У Х В А Л А

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

6 травня 2008 року колегія суддів Судової палати у цивільних

справах Верховного Суду України в складі:

Левченка Є.Ф.,   Охрімчук Л.І.,   Романюка Я.М.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні в м. Києві
справу за позовом Велико-Березовицької селищної ради
до ОСОБА_1про усунення перешкод у користуванні дорогою та за зустрічним позовом
ОСОБА_1до Велико-Березовицької селищної ради, ОСОБА_2 про визнання рішень
селищної ради та державного акту на право приватної власності на землю
незаконними та усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Тернопільського районного суду Тернопільської області від 18 лютого 2004 року
та ухвалу Апеляційного суду Тернопільської області від 26 липня  2007 року,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_2. звернувся до Верховного Суду України
з касаційною скаргою на рішення Тернопільського районного суду Тернопільської
області від 18.02.2004 р., залишене без змін ухвалою Апеляційного суду Тернопільської
області від 26.07.2007 р., яким первісний позов задоволено: зобов'язано         ОСОБА_1. звільнити проїжджу частину
дороги по вул. Набережній в                          смт. Березовця
Тернопільського району Тернопільської області від будівельних матеріалів і не
чинити перешкод в користуванні цією дорогою, а зустрічний позов задоволено
частково: визнано частково недійсними і скасовано Державний акт  на
право  приватної  власності
на  землю  від
24.02.2003 р.  на ім'я ОСОБА_2. та
рішення  Велико-Березовицької селищної
ради № 86 від 10.04.1997 р.; зобов'язано ОСОБА_2. звільнити земельну ділянку
площею 19,67 кв.м по АДРЕСА_1 й не чинити перешкод ОСОБА_1. у користуванні цією
земельною ділянкою, а в решті вимог зустрічного позову відмовлено.

В обґрунтування касаційної скарги ОСОБА_2. посилається на неправильне застосування
судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права в
частині вирішення зустрічного позову, в зв'язку з чим ставить питання про
скасування судових рішень в цій частині та ухвалення нового рішення про відмову
в зустрічному позові.

Заперечуючи проти касаційної скарги,ОСОБА_1. указує на те, що судові рішення, на його думку, є законними і
обґрунтованими.

Колегія суддів дійшла висновку, що підстави
для перегляду судових рішень відсутні, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції
не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні суду, чи відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено і це вбачається з матеріалів
справи, що судові рішення ухвалені з додержанням судами норм матеріального та
процесуального права, а також відсутні передбачені ч. 1 ст. 338 ЦПК України
підстави для обов'язкового скасування рішення суду.

Наведені у касаційній скарзі доводи висновок
судів не спростовують.

Керуючись ст.ст. 332, 336 ЦПК України,
колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у  х  в
а  л  и  л  а :

Касаційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Тернопільського районного суду Тернопільської області від                 18 лютого 2004 року та ухвалу
Апеляційного суду Тернопільської області від               26 липня 2007 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Верховного Суду України :

Є.Ф. Левченко

Л.І. Охрімчук

Я.М. Романюк