У Х В А Л А

Іменем  України

25 березня 2008 року
м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

суддів:
Григор'євої Л.І.,

Балюка М.І.,
Данчука В.Г., -

розглянувши
у попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
державного підприємства “Острозьке лісове господарство” про стягнення
заробітної плати, за касаційною скаргою
ОСОБА_1 на рішення
апеляційного суду Рівненської області від 17 грудня 2007 року,

встановила:

У червні 2007 року ОСОБА_1 звернувся в суд із зазначеним позовом, мотивуючи його тим, що з 31 липня 2006 року по 28
лютого 2007 року працював інженером із застосування комп'ютерів в державному
підприємстві “Острозьке лісове господарство”, був звільнений з роботи за
власним бажанням.

Зазначав, що при звільненні йому не було виплачено в повному обсязі  розрахункові кошти, а саме , заробітну плату
за період з 1 січня 2007 року по 18 січня 2007 року.

Просив зобов'язати відповідача нарахувати йому заробітну плату за період з
1 січня 2007 року по 18 січня 2007 року та стягнути з відповідача невиплачену
заробітну плату проіндексувавши її.

Рішенням Острозького районного суду Рівненської області від 7 серпня 2007
року позов задоволено. Стягнуто з державного підприємства  “Острозьке лісове господарство” на користь
ОСОБА_1 заробітну плату за період з  1
січня 2007 року по 18 січня 2007 року в розмірі
495 грн. 88 коп. та 50 грн. витрат на надання юридичної допомоги.

Рішенням апеляційного суду Рівненської області від 17 грудня 2007 року   рішення
суду   першої
інстанції  скасовано,   в
задоволенні    позову

ОСОБА_1
відмовлено.

У поданій до Верховного Суду України касаційній скарзі  ОСОБА_1 просить    скасувати
рішення    апеляційного   суду
Рівненської  області  від

17
грудня 2007 року та залишити в силі рішення суду
першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм
матеріального права й порушення норм процесуального права.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження судового
рішення є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної
інстанції перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом
першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і
не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні суду, чи відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Оскільки доводи касаційної скарги та матеріали справи
не дають підстав для висновку про порушення судами норм матеріального або процесуального
права, а отже, відсутні передбачені ст. ст. 338 - 341 ЦПК України підстави для скасування
вказаних судових рішень, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну
скаргу.

Керуючись ст. ст. 331, 332, 337 ЦПК України, колегія
суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

ухвалила:

Касаційну скаргу  ОСОБА_1 відхилити.

Рішення апеляційного суду Рівненської області від 17 грудня 2007 року  залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:                                                                 Л.І. Григор'єва

М.І.
Балюк

В.Г. Данчук