overthelex/edrsr-tspk huggingface dataset:
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

27 лютого 2008 року
Лисичанський міський суд Луганської області

У складі: головуючої
судді
Чернобривко Л.Б.

При   секретарі                                                                     Дьоміновій  О.М.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2про
визнання права власності на майно,

в с т а н о в и в
:

Позивач звернувся з
вищеозначеним позовом до відповідачки, зазначаючи, що вони перебували у шлюбі з
23.12.1968 року. Шлюб розірвано на підставі рішення суду  . За час сумісного  проживання ними був побудований будинок ,
розташований за адресою АДРЕСА_1, зареєстрований  відповідно свідоцтва про право особистої
власності на домоволодінні за позивачкою. Тому просив визнати за ним право
власності на &frac12; частину житлового будинку та стягнути з відповідачки  понесені ним судові витрати.

У судовому засіданні позивач
змінив  позовні вимоги, просив
задовольнити його позов в частині визнання за ним права власності на &frac12;
частину АДРЕСА_1і не стягувати з відповідачки понесені ним судові витрати,
пояснивши, що цей будинок вони будували разом з позивачкою, перебуваючи у
шлюбі. Будівництво починали з фундаменту,
вкладаючи в будинок сумісні
кошти. Тому вважає, що він має право на &frac12; частину будинку.

Відповідачка у судовому засіданні
не заперечувала, щоб за позивачем було визнано право власності на &frac12;
частину АДРЕСА_1, пояснивши, що будинок вони дійсно будували разом, перебуваючи
у шлюбі з 1968 року, за сумісні кошти.

Суд досліджує надані докази:

Копія свідоцтва про
розірвання шлюбу,  копія технічного
паспорту на будинок, довідка БТІ.

Суд, заслухавши пояснення
сторін,  дослідивши матеріали справи,
вважає позов таким, що підлягає задоволенню

У судовому засідання встановлено,
що сторони перебували у шлюбі з 1968 року, який було розірвано на підставі
рішення Лисичанського міського суду  від
06.12.2007 року.   Відповідно довідки БТІ
( а.с.9),
АДРЕСА_1зареєстрований  на праві
приватної власності за ОСОБА_2на підставі свідоцтва про право власності ,
виданого 29.01.1987 року ( а.с.16) .

Відповідно до ст.  22 КоШС УРСР ( 1969 р.),  майно нажите подружжям за час шлюбу, є
їх  спільною сумісною  власністю. Кожний з подружжя має рівні права
володіння, користування та розпорядження цим майном.  Таким чином суд вважає, що позов позивача
підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 212-215
ЦПК України, ст.  22 КоШС УРСР ( 1969 р.)
,   суд

В и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1до ОСОБА_2про визнання
права власності на майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1право власності
на &frac12; частину будинку, розташованого за адресою АДРЕСА_1

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Луганської області шляхом подання до Лисичанського міського
суду заяви про апеляційне оскарження протягом 10-ти днів з дня після його
проголошення або подання апеляційної скарги у той самий строк. Апеляційна
скарга подається протягом 20-ти днів після подання заяви про апеляційне
оскарження до Лисичанського міського суду .

Суддя:
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М        У К Р А Ї Н И

3 березня  2008 року                                                                             м.
Лисичанськ

Лисичанський
міський суд Луганської області в складі:

головуючого судді Калитки О.М.

народних
засідателів   ОСОБА_2, ОСОБА_3

при секретарі судового
засідання Резниковій А.Б.

за участю прокурора Бушуєвої Т.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду цивільну справу за
заявою завідуючого відділенням №2 Лисичанської обласної психіатричної лікарні
Дранговської І.Ю. про госпіталізацію ОСОБА_1у примусовому  порядку, -

встановив:

Заявник звернувся до
суду із заявою про госпіталізацію ОСОБА_1 до психіатричного
закладу в примусовому порядку, посилаючись на те, що за своїм станом вона потребує
стороннього догляду та лікування в умовах відділення Лисичанської ОПЛ, так як
страждає судинна деменція середнього ступеня прояви з бредовими
включеннями.

В судовому
засіданні  представник заявника Позднякова І.М.  підтримала заяву, просила
суд її задовольнити, так як за своїм станом ОСОБА_1  потребує лікування в
умовах відділення Лисичанської ОПЛ.

Суд, заслухавши пояснення
представника заявника, вислухавши думку прокурора, дослідивши письмові докази,
із яких видно що ОСОБА_1 дійсно потребує стороннього догляду та лікування в
умовах відділення Лисичанської ОПЛ, вважає, що заява підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 14 Закону
України "Про психіатричну допомогу", особа, яка страждає на психічний
розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої
згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування
можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого
психічного розладу, внаслідок чого вона неспроможна самостійно задовольняти
свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.

В судовому засіданні
встановлено, що ОСОБА_1 потребує стороннього догляду та лікування в умовах
відділення Лисичанської ОПЛ, так як страждає тяжким психічним розладом,
внаслідок чого вона неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві
потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.

На підставі ст.14
Закону України "Про психіатричну допомогу", керуючись ст.ст. 212-215,
281, 282 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Госпіталізувати ОСОБА_1,
1922 року народження, проживаючу АДРЕСА_1у відділення № 2 Лисичанської обласної
психіатричної лікарні в примусовому порядку.

Рішення може бути оскаржено
до апеляційного суду Луганської області через Лисичанський міський суд шляхом
подачі в 10-денний строк з дня його проголошення заяви про апеляційне
оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги або без
попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у
строк, встановлений для подання такої заяви.

Суддя:

Народні засідателі:
Справа №
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2008року     Стрийський міськрайонний суд Львівської
області

в складі:        головуючого - судді                         Ніколіна В.В.

при секретарі                                    Стасів
О.Я.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Стрию справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2про стягнення
аліментів,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з
позовом уточнивши в судовому засіданні свої позовні вимоги та просить стягувати
аліменти з відповідача в твердій грошовій сумі 400грн., щомісячно на утримання
сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 до досягнення ним повноліття. Посилаючись на те, що
відповідачем по справі є колишній її чоловік, та батько сина, який знаходиться
на повному матеріальному забезпеченні матері ОСОБА_2, а відповідач, знаючи про
це, не надає їй жодної матеріальної допомоги, хоча спроможний цю допомогу
надавати, не цікавиться його здоров'ям та вихованням, не приділяє жодної уваги
дитині, а тому просить позов задоволити.

Відповідач позовні вимоги визнав та згідний сплачувати аліменти в сумі
400грн. щомісячно на утримання сина.

Суд вважає, що даний позов підлягає до
задоволення, оскільки відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки
зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як вбачається з
матеріалів справи, поясненням позивачки, сторонами по справі є колишнє подружжя
ОСОБА_1 та ОСОБА_2, що свідчить свідоцтво про розірвання шлюбу, видане
18.03.2008р., та від якого у них народився син ОСОБА_3 31.07.2004 року
народження, який знаходиться на повному матеріальному забезпеченні матері. Однак позивачка перебуває в тяжкому матеріальному становищі, а відповідач
не надає жодної матеріальної допомоги хоча спроможний цю допомогу надавати, а
тому слід стягувати з нього в користь позивачки на утримання сина ОСОБА_3
аліменти в
твердій грошовій сумі 400грн., щомісячно починаючи
стягнення з 04.02.2008 року по досягненню ним повноліття.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 212, 215 ЦПК
України ст.ст. 180, 184 СК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задоволити.

Стягувати з ОСОБА_2ІНФОРМАЦІЯ_2народження проживаючого в АДРЕСА_1, ніде не працюючого в користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3ІНФОРМАЦІЯ_1народження в твердій грошовій
сумі 400 грн. щомісячно, починаючи стягнення з 04.02.2008р. і до досягнення ним
повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 держмито на користь держави в розмірі 51 (п'ятдесят одна) грн., та на ІТЗ
суму 30грн.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Львівської області шляхом подання заяви про апеляційне
оскарження до Стрийського міськрайонного суду Львівської області протягом
десяти днів з дня його проголошення та апеляційної скарги протягом двадцяти
днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя:                                                       В.В.Ніколін
Справа № 2 - 574/2008
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М         У
К Р А Ї Н И

11 березня 2008 року Стрийський міськрайонний суд
Львівської області

в складі:   головуючого-судді                         Собківа Я.М.

при
секретарі                                   Пахольчишин
М.І.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду в м.Стрию справу за позовом ОСОБА_1до
ОСОБА_2про розірвання шлюбу, -

В С Т А
Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулась з
позовом до суду про розірвання шлюбу із ОСОБА_2, посилаючись на те, що в них з
відповідачем різні характери і різні погляди на життя, вони тривалий час тазом
не проживають і не ведуть спільне господарство, у зв'язку з чим вона втратила
почуття любові та поваги до нього, просить суд шлюб розірвати, оскільки
примирення між ними не можливе.

