РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2008 року колегія суддів судової палати у
цивільних справах

апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого - судді                          Малахової Н.М.

суддів:                                                Жизневської
А.В., Матюшенка І.В.

при секретарі

судового засідання                           Лаговській О.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду у м. Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_1на рішення
Малинського районного суду Житомирської області від 28 листопада 2007 року у
справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, Малинської міської ради про визнання
незаконним рішення Малинської міської ради та визнання недійсним Державного
акту про право власності на земельну ділянку,

встановила:

У квітні 2007
року позивачка звернулася до суду з позовом у якому просила зобов' язати
Малинську міську раду внести зміни до Державного акту на право власності на
земельну ділянку, припинивши право власності на частину земельної ділянки
відповідачки, посилаючись на те, що вона 16 червня 2005 року згідно договору
дарування набула право власності на будинок АДРЕСА_1. Зазначала, що при звернені до міської ради з заявою про видачу
Державного акту на право власності на земельну ділянку, їй стало відомо, що
відповідачці передано у власність частину земельної ділянки, що перебувала у її
користуванні.

У процесі
розгляду справи позивачка уточнила позовні вимоги та просила визнати незаконним
рішення виконавчого комітету Малинської міської ради від 17 грудня 1998 року,
яким відповідачці передано у власність 0,10 га земельної ділянки та скасувати
Державний акт на право власності на земельну ділянку, виданий відповідачці,
зазначала, що конфігурація меж земельної ділянки, що вказана у Державному акті
відповідачки перешкоджає їй набути право власності на земельну ділянку для
обслуговування житлового будинку в розмірі 0, 10 га.

Рішенням Малинського районного суду від 28 листопада 2007 року позов задоволено
частково. Визнано недійсним Державний акт на право власності на земельну ділянку, розташовану поАДРЕСА_1, виданий
21 липня 2006 року на ім'я ОСОБА_1. У задоволені позову про визнання
незаконним рішення виконкому   Малинської
міської ради від 17 грудня 1998

2 року № 297 відмовлено за
безпідставністю. Стягнуто з ОСОБА_1. на

користь позивачки 920 грн. судових витрат.

У апеляційній
скарзі апелянт просить скасувати вказане рішення в частині задоволення позову,
посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального закону.
Зокрема, зазначає, що судом неповно з*ясовані обставини справи, оскільки не
враховано, що у користуванні позивачки знаходиться земельна ділянка розміром 0,0626
га, а в 1978
році під забудову надавалася -0, 060 га. Крім того, вказує, що судом
застосовані норми матеріального права, які не підлягали застосуванню, оскільки
вони не поширюються на дані правовідносини.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних
підстав. Встановлено, що ОСОБА_2. та ОСОБА_1. є користувачами суміжних
земельних ділянок, що закріплені за домоволодіннями АДРЕСА_1. Позивачка
отримала жилий будинок у власність від свого батька ОСОБА_3. згідно договору
дарування від 16 червня 2005 року та зареєструвала його на своє ім'я 10 квітня
2006 року. У фактичному користуванні позивачки для обслуговування будинку
перебуває земельна ділянка розміром 0, 0626 га, тобто у розмірі більшому, чим
виділявся під забудову (а.с. 8, 63 ).

Згідно положень ст.
121 Земельного кодексу України позивачка має право на безоплатну передачу їй
земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд в розмірі не більше 0,10 га.

Питання про
приватизацію земельних ділянок, а також умови приватизації в кожному
конкретному випадку вирішуються органами державної виконавчої влади чи
місцевого самоврядування, що наділені повноваженнями розпоряджатися землями
державної і комунальної власності.

З матеріалів
справи вбачається, що ОСОБА_2. зверталася до міської ради з питанням надання їй
у власність земельної ділянки для обслуговування будинку. 13 жовтня 2006 року
вона отримала відповідь, що вирішення питання про збільшення розміру земельної
ділянки для обслуговування жилого будинку до 0,10 га можливе лише за згодою
суміжних землекористувачів ( а.с.6).

На час звернення
до суду питання надання позивачці земельної ділянки у власність вирішено не
було.

У позовній заяві
позивачка просила визнати незаконним рішення міської ради та недійсним Державний
акт про право власності на земельну ділянку з тих підстав, що конфігурація меж
земельної ділянки відповідачки, зазначена в Державному акті на право власності
на земельну ділянку є перешкодою для надання їй земельної ділянки з земель
запасу.

Проте, акт
визначення та погодження меж земельної ділянки відповідачки, який складено 18
лютого 2006 року, підписаний суміжними землекористувачами, в тому числі і
батьком позивачки ОСОБА_3., який на той час був власником будинку. На підставі
рішення виконкому Малинської міської ради №297 від 17 грудня 1998 року
відповідачці 21 липня 2007 року видано Державний акт на право власності на
земельну ділянку площею 0,10 га.

3

Вирішуючи   спір,
суд   першої   інстанції
дійшов   обґрунтованого висновку,
що вказане рішення прийнято відповідно до вимог закону і цим рішенням права
позивачки не порушуються.

У суді
апеляційної інстанції позивачка пояснила, що у її користуванні, передана відповідачці земельна ділянка не перебувала.
Крім того, позивачкою не надано суду інших доказів щодо
порушення відповідачкою її прав чи "законних інтересів.

Доводи ОСОБА_2. у суді апеляційної інстанції, що при видачі Державного акту на право власності на земельну ділянку
ОСОБА_1. не були узгоджені межі суміжних земельних
ділянок, є безпідставними. Позивачка не просила суд
визнати Державний акт недійсним саме з цих підстав. Крім того, суд першої інстанції задовольняючи частково позов, дійшов
обґрунтованого висновку, що при узгоджені меж
земельних ділянок вимоги закону порушені не були.

За таких обставин, коли рішення суду в частині задоволення позову ухвалено з порушенням норм матеріального та
процесуального права, то воно в цій частині та в частині стягнення
судових витрат підлягає скасуванню з ухваленням
нового рішення про відмову у задоволені позову.

У решті підлягає залишенню без
зміни.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 309, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів-

вирішила:

Апеляційну скаргу
ОСОБА_1задовольнити.

Рішення Малинського районного суду Житомирської області від 28 листопада 2007 року в частині задоволення позову
скасувати та ухвалити цій частині нове рішення.

Відмовити ОСОБА_2 у задоволенні позову до ОСОБА_1, Малинської міської ради про визнання Державного акту на право власності на земельну ділянку недійсним та
стягнення судових витрат в розмірі 920 грн. за безпідставністю.

У решті рішення залишити без зміни.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і з цього часу
може бути оскаржене у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду
України протягом двох місяців.

Справа № 22 ц/348                                     Головуючий у 1-ї інст. Ярмоленко В.Г.

Категорія 33         Доповідач Малахова Н.М.