Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е
М                 У К Р А Ї Н И

№ 2- 565/2008 р. від 22.08.2008 р.

29 жовтня  2008
року                          Шумський
районний суд Тернопільської області

в  складі
головуючої судді                Олійник
Т.М.

за участю секретаря                           Щепановської І.Б.

за участю сторін                                 ОСОБА_1

ОСОБА_2

прокурора
Шумського В.В.

представника органу опіки

і піклування
ОСОБА_12

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду
м. Шумськ цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця
проживання малолітньої дитини.

В С Т А Н О В И В :

Позивачка
ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом, в якому просить визначити місце
проживання малолітньої дитини - сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження  із нею, як матір'ю дитини в АДРЕСА_1.

В
судовому засіданні позивачка повністю підтримала свої позовні вимоги і
пояснила, що  в липні 2007 року вона із
відповідачем  ОСОБА_2 припинила шлюбні
відносини та перейшла проживати із малолітньою дочкою ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2
року народження в господарство своїх батьків в с. Онишківці , а малолітній син
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження залишився
тимчасово проживати із відповідачем, як батьком дитини, оскільки  на той час із відповідачем  виник спір щодо місяця проживання сина. Після
розірвання шлюбу із відповідачем, вона
звернулася в орган опіки і піклування для отримання необхідного висновку
для звернення до суду із  даним позовом,
який отримала в серпні 2008 року. За цей час вона постійно відвідувала
сина  в школі, оскільки в місці
проживання сина  до неї відносилися
недружелюбно, цікавилася  його
життям,  навчанням,  була присутня на  шкільних святах , незважаючи на те, що працює
вчителем в іншій школі , приносила йому подарунки, продукти харчування.  Спілкуючись із дитиною, вона зрозуміла, що
син дуже сумує за сестричкою, однак на всі її прохання , щоб поїхати до неї в
с. Онишківці, син відмовлявся, плакав, був наляканий тим, що батько -
відповідач по справі -  його не
відпускає. Таке відношенні сина до неї, вважає позивачка, викликане тим, що
відповідач настроїв сина проти неї, проти її сім'ї, наговорив на неї, що вона
його залишила. Однак, коли в липні 2007 року вона залишала сім'ю відповідача,
вона не змогла забрати сина ОСОБА_3 із собою, оскільки його на руках тримала
матір відповідача, а сина бабуся - ОСОБА_5 і не відпускала дитини. Вважає, що ,
поки їх з відповідачем діти є малолітніми, не досягли 14-ти річного віку вони
повинні жити із нею, разом виховуватися, після чого вирішать самі з ким їм жити
дальше. Просить позов задовольнити і не допустити поділу  дітей.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовних вимог не визнав, однак
вважає, що в разі згоди малолітньої дитини , яка проявляє до нього велику
прихильність , перейти проживати до позивачки, він заперечувати не буде. При
цьому пояснив, що дійсно в липні 2007 року позивачка  залишила
його  господарство, що в АДРЕСА_1
та  забрала із собою  в с. Онишківці , де стала проживати в сім'ї
своїх батьків , лише дочку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження, а сина
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження залишила
проживати із ним. Позивач вважає, що , якби він не звернувся в
опікунську Раду із заявою про зобов'язання позивачки не перешкоджати йому в
зустрічах із дочкою ОСОБА_4, то позивачка так би й забула сина, оскільки вона
його не відвідувала, не цікавилася ним.
Будь- яких перешкод до проживання малолітнього сина із ним в АДРЕСА_1
він не вбачає, він не є особою, яка зловживає спиртними напоями, любить сина,
піклується про нього, а тому просить в позові відмовити.

Суд,
перевіривши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, показання
свідків,  думку прокурора, оцінивши інші
докази, вважає, що позов підлягає до задоволення.із наступних підстав .

У
відповідності до ч. 1  ст. 160 Сімейного
Кодексу України / дальше СК України/
місце проживання дитини, яка  не
досягла десяти років , визначається за згодою батьків.

Ч.1 ст. 161 СК України визначено, що , якщо мати  та батько , які проживають окремо, не дійшли
згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними
може вирішуватися судом.

При вирішенні спору щодо місця
проживання дитини , суд бере до уваги ставлення батьків до виконання своїх
батьківських обов'язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік
дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення.

Малолітній ОСОБА_3, відносно якого вирішується спір між сторонами,
народився ІНФОРМАЦІЯ_1 року в с. Онишківці Шумського району і в графі батьки
свідоцтва про його народження серії НОМЕР_1, виданого 24 липня 2000 року
Онишковецькою сільською Радою Шумського району, сторони записані батьками.

Сторони розірвали  між собою шлюб
20 грудня 2007 року, про що
свідчить  свідоцтво про розірвання
шлюбу серії НОМЕР_2 , видане  відділом
РАЦС Шумського районного управління юстиції
позивачці ОСОБА_1

В липні 2007 року , будучи ще в зареєстрованому шлюбі, сторони припинили
шлюбні відносини, при цьому позивачка разом із малолітньою дочкою ОСОБА_4
перейшла жити до своїх батьків в с. Онишківці Шумського району, а відповідач та
їх малолітній син ОСОБА_3 залишився проживати в АДРЕСА_1 в господарстві батьків
відповідача, що ствердили в судовому засіданні сторони.

Як вбачається із акту обстеження матеріально- побутових умов проживання
позивачки в с. Онишківці Шумського району від 20 серпня 2008 року, проведеного
комісією в складі голови опікунської ради та депутатів Онишковецької сільської
Ради, позивачка проживає в сім'ї своїх батьків в с. Онишківці разом із
малолітньою дочкою ОСОБА_4, сім'я , в тому числі і сама позивачка ,
характеризуються  з позитивної сторони,
забезпеченні житловим будинком та всім необхідним в ньому, матеріальний стан
сім'ї задовільний,  мають легковий
автомобіль, утримують домашню худобу ,обробляють земельну ділянку, позивачка
працює вчителем.

Згідно заяв батьків позивачки ОСОБА_6 та ОСОБА_7,  посвідчених
секретарем Онишковецької сільської Ради 25.12.2007 року, останні не
заперечують , щоб  в їх господарстві
проживав малолітній  внук  ОСОБА_3.

Позивачка працює на посаді вчителя , про що відділом освіти Шумської
РДА  було видано довідку № 10/2075 від
14.08.2008 року і відповідно отримує там заробітну плату.

Як вбачається із акту обстеження матеріально- побутових умов проживання
неповнолітнього ОСОБА_3, проведеного комісією в складі сільського голови
АДРЕСА_1, секретаря  та депутата
Потуторівської сільської Ради  від 21
грудня 2007 року, останній проживає в АДРЕСА_1 разом із своїм батьком- відповідачем
по справі,  який працює в ТФ ВАТ „
Укртелеком” ЦЕЗ № 5   на посаді
електромеханіка електрозв'язку Шумського цеху № 11 , його батьками ОСОБА_8,
ОСОБА_10  та бабою ОСОБА_9 ,  якій і
належить  житловий будинок, в
якому вони всі проживають. Будинок відремонтований, газифікований, є підведене
водопостачання , обставлений новими меблями, є вся необхідна побутова техніка,
комп'ютер . Сім'я має в користуванні легковий автомобіль.

Оцінюючи дані акти обстеження, суд вважає, що обидві сторони мають
задовільні житлово- побутові умови,
хоча  жодна  із сторін немає на праві приватної власності
житлового будинку , однак житловою площею забезпеченні своїми батьками,  мають все необхідне для нормального та
здорового розвитку  дитини,  обидві сторони характеризуються із позитивної
сторони , обоє працюють  і мають змогу
забезпечити матеріально дитину .

У відповідності  до ч. 4,5,6 ст.
19 СК України , при розгляді судом спорів щодо
місця проживання дитини обов'язковою є участь органу опіки і піклування.

Орган опіки і піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання
спору на підставі відомостей, одержаних в результаті обстеження умов проживання
дитини, батьків , інших осіб,  які
бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі
інших  документів, які стосуються справи.

Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування , якщо він
є недостатньо обґрунтованим , суперечить інтересам дитини.

Згідно висновку служби у справах дітей Шумської райдержадміністрації про
визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження,
від 7 серпня 2008 року, визнано доцільним проживання малолітнього ОСОБА_3 із
матір'ю ОСОБА_1 та сестрою ОСОБА_11 в с . Онишківці Шумського району.

Даний висновок було підтримано представником органу опіки і піклування
ОСОБА_12в судовому засіданні, яка пояснила, що перед тим, як дати такий
висновок було обстежено житлово- побутові умови проживання малолітнього
ОСОБА_3, проведено бесіди із дитиною, його бабусею, вчителем Потуторівської
школи. Даючи саме такий висновок в серпні 2008 року ,  орган опіки і піклування керувався
відомостями, які отримав в грудні 2007 року - лютому 2008року, інших відомостей
станом на серпень 2008 року він не мав , як
і не зміг представник визначитися із тим, як сторони піклуються  про дитину , до кого малолітній виявляє
більшу прихильність , в чому вона полягає.

У
зв”язку із цим, суд вважав за доцільне зобов'язати орган опіки і піклування
Шумської РДА провести додаткове обстеження умов проживання малолітньої дитини
ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, жителя АДРЕСА_1 , в ході чого дослідити,
яким чином батьки, які є сторонами  по
справі приймають участь в вихованні дитини ОСОБА_3,  хто із батьків - сторін по справі,  виявляє більшу увагу до дитини, турботу про
неї , враховуючи , що батько дитини проживає із малолітнім в одній сім'ї, а
мати дитини проживає окремо від неї, до кого із батьків- сторін по справі,  малолітній ОСОБА_3  виявляє більшу прихильність, в чому ця
прихильність полягає , чи немає
психічного тиску  на малолітнього
зі сторони батьків  , який впливає
на   бажання  малолітнього проживати  із кимось з батьків , про що було прийнято
ухвалу суду від 22 жовтня 2008 року.

Згідно акту обстеження житлово- побутових умов проживання малолітнього
ОСОБА_3 від 27 жовтня 2008 року, проведеного
комісією в складі начальника служби у справах дітей Шумської РДА
ОСОБА_13, Потуторівського сільського голови ОСОБА_14, секретаря сільської Ради-
ОСОБА_15 та завсектором ОСОБА_12, підтверджується той факт, що малолітній
ОСОБА_3 проживає в хороших умовах, забезпечений всім необхідним  в  місці
теперішнього  проживання, тобто в
АДРЕСА_1.

Комісією відмічено, що хлопчик є домашньою дитиною, прив'язаний до
одного місця проживання, в школі справжніх друзів немає.

Разом з тим комісією відмічено, що дитина має більшу прихильність до
батька, хоче проживати в селі Потуторів разом з бабою, дідом, татом та
сестричкою ОСОБА_4.

Однак, як вважає комісія, дитина повинна проживати з матір'ю.

Висновком служби у справах дітей Шумської РДА від 28.10.2008 року
визнано, що діти повинні проживати з матір'ю, однак на даний час малолітній
ОСОБА_3 має більшу прихильність до батька та хоче проживати в АДРЕСА_1.

Оцінюючи висновки  органу опіки і
піклування  від 7 серпня 2008 року та 28
жовтня 2008 року, суд погоджується із тим, що малолітній ОСОБА_3 повинен
проживати із позивачкою, як матір'ю, погоджується із тим , що обоє дітей
повинні проживати із позивачкою, як матір'ю, однак  не погоджується із тим, що малолітній ОСОБА_3
має більшу прихильність до відповідача , як батька, оскільки  ні в акті обстеження , ні в висновку немає
посилань, які б це підтверджували.

В
висновку відмічено, що малолітній хоче проживати в АДРЕСА_1 разом із батьком,
бабусею, дідусем, оскільки він там народився, виріс, ходить до місцевої школи і
не хоче змінювати місце проживання. При цьому сумує за сестричкою та мамою, які
проживають в с. Онишківці.

Також, згідно висновку вбачається, що позивачка, як мати малолітнього
ОСОБА_3 відвідує його в АДРЕСА_1, цікавиться його навчанням  у школі, привозить подарунки.

Представник органу опіки і піклування ОСОБА_12, яка була присутня під
час обстеження умов проживання малолітнього ОСОБА_3, в жовтні 2008 року,
пояснила, що до  висновку  в частині прихильності дитини до відповідача,
як батька, орган опіки і піклування прийшов, поспілкувавшись із дитиною і
вважає, що прихильність дитини до батька полягає в тому, що дитина бажає
проживати в АДРЕСА_1, оскільки він привик до будинку, в якому  проживає з 2-х річного віку, до школи, яку
відвідує другий рік, до вчительки , однокласників, а з дідом і бабою в АДРЕСА_2
не бажає проживати. Крім цього , представник заперечив факт психічного тиску на
малолітнього зі сторони відповідача та членів його сім'ї.

Суд вважає, що не можна розцінювати
ці факти , як прихильність  дитини
до батька, оскільки безумовно дитині важко змиритися із тим, що треба покинути
будинок, діда з бабою, перейти  проживати
в інший будинок, в інше село, де інші дід та баба,  навчатися в іншій школі, де інші вчителі,
однокласники.

Оскільки малолітній  ОСОБА_3 не
досяг десятирічного віку,  суд  не бере до уваги думку  дитини, з ким би він хотів проживати, однак
оцінюючи показання малолітнього  свідка
ОСОБА_3, суд вважає, що  при вирішенні
цього спору, необхідно врахувати те, що малолітній ОСОБА_3 дуже сумує за своєю
сестричкою ОСОБА_4,  переживає через те,
що він розділений із нею, проживає окремо.

Разом із тим, дитина не змогла пояснити,
чому ж він не хоче проживати із позивачкою,
як мамою, при цьому не  відізвався
про неї погано. А слова його , які він сказав „ що мама його зрадила” , суд
вважає , що це є слова дорослих, оскільки дитина такого віку не може ще
усвідомлювати значення цього слова, як і вживати його самостійно .

