overthelex/edrsr-tspk huggingface dataset:
У х в а л а

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

21 квітня 2008 року
м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

головуючого
Гуменюка В.І.,  суддів:
Балюка М.І.,                                                                       Барсукової В.М.,-

розглянувши
справу за скаргою
ОСОБА_1 на дії державного виконавця відділу Державної виконавчої служби
Попільнянського районного управління юстиції,

в с т а н о
в и л а:

У серпні 2007 рокуОСОБА_1. звернувся із зазначеною
скаргою посилаючись на те, що державний виконавець ВДВС Попільнянського РУЮ
ОСОБА_2 проявляє бездіяльність по виконанню рішення Попільнянського районного
суду про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 матеріальної та моральної
шкоди. Вказана бездіяльність полягала в тому, що постановою від 17 серпня 2007
року державний виконавець повернула виконавчий лист без виконання у зв'язку з
тим, що майна, яке б підлягало опису та арешту у боржника не виявлено.ОСОБА_1.
просить визнати постанову державного виконавця від 17 серпня 2007 року
неправомірною та зобов'язати державного виконавця провести опис арештованого
майна та вилучити його у боржника.

Ухвалою Попільнянського районного суду Житомирської
області від 12 вересня 2007 року, залишеною без зміни ухвалою апеляційного суду
Житомирської області від 5 грудня 2007 року, відмовлено ОСОБА_1. у задоволенні
скарги.

У касаційній скарзіОСОБА_1. просить скасувати
постановлені ухвали, посилаючись на неправильне застосування судом норм
матеріального права та порушення судом норм процесуального права.

Касаційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Згідно вимог частини 2 статті 324 ЦПК України підставами касаційного
оскарження судового рішення є неправильне застосування судом норм матеріального
чи порушення норм процесуального права.

За правилами статті 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може
встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в
рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність того чи
іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Ухвали постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального
права. Доводи скарги висновків суду не спростовують. Підстав для їх скасування
не встановлено.

Одночасно слід зауважити, що виправлення описки в ухвалі суду вирішується
відповідно до статті 219 ЦПК України. Описка, допущена в ухвалі апеляційного
суду, не є підставою для її скасування.

Керуючись статтями 332, 345 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у
цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу Попільнянського районного суду Житомирської
області від 12 вересня 2007 року та ухвалу апеляційного суду Житомирської
області від 5 грудня 2007 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
В.І. Гуменюк

Судді:                                                                       М.І. Балюк

В.М. Барсукова
Справа
№2-069/08
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

26 травня 2008 року
м.Балаклія

Балаклійський районний суд Харківської області в складі:

Судді Муленко Л.М. при секретарі Комар Т.О., розглянувши
у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1до
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу-,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка  звернулася до суду з вимогою про розірвання
шлюбу. Мотивуючи позов вказує на те, що від шлюбу вони  мають неповнолітню доньку  - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка мешкає з нею.
Подальше сімейне життя та збереження шлюбу вона вважає неможливим, оскільки
сім'я носить формальний характер, між подружжям немає взаємоповаги та
розуміння. Спору про поділ майна немає.

Позивачка
в судовому засіданні підтримала позов, на розірванні шлюбу наполягає, на
примирення не згодна. Вказує, що шлюбні відносини припинені та спільне
господарство не ведеться з грудня 2007 року. Вона мешкає з іншим чоловіком
цивільним шлюбом. Неповнолітня донька мешкатиме з нею, на аліменти з
відповідача не претендує.

Відповідач позов визнав і не заперечував проти
розірвання шлюбу.

Згідно свідоцтва
про шлюб, виданого Вишнівської сільською радою Балаклійського району
Харківської області, сторони перебувають у шлюбі з 14.08.1999 року (а.с.4).

Відповідно до копії свідоцтва про народження
ОСОБА_3народився ІНФОРМАЦІЯ_1(а.с.5).

За час подружнього життя
ними не створено дружньої родини. Сторони вважають, що примирення між ними не можливе.

