Справа
№ 4278
в 1 інстанції Остахнович А.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня
2008 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду
Київської області у складі:

головуючого -
Лащенка В.Д.

суддів -
Дьоміної О.О.,  Хопти С. Ф.

при секретарі -
Приходько Л.Г.

розглянула
у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
рішення Фастівського міськрайонного суду від 21 листопада 2007 року у справі за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3,  ОСОБА_1 про
встановлення порядку користування земельною ділянкою,

встановила:

У червні
2007 року ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3,
ОСОБА_1  про
встановлення порядку користування земельною ділянкою. Свої вимоги мотивував
тим,  що на праві приватної власності
йому належить житловий будинок в АДРЕСА_1,  який розташований на земельній ділянці площею
0, 6883 га. Відповідачам належить житловий будинок по АДРЕСА_1,  який розташований на земельній ділянці площею
0,  1013 га.

Оскільки
він не має проїзду до будинку,  просив
визначити порядок користування земельною ділянкою,  щоб він мав змогу проїзду до належного йому
будинку.

Рішенням
Фастівського міськрайонного суду від 21 листопада 2007 року позов задоволено.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду,  посилаючись на те,  що справу розглянуто без його участі,  так як його належним чином не було
повідомлено про час і місце розгляду справи.

Апеляційна
скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи
позовні вимоги і встановлюючи порядок користування земельною ділянкою суд
виходив з того,  що житлові будинки
сторін розташовані на земельній ділянці площею 0,  1013 га.,
а відповідач перешкоджає позивачу у під'їзді до будинку.

З таким
висновком не може погодися колегія суддів,
оскільки висновки суду не відповідають обставинам справи,  справу розглянуто з порушенням норм
матеріального і процесуального права.

Відповідно
до довідки Фастівського міського бюро технічної інвентаризації житловий будинок
АДРЕСА_1 належить на праві спільної часткової власності відповідачам ОСОБА_3 та
ОСОБА_1 на підставі договору дарування від 28 серпня 2002 року та свідоцтва про
право на спадщину від 10 березня 2007 року. Рішенням виконкому
Червономотивілівської сільської ради від 14 листопада 1997 року визначено право
власності на будинок по АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 ,
позивачем по справі. Тобто сторони на праві власності мають окремі
будинки.

Позивачу
ОСОБА_2 у приватну власність передано земельну ділянку для будівництва і
обслуговування жилого будинку площею 0,
0683 га,  що підтверджується
Державним актом на право приватної власності на землю від 22 травня 2000 року.
З плану зовнішніх меж земельної ділянки позивача вбачається,  що вона межує із земельною ділянкою ОСОБА_4
Документів відповідно до вимог  ст.  126 ЗК України,  які б свідчили про те,  що відповідачам на праві власності чи на
праві користування належить земельна ділянка,
яка межує із земельною ділянкою позивача,  суду не представлено.

За таких
обставин відсутні підстави вважати,  що
сторони користуються однією земельною ділянкою чи їх земельні ділянки межують.
Правова природа земельної ділянки,  через
яку позивач бажає визначити проїзд до належної йому земельної ділянки,  судом не з'ясована,  та не вирішено питання про притягнення до участі
в справі власника спірної земельної ділянки чи сільської ради,  яка наділена повноваженнями у галузі
земельних відносин згідно  ст.  12 ЗК України.

Крім
того при розгляді справи необхідно було уточнити позовні вимоги і
з'ясувати,  чи не заявляються вимоги щодо
права земельного сервітуту. Відповідно до вимог
ст.  98 ЗК України право
земельного сервітуту - це право власника або землекористувача земельної ділянки
на обмежене платне або безоплатне користування чужою земельною ділянкою
(ділянками). При заявлені таких вимог до участі в справі необхідно притягнути
власника сусідньої земельної ділянки.

Відповідно до
вимог  ст.  311 ЦПК України рішення суду підлягає
скасуванню з направленням справи на новий розгляд,  якщо суд вирішив питання про права та обов'язки
осіб,  які не брали участь у справі.

Враховуючи,  що судом першої інстанції встановлено порядок
користування земельною ділянкою,  яка
позивачу не належить,  а до участі у
справі не притягнуто осіб,  яким належить
спірна земельна ділянка на праві власності чи користуванні,  рішення суду необхідно скасувати,  а справу направити на новий розгляд до того ж
суду іншим складом суду.

Керуючись  ст.
ст.  307,  311 ЦПК України колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення
Фастівського міськрайонного суду від 21 листопада 2007 року скасувати,  справу направити на новий розгляд до того ж
суду іншим складом суду.

Ухвала набирає
законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному
порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців.