Р І Ш Е Н Н Я            Справа № 2-378/2008р.

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ      21.04.2008 р.

9 грудня 2008 р.                                    Южний
міський суд Одеської області

в складі : головуючого судді :  Котова
В.Г.

при секретарі :  Гнатюк Л.М.

Розглянувши
в судовому засіданні м.Южного цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
профспілкового комітету первинної профспілкової організації ДП «МТП «Южний» про
зобов'язання змінити причину звільнення з ст.38 КЗпП України на п.5 ст.36 КЗпП
України та заяву ОСОБА_1 про поновлення строку звернення з позовом до суду,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1
звернувся до Южного міського суду з позовом до профспілкового комітету
первинної профспілкової організації ДП «МТП «Южний» про зобов'язання змінити
причину звільнення з ст.38 КЗпП України на п.2 ст.36 КЗпП України та з
заявою  про поновлення строку звернення з
позовом до суду.

В судовому
засіданні позивач уточнював позовні вимоги, остаточно визначивши їх в
наступному: змінити причину звільнення з ст.38 КЗпП України на п.5 ст.36 КЗпП
України та поновити строк звернення з позовом до суду.

Позивач,
представник позивача в судовому засіданні пояснили, що ОСОБА_1 був прийнятий в
МТП «Южний» з 19.12.1989 року та звільнений 01.10.2001 року в зв'язку з
переводом на виборну посаду голови цехового комітету вантажного району в
профком порту по п.5 ст.36 КЗпП України.

27.07.2007 року
на зборах працівників ДП «МТП «Южний», на якому були присутні 63 працівника
порту було прийнято рішення про створення Первинної профспілкової організації
робітників ДП «МТП «Южний» та головою профкому вибрали позивача, в зв'язку з
чим ним була написана заява на ім'я відповідача про складання повноважень
голови цехового комітету Первинної профспілкової організації ДП «МТП «Южний» та
вихід з цієї профспілки.

Відповідач
27.07.2007 р. зробив запис про звільнення позивача за власним бажанням згідно
ст.38 КЗпП України, чим порушив гарантії позивача, встановлені ст.118 КЗпП
України, а саме право повернутися на попереднє місце роботи, трудові відносини
з      ДП «МТП «Южний» він не розривав.

Трудову книжку з
розпорядженням про звільнення позивачу було направлено цінним листом, який він
отримав 31.07.2007 року, що позбавило його права ознайомитись з наказом про
звільнення та оскаржити його.

Позивач вважає,
що підставам його звільнення дана неправильна юридична кваліфікація, а згідно
Постанови пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду трудових спорів»
від 06.11.1992 року «якщо обставинам, які послужили підставою звільнення, в
наказі (розпорядженні) дана неправильна юридична кваліфікація, суд може змінити
формулювання причин звільнення і привести його у відповідність з чинним
законодавством про працю».

Позивач пояснив,
що його звільнено за ст.38 КЗпП України - розірвання трудового договору,
укладеного на невизначений строк, за ініціативою робітника.

При цьому
ініціативи позивача на розірвання трудового договору не було, оскільки заяви
про припинення трудових стосунків він не писав. Позивач працював на вибірній
посаді, тобто рішення про його призначення на посаду приймалося не головою
профспілкового комітету, а загальними зборами (конференцією)  профспілки, тому й рішення про припинення
його роботи на виборній посаді також повинно прийматися загальними зборами, а
не одноособово головою профспілки.

Крім того,
трудовий договір, укладений між ОСОБА_1 та відповідачем  був строковим трудовим договором, тому ст.38
КЗпП України взагалі не може бути застосовуватись.

Враховуючи
наміри відповідача звільнити його з роботи, його перехід на іншу виборну посаду
до іншої профспілкової організації, що створена в ДП «МТП «Южний»,  позивач вважає, що необхідно змінити причину
його звільнення з ст.38 КЗпП України на п.5 ст.36 КЗпП України, тобто
переведення робітника за його згодою на інше підприємство, установу,
організацію або перехід на виборну посаду.

Також до суду надійшла заява від позивача
про  поновлення строку звернення з
позовом до суду, при цьому позивач, представник позивача пояснили, що ОСОБА_1
звернувся до Южного міського суду Одеської області з позовною заявою
профспілкового комітету первинної профспілкової організації ДП «МТП «Южний» про
зміну формулювання звільнення.

Згідно позовних
вимог він просить суд зобов'язати відповідача змінити формулювання про його
звільнення 27.07.2007 року  із ст.38 КЗпП
України на п.5 ст.36 КЗпП України.

Згідно зі ст.
233 КЗпП України  працівник може
звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного,
районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня,
коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у
справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про
звільнення або з дня видачі трудової книжки.                                           У відповідності до ст.
234 КЗпП України  у разі пропуску з
поважних причин строків, встановлених статтею 233 КЗпП України, районний,
районний у місті, міський чи міськрайонний суд може поновити ці строки.

Позивач вважає,
що ним був пропущений строк для подання позову до суду з поважних причин.

Так, він
неодноразово звертався в усній формі до керівництва МТП «Южний» з питання зміни
формулювання його звільнення, та йому було обіцяно розібратися в ситуації та
виправити допущені помилки.

11.10.2007 року
він звернувся з письмовою заявою на ім'я голови профспілкового комітету
робітників морського транспорту України Кірєєву М.І. з проханням вирішити
вищезазначене питання.

Дана заява
головою профспілкового комітету робітників морського транспорту України
Кірєєвим М.І. була пізніше направлена до начальника МТП «Южний»   Васильєва В.Є. з проханням розібратися в
даній ситуації та сприяти у поновленні на роботі ОСОБА_1. Відповіді на його
звернення позивач так і не отримав.

17.01.2008 року
позивачем була подана заява до в.о. начальника ДП «МТП «Южний» Крука Ю.Ю. з
питання зміни формулювання його звільнення, та позивачу було обіцяно
розібратися в ситуації та виправити допущені помилки.

Однак на даний
час жодної відповіді на його заяви він не отримав, в наслідок чого позивач
вирішив звернутися до суду за захистом його порушених прав.

Крім того,
відповідно до ст.233 КЗпП України працівник може звернутися до суду з позовом
по справам про звільнення в місячний строк з дня вручення наказу про звільнення
або з дня видачі трудової книжки.

Однак в день
звільнення 27.07.2007 року ні копія наказу про звільнення, ні трудова книжка
працівнику не вручалася, надалі 30.07.2007 року відповідач направив зазначені
документи поштою.

Такі дії
відповідача є порушенням ст.47 КЗпП України та п.4.2 Інструкції про порядок
ведення трудових книжок на підприємствах, установах та організаціях.

Ст.ст.47,116
КЗпП України покладено обов'язок видачі трудової книжки в день звільнення на
власника або уповноважений ним орган. Жодною нормою не передбачено направлення
трудової книжки звільненому робітнику поштою. П. 4.2 Інструкції про порядок
ведення трудових книжок передбачає тільки направлення поштового повідомлення з
вказівкою про необхідність отримання трудової книжки.

Таким чином, позивач,
представник позивача просять суд поновити йому
строк на подання до суду позову до профспілкового комітету первинної
профспілкової організації ДП «МТП «Южний» про зміну формулювання звільнення, в
зв'язку з пропущенням його з поважних причин.

Відповідач, представник відповідача позов
та заяву про поновлення строку з зверненням з позовом до суду не визнали,
просить в їх задоволенні відмовити,  та
пояснили, що позивач мотивував пропуск строку для
подання позову до суду з поважних причин, а саме: неодноразові
усні звернення до керівництва МТП « Южиий» з питаннями

зміни формулювання причин звільнення, та йому було
обіцяно розібратись в

ситуації та виправити допущені помилки. 11.10.2007 року звернувся з письмовою заявою на
ім'я голови ПРМТУ Кірєєва з проханням вирішити
вищезазначене питання.

Заява була направлена до начальника МТП « Южний»
Васильєва з проханням розібратися в даній ситуації та сприяти у поновлені на
роботі ОСОБА_1

17.01.2007 року подана заява до в. о. начальника МТП
«Южний» з питання зміни

формулювання звільнення, було обіцяно розібратись. Однак
на даний час

жодної відповіді на його заяви не отримав, у зв'язку з
чим вирішив звернутися

до суду та просить поновити строк звернення до суду
пропущені з поважних причин.

Пленум Верховного Суду в
п. 4 постанови від 06.11.1992 року зобов'язав суди в кожному випадку перевірити і обговорити причини пропуску,
встановлених ст.ст. 228, 233 КЗпП строків
звернення до суду, а також навести у рішенні мотиви чому він поновлює або вважає неможливим поновити порушений
строк. Якщо строки пропущено без поважних причин, в позові може бути відмовлено
з цих підстав

Згідно ч. 1 ст..233 КЗпП працівник може звертатися з
заявою про вирішення трудового спору до суду в
тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен дізнатися про порушення свого права, а в справах про
звільнення - в місячний строк з дня вручення
копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.

Стаття визначає день, з якого слід обчислювати строк для
звернення до суду з позовом про захист права. Строк
з дня, коли працівник дізнався або повинен був дізнатись про порушення свого права.

Позивач
в заяві до суду вказував, що трудову книжку з розпорядженням про звільнення йому було направлено цінним листом,
який він отримав 31. 07. 2007 року, що позбавило
його права ознайомитись з наказом про звільнення особисто і оскаржити його.
Відповідач, представник відповідача вважають,
що це твердження не відповідає дійсності.

Як
було встановлено в судовому засіданні та згідно почтового повідомлення позивач отримав копію розпорядження про звільнення та
належним чином заповнену трудову книжку 02.08.2007 року. Таким чином строк звернення до суду обчислюється з
02.08 2007 року.

Позивач звернувся до суду в квітні місяці 2008 року.,
тобто через 8 місяців після того як взнав
про порушення як він вважає свого права.

Згідно ст. 234 КЗпП у разі пропуску строку з поважних
причин суд може поновити строки звернення до
суду..

Поважність
причин означає, що працівник не ставився зневажливо до питання про захист своїх прав, але його зверненню за захистом
перешкоджали такі причини, які зобов'язують
оточуючих, органи державної влади та інших суб'єктів , з урахуванням норм
моралі, виявити повагу та поблажливість до працівника.

Позивач зазначає наступні поважні причини пропуску
строку, щоб суд з урахуванням норм моралі, виявив повагу до нього і поновив строки: неодноразове
звернення в усній формі до керівництва МТІІ « Южний» з питанням зміни формулювання його звільнення і йому було
обіцяно розібратися в ситуації, як він
вказує, і виправити помилки.

Але до суду не надано
жодних доказів цього твердження.

Крім цього, невідомо яке відношення до розпорядження
голови профспілкового комітету має керівництво
МТП « Южний».

ДП МТП «Южний» не є органом вищого рівня до
профспілкового комітету, який видав розпорядження
про звільнення.

Тривалий час працюючи на профспілковій роботі, майже рік
очолюючи первину профспілкову
організацію позивач робить вигляд, що не знає, що згідно ст.. 12 закону України « Про професійні спілки, їх права та
гарантії діяльності» професійні спілки, їх об'єднання у своїй діяльності
незалежні від органів державної   влади
та   органів   місцевого
самоврядування,
роботодавців,   інших громадських організацій, політичних партій, їм не
підзвітні і не підконтрольні. Заборонено втручання в статутну діяльність.

Таким чином, якщо
Позивач вважає що ПРМТУ є вищим органом профспілки до відповідача, то він вводить всіх в оману.

При цьому Постановою №2
Пленуму ЦР ПРМТУ від 17 квітня 2007 року первина профспілкова
організація ДП МТП « Южний» знята з обліку ПРМТУ і її голова

ОСОБА_2 вибула зі складу ЦР ПРМТУ. В
судовому засіданні встановлено, що про це було відомо
позивачу.

Що стосується письмових
заяв до адміністрації ДП «МТП «Южний» та ПРМТУ,    то твердження позивача також не відповідає дійсності.

Навіть при тій умові, що
позивач звертався   до ПРМТУ, за Статутом
якого

одним із основних завдань є захист
трудових прав і інтересів членів профспілки, йому

було відомо що ПРМТУ не прийнято
ніяких дій стосовно його заяви. Цей факт був

встановлений в судовому засіданні, а також вказаний
позивачем в його заяві до суду

про поновлення строків, а заява з
ПРМТУ була направлена керівництву порту.

При цьому не
могли будь прийняті були які б дії, бо позивач не вимагав прийняття дій

для вирішення питання стосовно
зміни підстав звільнення.

В заявах позивач не
ставив питання стосовно зміни підстав звільнення, а прохав рахувати його стаж
праці в МТП «Южний» не перерваним, а також здійснювати йому виплати згідно
колективного договору ДП «МТП «Южний» на 2007-2009 роки та Положення про
преміювання працівників морського торгового порту.

