СПРАВА
№2-3002008 року
У Х В А Л А

про
повернення заявнику заяви про забезпечення позову

17 січня 2008 року
місто Лозова

Суддя Лозівського міськрайонного суду Харківської області
Жмуд Н.М. розглянувши заяву про забезпечення позову - представника ЗАТ
«ПроКредит Банк» - А.А. Хоміч, діючого за довіреністю,

В С Т А Н О В И В:

Представником
«ПроКредит Банку» - А.А. Хоміч, подано до суду заяву про забезпечення позову
шляхом накладення арешту на житловий будинок, розташований за адресою:АДРЕСА_1,
що належить на праві власності - ОСОБА_1. В заяві представник «ПроКредит Банку»
посилається на те, що до суду подано позов про стягнення з відповідачів
заборгованості за кредитом в сумі 100000,69 грн.. Відповідач ОСОБА_1 не
виконала своїх договірних зобов»язань у встановлений строк, крім того, її
бізнес на даний час не працює. Отже, у ситуації яка склалася, цілком імовірно
виникнення у неї наміру приховати належне майно від стягнення, однак
документально цього підтвердити позивач не в змозі.

Дана заява підлягає поверненню заявникові без розгляду,
оскільки її подано без додержання вимог, встановлених  ст.151
ЦПК України.

Так, частиною 2
ст.151 ЦПК України вказано, що у заяві про забезпечення позову повинно бути
зазначено, причини, у зв»язку з якими
потрібно забезпечити позов, вид забезпечення позову, який належить
застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, необхідні для
забезпечення позову.

До заяви про забезпечення позову заявником додано Довідку
№3 від 16 січня 2008 року, виданої Лозівським Бюро технічної інвентаризації, що
житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1належить на праві
власності - ОСОБА_1 і його вартість складає - 27366 грн.

Однак, до заяви заявником не зазначено доказу з адресного
бюро із зазначенням даних про те, хто ще окрім ОСОБА_1, зареєстрований у
житловому будинку, що розташований за адресою:АДРЕСА_1. Зазначення даних
відомостей є необхідними при розгляді заяви про забезпечення позову шляхом
накладення арешту на майно у вигляді житлового будинку, оскільки даний вид
забезпечення позову, передбачає повну заборону в користуванні даним житловим
приміщенням; позбавляє права на виконання ремонтно-експлуатаційних робіт по
даному житловому будинку, що може мати в собі негативні наслідки особливо в
зимовий період, адже відсутні відомості про те, яким чином будинок забезпечений
теплопостачанням, електроенергією та які має водоканалізаційні комунікації та
яким чином вони діють, що в свою чергу може привести до руйнування даних мереж,
а також позбавляє можливості до доступу до цих мереж при проведенні
вимірювально-облікових перевірок роботи (показів); перешкоди по перевірці
експлуатаційно-вентиляційних каналів; відсутність відомостей про систему
газо-теплопостачання, в свою чергу, може привести до порушення порядку
проведення відносно них, вимірювально-облікових робіт.

Відносно
викладеного, необхідно вказати, що ч.3 п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду
України від 22.12.2006 року №9 «Про застосування судами цивільного
процесуального законодавства при розгляді справ про забезпечення позову»
встановлено,

що вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має
брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть
бути порушені у зв»язку із застосуванням відповідних заходів.

В свою чергу, відповідно до ч.3 ст.151 ЦПК України
встановлено, що забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду
справи. Згідно частини 1 ст.153 ЦПК України - заява про забезпечення позову
розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа. Необхідно зазначити,
що відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006
року №9 «Про застосування судами цивільного процесуального законодавства при
розгляді справ про забезпечення позову» - викладено наступне: звернути увагу
суддів на те, що за змістом ч.1 ст.151 ЦПК України єдиною підставлю для
забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої
з осіб, котрі беруть участь у справі. Забезпечення позову допускається на
будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній (за винятком
випадку, передбаченого ч.4 ст.151 ЦПК України, якщо невжиття заходів
забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відносно
викладеного, необхідно зазначити, що провадження по цивільній справі №
2-3002008 року за позовом ЗАТ «Про кредит Банк» до ОСОБА_1, та ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за кредитним договором, не відкрити, оскільки згідно до Ухвали
Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 14 січня 2008 року,
даний позов залишено без руху та встановлено строк для усунення недоліків до 26
січня 2008 року.

Отже, на підставі викладеного, у відповідності до ч.8
ст.153 ЦПК України суд, встановивши, що заява про забезпечення позову подана
без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявникові.

Одночасно суд роз»ясніє , що заявник не позбавлений
можливості, усунувши вказані недоліки по забезпечення позову, повторно
звернутися до суду.

Керуючись ст.ст.151-153 ЦПК України; п.п.1, 4 Постанови
Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 «Про застосування судами
цивільного процесуального законодавства при розгляді справ про забезпечення
позову»,  суд, -

У Х В А Л И В:

Повернути заяву про забезпечення позову -
представнику  ЗАТ «ПроКредит Банку» -
А.А. Хоміч, діючого на підставі довіреності.

Копію ухвали суду
направити заявнику.

Ухвала може бути
оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через
суд першої інстанції шляхом подачі в 5-денний строк з дня проголошення ухвали
про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 10 днів апеляційної
скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч.4 ст. 295
ЦПК України.

Суддя:
Н.М. Жмуд