справа № 2-389/08р.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 грудня 2008 року

смт. Підволочиськ

Підволочиський районний суд Тернопільської області

в складі:

головуючого судді

Сташківа Н.Б.

за участю :

секретарів судового засідання Гука Р.Б, Драус О.О.

представника позивача Панчука Я.М.

представника відповідача Кирика Я.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Підволочиську Тернопільської області цивільну справу за позовом
ОСОБА_1
до
ОСОБА_2
про стягнення матеріальної та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В :

Позивач
ОСОБА_1
04 вересня 2008 року звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_2
про стягнення матеріальної шкоди в розмірі 6786,55 гривень та 14 000 гривень моральної шкоди.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивач
ОСОБА_1
послався на те, що 02 квітня 2008 року близько 22.00 год. знаходячись в приміщенні кафе-бару «Арка», разом із знайомим
ОСОБА_3
до нього підійшов громадянин
ОСОБА_2
і безпричинно наніс йому удар рукою в обличчя від чого він, падаючи з крісла, вдарився головою в бетонне покриття підлоги та знепритомнів. В результаті протиправних дій відповідача йому була завдана матеріальна шкода, яка складається з витрат, пов’язаних з придбанням медикаментів в розмірі 1386,55 гривень, 5 400 гривень завданої йому як підприємцю шкоди, оскільки він протягом 18 робочих днів перебував у лікарні і не мав можливості приступити до роботи, а також винними діями відповідача йому завдана моральна шкода в розмірі 14 000 гривень, які просить стягнути з
ОСОБА_2

У судовому засіданні позивач
ОСОБА_1
та його представник позов підтримали, зіславшись на обставини, що викладені в позовній заяві, уточнивши заявлені позовні вимоги в частині матеріальної шкоди, завданої
ОСОБА_1
як підприємцю, та просять стягнути її в розмірі 1550 гривень. Крім того, позивач
ОСОБА_1
доповнив, що знає
ОСОБА_2
протягом тривалого періоду, оскільки вони разом співпрацювали. Близько 2,5 років він за 500 дол. США придбав у відповідача крупорушку (для подрібнення круп), однак у подальшому виявив, що вона недоукомплектована барабаном подрібнення круп. Обговоривши це з відповідачем, останній повідомив його, що за цю деталь необхідно буде доплатити 500 дол. США. До цього часу відповідач вказаної деталі не додав, а він відповідно і не доплатив йому за неї коштів. З того часу
ОСОБА_2
неодноразово в присутності посторонніх громадян ображав його, звинувачуючи борговими зобов’язаннями, погрожував фізичною розправою. 02 квітня 2008 року, коли він знаходився разом із своїм колегою
ОСОБА_3
у кафе-барі «Арка», до столика, за яким вони сиділи, підійшов громадянин
ОСОБА_2
і безпричинно наніс йому удар в область голови, від чого він упав з крісла та ударився головою в бетонне покриття. Через деякий час його колега
ОСОБА_3
допоміг йому піднятися та викликати карету швидкої медичної допомоги. В результаті протиправних дій зі сторони відповідача йому було завдано матеріальних збитків у розмірі 1386,55 гривень які складаються з коштів, витрачених ним на медикаменти, а також втрати розміру доходу від підприємницької діяльності за час перебування у лікарні в розмірі 1550 гривень Крім того, йому було завдано і моральної шкоди, яка виражається у фізичному болі та стражданнях, які він зазнав у зв'язку з заподіяними тілесними ушкодженнями, так як 21 день знаходився на стаціонарному лікуванні в Підволочиській ЦРЛ, морального пригнічення та дискомфорту, оскільки при зустрічі з людьми, які дізналися про цей випадок, останні кепкували та підсміювались над ним, серед оточуючих людей знизився авторитет та повага, у зв'язку із чим він до сьогоднішнього дня не може відновити свій психологічний стан. Для часткового компенсування втраченого та відновлення морального стану просить стягнути з відповідача в його користь 14 000 гривень моральної шкоди.