Якщо вважати, що це були звернення про вирішення питання
поновлення порушених трудових прав
то звернення з таким питанням до органів неспроможних згідно законодавства, особою обізнаною про порядок
розгляду трудових спорів не може вважатись поважними
причинами пропуску строку на звернення до суду.

Таким чином позивач не
надав суду доказів наявності поважних причин, які б перешкоджали йому своєчасно
звернутись до суду і підстав для поновлення строку не знайдено і відсутні будь
які підстави для задоволення вимог про поновлення строків звернення до суду.

Також,
позивач був прийнятий   розпорядженням № 10 к від 02.10.01 року на
звільнену виборчу посаду голови
цехового комітету ВРР -2 по переводу з 02.10.2001 року.

27.07.2007
року позивач звернувся з заявою на ім'я Голови первинної профспілкової організації членом якої був позивач та займав
виборну посаду з заявою про звільнення.

В заяві позивач вказав, що у
зв'язку з його виходом з первинною профспілкової організації МТП «Южний» за
власним бажанням з 27.07.2007 року, він доповідає про складення повноважень
голови цехового комітету первинної профспілкової організації МТП «Южний».

Підставою
для прийняття рішення про припинення трудового договору з ініціативи працівника
є письмова заява працівника, в якій він обумовлює підстави для припинення трудового договору.

Відповідно до ст.. 38
КЗпП працівник має право розірвати трудовий договір, укладений невизначений строк, попередивши про це власника
або уповноваженого ним орган письмово за два тижні,

На
відміну від договору на невизначений строк, розірвати строковий трудовий
договір раніше дати його закінчення за власним бажанням працівник вправі тільки
з поважних причин (ст. 39 КЗпП), у
випадках передбачених ч. 1 ст. 38 КЗпП, а саме неможливістю продовжувати роботу.

Позивач
в своїй заяві вказав поважні причини, що обумовлювали необхідність розірвання
трудового договору.

Позивач
не міг продовжувати роботу, коли він за власним бажанням вийшов з профспілкової організації і склав з себе
повноваження голови цехового комітету.

В
судовому засіданні позивач  та його
представник пояснили, що позивач знайомий з статутом ПРМТУ.

Згідно
п. 18 Статуту ПРМТУ голови виборних профспілкових органів під час роботи на виборній посаді не можуть бути в інших
профспілках.

Таким
чином позивач не міг бути обраним на посаду голови профспілкового комітету не залишивши попередню посаду та не зупинивши
членство в попередній профспілці. Так згідно протоколу
зборів, на яких була утворена профспілка (протокол № 1 від 27. 07.2007 року)
прийняте рішення про утворення профспілки та звернення до ПРМТУ з клопотанням
про постановку вказаної організації на облік в ПРМТУ. (копія протоколу долучена
позивачем до позову.)

В
зв'язку з наведеним позивачу потрібно було розірвання трудового договору в день
обрання його головою профспілки.

У тому разі, коли
подання працівником заяви про звільнення за власним бажанням зумовлено неможливістю продовжувати роботу( з
поважних причин), власник або уповноважений ним орган
повинен розірвати трудовий договір у строк, про який просить працівник. Що й було зроблено відповідачем

Як вбачається з
матеріалів справи трудовий договір з позивачем фактично був розірвано за його
бажанням, за згодою відповідача.

Між
позивачем та профкомом було досягнута угода про розірвання трудового договору, оскільки позивач написав заяву про
складення повноважень та вихід з профспілки, адміністрація про це не
заперечувала.

При
цьому можливості у профспілкового комітету припинити трудовий договір з позивачем за п.5 ст. 36 КЗпП України без порушенням вимог закону не було, так як  для
звільнення по п.5 ст. 36 КЗпП України необхідно крім заяви, з вказівкою
обставин звільнення, надати протокол, або витяг з протоколу про обрання на виборну
посаду.

При цьому, відповідачем
не вказані в заяві підстави, які дали б можливість  припинити трудовий договір за п.5 ст.36 КЗпП України, чи надано
було рішення відповідного органу про обрання.

З позовної заяви
випливає, що профспілковий комітет повинен був керуватися не законом, не наданими документами, а догадками.