Позивач ОСОБА_1 в судовому
засіданні свої позовні вимоги підтримала, посилаючись на викладені у позовній
заяві обставини і настоює тільки на розірванні шлюбу.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому
засіданні пояснив, що на розірвання шлюбу він згідний.

Суд, заслухавши сторін та
дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення із
наступних підстав.

Судом встановлено, що 24.02.2005р. у відділі реєстрації
актів цивільного стану м. Стрия Стрийського міськрайонного управління юстиції
Львівської області був зареєстрований шлюб між ОСОБА_2та ОСОБА_1, про що в
книзі реєстрації актів громадянського стану зроблено запис № 41. Від спільного
проживання в них 10.06.2006р. народився син ОСОБА_3, який по домовленості між
сторонами буде проживати з позивачем. Судом також встановлено, що подружжя
ОСОБА_1 тривалий час разом не проживають, не підтримують жодних сімейних
відносин та не ведуть спільне господарство і їхня сім'я розпалась остаточно.
Спору щодо поділу спільного майна між ними не має.

Суд, установивши дійсні
мотиви розлучення та з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, вважає, що поновити
шлюбно-сімейні відносини неможливо і шлюб необхідно розірвати. Судові витрати
покласти на відповідача.

Керуючись ст.ст. 10, 60,
212-215 ЦПК України, 110, 112 СК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити. Шлюб,
зареєстрований 24.02.2005р. у відділі реєстрації актів цивільного стану м.
Стрия Стрийського міськрайонного управління юстиції Львівської області між
ОСОБА_2та ОСОБА_1розірвати (актовий запис № 41).

При видачі свідоцтва про
розірвання шлюбу стягнути держмито в дохід держави з ОСОБА_2в розмірі 17
(сімнадцять) гривень, звільнивши при цьому від сплати держмита ОСОБА_1.

Рішення може бути оскаржено
до апеляційного суду Львівської області протягом 10 днів для подачі заяви про
апеляційне оскарження та 20 днів для подачі апеляційної скарги через Стрийський
міськрайонний суд.

Суддя:                                                                Я.М.
Собків
Справа
№ 2-680/2008
РІШЕННЯ

ІМ'ЯМ  УКРАЇНИ

04.03.2008 року    Стрийський міськрайонний суд Львівської
області

в складі : головуючого - судді                                Янко Б.Я.

при секретарі                                           Петренко
Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Стрию справу за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2про стягнення
аліментів,

ВСТАНОВИВ
:

Позивачка звернулася до суду з позовом
про стягнення з відповідача аліментів  в
розмірі 1/3 частини всіх видів його доходів щомісячно на утримання  дітей : дочок ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. та
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 .

На обгрунтування позову покликається
на те, що  з самого початку їх сімейного
життя відповідач не надає жодної матеріальної допомоги на утримання дітей. Вона
не має змоги сама утримувати дітей і рахує, що чоловік може надавати таку
допомогу, а тому звернулася до суду про примусове стягнення аліментів.

В судовому засіданні позивачка
підтримала позовні вимоги, покликаючись на викладені в заяві обставини.

Відповідач у судовому засіданні визнав
позовні вимоги.

Заслухавши позивачку, відповідача,
перевіривши матеріали справи, давши оцінку зібраним доказам, суд вважає, що
позов слід задовольнити.

В судовому засіданні встановлено, що
сторони уклали шлюб 20.04.1991 року, в Стрілківській сільській раді Стрийського
р-ну Львівської обл..актовий запис №7, від якого народилися діти: дочки
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Поясненнями позивачки в судовому
засідання з'ясовано, що на даний час вона перебуває в скрутному матеріальному
становищі, а тому не має змоги сама утримувати дітей. Відповідач жодної
матеріальної допомоги на  утримання дітей
не надає, хоча спроможний цю допомогу надавати.

Із наявної в матеріалах справи довідки
Стрілківської с/р №1321 від 26.12.2007 року вбачається, що діти: ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1. та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2
проживають разом з матір'ю і знаходиться на її утриманні.

Враховуючи викладі обставини, керуючись
ст., ст. 10, 60, 212, 215 ЦПК України, ст., ст. 180 - 183 Сімейного кодексу
України, суд

ВИРІШИВ :

Позов задоволити.

Стягувати з ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_3народження,   мешканця с.
Стрілків Стрийського р-ну Львівської обл.., на користь ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_4народження проживаючої с. Стрілків Стрийського р-ну Львівської обл.
аліменти на утримання дочок  ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1. та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2  в
розмірі 1/3 частини всіх видів його доходів щомісячно, але не менше ніж 30
відсотків прожиткового мінімуму  для
дитини відповідного віку, починаючи з 11.02.2008 року і до досягнення ними
повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 держмито в дохід
держави в сумі 51  грн.