Відповідач та його представник в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог категорично заперечили, крім того відповідач
ОСОБА_2
суду пояснив, що 02 квітня 2008 року знаходячись в приміщенні кафе - бару "Арка", підійшов до громадянина
ОСОБА_1
який сидів разом зі своїм колегою
ОСОБА_3
, з метою з'ясувати коли
ОСОБА_1
поверне йому 500 дол. США, які заборгував йому ще у 2006 році. Проте між ними розмови не вийшло, оскільки він зрозумів, що
ОСОБА_1
був у нетверезому стані. У той час, коли він уже намагався піти від них, він випадково ногою торкнувся ніжки стільчика, на якому сидів
ОСОБА_1
, від чого він упав, при цьому вдарився обличчям у край стола. Після того
ОСОБА_1
піднявся і почав ображати його нецензурними словами, погрожувати розправою. Задля уникнення конфлікту він вийшов із бару та пішов додому. Через декілька днів він дізнався, що
ОСОБА_1
звернувся з заявою до Підволочиського райвідділу міліції та центральної районної лікарні. Будь-якої моральної, а також матеріальної шкоди йому не завдавав, позаяк незважаючи на те, що
ОСОБА_1
знаходився у лікарні, на підприємстві працював його син, тому підприємство отримувало доходи у повній мірі, крім того, в акті судово - медичного дослідження (ч. 1 п. 4) вказано, що перебування
ОСОБА_1
на стаціонарному лікуванні з 02 по 23 квітня зумовлене не характером ушкодження, а наявністю в нього супутного захворювання - цукрового діабету, тому претензії
ОСОБА_1
щодо втрати розміру доходу від підприємницької діяльності підприємства за час його перебування у лікарні в розмірі 1550 гривень є безпідставними, крім того, представлена
ОСОБА_1
накладна без номерна на суму 1386, 55 гривень не може буди доказом, що свідчить про придбання ним медикаментів, оскільки в такому випадку даний факт повинен підтверджуватись виключно квитанцією, а не накладною.

Дослідивши та оцінивши докази у справі, суд встановив такі факти :

-

11 квітня 2008 року постановою начальника СВ Підволочиського РВ УМВС України в Тернопільській області відмовлено в порушенні кримінальної справи за фактом хуліганства на підставі п.2 ст. 6 КПК України та роз'яснено
ОСОБА_1
оскільки в діях
ОСОБА_2
вбачаються ознаки, злочину передбаченого ст. 125 КК України, звернутися в суд в порядку приватного звинувачення згідно ст. 27 КПК України.

-

Постановою Підволочиського РВ УМВС України в Тернопільській області від 09 квітня 2008 року
ОСОБА_2
притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 51 гривні. Дана постанова
ОСОБА_2
не оскаржувалась.

З пояснень свідка
ОСОБА_3
вбачається, що 02 квітня 2008 року він разом із
ОСОБА_1
сидів за одним із столиків у кафе-барі "Арка". Також у даному кафе знаходився громадянин
ОСОБА_2
та його колега
ОСОБА_4
У той час коли
ОСОБА_4
проводив розрахунок біля бар-стійки, відповідач
ОСОБА_2
підійшов до їх столика та наніс удар рукою в обличчя
ОСОБА_1
, від чого він останній упав на підлогу. Після того
ОСОБА_2
вийшов з приміщення бару та більше не повертався. Аналогічні показання дала і свідок
ОСОБА_5
Свідки
ОСОБА_4
,
ОСОБА_6
показали, що на час інциденту знаходились в приміщенні кафе-бару «Арка», однак факту нанесення удару
ОСОБА_2

ОСОБА_1
не бачили, оскільки займались кожен своїми справами. Про те, що
ОСОБА_2
наніс удар
ОСОБА_1
, стало відомо зі слів самого
ОСОБА_1

Таким чином судом установлено факт нанесення 02 квітня 2008 року в кафе-барі "Арка",
ОСОБА_2
тілесних ушкоджень громадянину
ОСОБА_1
При цьому суд вважає неправдивими пояснення відповідача
ОСОБА_2
, у яких він вказує, що не завдавав
ОСОБА_1
ніяких ударів, оскільки вони повністю спростовані поясненнями свідків
ОСОБА_3
, який показав, що саме
ОСОБА_2
, а ніхто інший, наніс
ОСОБА_1
удар рукою в обличчя в приміщенні кафе-бару "Арка" від чого останній упав зі стільчика, аналогічними показаннями свідка
ОСОБА_5
, постановою Підволочиського РВ УМВС України в Тернопільській області від 09 квітня 2008 року, відповідно до якої громадянина
ОСОБА_2
притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 51 гривні, з чим
ОСОБА_2
повністю погодився, оскільки добровільно сплатив штраф та не намагався оскаржити винесену відносно нього постанову.

