Справа № 2-363/08
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня  2008
р.
Каланчацький районний суд

Херсонської області

в складі  головуючого судді
Прудкої Л.Г.

при секретарі
Шаховій О.В.

розглянувши у попередньому  судовому засіданні в смт. Каланчак  цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю ім. 50 річчя
ВЛКСМ про визнання права власності  на
частину нерухомого майна,

в с т а н о в и в:

ПозивачОСОБА_1. звернувся до суду з заявою, в якій  просить визнати дійсним договір  купівлі-продажу  від 27 лютого 2008 року частини автогаражу і
бетонного мощення (майдану), розташованого в с. Олексіївка Каланчацького району
Херсонської області, укладеного між ним
та СТОВ ім. 50 річчя ВЛКСМ в особі Мельника М.М., та просить  визнати право власності на вказане нерухоме
майно.

Мотивуючи
свої вимоги, позивач вказує, що 27.02.2008 року між ним та СТОВ ім. 50 річчя
ВЛКСМ в особі голови ліквідаційної комісії Мельника М.М. був укладений
письмовий договір  купівлі-продажу
автогаражу площею 64,4 м/2 та бетонного мощення площею 288м/2.За вказану
нерухомість згідно договору купівлі-продажу він заплатив готівкою в касу
Херсонської філії „Західінкомбанк” в сумі 4563 грн. Договір купівлі-продажу
зазначеної нерухомості зареєстровано на Товарній біржі „Міжрегіональна” за
реєстровим № Б-006/08 від 27.02.2008 року. Факт придбання ним  частини гаражу та майдану підтверджується
протоколом № 08/08-08 біржових торгів, проведених на прилюдних торгах ТБ
„Міжрегіональна”, договором купівлі-продажу зазначеної нерухомості та
квитанціями № 1705, № 1700, № 392158 від 27.02.2008 року.

З моменту
укладення договору сторони  виконали всі
його умови, ОСОБА_1. сьогодні
володіє  та користується цим
майном. Однак позивач  не в змозі
розпорядитися  своїм нерухомим  майном, оскільки сторонами при  укладенні договору не була  дотримана нотаріальна  форма посвідчення.

Відповідач
позов визнає.

Виходячи з
наведеного, суд вважає, що рішення  у
справі  можливо постановити при
проведенні попереднього судового засідання.

Відповідно  до ч. 4 ст. 130 ЦПК
України, при визнанні позову ухвалюється судове рішення в  порядку, встановленому ст. 174 цього Кодексу.
Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за
наявності для  того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення позову.

Судом
встановлено, що дійсно 27.02.2008 року між ЯОСОБА_1. та СТОВ ім. 50 річчя ВЛКСМ
в особі голови ліквідаційної комісії Мельника М.М. був укладений договір  купівлі-продажу автогаражу, площею 64,4 м/2
та бетонного мощення площею 288м/2., розташованих в с. Олексіївка Каланчацького
району. За вказану нерухомість згідно договору купівлі-продажу він заплатив
готівкою в касу Херсонської філії „Західінкомбанк” в сумі 4563 грн. Договір
купівлі-продажу зазначеної нерухомості зареєстровано на Товарній біржі
„Міжрегіональна” за реєстровим № Б-006/08 від 27.02.2008 року.

Позивач як
власник нерухомого майна має намір розпорядитися ним, однак зробити цього не
має можливості з тих причин, що державна нотаріальна  контора не визнає  за ним права приватної  власності на це майно.

Відповідно
до ст. 657 ЦК України, договір купівлі-продажу нерухомого майна  укладається у письмовій формі  і підлягає
нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

Згідно ч. 2
ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних  умов договору, що підтверджується письмовими
доказами, і відбулося повне  або часткове
виконання договору, але одна із сторін ухилилась від  його нотаріального посвідчення, суд може
визнати такий договір дійсним. У цьому
разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Статтею 392
ЦК України передбачено, що власник майна може пред'явити позов про визнання
його права  власності, якщо це право
оспорюється або визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа,
який засвідчує його право власності.

Суд вважає,
що в даному випадку відбулася угода купівлі-продажу,  нерухоме майно передано відповідачем
позивачу, який повністю розрахувався за нього. Претензій матеріального
характеру  у відповідача до позивача  за частину автогаражу та майданчику не має.

Крім того,
суд вважає, що при укладенні договору купівлі-продажу дійсно було допущено порушення
цивільного законодавства, однак
незаконність набуття позивачем в такий спосіб цього нерухомого майна
ніким не оспорювалось і не встановлена у судовому порядку, що у відповідності
до ч. 2  ст. 328 ЦК України є підставою
для набуття ним права власності на частину автогаражу та бетонного мощення.

Таким чином,
суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.
220, 328, 657 ЦК України,  ст.ст. 130,
174 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов  ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати
дійсним договір  купівлі-продажу від 27
лютого 2008 року частини автогаражу і бетонного мощення (майдану),
розташованого в с. Олексіївка Каланчацького району Херсонської області,
укладеного міжОСОБА_1 та СТОВ ім. 50 річчя ВЛКСМ в особі Мельника М.М.

Визнати
заОСОБА_1право власності на частину автогаражу і бетонне мощення (майдану),
розташованого в с. Олексіївка Каланчацького району Херсонської області.

Рішення може
бути оскаржене в апеляційному порядку до 31 травня 2008 року через суд першої
інстанції шляхом подачі  в 10-денний
строк з дня проголошення рішення заяви
про апеляційне оскарження та подання після цього протягом 20 днів
апеляційної скарги, або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя: