Справа
№ 2-140208
29 вересня 2008 року.             Тячівський районний суд
Закарпатської області в складі:
судді Розман М.М.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду міста Тячів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в
інтересах ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про вселення ,
ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом в
інтересах ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про вселення. Позовні вимоги мотивує тим
, що відповідач перебував в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5 і від шлюбу мають
двох дітей: ОСОБА_2 і ОСОБА_3. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 померла і після її смерті
доньки ОСОБА_2 і ОСОБА_3 продовжували проживати у батьківському будинку , що
розташований в АДРЕСА_1. Після укладення повторного шлюбу відповідач вигнав їх
з будинку і позбавив користуватися житлом , хоча вони іншого житла не мають і
зареєстровані в даному будинку.
вселити ОСОБА_2 і ОСОБА_3 в житловий будинок АДРЕСА_1.
В судовому засіданні представник
позивачів позовні вимоги підтримала посилаючись на викладені в письмовій
позовній заяві обставини і просить позов задовольнити.
Відповідач в судове засідання не
з'явився , хоч про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений
, про поважні причини своєї неявки суду не повідомив , а тому суд в порядку ст.
169 ЦПК України розглянув справу у її відсутності на підставі наявних у справі
Заслухавши пояснення представника
позивачки , дослідивши всі обставини справи , суд дійшов наступного висновку.
В судовому засіданні встановлено ,
що позивачки ОСОБА_2 і  ОСОБА_3 є
доньками відповідача ОСОБА_4 , що стверджується даними їх свідоцтв про
ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується даними свідоцтва про її
значаться зареєстрованими по місцю проживання батька ОСОБА_4 в АДРЕСА_1 , що
стверджується даними їх паспортів громадянина України та випискою з по
господарської книги Глибокопотіцької сільської ради.
відповідності до ст.. 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не
може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за
рішенням  суду.

Згідно
до ст. 156 ЖК України члени сім'ї власника жилого будинку , які проживають
разом з ним у будинку , що йому належить , користуються жилим приміщенням
нарівні з власником будинку , якщо при їх вселенні не було іншої угоди про
порядок користування цим приміщенням.

А згідно
до ст.. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла , які проживають разом з ним
, мають право на користування цим житлом відповідно до закону.

Житлове
приміщення , яке вони мають право займати , визначається його власником.

Член
сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності
члена сім'ї без поважних причин понад один рік , якщо інше не встановлено
домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно
до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку , встановленому цим
Кодексом , звернутися до суду за захистом своїх порушених , невизнаних або
оспорюваних прав , свобод чи інтересів.

Суд ,
відповідно до ст.. 11 ЦПК України , розглядає цивільні справи не інакше як за
зверненням фізичних  чи юридичних осіб ,
в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб , які
беруть участь у справі.

Згідно
до ст.60 цього Кодексу кожна сторона зобов'язана довести ті обставини , на які
вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Таким
чином , суд вважає , що позивачами в даній справі доведено наявність права на
проживання у житловому будинку відповідача і це їх право підлягає захисту
шляхом їх вселення у житловий будинок АДРЕСА_1.

Керуючись
ст. ст. 3 , 4 , 10 , 11 , 60 , 169 , 209-215 ЦПК України , на підставі ст. 47
Конституції України , ст. 156  ЖК України
, ст.. 405 ЦК України , суд ,

Р  І  Ш
И  В:

Позов задовольнити.

Вселити
ОСОБА_2 і ОСОБА_3 в житловий будинок АДРЕСА_1.

Рішення
може бути оскаржено до апеляційного суду Закарпатської області через Тячівський
районний суд шляхом подання заяви про його апеляційне оскарження протягом 10
днів з дня його проголошення з наступним поданням апеляційної скарги протягом
20 днів.

Головуючий:
М.М.Розман