За
таких обставин суд дійшов висновку, що подальше
спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечать інтересам сторін та
неповнолітньої дитини. Згідно ст. 51 Конституції України, ст. 24 СК України
шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не
допускається .

За ст.112 СК України, суд постановляє рішення про
розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них,   що мають істотне значення.

Таким чином,
визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує
права, свободи чи інтереси інших осіб.

Витрати,
пов'язані  з реєстрацією розірвання шлюбу
в органах РАЦС суд покладає на відповідача, як просить у позовній заяві
позивачка і не заперечує відповідач.

Керуючись ст.110-112
СК України, ст.ст. 10,11,60,88,212-215 ЦПК України, с у д

В  И Р І Ш И В :

Позов
задовольнити.

Розірвати
шлюб між ОСОБА_2ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований
14.08.1999 року Вишнівською сільською радою Балаклійського району Харківської
області, актовий запис №2.

При реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС
стягнути з ОСОБА_2. на користь держави 17 гривень судового збору, ОСОБА_1 . від
сплати судового збору звільнити.

Рішення
може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської
області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня
проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 20 днів апеляційної скарги  або
в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Суддя
Л.М. Муленко
№ 2-о-100/2008
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2008 року Іллічівський районний суд м. Маріуполя під головуванням
судді Кашицької С.А., при секретарі Терещенко Т.П., розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Маріуполі цивільну справу за заявою ОСОБА_1,
зацікавлена особа: ОСОБА_2,  про
встановлення факту родинних відносин,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з заявою, у якій просить встановити факт родинних
відносин між ним - ОСОБА_3 та його мамою ОСОБА_2, те що він ОСОБА_1, 1988 року
народження є сином ОСОБА_2, 1969 року народження.

В
обґрунтування своєї заяви ОСОБА_1 у судовому засіданні пояснив, що його батьки
- батько - ОСОБА_4та мати - ОСОБА_2знаходилися в зареєстрованому шлюбі, який 02
липня 2002 року був розірваний у відділі РАГСа Талінського району області
Арагацотні республіки Арменії, актовий запис № 6. Від даного шлюбу, у них
народився син - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1народження. 02 березня було виписано
свідоцтво про його народження, де прізвище батьків записані, як ОСОБА_1. У 1992
році він з мамою приїхали на Україну і з цього часу вони проживають в м.
Маріуполі, де він навчався у школі № 58 та у 2005 році отримав атестат про
закінчення школи, який був виписаний на його прізвище - ОСОБА_1 На момент
видачі його матері паспорта та посвідки на постійне проживання, у її прізвищі
була зроблена помилка,  замість прізвища
«ОСОБА_1» вказали її дошлюбне прізвище «ОСОБА_1». При розірванні шлюбу, його
мати узяла собі дошлюбне прізвище «ОСОБА_1». На теперішній час, йому також
потрібно отримати посвідку на проживання та паспорт, але йому було відмовлено у
видачі даних документів, у зв`язку з тим, що прізвище його матері вказана у її
паспорті «ОСОБА_1», не співпадає з прізвищем вказаної в його свідоцтві про
народження - «ОСОБА_1». У зв'язку з чим просить суд, встановити факт родинних
відносин між ним - ОСОБА_3 та його мамою ОСОБА_2, те що він ОСОБА_1, 1988 року
народження є сином ОСОБА_2, 1969 року народження.

Зацікавлена особа - ОСОБА_2, в
судове засідання з`явилася,
повністю визнала вимоги позивача.

Суд,
вислухавши заявника, зацікавлену особу, свідків: ОСОБА_5, ОСОБА_6дослідивши
матеріали справи, вважає, що заявлена вимога є обґрунтованою і підлягає
задоволенню, тому що заява знайшла своє підтвердження представленими доказами
і  підлягає задоволенню та встановлення
даного факту має для заявника юридичні наслідки.

Керуючись
ст. ст. 10, 60, 212,
213, 215, 256-259 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В:

Встановити
факт родинних відносин між
ОСОБА_3 та ОСОБА_2, те що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1народження є рідним сином
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2народження.

На рішення може бути подана апеляція в апеляційний суд Донецької області
через Іллічівський райсуд м. Маріуполя.

