РІШЕННЯ ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

12 лютого 2008
року Апеляційний суд Житомирської області в складі :

головуючого Головчук С.В.

суддів Миніч Т.І., Забродського М.І.

з участю секретаря Прищепи О.А.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі
цивільну

справу за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2, ОСОБА_3про
відшкодування майнової та

моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньої події

за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Бердичівського міськрайонного суду від 2
листопада 2007

року, -

встановив   :

у грудні 2006
року ОСОБА_1. звернувся з позовом до ОСОБА_2. та ОСОБА_3 про відшкодування
шкоди, заподіяної внаслідок дорожньої події. Він зазначав, що 28.08.2006 року
на перехресті вулиць Леніна та Чорновола в м. Бердичеві сталася дорожня подія з
вини водія автомобіля ГАЗ-31105 ОСОБА_2. Останній, рухаючись по вул. Леніна
здійснив зіткнення з автомобілем Форд-Сієра під керуванням позивача, який
зупинився, щоб пропустити пішоходів на пішохідному переході. Внаслідок
дорожньої події позивач отримав тілесні ушкодження та знаходився на
стаціонарному лікуванні 12 днів; автомобілю Форд-Сієра завдано механічні пошкодження та знищена газова
апаратура, чим заподіяно майнової шкоди в розмірі 10000 грн. та
моральної шкоди, оціненої у 20000 грн. Крім
того, через пошкодження автомобіля він не може використовуватись для
здійснення підприємницької діяльності, позивач
не отримує доходу. Втрачений заробіток складає по 593 грн. на місяць.
Посилаючись на викладене, просив задовольнити позов.

Рішенням
Бердичівського міськрайонного суду від 2 листопада 2007 року частково
задоволено позов ОСОБА_1. Стягнуто з ОСОБА_2. та ОСОБА_3 в рівних частках на
користь ОСОБА_1. 19128,01 грн. матеріальної шкоди, 5000 грн. відшкодування
моральної шкоди;

на користь
держави стягнуто з відповідачів по 51 грн. судових витрат з кожного та по 15 грн. витрат на ІТЗ розгляду справи.

В апеляційній
скарзі ОСОБА_3 порушує питання про скасування рішення суду в частині
задоволення вимог до неї та ухвалення нового рішення про відмову в позові.
ОСОБА_3 зазначає,  що  суд не
зазначив  у рішенні  в  чому
виявилась  її

Справа №22ц/202                                                Головуючий
у суді 1 -ї інстанції Шимко В.П.

Категорія 19                                                                                  Суддя-доповідач
Головчук С.В.

2

недбалість як власника,
не врахував,  що ОСОБА_2.  керував автомобілем ГАЗ 31105 на підставі
доручення, а тому як володілець джерела підвищеної небезпеки відповідно до
ст.1187 ЦК має нести відповідальність за заподіяну шкоду.

Перевіривши
законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги,
суд вважає, що скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи
позовні вимоги в зазначеному розмірі, суд виходив з того, що 28.08.2006 року з
вини водія ОСОБА_2., який керував автомобілем ГАЗ 31105, сталася дорожня подія,
у результаті якої позивачу було заподіяно майнову шкоду та втрати немайнового
характеру.

Цей висновок
суду відповідає дійсним обставинам справи, зібраним доказам та підтверджується:
постановою Бердичівського МРВВС УМВС України в Житомирській області від 7
вересня 2006 року, актом судово-медичного дослідження № 287 від 29.08.2006 року
про характер тілесних ушкоджень у ОСОБА_1., звітом про дослідження автомобіля
Форд Сієра від 1.02.2007 року та визначення розміру майнової шкоди (а.с.
20-30).

Проте, суд
припустився помилки, покладаючи обов'язок по відшкодуванню майнової шкоди на
обох відповідачів у рівних частках.

З матеріалів
справи видно, що під час дорожньої події ОСОБА_2. користувався автомобілем ГАЗ
31105, що належить на праві власності ОСОБА_3, на підставі доручення від
21.06.2006 року (а.с.47).

Відповідно до
ст.1187 ЦК, якою
керувався суд, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується
особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове
право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, використання
якого створює підвищену небезпеку.

За таких
обставин, коли ОСОБА_2. володів транспортним засобом на відповідній правовій
підставі, з його вини позивачу заподіяно шкоду, саме на цього відповідача мав
бути покладений обов'язок по відшкодуванню шкоди.

Враховуючи
викладене, рішення суду підлягає скасуванню, по справі можливо ухвалити нове
рішення про часткове задоволення позову ОСОБА_1. та стягнення майнової шкоди та відшкодування моральної шкоди
з відповідача ОСОБА_2. Підстав для задоволення вимог до ОСОБА_3 немає. Розмір
визначеного судом відшкодування сторонами не оспорюється.

Відповідно до
ст.88 ЦПК суд покладає судові витрати на відповідача ОСОБА_2.

Керуючись
ст.1187 ЦК України, ст.ст.209, 303, 304 , 307,
314 , 316 ЦПК України, суд -

вирішив
:

апеляційну скаргу ОСОБА_3задовольнити.

Рішення
Бердичівського міськрайонного суду від 2 листопада 2007 року скасувати,
ухваливши нове рішення.

Позов
ОСОБА_1задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 19128,01
грн. майнової шкоди, 5000 грн. відшкодування моральної шкоди;  100 грн.
витрат по оплаті державного мита,
30

3

грн. витрат на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи ""та
500 грн. витрат на правову допомогу.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 99,78 грн. судового
збору.

Відмовити в  позові  ОСОБА_1до
ОСОБА_3про стягнення шкоди.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення та може «бути
оскаржено безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох
місяців з дня проголошення.