У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19
березня 2008 року
м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних
справах

Верховного Суду України в складі:

головуючого

Патрюка М.В.,

суддів:

Берднік І.С., Костенка А.В.,

Лященко Н.П., Прокопчука Ю.В.,-

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до відкритого акціонерного товариства “Керченський рибоконсервний
завод “Пролив”  (далі - ВАТ “Керченський рибоконсервний
завод “Пролив”) про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час
вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Керченського міського суду Автономної Республіки
Крим від 15 червня 2007 року з урахуванням виправлення описки ухвалою цього ж суду
від 8 серпня 2007 року  та  ухвалу
Апеляційного   суду   Автономної
Республіки   Крим   у   м.
Феодосії від 16 жовтня 2007 року,

в с т а н о в и л а :

У серпні 2003 року
ОСОБА_1. звернулася в суд із позовом до ВАТ “Керченський рибоконсервний
завод “Пролив”, у якому просила поновити її на роботі на посаді ведучого інженера
з ремонту приміщень і споруд, стягнути заробітну плату за час вимушеного прогулу
та моральну шкоду в розмірі 1 000 грн.

Під час розгляду справи судом у якості співвідповідача
був залучений ліквідатор  ВАТ  “Керченський
рибоконсервний  завод  “Пролив”
ОСОБА_2.

Рішенням Керченського міського суду Автономної
Республіки Крим від 23 жовтня 2003 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного
суду Автономної Республіки Крим від 10 лютого 2004 року, у позові ОСОБА_1. відмовлено.

Ухвалою колегії суддів
Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 9 листопада 2004
року в задоволенні касаційної скарги позивачки на постановлені у справі рішення
відмовлено.

У травні 2004 року
ОСОБА_1. звернулася в Керченський міський суд Автономної Республіки
Крим із заявою про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення суду
від 23 жовтня 2003 року, посилаючись на те, що постанову господарського суду Автономної
Республіки Крим від 25 лютого 2003 року, якою ВАТ “Керченський рибоконсервний завод
“Пролив” було визнано банкрутом, 7 квітня 2003 року скасовано Вищим господарським
судом України.

Ухвалою Керченського міського суду Автономної
Республіки Крим від 12 січня 2005 року, залишеною без змін ухвалою Апеляційного
суду Автономної Республіки Крим від 14 червня 2005 року та ухвалою апеляційного
суду Запорізької області від 9 листопада 2007 року, постановленою в касаційному
порядку, у задоволенні заяви ОСОБА_1. відмовлено.

У травні 2007 року ОСОБА_1. вдруге звернулася в Керченський міський суд Автономної Республіки
Крим із заявою про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення суду
від 23 жовтня 2003 року.

Зазначала, що 17 травня 2007 року їй стало
відомо про те, що господарським судом Автономної Республіки Крим 5 квітня 2007 року
постановлено ухвалу про санацію ВАТ  “Керченський рибоконсервний завод “Пролив”
та припинено справу про банкрутство.

Ухвалою Керченського міського суду Автономної
Республіки Крим від  15  червня
2007  року  з  урахуванням  виправлення описки ухвалою від 8 серпня 2007 року,
залишеною без змін ухвалою Апеляційного суду Автономної Республіки Крим у м. Феодосії
від 16 жовтня 2007 року, у задоволенні заяви ОСОБА_1.  відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_1., посилаючись на порушення судами норм процесуального права,
просить ухвалу Керченського міського суду Автономної Республіки Крим від 15 червня
2007 року та ухвалу Апеляційного суду Автономної Республіки Крим у м. Феодосії від
16 жовтня 2007 року скасувати.

Касаційна скарга підлягає задоволенню з
таких підстав.

Відмовляючи в задоволенні заяви ОСОБА_1. про перегляд рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами,
суд першої інстанції виходив із того, що у серпні 2005 року справу за  позовом ОСОБА_1.  було направлено до Верховного Суду України та
на час розгляду заяви справа до суду не поверталася.

Проте погодитись із таким висновком суду
не можна.

Відсутність справи, яка знаходиться на розгляді
в суді касаційної інстанції, не є підставою для відмови в задоволенні заяви про
перегляд судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Такою підставою для відмови в задоволенні
заяви про перегляд рішення суду у зв'язку з нововиявленими обставинами  є відсутність передбачених ч. 2 ст. 361 ЦПК України
обставин такого перегляду.

Крім того, розглядаючи другу заяву ОСОБА_1. про перегляд ухваленого у справі судового рішення
у зв'язку з нововиявленими обставинами, суд не врахував роз'яснень п. 10 постанови
Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 1981 року № 1 “Про практику перегляду
судами у зв'язку з нововиявленими обставинами рішень, ухвал і постанов у цивільних
справах, що набрали законної сили” щодо розгляду таких заяв в одному провадженні
зі справою, в якій постановлено судове рішення.

Помилка суду першої інстанції не була виправлена
й судом апеляційної інстанції під час перевірки законності ухвали від 15 червня
2007 року в апеляційному порядку.

Ураховуючи наведене, колегія суддів вважає, що
оскаржувані ухвали судів першої й апеляційної інстанцій постановлені з
порушенням норм процесуального права та відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 342 ЦПК України підлягають скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 342, 345 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних
справах Верховного Суду України

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Керченського міського суду Автономної
Республіки Крим від           15 червня
2007 року з урахуванням виправлення описки ухвалою цього ж суду від 8 серпня
2007 року та ухвалу Апеляційного суду Автономної Республіки Крим у м. Феодосії від
16 жовтня 2007 року скасувати.

Справу передати на новий розгляд до суду
першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий                                            М.В.
Патрюк

Судді :                                                      І.С.
Берднік

А.В.
Костенко

Н.П.
Лященко

Ю.В.
Прокопчук