На підставі
вищевикладеного відповідач, представник відповідача просять відмовити позивачу
у задоволені вимог про зобов'язання відповідача змінити формулювання причин
звільнення зі ст.38 на ст.36 п.5 КЗпП України
та відмовити позивачу у поновленні строків звернення до суду з позовною
заявою.

Вислухавши позивача, представника позивача, відповідача,
представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до
висновку, що ОСОБА_1 у поновленні строку звернення до суду з позовом  до профспілкового комітету первинної
профспілкової організації ДП «МТП «Южний» про зобов'язання змінити причину
звільнення з ст.38 КЗпП України на п.5 ст.36 КЗпП України необхідно відмовити.

В судовому засіданні
встановлено, що ОСОБА_1 був прийнятий в МТП «Южний» з 19.12.1989 року та
звільнений 01.10.2001 року в зв'язку з переводом на виборну посаду голови
цехового комітету вантажного району в профком порту по п.5 ст.36 КЗпП України.

27.07.2007 року
на зборах працівників ДП «МТП «Южний», на якому були присутні 63 працівника
порту було прийнято рішення про створення Первинної профспілкової організації
робітників ДП «МТП «Южний» та головою профкому вибрали позивача, в зв'язку з
чим ним була написана заява на ім'я відповідача про складання повноважень
голови цехового комітету Первинної профспілкової організації ДП «МТП «Южний» та
вихід з цієї профспілки.

Профспілковий
комітет первинної профспілкової організації ДП «МТП «Южний» 27.07.2007 р.
зробив запис про звільнення позивача за власним бажанням згідно ст.38 КЗпП
України, чим було порушено ст.118 КЗпП України.

У відповідності
до ст.118 КЗпП України працівникам, звільненим від роботи внаслідок обрання їх
на виборні посади в державних органах, а також у партійних, профспілкових,
комсомольських, кооперативних та інших громадських організаціях, надається
після закінчення їх повноважень за виборною посадою попередня робота (посада),
а при її відсутності - інша рівноцінна робота (посада) на тому самому або, за
згодою працівника, на іншому підприємстві, в установі, організації.

Згідно Постанови
пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду трудових спорів» від
06.11.1992 року «якщо обставинам, які послужили підставою звільнення, в наказі
(розпорядженні) дана неправильна юридична кваліфікація, суд може змінити
формулювання причин звільнення і привести його у відповідність з чинним
законодавством про працю».

Трудову книжку з
розпорядженням про звільнення позивачу було направлено цінним листом, який він
отримав 31.07.2007 року.

Судом встановлено, що позивач працював
на вибірній посаді, тобто рішення про його призначення на посаду приймалося не
головою профспілкового комітету, а загальними зборами (конференцією)  профспілки, тому й рішення про припинення
його роботи на виборній посаді також повинно прийматися загальними зборами, а
не одноособово головою профспілки та крім того, трудовий договір, укладений
між  ОСОБА_1 та відповідачем  був строковим трудовим договором, тому ст.38
КЗпП України, яка передбачає розірвання трудового договору, укладеного на
невизначений строк, з ініціативи працівника
в даному випадку не застосовується.

Кім того,
позивач звернувся до Южного міського суду з заявою про поновлення строку
звернення з позовом до суду так як наказ про звільнення ОСОБА_1 винесено
27.07.2007 року, трудову книжку ОСОБА_1 отримав 30.07.2007 року, а позов
надійшов до суду 21.04.2008 року, чим був пропущений строк звернення до суду,
передбачений ст.233 КЗпП України, який позивач просить суд поновити, як
пропущений з поважних причин.

Судом
встановлено, що згідно ст. 234
КЗпП у разі пропуску строку з поважних причин суд може поновити строки звернення до суду.

Поважність
причин означає, що працівник не ставився зневажливо до питання про захист своїх прав, але його зверненню за захистом
перешкоджали такі причини, які зобов'язують
оточуючих, органи державної влади та інших суб'єктів, з урахуванням норм
моралі, виявити повагу та поблажливість до працівника.

Позивач зазначає наступні поважні причини пропуску
строку, щоб суд з урахуванням норм моралі, виявив повагу до нього і поновив строки: неодноразове
звернення в усній формі до керівництва МТІІ « Южний» з питанням зміни формулювання його звільнення і йому було
обіцяно розібратися в ситуації, як він
вказує, і виправити помилки.

