Справа №2-1547/08
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И

29 травня 2008 року Дрогобицький міськрайонний  суд Львівської області

в складі:

головуючого - судді         Хомика А.П.

при секретарі  -                  Кіндратишин Л.Р.,

розглянувши при попередньому судовому засіданні в місті Дрогобичі цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до Верхньодорожівської сільської ради Дрогобицького
району про визнання права власності на нерухоме майно по спадкуванню за
заповітом, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права
власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом, посилаючись на
те, що будинок АДРЕСА_1 належав його бабці ОСОБА_2, 1903 року народження. Двір
АДРЕСА_1 (до перенумерації будинків АДРЕСА_1) мав статус колгоспного і в ньому
з 1963 року проживали ОСОБА_3, 1931 року народження, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1,
ОСОБА_4, 1931 року народження, який виписався з будинку ще в 1982 році та
припинив своє членство в даному колгоспному дворі і ОСОБА_2, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_2, а тому станом на 1991 рік залишилась єдиним членом даного двору.

26 січня 1996 року ОСОБА_2 склала заповіт, яким заповіла йому, ОСОБА_1, все
належне їй майно. Після смерті ОСОБА_2 він фактично вступив в управління
спадковим майном, а саме будинковолодінням АДРЕСА_1.

З довідки Дрогобицького державного комунального міжміського бюро технічної
інвентаризації та експертної оцінки від 08 квітня 2008 року за № 489,
вбачається, що будинок АДРЕСА_1 не зареєстрований в Дрогобицькому ДКМБТІ та ЕО
і його вартість становить 37109,00 грн.

В даний час, через відсутність правовстановлюючих документів на будинок,
отримати свідоцтво на право власності на дане будинковолодіння за заповітом він
не може, а тому просить суд постановити рішення, яким визнати за ним, ОСОБА_1,
право власності на спадкове майно по заповіту, а саме - будинковолодіння
АДРЕСА_1.

Представник позивача ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримала позовні
вимоги, доповнивши, що узаконення спадкового майна необхідні позивачу для реалізації
права власності, зокрема, з метою здійснення законного володіння, користування
та розпорядження своїм майном. Крім цього, після смерті бабці позивача
спадкоємців, які б мали право на обов'язкову частку в спадковому майні, -
немає, протягом встановленого законом строку позивач, як спадкоємець своєї
бабці за заповітом, не заявив про відмову від спадщини, а тому  просить позов задоволити.

Відповідач в судове засідання подав заяву про визнання позову та розгляд
справи у відсутності представника Верхньодорожівської сільської ради
Дрогобицького району.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити
при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК
України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому
ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання
відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює судове
рішення про задоволення позову.

Матеріалами справи встановлено і сторонами не оспорюється, що за бабцею
позивача - ОСОБА_2 рахувався житловий будинок з господарськими будівлями
АДРЕСА_1.

Відповідно до копії заповіту, посвідченого 26.01.1996 року секретарем
Верхньодорожівської сільської ради Дрогобицького району, ОСОБА_2 на випадок
своєї смерті заповіла все своє майно своєму правнукові - ОСОБА_1.ІНФОРМАЦІЯ_2
ОСОБА_2 померла.

Разом з тим, судом встановлено, що позивач фактично прийняв спадщину після
смерті бабці, інших спадкоємців, які б претендували на обов'язкову частку у
спадковому майні, - немає, а тому суд приходить до висновку, що після смерті
ОСОБА_2 єдиним спадкоємцем її майна, зокрема спірного житлового будинку по
заповіту є позивач.

Якщо протягом встановлено законом строку спадкоємець не заявив про відмову
від спадщини, то на підставі п. п. 3, 5 ст. 1268 ЦК України спадщина, незалежно
від часу її прийняття, належить спадкоємцеві з часу її відкриття.

З огляду на те, що покійна ОСОБА_2 при житті не могла отримати свідоцтва
про право власності на спірний житловий будинок, який заповіла своєму
правнукові, останній фактично прийняв спадщину після її смерті і є її єдиним
спадкоємцем, відповідач позовні вимоги визнає, що не суперечить закону, не
порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому підстав для неприйняття
визнання позову відповідачем судом не встановлено. Звідси позов є підставним та
підлягає до задоволення.

Враховуючи вище наведене та керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 130, 174, 209,
212, 214-215 ЦПК України, ст. 328, 346, 1218, 1258, 1268 ЦК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на нерухоме майно - житловий будинок
АДРЕСА_1 по спадкуванню за заповітом від 26.01.1996 року, посвідченим
секретарем Верхньодорожівської сільської ради Дрогобицького району, після
смерті бабці - ОСОБА_2, яка сталася ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду
Львівської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з
дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної
інстанції або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя