Справа
№ 22-Ц-З742/2007
у 1 інстанції      Міланіч A.M.
Категорія                                                                      Доповідач
у 2 інстанції   Голуб С. А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2008
року   колегія суддів   судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого                                    Мережко М.
В.

суддів:                                              Голуб
С. А.,  Коцюрби О.П.

при
секретарі                                   Колесник Н.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за

апеляційною скаргою ОСОБА_1 на

рішення Бородянського районного суду Київської області від 2 жовтня 2007

року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,  ОСОБА_3,
третя особа - ОСОБА_4        про  поділ

нерухомого
майна,  що перебуває у спільній
власності,

ВСТАНОВИЛА:

В липні
2007 року позивач пред»явив в суді названий позов посилаючись на те,  що його батьку - відповідачу по справі
ОСОБА_2  18 травня 1988 року була
подарована кімната площею 22, 5 кв.м в будинку АДРЕСА_1. До цієї кімнати його
батьками ОСОБА_2  та ОСОБА_3 була
добудована двоповерхова прибудова,  яка
прийнята в експлуатацію 14 листопада 2000 року. Оскільки батьки
розлучились,  за рішенням Бородянського
районного суду від 9 грудня 2005 року було проведено поділ вказаної частини
будинку і матері ОСОБА_3 виділено 22/100 його частини,  а батьку ОСОБА_2  - 36/100 частин.

Позивач
разом з батьками приймав участь у будівництві добудови будинку,  а тому він просив суд виділити йому у
власність 14/100 частин будинковолодіння,
зменшити частки відповідачів на 7/100 частин у кожного,  виділивши у власність ОСОБА_2  29/100 частин,  а ОСОБА_3 15/100 частин,  зобов»язати відповідачів не чинити йому
перешкод у користуванні належною йому частиною.

Рішенням
Бородянського районного суду від 2 жовтня 2007 року в задоволенні позову
відмовлено.

Позивач
оскаржив рішення суду з підстав порушення судом норм матеріального та
процесуального права,    неповного
з«ясування обставин,  що

мають
значення для справи,  недоведеності   обставин,
що мають значення для справи,  які
суд вважав встановленими.

Просить
рішення суду скасувати і ухвалити нове рішення,
яким задовольнити позов.

Судова
колегія,  заслухавши доповідь судді
доповідача,  пояснення сторін,  вважає,
що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Судом
першої інстанції встановлено,  що за
рішенням Бородянського районного суду від 9 грудня 2005 року було розділено
спільне сумісне майно подружжя яке складалось із 58/100 частин будинку АДРЕСА_1
і визнано за ОСОБА_2  право власності на
36/100 частин вказаного будинку,  а за
ОСОБА_3 право власності на 22/100   його
частини.

Відмовляючи
в позові ОСОБА_1,  суд виходив з
того,  що названим вище рішенням спірне
майно було визнано спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_2  та ОСОБА_3 і після розділу його статус
змінився і воно стало спільною частковою власністю названих вище осіб.

Позивач
приймав участь у розгляді вищеназваної справи,
рішення суду не оскаржував.

Також
суд послався на те,  що позивачем не
доведені позовні вимоги щодо створення відповідачами йому перешкод в
користуванні житловим будинком.

Судова
колегія погоджується в висновками суду,
оскільки відповідають обставинам справи.

Відповідно
до  ст.
11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням
фізичних чи юридичних осіб,  поданим
відповідно до цього кодексу,  в межах
заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб,  які беруть участь у справі.

Відповідно
до  ст.
60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини,  на які вона посилається як на підставу своїх
вимог і заперечень.

Позовними
вимогами позивача було визнання за ним права власності на частину будинку і вже
після цього позивач просив зобов»язати відповідачів не чинити йому перешкод в
користуванні належною йому частиною.

Суд
першої інстанції вирішив позов в межах заявлених позовних вимог. Оскільки
позивач не є співвласником спірного будинку,
то не могли і бути задоволені його позовні вимоги про усунення перешкод
в користуванні належною йому часткою будинку.

Як член
сім»ї власника позовних вимог про визнання за ним права користування будинком
позивач не заявляв,  шляхи захисту його
права на користування будинком не зазначав.

За
наведених обставин суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про
необґрунтованість позовних вимог
позивача.

Судова
колегія вважає,  що рішення суду винесено
з дотриманням норм матеріального та процесуального права,  а тому підлягає залишенню без змін.

Керуючись      ст.
ст.  303,  307,
308 ЦПК України,  колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення                    Бородянського
районного суду Київської області від
2

жовтня
2007 року  залишити без змін.

Ухвала
апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала
може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двох місяців шляхом подання
касаційної скарги до Верховного Суду України .