З
показань малолітнього свідка ОСОБА_3,
свідка ОСОБА_5, даних в судовому засіданні вбачається , що всі буденні
турботи про дитину взяла на себе бабуся дитини, тобто свідок ОСОБА_5, яка є
матір'ю відповідача, оскільки вона готує дитині їсти, пере йому, прибирає за
ним, проводжає його в школу, зустрічає із школи, здійснює за ним догляд після
школи, готує із ним домашні уроки, відвідує всі шкільні свята, і , крім того,
спить із ним.

Яким
чином відповідач, який проживає із малолітнім сином в одному будинку,
займається із дитиною суд , крім
занять  іграми  на комп'ютері, не встановив, цього не
показали ні свідки , ні сам відповідач, це не наведено в акті обстеження умов
проживання дитини , що суд розцінює, що більше ніяк.

Суд
не заперечує проти того,  що свідок
ОСОБА_5, як бабуся, має право проявляти турботу про внука,  це
може пояснюватися і  зайнятістю
відповідача, який працює поза населеним пунктом , в якому проживає , в певний
проміжок дня. Однак , суд вважає, що відповідач самоусунувся від того всього,
що проявляється в турботі про дитину, він повністю переклав всі обов'язки по
догляду за дитиною на свою матір.

Більше того, як показали свідки ОСОБА_5,
ОСОБА_16, ОСОБА_17 , як пояснив відповідач ОСОБА_2 , коли бабуся хлопчика
ОСОБА_5 захворіла і не змогла турбуватися про дитину та займатися домашнім
господарством, відповідач  запросив в
сім'ю сторонню жінку із малолітньою дитиною
для виконання всіх робіт , які виконувала до хвороби  ОСОБА_5

Це
свідчить про те, що відповідач, як батько
сам не зможе  справитися  з обов'язками по догляду за дитиною  , які, як прийнято, в сім'ї, виконує жінка, а
також , що малолітня дитина знайшла в особі бабусі заміну матері, і
прихильність він виявляє саме до бабусі , а не до батька.

Позивачка ж , як мати  , суд  вважає , проявляє турботу про дитину в міру
своїх можливостей, оскільки також працює за межами населеного пункту, де
проживає, доїжджає в село Людвище, яке є
досить  віддаленим селом, однак
разом із тим відвідує дитину щотижня в школі. Хоч сама  працює
вчителем  в іншому селі ,  буває разом із бабусею хлопчика ОСОБА_5 на
шкільних святах, а саме  Першого  та Останнього Дзвоника, що ствердила свідок
ОСОБА_5

А
відповідач , хоча й проживає в тому ж селі, що дитина навчається ,  не
відвідує такі свята, маючи можливість
вивчити з дитиною уроки, він цього не робить, а той факт, що
хлопчик  спить з бабусею, а не з татом,
не може  свідчити  про прихильність дитини до відповідача.

Суд
вважає, що не знайшов свого ствердження і той факт, на який посилається
відповідач, що позивачка залишила малолітнього сина і не мала наміру вирішувати
питання про те, щоб він перейшов проживати до неї, оскільки, як пояснила свідок
ОСОБА_18, в липні 2007 року, коли позивачка залишала АДРЕСА_1, вона намагалася
забрати обох дітей із собою, однак син ОСОБА_3 вчепився руками в  неї і не хотів відпускати її. Також позивачка
в лютому 2008 року зверталася із аналогічним позовом до суду, однак, судом було
залишено його без руху, так , як не було письмового висновку органу опіки і
піклування Шумської РДА, який, як вбачається із матеріалів справи , було видано
лише в серпні 2008 року, після чого позивачка зразу ж звернулася до суду.

За
вказаних обставин, суд вважає, що не можна допустити того, щоб малолітній
ОСОБА_3 проживав окремо від матері, оскільки
дитина може бути розлучена з матір'ю лише у винятковій ситуації, а такої
суд не встановив, крім того, суд вважає, що не можна розділити двох малолітніх
дітей сторін, які , як встановив суд проявляють велику любов одне до одного,
діти повинні проживати разом і знати, що, вони є рідними  , і , що їх однаково люблять і мати , і
батько  .

Керуючись ст.
160,161 СК  України, ст. ст. 212-214 ЦПК
України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов  задовольнити.

Визначити місцем проживання малолітнього ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 року
народження із матір'ю ОСОБА_1, яка проживає в АДРЕСА_1.

Рішення набирає  законної сили
після закінчення строку  на його
оскарження.

Заява про апеляційне оскарження подається апеляційному суду
Тернопільської області через Шумський районний суд на протязі 10 днів з
дня  проголошення рішення , а апеляційна скарга
- на протязі 20 днів після подання апеляційної заяви  або без попереднього подання апеляційної
заяви в строк визначений для їх подання.

Суддя