Справа  № 2-441/2008р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ       УКРАЇНИ

28 липня  2008 року
Корсунь-Шевченківський
районний  суд  Черкаської
області  в  складі:

головуючого судді Кіхтенко Н.І.,

за участю секретаря  судових засідань
Сміян А.В.,

розглянувши  у  відкритому
судовому  засіданні у  залі
суду  в м. Корсуні -
Шевченківському   цивільну  справу
за  позовом ОСОБА_1 до  Селищенської сільської ради про визнання
права власності на житловий будинок,   за
участю третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог
щодо  предмета  спору: Корсунь-Шевченківської державної
нотаріальної контори, -

суд

ВСТАНОВИВ:

1 липня   2008 р. позивачка  звернулася у суд з даним позовом і  просить ухвалити  рішення, яким   визнати за
померлим   ІНФОРМАЦІЯ_1 її
батьком  ОСОБА_2 право власності  на самочинно збудоване ним  нерухоме майно, яке   розташоване АДРЕСА_1,  на
приватизованій померлим згідно рішення № 35 від 16.09.1997 року
земельній ділянці, площею 0,41 га.

Свій позов позивачка мотивує
тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько
ОСОБА_2, після смерті якого відкрилася спадщина, яка складається з
житлового будинку і  надвірних споруд.

Померлий  за свого життя  мав право на визнання за ним  права власності на дане  майно, здавши його  в
експлуатацію відповідно до вимог Закону,
але   не  здав, бо помер.

А тому  позивачка  не може оформити свої спадкові права на
вказане  будинковолодіння,  так як воно
після закінчення будівництва не прийняте в експлуатацію та не
пройшло  державної   реєстрації.

В судовому  засіданні
позивачка  підтримала  даний
позов.

Представники відповідача  та третіх осіб, будучи належним чином
повідомленими про день,  час і місце
слухання справи, у суд не з'явилися, але  направили заяви, в яких не
заперечують  проти задоволення позову та
просять суд  справу слухати у їхню
відсутність.

Суд дослідивши матеріали
справи, вважає, що позов підлягає до часткового  задоволення.

В судовому засіданні
встановлено, що дійсно ІНФОРМАЦІЯ_1 помер гр. ОСОБА_2, батько позивачки,  якому
належав побудований ним  житловий
будинок з  надвірними спорудами, що  розташовані
АДРЕСА_1, на приватизованій
померлим земельній ділянці, площею 0,41 га, яка була  наділена
під  будівництво вказаного
будинковолодіння, але не здав
будинок  в  експлуатацію,бо  помер.

Тобто будинковолодіння   має  статус
об'єкта   незавершеного
будівництвом.

Спадкодавець залишив заповіт,
яким заповів позивачці все своє майно, яке належатиме йому на день його смерті.

Відповідно до ст.331 ЦК
України нерухоме майно підлягає державній реєстрації, яку  може
провести  лише особа, яка  його
побудувала  і яка є  живою, а до моменту реєстрації  вказане
будинковолодіння   вважається
об'єктом  незавершеного  будівництва.

Оскільки  вказаний житловий будинок на день смерті
померлого не був зареєстрований в
установленому   законом
порядку,  тобто являється об'єктом незавершеного
будівництва,  бо  під його
будівництво  була  належно
наділена  земельна  ділянка, то за таких обставин суд   вважає, що позов підлягає до задоволення
відповідно до положень ст.1216 ЦК України,
яка  передбачає, що  спадкування
це є перехід прав та обов'язків
/спадщини/  від фізичної особи,
яка померла /спадкодавця/, до інших осіб
/спадкоємців/,  власник  землі, відповідач  по даній
справі, не  заперечує   проти
такого узаконення.

Тобто, в даному випадку до позивачки
перейшли як право на об'єкт нерухомого майна, так і обов'язок його
зареєструвати у спосіб, визначений законом, як
спадкоємцем  даного майна   за
заповітом.

Суд визнає  за
позивачкою  право власності   на
дане майно, як на
незакінчений  будівництвом  об'єкт,
з  послідуючою здачею його в
експлуатацію  позивачкою.

А тому, в частині позову, щодо визнання
права власності  за померлим, суд
відмовляє,  оскільки  в
зв”язку із смертю
припиняються  будь-які  права і
обов”язки  особи.

На  підставі
викладеного  суд  прийшов
до висновку,  що у  даному випадку  обов'язок
здачі  будинку  в експлуатацію перейшов до позивачки, як  спадкоємця вказаного майна.

Задовольняючи позов,  суд залишає за позивачкою  судові витрати по справі, оскільки ні  до подання позову до суду, ні під час
судового розгляду справи  відповідач не
заперечував проти його задоволення
і   прав  позивачки не порушував.

Керуючись ст.  ст.331 ч.2 п.3,  376 ,
1216   ЦК України,  ст.ст. 10, 11, 57, 58, 59, 60, 88, 212, 213,
214, 215 ЦПК  України ,

суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до  Селищенської сільської ради про визнання
права власності на житловий  будинок, за
участю третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог
щодо  предмета  спору: Корсунь-Шевченківської державної
нотаріальної контори -  задовольнити
частково.

Визнати за ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний код НОМЕР_1, пр. АДРЕСА_2,  право
власності   в  порядку
спадкування  за  заповітом після  смерті
батька  ОСОБА_2, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Селище Корсунь-Шевченківського району Черкаської області  на
незакінчений  будівництвом  об'єкт, що
знаходиться АДРЕСА_1.

В іншій  частині
позову - відмовити.

Рішення
суду набирає законної  сили після
закінчення строку подання заяви про його апеляційне оскарження або  подання апеляційної скарги в  цей  же
строк.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного суду Черкаської області через
Корсунь-Шевченківський  районний суд
шляхом подання в 10 - денний строк з дня проголошення рішення апеляційної
скарги, або шляхом подання в 10 - денний строк з дня проголошення рішення заяви
про апеляційне оскарження і подання після цього протягом 20 днів апеляційної
скарги.

Відповідачем і  третіми особами  рішення
може  бути  оскаржене
в такий  же спосіб і  протягом
тих же  строків з часу  одержання
копії даного рішення.

Головуючий :
підпис.