Суду невідомо яке відношення до розпорядження голови
профспілкового комітету має керівництво ДП «МТП «
Южний».

ДП МТП «Южний» не є органом вищого рівня до
профспілкового комітету, який видав розпорядження
про звільнення.

Згідно ст. 12 закону України « Про професійні спілки, їх права та гарантії
діяльності» професійні спілки, їх об'єднання у своїй діяльності незалежні від
органів державної   влади
та   органів   місцевого
самоврядування,
роботодавців,   інших громадських організацій, політичних партій, їм не
підзвітні і не підконтрольні. Заборонено втручання в статутну діяльність.

При цьому Постановою №2
Пленуму ЦР ПРМТУ від 17 квітня 2007 року первина профспілкова
організація ДП МТП « Южний» знята з обліку ПРМТУ і її голова

ОСОБА_2 вибула зі складу ЦР ПРМТУ.

В судовому засіданні
встановлено, що про це було відомо
позивачу.

Також судом встановлено,
що в заявах позивач не ставив питання
стосовно зміни підстав звільнення, а прохав рахувати його стаж праці в МТП
«Южний» не перерваним, а також здійснювати йому виплати згідно колективного
договору ДП «МТП «Южний» на 2007-2009 роки та Положення про преміювання
працівників морського торгового порту.

Інших доказів пропуску строку звернення до суду з
поважних причин позивачем суду не надано.

При таких обставинах суд приходить до висновку про
відсутність поважних причин пропущення позивачем строку, передбаченого ст.233
КЗпП України, звернення до суду з позовом до профспілкового комітету первинної
профспілкової організації ДП «МТП «Южний» про зобов'язання змінити причину
звільнення з ст.38 КЗпП України на п.5 ст.36 КЗпП України, в зв'язку з чим в
задоволенні заяви ОСОБА_1 про поновлення строку звернення з позовом до суду
необхідно відмовити.

Згідно п.4 Постанови пленуму Верховного Суду України «Про
практику розгляду трудових спорів» від 06.11.1992 року встановлені статтями
228, 233 КЗпП строки звернення до суду застосовуються незалежно від заяви
сторін. У кожному випадку суд зобов'язаний перевірити і обговорити причини
пропуску цих строків, а також навести у рішенні мотиви, чому він поновлює або
вважає неможливим поновити порушений строк. Передбачений ст. 233 КЗпП
тримісячний строк поширюється на всі випадки звільнення незалежно від підстав
припинення трудового договору.

Якщо тримісячний строк пропущено без поважних причин, у
позові може бути відмовлено з цих підстав.

Оскільки при пропуску тримісячного строку у позові може
бути відмовлено за безпідставністю вимог, суд з'ясовує не лише причини пропуску
строку, а всі обставини справи, права і обов'язки сторін.

При таких обставинах суд приходить до висновку, що
незважаючи на те, що судом встановленні вищезазначені факти порушення трудового
законодавства при запису причин звільнення ОСОБА_1 27.07.2008 року з посади
голови цехкому ВРР-2 ДП «МТП «Южний», та існують реальні підстави для
задоволення позову по суті, проте ОСОБА_1 у поновленні строку звернення до суду
з позовом  до профспілкового комітету
первинної профспілкової організації ДП «МТП «Южний» про зобов'язання змінити причину
звільнення з ст.38 КЗпП України на п.5 ст.36 КЗпП України необхідно відмовити,
у зв'язку з відсутністю поважних причин пропущення позивачем строку,
передбаченого ст.233 КЗпП України.

Керуючись ст.ст.
10,60,212,215, ЦПК України та ст.ст.38,39,118,233,234 КЗпП України, п.4
Постанови пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду трудових
спорів» від 06.11.1992 року, суд -

В И Р І Ш И В:

ОСОБА_1 у
поновленні строку звернення до суду з позовом
до профспілкового комітету первинної профспілкової організації ДП «МТП
«Южний» про зобов'язання змінити причину звільнення з ст.38 КЗпП України на п.5
ст.36 КЗпП України - відмовити.

Рішення може
бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Южного
міського суду Одеської області заяви про апеляційне оскарження рішення суду
протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а також подання апеляційної
скарги до Южного міського суду Одеської області протягом двадцяти днів після
подання заяви про апеляційне оскарження або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Суддя
В.Г.Котов