Справа № 2-1429-2008 р.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н
Е М  У К Р А Ї Н И

26 листопада 2008 року              Уманський міськрайонний суд,

Черкаської
області

в складі: головуючої-судді  Бурлаки В.І.

при секретарі     Шаповал Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в
залі суду в місті Умані справу за позовом ОСОБА_1 до Уманської міської ради,
ОСОБА_2, ОСОБА_3, третьої особи ОСОБА_4 про визнання рішення Уманської міської
ради від 14.07.2006 року, № 27 - 3/5 частково недійсним, визнання державного
акту серії НОМЕР_1 частково недійсним, визнання недійсним договору
купівлі-продажу земельної ділянки, стягнення матеріальної та моральної шкоди,
-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1
звернулася до суду з позовом про визнання рішення Уманської міської ради від
14.07.2006 року, № 27 - 3/5 про приватизацію земельної ділянки ОСОБА_2 по
АДРЕСА_1, частково недійсним, визнання державного акту серії НОМЕР_1 частково
недійсним та визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки,
який відбувся між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, стягнення матеріальної та моральної
шкоди, посилаючись на те, що приватизація земельної ділянки відповідачем була
здійснена без її згоди, свого підпису на акті погодження меж вона не ставила,
відповідач продав частину приватизованої земельної ділянки, якою вона раніше
користувалася, ОСОБА_3, який після придбання даної земельної ділянки, завдав їй
матеріальну шкоду, так як здійснив незаконну порубку плодових дерев та пошкодив
паркан, такими неправомірними діями відповідачів їй була заподіяна також і
моральна шкода.

В
судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 свої позовні вимоги підтримала та
пояснила, що в будинку по АДРЕСА_1, їй належить 37,8 % житлового будинку і в
даному будинку вона проживає з 1960 року і постійно користується частиною
земельної ділянки, закріпленої за даним будинком, протягом тривалого часу вона
сплачувала податок на землю за 950 кв.м., офіційного поділу земельної ділянки
між співвласниками будинку не було, але між ними склався певний порядок
користування земельною ділянкою, всі попередні власники його дотримувалися,
вона не була присутня під час обміру земельної ділянки та не підписувала акту
узгодження внутрішніх меж, тому просить скасувати рішення Уманської міської
ради про приватизацію земельної ділянки ОСОБА_2, крім того вважає, що ОСОБА_2
приватизував частину земельної ділянки, якою вона користувалася, а після
приватизації продав її ОСОБА_3, який весною 2007 року вирізав фруктові дерева
та кущі на даній земельній ділянці, чим заподіяв їй матеріальну шкоду в сумі
7000 гривень, а ОСОБА_2 завдав їй моральну шкоду, яку вона оцінює в 10 000
гривень і просить стягнути з відповідача на її користь.

Відповідач
- представник Уманської міської ради, позов не визнала та пояснила, що дійсно за
будинковолодінням по АДРЕСА_1, була закріплена земельна ділянка, розміром 2507
кв.м., а в 1972 році даний розмір земельної ділянки змінився після облаштування
дороги та проведення комунікацій і загальна площа земельної ділянки складає
2221 кв.м., але рішення міської ради про вилучення земельної ділянки не
виносилося, так як частина будинку належала міській раді і земельна ділянка,
яка була вилучена, не перебувала у власності мешканців будинку АДРЕСА_1.
Вважає, що підстав для відміни рішення про приватизацію земельної ділянки
ОСОБА_2 не має, так як рішення було прийняте на підставі заяви ОСОБА_2 та
технічної документації, оформленої приватним підприємством «Геоплан» та на
підставі схеми внутрішнього розподілу з підписами співвласників будинку та
відповідно до діючого законодавства.

