Справа №2-847/08
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

20
червня 2008 року Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в
складі:

головуючого
- судді : Зарічної Л.А.,

при
секретарі Голушко Н.А.,

за участю адвоката ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в
м.Прилуках цивільну справу за позовом
ОСОБА_1, ОСОБА_2 до
Територіальної громади с. Товкачівка в особі Товкачівської сільської ради
та  ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_4 ,
про  визнання права власності  на майно в порядку спадкування  за законом ,-

В С Т
А Н О В И В:

ОСОБА_6 та ОСОБА_7,  та були рідними дідом та бабою позивачів та
батьками їх матері - ОСОБА_8.Після смерті матері, все належне їй майно , за
згодою позивачів, успадкував  ОСОБА_6 та
мав  все це майно заповісти  всім онукам.
Таким правом він скористався, але заповіт склав лише на одну внуку -
ОСОБА_3., з якою проживав у бул.АДРЕСА_1.
03 квітня 2006 року   ОСОБА_6
виявив бажання переїхати на постійне місце проживання  до
ОСОБА_2., де і помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Посилаючись
на ті обставини, що місцем відкриття спадщини є останнє місце  проживання
спадкодавця, а ОСОБА_3. у визначений законом строк не звернулася до
нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини,  позивачі, які
протягом 6-ти місяців з дня смерті ОСОБА_6 звернулися до нотаріальної
контори із заявою про вступ у спадщину, просять суд визнати за ними право
власності на  будинок, майнові паї та
грошові вклади,  що належали померлому до
смерті.

В
судовому засіданні сторона позивачів підтвердила свої вимоги та при цьому
пояснили, що  мають законне право на  відкриту після смерті ОСОБА_6 спадщину,
оскільки  у визначений  законом
строк  після його смерті
звернулися до нотаріуса із відповідною заявою, а оскільки на день смерті він не
проживав із ОСОБА_3., і така із заявою до нотаріуса не зверталася, незважаючи
на наявний у неї заповіт, вважають, що їх вимоги є цілком правомірними.

Представник
Територіальної громади с. Товкачівка в особі Товкачівської сільської
ради  не визнав позовних вимог та при
цьому вказав, що оскільки мається заповіт померлого на ОСОБА_3.,  і він
є дійсним,  саме вона є власником
даного майна.

ОСОБА_3.
в судовому засіданні  не визнала позовні
вимоги та при цьому пояснила,  що
покійний ОСОБА_6 не переїздив на постійне місце проживання до  ОСОБА_2., а лише їздив гостювати  та досить тривалий час перебував на  лікуванні у Прилуцькій ЦРЛ,  а тому
даний строк  є понад 6 місяців.
Крім того оскільки на неї  померлим був
складений заповіт і вона  фактично  вступила в управління спадковою масою,
оскільки  на час смерті спадкодавця
проживала та була прописана разом із ним
вважала, що  подача такої заяви не
є необхідністю.

ОСОБА_4  в судове засідання не з»явився , однак подав
письмове заперечення, в якому не визнав позовних вимог  та вказав, що єдиним спадкоємцем,  який на його думку  повинен бути це ОСОБА_3., оскільки саме на
неї  його батько  залишив заповіт.

Вислухавши пояснення сторін, свідків,
дослідивши інші докази по справі суд приходить до наступного висновку.                                                                                                                                                       Згідно копії актового запису  про народження  ОСОБА_9
вбачається, що така

народилася
ІНФОРМАЦІЯ_2 і її батьками є ОСОБА_6 та
ОСОБА_7.

Згідно копії актового запису  про народження  ОСОБА_4
вбачається, що такий народився
ІНФОРМАЦІЯ_3 і його батьками є ОСОБА_6 та  ОСОБА_7.

Згідно
копії актового запису про одруження
вбачається, що  08 вересня 1963
року було зареєстровано шлюб між громадянами
ОСОБА_10 та  ОСОБА_8, де після
реєстрації шлюбу  дружина отримала
прізвище «ОСОБА_2».