За вказаних обставин суд приходить до переконання, що вищенаведені пояснення відповідача
ОСОБА_2
є неправдивими, спрямованими на його уникнення від цивільної відповідальності, тому оцінює їх критично та до уваги не бере.

З виписки з медичної карти стаціонарного хворого
ОСОБА_1
№ 1127 вбачається, що 02 квітня 2008 року, близько 22.35 хв., хворий
ОСОБА_1
доставлений у приймальне відділення Підволочиської ЦРЛ бригадою швидкої допомоги та відразу ж госпіталізований у хірургічне відділення. Під час огляду
ОСОБА_1
поставлено діагноз закритої черепна - мозкова травма, забійно-рвані рани правої скроневої ділянки та правої щоки, контузія правого очного яблука, підшкірного крововиливу верхньої повіки, струс головного мозку. Зі слів потерпілого
ОСОБА_1
дані тілесні ушкодження нанесені 02 квітня 2008 року
ОСОБА_2
у кафе-барі "Арка".

З накладної від 25 квітня 2008 року та довідки від 28 листопада 2008 року вбачається, що
ОСОБА_1
придбав за готівку у приватного підприємця
ОСОБА_7
медикаментів на загальну суму 1386, 55 гривень.

З пояснень свідка
ОСОБА_8
, який був лікуючим лікарем
ОСОБА_1
убачається, що 02 квітня 2008 року близько 22.00 год.
ОСОБА_1
доставили у Підволочиську ЦРЛ із скаргами на наявність ран на ділянці голови, нудоту, блювання, головні болі, головокружіння, сухість у роті. Після проведення огляду
ОСОБА_1
поставлено діагноз, який записано у медичну карту стаціонарного хворого. Пояснив, що
ОСОБА_1
перебував на стаціонарному лікуванні з 2 по 23 квітня 2008 року у звязку з заподіяними йому тілесними ушкодженнями, а не у звязку із його супутнім захворюванням цукровим діабетом, який лише не давав можливості швидкого загоєння ран. Оглянувши накладну в якій знаходиться перелік медикаментів придбаних
ОСОБА_1
, роз’яснив, що всі вони відносяться до групи ліків, необхідних для курсу лікування
ОСОБА_1
лише від заподіяних йому тілесних ушкоджень.

З акту судово-медичного дослідження № 1311 від 10 липня 2008 року вбачається, що при поступленні 02 квітня 2008 року у хірургічне відділення Підволочиської центральної районної лікарні у
ОСОБА_1
було виявлено синець повік правого ока, рану та гематому правої скроневої ділянки та рану правої щічної ділянки. Травма голови, яка супроводжувалась деякою неврологічною симптоматикою, є властивою для струсу головного мозку.

Виявлені ушкодження у такій враженості клінічних проявів та за звичайним перебігом належать до легких з короткочасним розладом здоров'я.

Перебування
ОСОБА_1
на стаціонарному лікуванні з 02 квітня по 23 квітня 2008 року зумовлене власне не характером ушкодження, а наявністю у нього супутного захворювання - цукрового діабету, що і призвело до розвитку нагноєння гематоми правої скроневої ділянки, а тому не може бути піддане експертній оцінці при встановленні ступеня тяжкості тілесних ушкоджень.

Будучи допитаною в судовому засіданні в якості експерта
ОСОБА_9
пояснила, що при поступленні у хірургічне відділення Підволочиської центральної районної лікарні у нього були виявлені тілесні ушкодження, про що нею був складений акт судово-медичного дослідження № 1311 від 10 липня 2008 року. Дійсно у п.4 ч.1 даного акту зазначено, що перебування
ОСОБА_1
на стаціонарному лікуванні з 02 квітня по 23 квітня 2008 року зумовлене власне не характером ушкодження, а наявністю у нього супутного захворювання - цукрового діабету, що і призвело до розвитку нагноєння гематоми правої скроневої ділянки, а тому не може бути піддане експертній оцінці при встановленні ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, однак даний пункт відноситься лише для кваліфікації ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, і аж ніяким чином не означає, що громадянин
ОСОБА_1
перебував на стаціонарному лікуванні з приводу у нього супутнього захворювання - цукрового діабету.

