Справа №22-ц- 1134
/ 2008 р.                    Головуючий у 1-й інстанції - Литовченко Н.О.
Категорія -      40                                            Суддя-доповідач - Рибалка В.Г.
е м     У к р а ї н и
жовтня 2008 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного
суду Сумської області в складі:
суддів             -
Попруги С.В., Хвостика С.Г.,
секретаря судового засідання  - Рой Я.М.,
які беруть участь у справі - сторін та їх представників,
відкритому судовому засіданні у приміщенні апеляційного суду цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1
на рішення Тростянецького районного суду Сумської
області від 18 липня 2008 року у справі за позовом ОСОБА_1 до редакції газети
ІНФОРМАЦІЯ_2,  Тростянецької міської
ради  про захист честі, гідності та
ділової репутації, відшкодування моральної шкоди,
в с т а н о в и л а :
Рішенням
Тростянецького районного суду Сумської області від 18 липня 2008 року у
задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній
скарзі ОСОБА_1 просить скасувати зазначене рішення суду і ухвалити нове рішення
про задоволення його позовних вимог у повному обсязі.

При цьому
апелянт посилається на порушення норм матеріального та процесуального права,
неповне з'ясування обставин справи, невідповідність висновків суду обставинам
справи. Зокрема, зазначає, що суд безпідставно залучив у якості співвідповідача
Тростянецьку міську раду, оскільки автором статті «ІНФОРМАЦІЯ_1» є ОСОБА_2 Крім
того, вказує, що суд дійшов невірного висновку про достовірність інформації,
викладеної у статті.

Як
встановлено судом першої інстанції, у номері газети ІНФОРМАЦІЯ_2 за 14-20
лютого 2008 року було опубліковано
статтю «ІНФОРМАЦІЯ_1», де наведено
інформацію про фінансово-господарську діяльність ТОВ «АФ «Хлібороб» у
2001-2004 роках.

Текст
статті був погоджений з начальником контрольно-ревізійного відділу у
Тростянецькому районі. Факти, наведені у статті, встановлені в ході ревізії
фінансово-господарської діяльності ТОВ «АФ «Хлібороб», проведеної за постановою
суду у січні-лютому 2006 року.

Відомості
про те, що при укладенні договору підряду на роботи по будівництву бару ОСОБА_1
не був приватним підприємцем, що акти приймання робіт по кафе «Велес» відсутні,
що за договорами суборенди, укладеними між позивачем та приватними підприємцями
ОСОБА_3 і ОСОБА_4, не сплачувалась орендна плата, є достовірними і
підтверджуються матеріалами ревізії.

Інформація
про родинні стосунки позивача з ОСОБА_5 не є такою, що ганьбить честь і
гідність ОСОБА_1, оскільки останній дійсно одружений з дочкою ОСОБА_5.

Судом
також встановлено, що позивач невірно трактував вислів автора щодо примушування
ним посадових  ТОВ «АФ «Хлібороб» до
підписання договору купівлі-продажу кафе «Велес», оскільки в тексті статті
зазначено, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 пред'явили рішення засновників, зобов'язавши
їх підписати договір, як зазначено і в їх поясненнях, відображених у акті
ревізії.

Колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, оскільки суд першої
інстанції постановив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального
права.

Відповідно до
ст.10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право
на свободу вираження поглядів, що включає свободу дотримуватися своїх поглядів,
одержувати та передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної
влади і незалежно від кордонів. Проте здійснення цих свобод може підлягати
таким формальностям, умовам, обмеженням або санкціям, що встановлені законом і
є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної безпеки,
територіальної цілісності або громадської безпеки, для запобігання заворушенням
чи злочинам, для охорони здоров'я чи моралі, для захисту репутації чи прав
інших осіб, для запобігання розголошенню конфіденційної інформації або для
підтримання авторитету і безсторонності суду.

Ст.17
Закону  України від 23 лютого 2006 року
«Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав
людини» передбачає застосування судами при розгляді справ Конвенцію про захист
прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду як джерело
права.

Крім того, право
висловлювати судження, оцінки, думки гарантовано ст. 34 Конституції України, а
також закріплене в ст. 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних
свобод 1950 р., яка відповідно до ст. 9 Конституції України є складовою
частиною національного законодавства.

Питання, які
висвітлені у згаданій статті становлять значний суспільний інтерес, а тому
редакція газети ІНФОРМАЦІЯ_2 мала всі підстави опублікувати висновки посадових
осіб Контрольно-ревізійного відділу в Тростянецькому районі, які були надані їй
Тростянецькою міською Радою.

Згідно зі ст.277
ЦК України негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною,
якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного.

В даному  випадку наведені у статті відомості
підтверджені офіційними документами, зокрема, актом ревізії
фінансово-господарської діяльності ТОВ «АФ «Хлібороб». Посилання апелянта на не
достовірність інформації, викладеної у статті, були предметом судового розгляду
і обґрунтовано спростовані судом першої інстанції.

Доводи апелянта
про те, що суд безпідставно залучив у якості співвідповідача Тростянецьку
міську раду, оскільки автором статті «ІНФОРМАЦІЯ_1» є ОСОБА_2, є безпідставними.

З матеріалів
справи вбачається, що текст статті було надано до редакції газети ІНФОРМАЦІЯ_2
Тростянецькою міською радою.

Встановивши, що
автор використав у публікації відомості, одержані з офіційного джерела, суд
обґрунтовано притягнув до участі у справі в якості співвідповідача саме міську
раду.

За таких
обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність
підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1, оскільки порушення особистих
немайнових  прав останнього з боку
відповідачів відсутні.

Інші доводи
апеляційної скарги також не містять посилань на такі порушення норм
матеріального чи процесуального права, які б могли бути підставою для зміни чи
скасування рішення суду першої інстанції.

Рішення суду
відповідає вимогам ст.277 ЦК України.

У зв'язку з цим апеляційну скаргу необхідно відхилити, а рішення суду
- залишити без зміни.

Керуючись ст.
ст.303, 307 ч.1 п.1, 308, 313, 315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а
:

Апеляційну
скаргу  ОСОБА_1 відхилити.

Рішення  Тростянецького районного суду Сумської
області від 18 липня 2008 року в даній справі залишити без зміни.

Ухвала
набирає законної сили негайно  і може
бути оскаржена в касаційному порядку протягом двох місяців з дня її
проголошення  до Верховного Суду України.

Судді (підписи):

З оригіналом згідно: суддя Апеляційного суду                                                  В.Г.
Рибалка