Представник
відповідача - ОСОБА_2, позов не визнала та пояснила, що дійсно її син -
ОСОБА_2, у 2006 році купив 46,6% частин будинку по АДРЕСА_1, при придбанні
будинку земельна ділянка, власниками будинку, не була приватизована, при
оформленні документів на приватизацію по заяві сина, ОСОБА_1 власноручно
підписала акт узгодження меж, межі її ділянки проходять по паркану, як по
внутрішній так і по зовнішній стороні, частина земельної ділянки, яку після
приватизації продав ОСОБА_2 ОСОБА_3, в користуванні ОСОБА_1, не перебувала, там
дійсно були старі дерева та кущі, які належали співвласникам будинку, при
підписанні акту узгодження земельної ділянки будь-яких заперечень, з боку
ОСОБА_1 не було, документи, які б підтверджували, що раніше між співвласниками
будинку був поділ земельної ділянки, відсутні, тільки ОСОБА_4 надала документ
про закріплення земельної ділянки за її частиною будинку з 1963 року, тому
вважає, що захвату землі з боку її сина не було і підстав для задоволення
позовних вимог ОСОБА_1 не має.

Відповідач
ОСОБА_3 позовні вимоги не визнав та пояснив, що свої дії вважає правомірними,
так як вирубку старих дерев та кущів він здійснив після придбання земельної
ділянки в установленому порядку, а конфлікт виник з ОСОБА_1, коли постало
питання про відшкодування коштів за вирубані дерева. Придбана земельна ділянка,
була в занедбаному стані, там були зарослі.

ОСОБА_4,
пояснила, що вона являється співвласником будинку по АДРЕСА_1, згідно
документів їй належить 15,6 % будинку, земельна ділянка, якою вона користується
закріплена за її частиною будинку з 1963 року, розмір її не змінювався, ОСОБА_2
проведена приватизація земельної ділянки по парканах, які є на території даною
земельної ділянки, прав її не порушено, акт узгодження внутрішніх меж вона
підписувала, також підписала і ОСОБА_1

ОСОБА_1
належить 37,8 % будинку, по АДРЕСА_1, на підставі договорів купівлі-продажу,
посвідчених Уманською державною нотаріальною конторою 25 липня 1960 року, 20
жовтня 1967 року та 10 жовтня 1972 року, ОСОБА_2 належить 46,6 % будинку, на
підставі договору купівлі-продажу від 22 лютого 2006 року, ОСОБА_4 належить
15,6% будинку, на підставі договору дарування від 17 лютого 2000 року.

Згідно
рішення Уманської міської ради № 392, від 24.08.1954 року, за будинком по
АДРЕСА_1, була закріплена земельна ділянка розміром 2507 кв.м., але в 1972
році, частина даної земельної ділянки була передана для облаштування дороги та
комунікацій, які проводилися міськводоканалом та заводом «Мегометр», рішення
про вилучення земельної ділянки Уманською міською радою не приймалося, так як
земля не була приватизована чи розділена та була в користуванні домоуправління
м. Умані і після вилучення було встановлено паркан по зовнішній стороні
ділянки, розмір її складав 2221 кв.м., якою і користувалися власники будинку по
АДРЕСА_1.

ОСОБА_2
по АДРЕСА_1, згідно поданої заяви та наданих документів, виділено земельну
ділянку, розміром 446 кв.м. для обслуговування будинку та 744 кв.м. для ведення
особистого селянського господарства, дану земельну ділянку він приватизував, що
підтверджується рішенням Уманської міської ради від 14.07.2006 року, за №
27-3/5 та державних актів на право власності на земельні ділянки від 23.01.2007
року та від 24.01.2007 року.

ОСОБА_3,
у березні 2007 року, купив у ОСОБА_2 земельну ділянку площею 339 кв.м., по
АДРЕСА_1, що підтверджується договором купівлі-продажу земельної ділянки від
21.03.2007 року.

Свідок
ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_1, по АДРЕСА_1, проживає з 1960
року та користувалася земельною ділянкою і межа була встановлена по паркану,
який був побудований працівниками заводу «Мегометр», після вилучення частини
земельної ділянки.

Свідок
ОСОБА_6 пояснила, що після того, як по АДРЕСА_1, було відповідачами зрубано
плодові дерева, вона склала та підписала акт на прохання ОСОБА_1

Свідок
ОСОБА_7 пояснив, що він підписав акт, що по АДРЕСА_1, про порубані фруктові
дерева, але кому вони належать він не знає і в якому вони стані він не бачив.

