Справа 2-1253/2008
Ковельський міськрайонний суд Волинської області
судді Агєєвої Є.О.,
представника позивача - Горблюка Р.В.,
представника третьої особи без самостійних вимог на
стороні позивача - Дзивульської Л.В.
відповідача - ОСОБА_1
представника відповідача ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в
м. Ковелі цивільну справу за позовом виконавчого комітету Ковельської міської
ради до ОСОБА_1  про визнання таким, що
втратив право на користування житловим приміщенням,  третя особа на стороні позивача , що не
заявляє самостійних вимог на предмет спору - Ремонтне житлово-комунальне
підприємство №2 міста Ковеля ,
виконавчий комітет Ковельської міської ради звернувся до суду з позовом до
визнання таким, що втратив право на користування житловим приміщенням,  третя особа на стороні позивача , що не
заявляє самостійних вимог на предмет спору - Ремонтне житлово-комунальне підприємство
№2 міста Ковеля . Позовні вимоги обгрунтовано тим, що відповідач на підставі
ордеру , виданого ПТУ №7 м.Ковеля  09
листопада 2004 року вселився в  АДРЕСА_1
.  В кімнаті не проживає , без поважних
причин понад шість місяців ,  В
підтвердження позовних вимог позивач посилається на акти від 07.07.2005 року ,
26.07.2005 року , 17.08.2005 року , 21.10.2005 року ,13.04.2007 року ,
02.11.2007 року , 04.04.2008  року .  Оскільки відповідач в гуртожитку не проживає
, але кімнату не звільнив це становить перешкоду для надання даних житлових
приміщень іншим громадянам, які потребують поліпшення житлових умов, відповідач
понад шість місяців у  житловому
приміщенні без поважних причин не проживає він відповідно до ст.71 ЖК України
втратив своє право на зазначене житло .
Просить визнати за відповідачем втраченим право на користування
ліжком-місцем у зазначеній кімнаті гуртожитку .
В судовому засіданні представник позивача Горблюк Роман
Васильович позов підтримав з підстав, зазначених у позовній заяві і прохає його
задовільнити. Прохає суд постановити рішення, яким визнати відповідача  у справі таким, що втратив право  на користування житловим приміщенням, а саме  АДРЕСА_1. Обгрунтовуючи позовні вимоги
посилається на ті обставини , що
відповідач протягом тривалого часу в гуртожитку не проживає .
Проведеними перевірками встановлено , що ОСОБА_1 в гуртожитку тривалий час не
живе . Оскільки відповідно до вимог ст. 71, 72 Житлового Кодексу України
житлове приміщення при тимчасовій відсутності наймача або членів його
сім»ї  зберігається за ними лише протягом
шести місяців а визнання особи такою, що втратила право користування жилим
приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки
провадиться в судовому порядку, прохає задовільнити позов.
Представник третьої особи без самостійних вимог на
стороні позивача Дзивульська Лідія Вікторівна в судовому засіданні позов
підтримала з підстав, зазначених у позовній заяві і прохає його задовільнити.
позовних вимог позивача не визнав , спростовуючи їх наступними доводами . В
гуртожитку проживає постійно , там знаходяться його речі . Представлені
позивачем акти перевірок спростовує тим , що за характером роботи може допізна
перебувати на роботі , тому на час перевірок кімната була зачиненою . Крім того
, виїжджає з міста Ковеля у відрядження та на екзаменаційні сесії . Просить суд
відмовити у задоволенні заявленого позову .
Заслухавши пояснення сторін, показання свідків,
з»ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами , суд приходить до
висновку, що позов безпідставний і задоволенню не підлягає.
Згідно довідки житлового органу РЖКП №2 міста Ковеля  ОСОБА_1 зареєстрований в АДРЕСА_1
Відповідно до вимог ст. 71, 72 Житлового Кодексу України
житлове приміщення при тимчасовій відсутності наймача або членів його
сім»ї  зберігається за ними лише протягом
шести місяців, а визнання особи такою, що втратила право користування жилим
приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки провадиться
в судовому порядку.
В  обгрунтування позовних вимог позивач зазначає
ту обставину, що відповідач у справі не проживає і не користується житловим
приміщенням - АДРЕСА_1  понад шість
місяців без поважних причин .       Як на
доказ  зазначених обставин позивач
покликається на акти перевірки від 07.07.2005 року , 26.07.2005 року ,
17.08.2005 року , 21.10.2005 року ,13.04.2007 року , 02.11.2007 року ,
04.04.2008  року . Суд звертає увагу , що
зазначені акти  складено  в період коли відповідач  міг перебувати на роботі , крім того , сам
факт , що двері кімнати зачинено неможливо розцінювати як об»єктивний і
безперечний доказ непроживання відповідача у житловому приміщенні .
Як  вбачається із акту  від
02.11.2007 року встановлено , що відповідач відсутній  за місцем свого проживання . Згідно витягу з
наказу та копії відрядження ОСОБА_1 2 листопада 2007 року перебував у
відрядженні у місті Луцьку .
комісії від 4 квітня 2008 року про те , що відповідач в гуртожитку не проживає
, а кімната зачинена спростовується довідкою-викликом про перебування ОСОБА_1 з
31 березня по 9 квітня 2008 року на екзаменаційній сесії .
проживання  відповідача  у справі в гуртожитку в м. Ковелі ствердили
суду свідки ОСОБА_3, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , які показали , що відповідач проживає
у гуртожитку .  Свідки ОСОБА_4 , ОСОБА_5
неодноразово бували в гостях у відповідача у гуртожитку , в тому числі , і
протягом останніх шести місяців , в кімнаті є належне відповідачу майно .
комунальних платежах за користування кімнатою у гуртожитку у відповідача
ОСОБА_1 відсутня  , що свідчать про те ,
що відповідач належним чином виконує свої обов»язки як наймач житлового
Суд вважає , що позивачем не доведено факт непроживання
відповідача в гуртожитку без поважних причин понад шість місяців та втрати ними
інтересу до зазначеного житла . Представлені позивачем акти , якими останній
намагається довести факт непроживання відповідача в гуртожитку спростовано вище
наведеними доказами .
Відповідно до вимог ст.ст.47 , 48 Конституції України кожен
має право на житло. Держава створює умови , за яких кожен громадянин матиме
змогу побудувати  житло , придбати його у
власність або взяти в оренду . Громадянам , які потребують соціального захисту
, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або
за доступну для них плату відповідно до закону . Ніхто не може бути примусово
позбавлений житла не інакше як на підставі закону за рішенням суду, і кожен має
право на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім'ї , що включає достатнє
харчування , одяг , житло .
Судом встановлено
, що відповідач у справі являється громадянином України , іншим житлом , окрім
кімнати в гуртожитку  не
забезпечений  , тому позбавлення його
зазначеного житла є не лише порушенням вимог ст.8  Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод, а також порушенням конституційних прав останнього  .
наведеного суд вважає , що у позові слід відмовити.
На підставі ст. 15,30, 61,62, 85, 212, 213,  215,  ,
218 ЦПК України, керуючись  ст. 71,72,107
Житлового Кодексу України, суд -
виконавчого комітету Ковельської міської ради до ОСОБА_1    про визнання таким, що втратив право на
користування житловим приміщенням
АДРЕСА_1 ,  - відмовити.
Рішення  може бути оскаржене до
апеляційного суду Волинської області через Ковельський міськрайсуд  в наступному порядку: заява про апеляційне
оскарження може бути подана протягом десяти днів з дня проголошення  рішення; апеляційна скарга подається протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Рішення набирає
законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження,
якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано.

Головуюча
Є.О.АГЕЄВА