Заява про апеляційне оскарження
може бути подана протягом 10 днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга
подається протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана без попередньої подачі заяви про
апеляційне оскарження в рядків, передбачений для подачі такої заяви.

Суддя:                                                                                               С.А.
Кашицька
Справа №2-92/2008р.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М  У К Р
А Ї Н И

07 травня 2008 року. Монастириський районний суд Тернопільської області
в складі:

головуючого судді :
Костюк М.І.

при секретарі :
Пшеничняк В.Й.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.
Монастириська справу за позовом ОСОБА_1 до Монастирської державної нотаріальної
контори про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1.  звернувся в
суд із позовом до Монастириської державної нотаріальної контори про визначення
додаткового строку для прийняття спадщини.

В судовому засіданні
позивач ОСОБА_1. позов підтримав і пояснив, щоІНФОРМАЦІЯ_1померла його мати -
ОСОБА_2. Після смерті матері відкрилася спадщина на майно, яке знаходиться в
с.Маркова Монастирського району Тернопільської області. Проте  у шестимісячний строк у нотаріальну контору
для оформлення спадщини не звернувся через
брак коштів.

А тому позивач просить суд визначити йому додатковий
строк для прийняття спадщини.

Представник Монастирської державної нотаріальної контори в
судове засідання не з'явився,хоч належним чином був повідомлений про день, час
і місце слухання справи.

Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд
знаходить, що позов підлягає до задоволення.

Із державного акту на право власності
на земельну ділянку серії ТР №072129 від 21 травня 2003р. ОСОБА_2 належала
земельна ділянка площею 1.28 га, що розташована на території Завадівської
сільської Ради.

Згідно ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти
спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем,
має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Строк для прийняття спадщини встановлений ст. 1270 ЦК
України і він становить шість місяців.

Згідно ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який
пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити
йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Як вбачається із свідоцтва про смерть актовий запис №15 від
03.11.2004, ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1. Після її смерті відкрилась спадщина
на все майно, що належало померлій.

Причини пропуску шестимісячного строку для прийняття
спадщини ОСОБА_1. суд вважає поважними.

Керуючись ст. ст.  10,
60, 212  ЦПК України, ст. 1272 ЦК України
суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задоволити. Визначити додатковий строк до 07 листопада
2008 року ОСОБА_1для прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті матері
ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до
апеляційного суду Тернопільської області через Монастириський районний суд
протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Заява про
апеляційне оскарження рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.

Суддя :
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

22 травня 2008  року                                                                         м.Балаклія

Балаклійський районний суд Харківської області в складі:

Судді Гуцал Л.В., при
секретарі  Матюшенко І.А., розглянувши
у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2про
стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

15
квітня 2008 року ОСОБА_1. звернувся до суду з вимогою про стягнення з
відповідачки на його користь аліментів  у
розмірі 1/4 частини заробітку на
утримання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1

Як
підставу заявлених вимог зазначив що він перебував в шлюбі з відповідачкою, але
шлюб розірвано. Відповідачка не надає матеріальної допомоги на утримання
дитини, хоча має таку можливість, дочка знаходиться на його утриманні.

Позивач
в судовому засіданні позов підтримав.

Відповідачка
позов визнала та зазначила, що вона тимчасово не працює, але працездатна, інших
утриманців не має, стан її  здоров»я
задовільний.

Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при
визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174
цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем
позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення
позову.

Матеріалами справи встановлено, що
сторони перебували у шлюбі, відповідачка є матір»ю ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Факт знаходження дитини на утриманні
позивача та проживання з ним не спростовується відповідачкою. ОСОБА_2. працездатна,
стан її здоров»я задовільний, інших утриманців вона не має.

Згідно ст. 180 СК України батьки зобов”язані
утримувати своїх неповнолітніх дітей.

Таким чином, визнання відповідачкою
пред”явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи
інтереси інших осіб.

Керуючись ст.ст. 180 СК України,
ст.ст.130, 174 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов
задовольнити.