Таким чином судом встановлено, що неправомірними діями відповідача
ОСОБА_2
, які виразились у заподіянні
ОСОБА_1
тілесних ушкоджень, завдано майнової шкоди на суму 1386 гривень, 55 копійок. При цьому посилання відповідача
ОСОБА_2
на те, що у акті судово-медичного обстеження зазначено що
ОСОБА_1
перебував на стаціонарному лікуванні у звязку з хворобою – цукровим діабетом, спростовані поясненнями експерта
ОСОБА_9
, яка показала, що даний запис використаний лише для кваліфікації ступеня тяжкості тілесних ушкоджень. Підтвердивши, що
ОСОБА_1
дійсно перебував з 02 по 23 квітня 2008 року на стаціонарному лікуванні у звязку з нанесеними йому тілесними ушкодженнями, а не з супутнім захворюванням цукровим діабетом, також ці припущення відповідача
ОСОБА_2
спростовуються показаннями лікуючого лікаря
ОСОБА_9
, які є аналогічними показанням експерта
ОСОБА_9
, а посилання відповідача на те, що про факт придбання медикаментів може свідчити лише квитанція, а не безномерна накладна є безпідставними, оскільки придбання ліків підтверджується накладною від 25 квітня 2008 року та довідкою від 28 листопада 2008 року, з яких убачається, що громадянин
ОСОБА_1
дійсно за готівку придбав медикаментів на суму 1386, 55 гривень, а будь-які порушення продавцем порядку проведення розрахунків не ставлять під сумнів факту купівлі позивачем медичних препаратів.

Крім цього, винними діями відповідача
ОСОБА_2
позивачу спричинена моральна шкода, яка виразилась у значних моральних та фізичних стражданнях, яких він зазнав під час тривалого лікування, порушенні звичного способу життя, нормальних життєвих зв’язків, морального пригнічення та дискомфорту, так як при зустрічі зі знайомими йому людьми, які дізнались про даний випадок, останні кепкували та підсміювались над ним, серед оточуючих людей знизилась повага до нього у звязку із чим він до сьогоднішнього дня не може відновити свій психологічний стан та дисбаланс.

Таким чином з урахуванням обставин, за яких позивачу
ОСОБА_1
заподіяно тілесні ушкодження, характеру і ступеня їх тяжкості, тривалості лікування і можливості відновлення попереднього стану здоров’я, негативних змін, що сталися у його житті вважаю, що позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди підлягають до часткового задоволення шляхом стягнення в користь
ОСОБА_1
із
ОСОБА_2
моральної шкоди в розмірі 2500 гривень.

За вказаних обставин позов
ОСОБА_1
підлягає до часткового задоволення шляхом стягнення з відповідача
ОСОБА_2
в його користь матеріальної шкоди в розмірі 1386,55 гривень матеріальної шкоди, 2500 гривень моральної шкоди та судових витрат в розмірі 81 гривні.

Посилання позивача
ОСОБА_1
на відшкодування матеріальної шкоди, завданої йому як фізичній особі підприємцю, суд вважає безпідставним, оскільки як убачається з книги обліку доходів і витрат №
НОМЕР_1
, протягом квітня 2008 року він як суб’єкт підприємницької діяльності щоденно одержував доходи , що в сукупності склало 949 гривень чистого доходу, а сума виручки 5844 гривні, тому в задоволені даних позовних вимог слід відмовити.

На підставі наведеного та керуючись ст., ст. 213, 215, 294, п. 4 ст. 295 ЦПК України, ст. ст. 1167, 1168, ЦК України суд,-

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги
ОСОБА_1
задоволити частково.

Стягнути з
ОСОБА_2
в користь
ОСОБА_1
1386,55 гривень матеріальної шкоди, 2500 гривень моральної шкоди та судових витрат в розмірі 81 гривні.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження. Заява про апеляційне оскарження рішення подається до Апеляційного суду Тернопільської області через Підволочиський районний суд протягом 10 днів з дня його проголошення, апеляційна скарга – протягом 20 днів після заяви про апеляційне оскарження або без попереднього подання такої заяви, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя – підпис

Копія вірна :

Суддя Підволочиського районного суду

Тернопільської області

Н.Б. Сташків