У Х В А Л А

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

20 листопада 2008 року

м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

головуючого

Яреми А.Г.,

суддів:

Балюка М.І., Барсукової В.М.,
Гнатенка А.В., Гуменюка В.І., Жайворонок Т.Є., Косенка В.Й.,  Костенка А.В., Левченка Є.Ф.,

Лихути Л.М., Луспеника Д.Д.,
Мазурка В.А., Охрімчук Л.І., Перепічая В.С., Прокопчука Ю.В., Романюка Я.М.,
Сеніна Ю.Л.,-

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про вселення, усунення перешкоду у користуванні квартирою та зустрічним позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право користування
жилим приміщенням, за скаргою ОСОБА_1 про перегляд у
зв'язку з винятковими обставинами рішення колегії суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду Одеської області від 19 грудня 2007 року та
ухвали судді Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 12
лютого 2008 року,

в с т а н о в и л а :

У березні 2006 року ОСОБА_1 звернувся
до суду в порядку             ст.ст.
63-65, 106 ЖК України, ст.ст. 15, 16, 269, 270, 273 ЦК України з позовом до
ОСОБА_2 про вселення та усунення перешкоду у користуванні квартирою. В
обгрунтуваня своїх вимог указував, що 4 жовтня 1997 року уклав шлюб із ОСОБА_3,
був зареєстрований і проживав разом з нею в однокімнатній квартирі АДРЕСА_1.
Крім нього та ОСОБА_3 у вказаній квартирі була зареєстрована її дочка ОСОБА_2 -
відповідачка в справі. В зв'язку з неможливістю сумісного проживання ОСОБА_2 в
2002 році пішла з квартири і стала проживати в своєї бабусі ОСОБА_3, де мешкає
до цього часу разом зі своєю малолітньою дочкою, 2003 року народження, яка
ніколи не проживала у спірній квартирі. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла. Після її
смерті позивач продовжував проживати у квартирі. Наприкінці вересня 2005 року
він у зв'язку з захворюванням поїхав лікуватися до своєї сестри у Хмельницьку
область. Після повернення з лікування 22 грудня 2005 року до          м. Одеси в квартиру потрапити не
зміг, оскільки в ній проживали квартиранти, яким житло здала дочка його
померлої дружини. Посилаючись на те, що він протиправно позбавлений житла і
вимушений проживати у знайомих, ОСОБА_1 просив задовольнити його вимоги.

У червні 2006 року ОСОБА_2
звернулася в суд із зустрічним позовом до ОСОБА_1, в якому після зміни та
уточнення своїх вимог просила на підставі ч. 2 ст. 107 ЖК України визнати
останнього таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1, посилаючись
на те, що за життя матері та після її смерті ОСОБА_1 вів аморальний спосіб
життя, зловживав алкогольними напоями, не сплачував за комунальні послуги, у
вересні 2005 року добровільно залишив квартиру і поїхав до себе на батьківщину
- в Хмельницьку область. Крім того, вказувала на неможливість проживання її з
малолітньою дитиною та ОСОБА_1

Рішенням Київського районного суду
м. Одеси від 4 вересня 2007 року первісний позов задоволено, в задоволенні
зустрічного позову відмовлено. Постановлено вселити ОСОБА_1 у квартиру АДРЕСА_1
та зобов'язати ОСОБА_2 не перешкоджати ОСОБА_1 у користуванні вказаною
квартирою.

Рішенням колегії суддів судової
палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області від 19 грудня
2007 року вказане рішення суду першої інстанції скасовано й постановлено нове
рішення про відмову в задоволенні первісного позову та задоволення зустрічного
позову. Постановлено визнати ОСОБА_1 таким, що втратив право користування жилим
приміщенням у квартирі АДРЕСА_1.

Ухвалою судді Судової палати у
цивільних справах Верховного Суду України від 12 лютого 2008 року у відкритті
касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення апеляційного
суду відмовлено.

У скарзі ОСОБА_1 ставиться питання
про скасування рішення суду апеляційної інстанції, ухвали суду касаційної
інстанції та залишення в силі рішення місцевого суду з підстав неоднакового
застосування касаційним судом норм матеріального права, зокрема ст. 107 ЖК
України. Скаржник указує, що тимчасово їздив на лікування в іншу область, а
тому його перебування в лікарні не можна вважати місцем постійного проживання.

Скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 354 ЦПК України судові рішення у
цивільних справах можуть бути переглянуті у зв'язку з винятковими обставинами
після їх перегляду у касаційному порядку, якщо вони оскаржені з мотивів
неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одного і того
самого положення закону; визнання судового рішення міжнародною судовою
установою, юрисдикція якої визнана Україною, таким, що порушує міжнародні
зобов'язання України.

Судом установлено, що ОСОБА_1 до 1994 року
проживав разом зі своєю першою дружиною та донькою в трикімнатній квартирі
АДРЕСА_1, участі в приватизації якої він після розлучення в 1994 році не
приймав.

У 1997 році він одружився ОСОБА_3 - матір'ю ОСОБА_2 та
поселився в спірну однокімнатну квартиру АДРЕСА_1, яка була одержана ОСОБА_3 разом із дочкою після розлучення з першим
чоловіком та розміну квартири. У березні 2005 року ОСОБА_3 померла.

Скасовуючи рішення місцевого суду та ухвалюючи нове рішення про задоволення
зустрічного позову ОСОБА_2 та відмову в задоволенні первісного позову, суд
апеляційної інстанції обгрунтовано виходив із того, що ОСОБА_1 у вересні 2005
року добровільно залишив спірну квартиру та вибув на інше постійне місце
проживання, у зв'язку з чим втратив право користування жилим приміщенням у
ній.

Суд касаційної інстанції погодився з такими висновками суду, зазначивши, що
рішення суду постановлене з додержанням норм матеріального та процесуального
права.

Доводи скарги не дають підстав для висновку про неоднакове застосування
судом касаційної інстанції одного і того самого положення закону.

Виходячи з наведеного колегія суддів не знаходить підстав, передбачених ст.
354 ЦПК України, для скасування у зв'язку з винятковими обставинами ухвалених у
справі судових рішень.

Керуючись ст. 358 ЦПК України, колегія суддів Судової
палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а :

Скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення колегії суддів судової
палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області від 19 грудня
2007 року та ухвалу судді Судової палати у цивільних справах Верховного Суду
України від 12 лютого 2008 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий

А.Г. Ярема

Судді:

М.І. Балюк

Л.М. Лихута

В.М. Барсукова

Д.Д. Луспеник

А.В. Гнатенко

В.А. Мазурок

В.І. Гуменюк

Л.І. Охрімчук

Т.Є. Жайворонок

В.С. Перепічай

В.Й. Косенко

Ю.В. Прокопчук

А.В. Костенко

Я.М. Романюк

Є.Ф. Левченко

Ю.Л. Сенін