Згідно
копії свідоцтва про народження ОСОБА_2 (а.с.9) вбачається, що вона
народилася  ІНФОРМАЦІЯ_4 і її батьками
є  ОСОБА_10 та ОСОБА_8.

Згідно
довідки  відділу РАЦС  Прилуцького міськрайонного управління
юстиції  (а.с.27) вбачається, що
23.11.1985 року було зареєстровано шлюб громадян ОСОБА_11 та ОСОБА_1, де після
реєстрації дружині було присвоєно прізвище «ОСОБА_2», згідно копії свідоцтва про
розлучення  (а.с. ) вбачається, що
10.06.2006 року  даний шлюб було
розірвано.

Згідно
копії свідоцтва про народження ОСОБА_2 (а.с.9) вбачається, що він
народився  ІНФОРМАЦІЯ_5 і його батьками
є  ОСОБА_10 та ОСОБА_8.

Згідно копії   свідоцтва про смерть  вбачається, що ОСОБА_8 померла  ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с.11).

Згідно копії   свідоцтва про
смерть  вбачається, що ОСОБА_10
помер  ІНФОРМАЦІЯ_7 (а.с.12).

Згідно копії   свідоцтва про
смерть  вбачається, що ОСОБА_7  померла
ІНФОРМАЦІЯ_8 (а.с.13).

Згідно копії   свідоцтва про
смерть  вбачається, що ОСОБА_6  помер
ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.14).

Згідно копії дублікату заповіту  (а.с.18) вбачається, що  ОСОБА_6
на  випадок своєї смерті робить
розпорядження, яким все своє майно, де б воно не знаходилося та з чого не
складалося та все те, на що він за законом матиме право  заповідає ОСОБА_3. Даний заповіт на день
розгляду справи не відмінено  і не
скасовано.

Згідно копії картки прописки  (а.с. 21) вбачається, що ОСОБА_6  був зареєстрований за адресою АДРЕСА_1, де
також були зареєстровані  ОСОБА_2 та
ОСОБА_3.

Досліджені в судовому засіданні  довідки
Обичевської сільської ради  та
Товкачівської сільської про не проживання
ОСОБА_6  у належному судовому
засіданні, оскільки  допитані в судовому
засіданні свідки ОСОБА_12 та
ОСОБА_13  не змогли пояснити  причини не проживання  його у належному  будинку у с.Товкачівка та вказували, що  бачилися
із  ОСОБА_6 за місцем  проживання ОСОБА_14, але про причини його
перебування саме у цього внука не з»ясовували. А тому суд вважає, що  стороною позивача не було підтверджено  факт саме постійного проживання  померлого у с.Обичів Прилуцького району
,  оскільки  зважаючи на свій похилий вік та хворобливий
стан здоров»я він також тривалий час знаходився і в лікарні, чого не
заперечували обидві сторони.

Допитана
в судовому засіданні завідуюча Прилуцької районної державної нотаріальної
контори  пояснила,  що дійсно ОСОБА_2.та ОСОБА_15 звернулися до
нотаріальної контори  із заявою про вступ
у спадщину , що відкрилася після смерті
ОСОБА_6, але зважаючи на ті обставини, що  мається заповіт ОСОБА_6 на ім»я
ОСОБА_3.,  яка проживала разом з ним  та була прописаною у належному йому будинку,
вона вважається такою що прийняла спадщину, і при зверненні її до нотаріальної
контори незалежно від час, їй буде видане свідоцтво про право на спадщину за
заповітом.