Свідок
ОСОБА_8, пояснив, що в 2003 році був прокладений кабель поблизу будинку
АДРЕСА_1 та земельної ділянки і тоді було відновлено паркан ОСОБА_1, кабель
прокладено за межами ділянки ОСОБА_1

Свідок
ОСОБА_9 пояснила, що приватизація земельної ділянки була оформлена по заяві
ОСОБА_2 і ним були надані всі необхідні документи, будь-яких заяв, чи
заперечень не надходило, а ще раніше заяву на приватизацію землі подавав
попередній власник частини будинку АДРЕСА_1, але приватизація не була
оформлена. Приватизація земельної ділянки була проведена згідно схеми внутрішнього
розподілу земельної ділянки, яка була підписана всіма співвласниками будинку.

Дослідивши
матеріали справи, вислухавши пояснення учасників процесу, свідків, судом
встановлено, що згідно технічної документації, яка знаходиться в Уманському
відділку ЧОБТІ значиться розмір земельної ділянки по АДРЕСА_1, 2507 кв.м., але
в наявності є 2221 кв.м., так як частина земельної ділянки, яка не перебувала в
користуванні власників будинку, була вилучена Уманською міською радою для
господарських потреб міста, рішення про вилучення частини земельної ділянки не
приймалося. Згідно наданих документів між співвласниками будинку по АДРЕСА_1, в
травні 1963 року був встановлений порядок користування частиною земельної
ділянки, згідно документів, які підтверджували їх право власність на частину
будинку, тобто між ОСОБА_10, ОСОБА_11 та ОСОБА_12, було розділено земельну
ділянку розміром 1037,6 кв.м., решта земельної ділянки перебувала у
користуванні 5-го домоуправління, м. Умані, але даний розподіл земельної
ділянки офіційно не був закріплений, а була закріплена офіційно тільки частина
земельної ділянки, яка належала ОСОБА_11, а в даний час належить ОСОБА_4, що
підтверджується схемою розподілу, яка знаходиться в інвентарній справі від
15.05.1963 року, інша частина земельної ділянки знаходилася у спільному
користуванні співвласників будинку і порядок між ними не встановлювався та
документально не закріплювався. Згідно наданих договорів купівлі-продажу частин
будинку ОСОБА_1 - у ОСОБА_13, ОСОБА_14 та Уманської міської ради розмір земельної
ділянки ні в одному із договорів купівлі-продажу не зазначено, тому посилання
ОСОБА_1, що разом із будинком вона придбала і земельну ділянку у ОСОБА_13 та
інших власників і користувалася земельною ділянкою розміром 950 кв.м. не
знайшло підтвердження в судовому засіданні, крім того, межі її ділянки, згідно
акту погодження меж, зробленого в 2006 році, проходять по парканах, як
зовнішньому так і внутрішньому, тобто межі не порушувалися і необхідності в
перенесенні зовнішніх меж не має, комунікації знаходяться за межами її ділянки,
що підтверджується планом місцезнаходження комунікацій, виконаним комунальним
підприємством «Уманьводоканал» та головним енергетиком ВАТ «Мегометр».
Посилання позивачки, що відповідач забрав частину земельної ділянки на якій її
сім'єю був посаджений сад і вирубані плодові дерева не знайшли підтвердження в
судовому засіданні, так як згідно постанови Уманської міської ради за № 45, від
17 лютого 1953 року, була проведена реєстрація земельної ділянки по АДРЕСА_1,
розміром 2506,5 кв.м., в тому числі під фруктовим садом 800 кв.м., під городом
1256,5 кв.м. і користувачами даної земельної ділянки були співвласники будинку,
згідно їх часткам в будинку, ОСОБА_10 - 11,3%, ОСОБА_12 - 7,3%. ОСОБА_11 -
15,6%, ОСОБА_13 - 1/5 частина та 5-му домоуправлінню, тому посилання ОСОБА_1,
що садок був посаджений нею та членами сім'ї не відповідає дійсності та
суперечить наданим документам, так як садок був посаджений раніше, ніж ОСОБА_1
придбала частину будинку, тобто до 1960 року, а вона частину будинку вперше
купила в 1960 році і частина земельної ділянки, яка була приватизована ОСОБА_2
та в послідуючому продана ОСОБА_3, знаходиться в тій частині земельної ділянки,
де зазначено сад на схемі земельної ділянки по АДРЕСА_1, за 1953 рік і ним
користувалися всі співвласники будинку.

