп.

Проте з такими висновками суду
погодитись не можна.

Відповідно до
пункту 38 Примірного положення про гуртожитки, затвердженого постановою Ради
Міністрів УРСР від 3 червня 1986 року № 208, громадяни, які
проживають у приміщеннях, що перебувають у їх відособленому
користуванні, вносять плату за користування жилою площею і за
комунальні послуги по ставках квартирної плати (тарифах),
установлених для будинків державного та громадського житлового
фонду.

Заперечуючи проти позову, ОСОБА_1 посилався на те, що регулярно та в повному обсязі оплачує
користування жилою площею та комунальні послуги, однак не згоден оплачувати
додаткові витрати на утримання гуртожитку, які нараховує                         ВАТ “Херсонський бавовняний
комбінат”, оскільки оплата мешканцями гуртожитку таких витрат не передбачена
житловим законодавством.

Суд у
порушення вимог статей 214, 215 ЦПК України заперечень відповідача належним
чином не перевірив, у достатньому обсязі не визначився з характером спірних
правовідносин та правовою нормою, що підлягає застосуванню, не перевірив
розрахунок суми заборгованості з урахуванням ставок
квартирної плати (тарифів), установлених для будинків державного та
громадського житлового фонду, крім того, встановив той факт, що до плати
за користування жилою площею в гуртожитку ВАТ
“Херсонський бавовняний комбінат” включає інші витрати на утримання гуртожитку,
однак не перевірив чи є такі дії позивача правомірними.

Посилання суду як на підставу
законності дій позивача на наявність розпорядження Херсонської обласної
державної адміністрації з питання зміни розміру оплати за проживання в
гуртожитках не можна визнати цілком обґрунтованим, оскільки копія зазначеного
розпорядження в матеріалах справи відсутня.

Апеляційний суд на зазначене
уваги не звернув, у порушення вимог статей 303,           315 ЦПК України в достатній мірі не
перевірив доводів апеляційної скарги, в ухвалі не зазначив конкретні обставини
і факти, що спростовують такі доводи, і залишив рішення суду першої інстанції
без змін.

За таких обставин ухвалені в
справі судові рішення підлягають скасуванню з передачею справи на новий розгляд
до суду першої інстанції з підстав, передбачених                   частиною 2 статті 338 ЦПК
України.

Керуючись статтею 336 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного
Суду України

у х в а
л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_1
задовольнити.

Рішення Дніпровського районного суду м.
Херсона від 5 вересня 2007 року та ухвалу Апеляційного суду Херсонської області
від 24 жовтня 2007 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду
першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий -
А.Г.Ярема

Судді:
Є.Ф.Левченко

Л.М.Лихута

Л.І.Охрімчук

Ю.Л.Сенін