На рішення може бути подана
заява про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня проголошення
рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів
після  подання заяви про апеляційне
оскарження

Суддя
Б.Я.Янко
Справа № 2-819/2008
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

03 березня 2008 року   Стрийський міськрайонний суд Львівської
області

в складі : головуючого-судді                                     Микитчина
І.М.

при секретарі
Стельмах З.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Стрию справу за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Стрийської
міської ради про визнання права власності на мансарду,

ВСТАНОВИВ :

Позивачка просить визнати за нею право
власності на надбудовану мансарду АДРЕСА_1загальною площею 59,1 кв. м, житловою
площею 31,2 кв. м, мотивуючи тим, що рішенням виконавчого комітету Стрийської
міської ради № 329 від 28.09.2006 року їй надано дозвіл на проведення надбудови
мансардного поверху в об'ємі АДРЕСА_1. Відповідно була виготовлена
архітектурно-планувальна документація, отримано дозвіл на виконання будівельних
робіт.

Згідно з довідкою Стрийського МБТІ №
322 від 18.02.2008 року вартість мансарди, а саме : приміщення з ''6'' по ''10'' в АДРЕСА_1 складає 71293 грн.

Оскільки при будівництві мансарди були
дотримані будівельні норми і правила, не порушені права інших осіб, просить
визнати за нею право власності на спірну мансарду.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1
підтримала позовні вимоги, покликаючись на викладені в позовній заяві
обставини.

Представник відповідача-Стрийської
міської ради, будучи належним чином повідомлений про час і місце судового
розгляду, на виклик суду не з'явився,
про  причину  неявки
не  повідомив,  тому суд відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК
України розглянув справу заочно за його відсутності на підставі наявних у ній
доказів.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення позивачки, суд вважає, що позов підлягає до задоволення,
оскільки згідно з ч. 5 ст. 376 ЦК України на вимогу власника (користувача)
земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно,
яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Як вбачається з матеріалів справи,
пояснень позивачки ОСОБА_1, вона є власницею квартири № 2 АДРЕСА_1. Рішенням
виконавчого комітету Стрийської міської ради № 329 від 28.09.2006 року їй
надано дозвіл на надбудову мансардного поверху в об'ємі АДРЕСА_1

Оскільки спірна мансарда збудована
позивачкою з дотриманням діючих будівельних норм і правил, що стверджується
довідкою відділу архітектури і містобудування № 161 від 22.02.2008 року, це не
порушує права інших осіб, що стверджується заявами власників сусідніх квартир №
3 ОСОБА_2 та № 1 ОСОБА_3, а тому слід визнати за позивачкою право власності на
мансарду в квартирі № 2 АДРЕСА_1.

Керуючись ст., ст. 10, 60, 212, 213,
215, 224, 226 ЦПК України, ст. 376 ЦК України, суд

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1право власності на
приміщення мансарди з ''6''
по ''10'' квартири № 2 АДРЕСА_1.

Заяву про
перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом десяти днів з
дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене позивачкою
до апеляційного суду Львівської області шляхом подання заяви про апеляційне
оскарження протягом десяти днів з дня його проголошення та апеляційної скарги -
протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя
І.М.Микитчин
Справа  № 2-641/2008
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

18 лютого 2008 року  Стрийський
міськрайонний суд Львівської області

в складі : головуючого-судді
Микитчина І.М.

при секретарі                         Стельмах З.В.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Стрию справу за позовом ОСОБА_1до
ОСОБА_2про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до суду з позовом
про розірвання шлюбу, покликаючись на те, що їхнє подружнє життя не склалося, а
їхня сім'я розпалася та існує формально, так як протягом п'ятнадцяти років вони разом не проживають, не спілкуються,
не підтримують жодних стосунків, так як у них різня характери та погляди на
життя. За таких обставин позивач вважає, що їхнє подальше спільне проживання та
збереження шлюбу є недоцільним, а тому наполягає на розірванні шлюбу.

В судовому засіданні позивач підтримав
позовні вимоги.

Відповідачка, будучи належним чином
повідомлена про час і місце судового розгляду, на виклик суду не з'явилась, про
причину неявки не повідомила, тому суд відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України
розглянув справу заочно за її відсутності на підставі наявних у ній доказів.