Стягнути
із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка мешкає в АДРЕСА_1,  на користь ОСОБА_1аліменти на  утримання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1в
розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше встановленого
законодавством мінімуму, починаючи  з 15
квітня  2008 року і до досягнення дитиною
повноліття.

Допустити
негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментних платежів за один
місяць.

Стягнути
із ОСОБА_2.  в дохід держави 51 грн.  судового збору та 7 грн. 50 коп. витрат на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в суді.

Рішення
може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської
області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня
проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 20 днів апеляційної скарги.

СУДДЯ
Справа № 2-1118/2008р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

20.05.2008
року
м.Балаклія

Балаклійський
районний суд Харківської області вскладі: головуючого судді УСЕНКО С.І., при
секретарі Бородіної О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні  в залі суду м.Балаклія цивільну справу за
позовною заявою БПТМ до ОСОБА_1про
стягнення заборгованності за користування тепловою енергією,

ВСТАНОВИВ:

22.04.2008р.
позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення з відповідача 2696,51 грн.
заборгованості за користування тепловою енергією.

В
судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та пояснив, що
відповідач користувався тепловою енергією
за місцем його мешкання вАДРЕСА_1. Станом на 30.09.2006р. заборгованість
відповідача становить 2696,51грн.. Просить
стягнути зазначену суму заборгованості з відповідача.

Відповідач
в судовому засіданні позов визнав та пояснив, що заборгованість утворилась
внаслідок скрутного матеріального становища та просила застосувати до неї
позовну давність.

Вислухавши
пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає за необхідне позовні
вимоги задовільнити частково, виходячи з наступного:

Згідно
ст.ст. 67, 68 ЖК України, плата за комунальні послуги береться за затвердженими
тарифами, яку наймач зобов”язаний вносити своєчасно в установленому порядку.

Судом
встановлено, що позивачем на підставі наданих позивачем документів відкрито
особистий абонентський рахунок за місцем його мешкання вАДРЕСА_1. Відповідно до
розрахунків по абонентському рахунку відповідача № 14 заборгованість станом на
30.09.2006р. становить 2696,51 грн.,
оплату теплозабезпечення абонент
здійснював частково.

Оцінюючи викладене, суд визнає позовні вимоги БПТМ
обгрунтованими, і такими, що підлягають частковому задоволенню, оскільки сума
заборгованості виникла за період, що перевищує трирічний строк позовної
давності. Таким чином, сума заборгованості, що підлягає стягненню складає 1591
грн. 31 коп.

Враховуючи викладене, суд вважає
необхідним стягнути з ОСОБА_1. заборгованість за користування тепловою енергією
в сумі 1591 грн. 31 коп.

Суд
покладає на відповідача витрати, пов'язані зі сплатою судового збору відповідно
до ст. 88 ЦПК України.

Враховуючи
наведене, на підставі ст.ст. 67, 68 ЖК України,
керуючись ст. ст. 224-233 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов
задовільнити частково.

Стягнути
з ОСОБА_1на користь БПТМ 1591,31 грн. заборгованості за надані послуги з
постачання теплової енергії та витрати пов”язані з інформаційно-технічним
забезпеченням судового розгляду справи в розмірі 30грн..

Стягнути
з ОСОБА_1. на
користь держави 51 грн. судового збору.

Рішення
може бути оскаржене до Харківського апеляційного суду через Балаклійський
районний суд шляхом подачі в 10-денний термін з дня проголошення рішення заяви
на апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної
скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч.4 ст. 295
ЦПК України.

Суддя
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 травня 2008 року

м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

головуючого Патрюка
М.В.,

суддів:          Прокопчука Ю.В.,

Пшонки М.П.,-

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2про відшкодування матеріальної шкоди, за касаційною скаргою  ОСОБА_1 на рішення Василівського районного
суду Запорізької області від 24 травня 2007 року та ухвалу апеляційного суду
Запорізької області від 3 вересня 2007 року,

в
с  т  а
н  о  в
и  л  а :

У березні 2007 року ОСОБА_1 звернувся в суд із вищевказаним позовом,
посилаючись на те, що рішенням місцевого суду Василівського району від 6 травня
2004 року стягнуто з ОСОБА_2. на його користь 12 507 грн. 36 коп. Рішення
набрало законної сили  і 4 серпня 2004
року було відкрито виконавче провадження по стягненню вказаної суми боргу.
Після проведення заліку з відповідачем по зустрічному зобов'язанню на суму 2
463 грн. 36 коп., відповідач зобов'язаний сплатити йому 10 044 грн. За період з
1 червня 2006 року до 1 лютого 2007 року з пенсії ОСОБА_2. було утримано і
перераховано ОСОБА_1 1 421 грн. 05 коп., залишок боргу становив 8 622 грн. 95
коп. Вказуючи на те, що за час виконання рішення з 7 червня 2004 року до 1
лютого 2007 року збільшилися ціни і він поніс значні збитки, просив стягнути з
відповідача на його користь 3 248 грн. 29 коп.

Рішенням Василівського районного суду Запорізької області від 24 травня
2007 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Запорізької області
від  3 вересня 2007 року, у задоволенні
позову ОСОБА_1. відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалені у
справі судові рішення, посилаючись на порушення норм матеріального та
процесуального права.

Згідно ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження судового
рішення може бути неправильне застосування судом норм матеріального права чи
порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної
інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не
були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими.

Оскільки з матеріалів справи та змісту касаційної скарги не вбачається
порушення судами норм матеріального та процесуального права колегія суддів
вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів

у
х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Василівського районного суду Запорізької області від 24 травня 2007
року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 3 вересня 2007
року  залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
Патрюк М.В.

Судді:                                                                                            Прокопчук Ю.В.

Пшонка М.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

25 квітня 2008 року колегія суддів Судової палати у цивільних

справах Верховного Суду України в складі:

Левченка Є.Ф.,   Охрімчук Л.І.,   Романюка Я.М.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом
ОСОБА_1 до Державної виконавчої служби у Вишгородському районі Київської
області, Вишгородської районної державної нотаріальної контори Київської
області, Державного підприємства Міністерства внутрішніх справ України  “Спецсервіс”, ОСОБА_2, треті особи орган
опіки та піклування Вишгородської міської ради Київської області, Відкрите
акціонерне товариство “Райффайзен Банк Аваль”, ОСОБА_3, про визнання прилюдних
торгів та свідоцтва про право власності на квартиру недійсними, за касаційною
скаргою ОСОБА_1 на рішення Апеляційного суду Київської області від 15 жовтня
2007 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2005 р. ОСОБА_1 звернулася в суд із названим
позовом.

Рішенням Вишгородського районного суду Київської області
від 26.04.2007 р. позов задоволено: прилюдні торги по реалізації належної
ОСОБА_1 квартири АДРЕСА_1, проведені 24.09.2004 р., та свідоцтво про право
власності на спірну квартиру на ім'я ОСОБА_2 визнані недійсними.

Рішенням Апеляційного суду Київської області від
15.10.2007 р. рішення місцевого суду скасовано та ухвалено нове рішення, яким в
позові відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення апеляційного
суду скасувати та залишити в силі рішення місцевого суду, посилаючись на
неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права
та порушення норм процесуального права.

Колегія суддів дійшла висновку, що підстави для перегляду рішення
апеляційного суду відсутні, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами
касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального
права чи порушення норм процесуального права.

Згідно ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не
може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні суду, чи відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що
рішення апеляційного суду, ухвалено з додержанням судом апеляційної інстанції
норм матеріального та процесуального права, а також відсутні передбачені ч. 1
ст. 338 ЦПК України підстави для обов'язкового скасування рішення суду.

Наведені у касаційній скарзі доводи висновок суду
апеляційної інстанції не спростовують.

Керуючись ст.ст. 332, 336  ЦПК
України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду
України

у  х
в  а  л
и  л  а :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Апеляційного суду Київської області від 15 жовтня 2007 року
залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Верховного Суду України :

Є.Ф. Левченко

Л.І. Охрімчук

Я.М. Романюк