Справа № 2- 791/2008 рік
13 червня 2008 року                       м.
Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у
складі: судді  Алькової С.М., при
секретарі Золотих  Л.Н.,
розглянувши у  відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Дніпродзержинську цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2  про розірвання шлюбу,
Відповідач у судове засідання не з'явився.
Позивачка  звернулася до суду  з вищевказаним позовом, посилаючись на те,
що  з відповідачем вони знаходяться у
повторно  зареєстрованому  шлюбі з 18 лютого 1986 року,   неповнолітніх дітей від шлюбу  не мають,
у березня 2007 року  вони
припинили  сімейно-шлюбні відносини з тих
причин, що  відповідач зловживає
спиртними напоями, захоплюється азартними
іграми, поведінка відповідач часто
буває  неадекватною,   він влаштовує  сварки, принижує  її,
тому  вона не бажає зберігати  родину і просить суд розірвати шлюб, тим
самим задовольнити позов.
Відповідач у судове  засідання не
з'явився, ніяких письмових пояснень  щодо
позову не надав,  про день, час та місце
розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить   розписка про отримання судової повістки, що
була вручена  йому  у приміщенні суду,  і тому відповідно до ст.. 76 ч. 8 ЦПК
України  відповідач вважається
повідомленим про день та час  розгляду
справи.  В зв'язку з тим, що суд не
має  відомостей про причину неявки
відповідача, повідомленого належним чином, суд
відповідно до ст.. 169 ч. 4 ЦПК України вирішує справу  на підставі
наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Відповідно до ст.. 224 ЦПК України  у
разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і
від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або зазначені ним причини
визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі  наявних у справі даних чи доказів, якщо
позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
При судовому розгляді справи
позивачка підтримала  свої позовні
вимоги  по суті  та за обставинами  у повному обсязі,  зазначили, що спору  щодо
розподілу майна подружжя  між
ними  поки що не виникало,  просить шлюб між  нею та відповідачем розірвати, витрати,
пов'язані  з отриманням   свідоцтва
про розірвання шлюбу в органах РАЦС тягнути з відповідача.
Суд, дослідивши  докази,
надані позивачем на підтвердження свого позовних вимог (свідоцтво про
реєстрацію шлюбу), вважає, що позов
підлягає задоволенню.
Судом
встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
до свідоцтва про реєстрацію шлюбу,
актовий запис №  333 (а.с.6)
сторони  у справі дійсно знаходяться у
вдруге зареєстрованому шлюбі  з  18 лютого 1986 року.
На цей час сторони спільне господарство не ведуть,  подружні стосунки  не підтримують,  сімейно-шлюбні відносини  між ними були припинені  з тих причин, що  відповідач зловживав  алкогольними напоями, захоплювався  азартними
іграми,  вчиняв  вдома сварки, принижував позивачку, у березні
2007 року сторони припинили  подружні
стосунки,   наданий  судом строк для  примирення
за клопотанням  відповідача
позитивних результатів не дав,  на
примирення  позивачка не згодна,  вважає, що сім'я розпалася остаточно,
наполягає  на розірванні шлюбу.
час розгляду справи між сторонами не має.
Відповідно до ст. 104  СК
України  шлюб припиняється внаслідок  його розірвання.
У відповідності  до ч. 3 ст. 105 СК
України шлюб припиняється внаслідок  його
розірвання  за позовом одного із подружжя
на підставі рішення суду, який  згідно
ст. 112 ч.2 СК України  ухвалює рішення
про розлучення, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя  подружжя
та збереження  шлюбу
суперечить  інтересам одного з них.
Суд вважає, що збереження та відновлення
сім'ї сторін не можливо та не доцільно, і даний шлюб підлягає
розірванню, а позов задоволенню у повному обсязі; витрати, пов'язані з
отриманням свідоцтва про розірвання шлюбу в органах РАЦС, належить
стягнути  з відповідача,  звільнив
позивачку від сплати державного мита.
Керуючись ст. 104, 105, 110, 112
СК  України, 208, 209, 215, 218 ЦПК України,
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2  про
розірвання шлюбу, , задовольнити.
Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2,
зареєстрований  Автозаводським
відділом  ЗАГС м. Толь яті Російської
Федерації 18 лютого 1986 року, актовий запис № 333,  від якого неповнолітніх  дітей
При видачі свідоцтва  про розірвання
шлюбу стягнути з відповідача  державне
мито на користь держави  в сумі 25 грн.,  позивачку від сплати державного мите звільнити.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному  порядку через суд першої інстанції шляхом
подачі в 10 -  денний строк з дня  проголошення рішення заяви про апеляційне
оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з
подачею її копії в апеляційну інстанцію або в порядку ч.4 ст. 295 ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуто  судом, що його ухвалив, за письмовою заявою
відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя:                                    С.М. Алькова