Перевіривши матеріали справи,
заслухавши позивача, суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

В судовому засіданні встановлено, що
сторони вступили в шлюб 23 квітня 1992 року, який був зареєстрований відділом
запису актів громадського стану виконкому Радянської районної ради народних
депутатів м. Львова, актовий запис № 145. Від шлюбу дітей немає. Сім'я
розпалася та існує формально, так як протягом п'ятнадцяти років сторони разом не проживають, не підтримують подружніх
стосунків, не ведуть спільного господарства. Поновлювати сімейні стосунки та
миритись сторони не бажають, так як втратили один до одного почуття поваги і
любові. Аналізуючи наведені докази, встановивши дійсні мотиви розлучення та
з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, суд вважає, що подальше спільне життя
подружжя і збереження шлюбу є неможливим і недоцільним, суперечило б інтересам
сторін, тому позов підлягає до задоволення.

Керуючись  ст.,
ст. 10,  60,  212,
213,  215,  224,
226  ЦПК  України,
ст., ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, суд

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1та ОСОБА_2,
зареєстрований 23 квітня 1992 року відділом запису актів громадського стану
виконкому Радянської районної ради народних депутатів м. Львова, актовий запис
№ 145.

При оформленні розірвання шлюбу
стягнути з ОСОБА_1- 17 (сімнадцять) гривень держмита в дохід держави, ОСОБА_2
від сплати держмита звільнити.

Заяву про перегляд заочного рішення
може бути подано відповідачкою протягом десяти днів з дня отримання його
копії.

Рішення може бути оскаржене позивачем
до апеляційного суду Львівської області шляхом подання заяви про апеляційне
оскарження протягом десяти днів з дня його проголошення та апеляційної скарги -
протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя
І.М.Микитчин
Справа  №
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

26 лютого 2008 року  Стрийський
міськрайонний суд Львівської області

в складі : головуючого-судді
Микитчина І.М.

при секретарі                         Стельмах З.В.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Стрию справу за позовом ОСОБА_1до
ОСОБА_2про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ :

Позивачка звернулася до суду з позовом
про розірвання шлюбу, покликаючись на те, що їхнє подружнє життя не склалося, а
їхня сім'я розпалася та існує формально, так як протягом трьох
років вони разом не проживають, стали чужими один для одного, втратили почуття
поваги і любові один до одного. За таких обставин позивачка вирішила розірвати
шлюб, зрозумівши, що примирення між ними неможливе.

В судовому засіданні позивачка позовні
вимоги підтримала, покликаючись на викладені в позовній заяві обставини.

Відповідач, будучи належним чином
повідомлений про час і місце судового розгляду шляхом поміщення оголошення в
газеті ''Високий замок'' від 16.02.2008 року, на виклик суду не з'явився, про причину неявки не
повідомив, тому суд відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України розглянув справу
заочно за його відсутності на підставі наявних у ній доказів.

Перевіривши матеріали справи,
заслухавши пояснення позивачки, суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

В судовому засіданні встановлено, що
сторони вступили в шлюб 12 червня 1997 року, який був зареєстрований Дашавською
селищною радою Стрийського району Львівської області, актовий запис № 7. Від
шлюбу народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який на даний час проживає і надалі
залишиться проживати з позивачкою. Сім'я розпалася та існує формально, так як
протягом трьох років сторони разом не проживають, не підтримують подружніх
стосунків, не ведуть спільного господарства. Поновлювати сімейні стосунки та
миритись сторони не бажають, так як втратили один до одного почуття поваги і
любові. Аналізуючи наведені докази, встановивши дійсні мотиви розлучення та
з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, суд вважає, що подальше спільне життя
подружжя і збереження шлюбу є неможливим і недоцільним, суперечило б інтересам
сторін та неповнолітньої дитини, тому позов підлягає до задоволення.

Керуючись  ст.,
ст. 10,  60,  212,
213,  215,  224,
226  ЦПК  України,
ст., ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, суд

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1та ОСОБА_2,
зареєстрований 12 червня 1997 року Дашавською селищною радою Стрийського району
Львівської області, актовий запис №  7.

При оформленні розірвання шлюбу
стягнути з ОСОБА_2  17 (сімнадцять)
гривень держмита в дохід держави, ОСОБА_1
від сплати держмита звільнити.

Заяву про перегляд заочного рішення
може бути подано відповідачем протягом десяти днів з дня отримання його
копії.

Рішення може бути оскаржене позивачкою
до апеляційного суду Львівської області шляхом подання заяви про апеляційне
оскарження протягом десяти днів з дня його проголошення та апеляційної скарги -
протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя                                                      І.М.Микитчин