Яким
розміром земельної ділянки користувалися попередні співвласники  будинку АДРЕСА_1 встановити не можливо, так
як відсутні будь-які документи, які б підтверджували розмір земельної ділянки
кожного співвласника, а долі у будинку ОСОБА_1 та ОСОБА_2 змінювалися, так як
ОСОБА_1 та попередній власник ОСОБА_15 купили частину будинку у попередніх
власників і між ними не був встановлений порядок користування земельною
ділянкою.

Користування
земельною ділянкою між співвласниками будинку може бути установлено за їх
згодою, або відповідно до ст.119 ЗК України, земля може бути передана у
власність громадян, які безпреривно користувалися земельною ділянкою протягом
15 років, але доказів про розмір земельної ділянки, якою користувалася ОСОБА_1,
з моменту придбання частини будинку з 1960 року і по даний час, суду вона не
надала і конкретно вказати розмір земельної ділянки, якою вона користувалася,
не змогла, так як відсутні будь-які документи, тому посилання позивачки, що у
неї ОСОБА_2 при приватизації забрав частину земельної ділянки безпідставні,
крім того, суд позбавлений можливості визначити чи відповідає розмір земельної
ділянки, яка виділена ОСОБА_1 та ОСОБА_2, їх частинам будинку, оскільки ОСОБА_1
відмовилася від проведення судово-технічної експертизи, про що подала письмову
заяву. Суд вважає, що порушень при прийнятті рішення міською радою про
приватизацію земельної ділянки не встановлено, а було прийняте на підставі
зібраної технічної документації та на підставі схеми внутрішнього розподілу,
яку підписали всі співвласники будинку, а посилання позивачки на те, що
підставою для скасування рішення міської ради про приватизацію є той факт, що
вона не підписувала акту узгодження меж, не відповідає дійсності, так як згідно
висновку Київського науково-дослідного інституту судових експертиз, № 13436,
від 28 січня 2008 року, підпис від імені ОСОБА_1, в графі підпис, на схемі
внутрішнього розподілу земельної ділянки, по АДРЕСА_1, за 2006 рік, виконано
ОСОБА_1, тому підстав для скасування рішення Уманської міської ради про
приватизацію земельної ділянки ОСОБА_2 не має, що стосується позовних вимог в
частині відшкодування заподіяної шкоди по незаконній вирубці дерев, якими
користувалася ОСОБА_1, підстав для задоволення також не має, оскільки позивачка
не надала суду доказів, що вирубані дерева ОСОБА_3 належали їй, а не
знаходилися в спільному користуванні, так як згідно наданих документів за 1953
рік, 1963 рік, фруктовий сад, розміром 800 кв.м., знаходився в загальному
користуванні співвласників будинку по АДРЕСА_1, а також не надала документів,
які підтверджують розмір матеріальної та моральної шкоди.

На підставі ст. 203, 215, 217, 230 ЦК України,
118, 119, 120, 142 ЗК України та керуючись ст.ст. 10, 58, 60, 213-215, 218 ЦПК
України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В
задоволенні позову ОСОБА_1 до Уманської міської ради, ОСОБА_2, ОСОБА_3, третьої
особи ОСОБА_4 про визнання рішення Уманської міської ради від 14.07.2006 року,
№ 27 - 3/5 частково недійсним, визнання державного акту серії НОМЕР_1 частково
недійсним, визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки,
стягнення матеріальної та моральної шкоди, відмовити.

Заяву
про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом 10 днів, після
його проголошення, а апеляційну скаргу протягом 20 днів, після подання заяви
про апеляційне оскарження.

Головуюча-підпис

Копія
вірна:

суддя

секретар