Цивільний кодекс України передбачає  спадкування
за заповітом та за законом. До складу спадщини входять всі  права та обов»язки, що  належали спадкодавцеві на  момент відкриття спадщини і не припинилися
внаслідок  його смерті. Спадщина
відкривається в наслі-док  смерті особи
або оголошеня її померлою і часом відкриття спадщини є  день смерті особи.   Місцем відкриття спадщини  є останнє місце проживання  спадкодавця. Місце відкриття спад-щини може
не співпадати  з місцем смерті  спадкодавця, якщо він помер  не у місці свого пос-тійного  проживання. Місце відкриття спадщини  підтверджується  відповідними документами, якими в такому
випадку є  свідоцтва органів РАСЦ  про смерть спадкодавця. Як вбачається  із копії свідоцтва про смерть ОСОБА_6, місце
його смерті визначено с.Товкачів-ка Прилуцького району Чернігівської області, а  досліджені
в судовому засіданні докази підтер-дили той факт, що основне місце
проживання ОСОБА_6 дійсно було в с.Товкачівка Прилуці-кого району, незважаючи
на ті обставини, що він неодноразово відвідував   і інших онуків.

Цивільний
кодекс України  надає перевагу
спадкуванню за заповітом , в якому
спадкодавець може  виявити свою
волю розпорядитися  належним йому  майном на користь  будь-якої особи, що і було зроблено  ОСОБА_6, який зробив  таке розпорядження на користь своєї внучки
ОСОБА_3.,  яка проживала разом з ним у
с.Товкачівка Прилуцького району.

Що
стосується спадкування за законом,  то
воно є вторинним  стосовно спадкування
за

заповітом, оскільки настає у разі
відсутності  заповіту,  визнання його недійсним , неприйняття
спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі  не охоплення
заповітом усієї спадщини.  В цьому
випадку  спадщину отримують
почергово  особи, визначені законом.
Спадкоємець за заповітом  чи законом  має право прийняти спадщину або не прийняти
її. Спадкоємець, який  постійно
проживав  разом із спадкодавцем  на час відкриття спадщини , вважається таким,
що прийняв спадщину, якщо  протягом
строку , встановленого ст.1270 ЦК України не заявив про  відмову від неї.  Спадкоємець, який бажає  прийняти спадщину, але на час  відкриття
спадщини не проживав постійно із спадкодавцем,  має подати до нотаріальної контори  заяву про прийняття спадщини.

Як було встановлено в судовому засіданні,
ОСОБА_3. постійно проживала  разом
із  ОСОБА_6 у належному йому будинку  на день відкриття спадщини, а тому вважається
такою, що прийняла спадщину, оскільки протягом
визначеного законом строку заяву про відмову від неї не подавала.

У свою чергу, ОСОБА_1 та   ОСОБА_2., як особи, які не проживали із
спадкодавцем на день відкриття спадщини, однак виявили  бажання її отримати,  12.03.2007 року подали до Прилуцької районної
державної нотаріальної контори заяву
про  отримання  спадщини
після   ОСОБА_6, який до дня
смерті мешкав у АДРЕСА_1, тобто
підтвердили той факт, що на день відкриття спадщини  не проживали разом із спадкодавцем .

А тому, зважаючи на  всі ці обставини, суд вважає, що вимоги  позивачів не підлягають  задоволенню.

На
підставі наведеного, керуючись ст.ст.1216-1223,
1233-1235,1247-1248,1258,1266, 1268-1270 ЦК України, ст. ст. 213-218 ЦПК
України, суд  ,-

Вирішив:

У
позові ОСОБА_1, ОСОБА_2 до
Територіальної громади с. Товкачівка в особі Товкачівської сільської
ради та  ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_4 ,
про  визнання права власності  на майно в порядку спадкування  за законом -    відмовити.

Рішення
суду може бути оскаржено шляхом подачі впродовж 10 днів з дня його
проголошення до Прилуцького міськрайонного суду апеляційної скарги  чи
заяви про апеляційне оскарження, із наступним  поданням апеляційної скарги протягом 20 днів
апеляційному суду Чернігівської області через Прилуцький міськрайонний суд.

Суддя