Справа №2-1449/08
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2008 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

Судді Антипової Л.О.

при секретарі Шерстюк Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Києві цивільну справу за позовом
ОСОБА_1
до ДП «Будінвестсервіс» фірми «Київінвест», 3-тя особа: Дніпровська районна у м. Києві державна адміністрація про визнання права користування житловим приміщенням, суд, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати за ними право на користування жилим приміщенням – квартирою
АДРЕСА_1
, посилаючись на те, що вказана квартира належала її батьку –
ОСОБА_2
, який
ІНФОРМАЦІЯ_1
року раптово помер. У вказаній квартирі вони проживали удвох, як одна сім»я, вели спільне господарство, однак вона не була там зареєстрована, оскільки спірна квартира є комунальною, вона за згодою батька вселилась до неї і постійно там проживала. Вони сплачувала комунальні послуги, зробили ремонт, придбали деякі речі, займались домашнім господарством, спочатку вона навчалась, а потім стала працювати, бюджет був спільним.

Представник відповідача ДП «Будінвестсервіс» позов не визнав, та пояснив що позивач з батьком в квартирі не проживала, житлом забезпечена разом з матір»ю, на момент смерті батька була відсутня, надані нею докази не узгоджуються з дійсними обставинами справи.

Представник 3-ї особи Дніпровської РДА у м. Києві при вирішення спору покладається на рішення суду, оскільки будинок, в якому знаходиться квартира, ще не переданий на баланс РДА Дніпровського району м. Києва.

Заслухавши сторони та їх представників, свідків
ОСОБА_3
,
ОСОБА_4
,
ОСОБА_5
,
ОСОБА_6
, вивчивши матеріали справи та матеріали відмовної справи по факту смерті
ОСОБА_2
, які надійшли від Дніпровського РУГУ, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

У судовому засіданні встановлено, що
ОСОБА_1
є донькою
ОСОБА_2
, який був зареєстрований та проживав за адресою:
АДРЕСА_1
. У вказаній квартирі з ним проживала позивач
ОСОБА_1
, яка вела з ним спільне господарство, доглядала за батьком, зробила у вказаній квартирі ремонт, купувала побутову техніку а меблі, оплачувала комунальні послуги. Вказані обставини в судовому засіданні підтвердити свідки
ОСОБА_3
,
ОСОБА_4
,
ОСОБА_5
,
ОСОБА_6

Відповідно до ч.1 ст.61 ЖК України, користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення.

Статтею 65 ЖК України передбачено право наймача в установленому порядку вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб.

Особи, що вселились в жиле приміщення як члени сім’ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім’ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім’ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням.

Відповідно до ст.64 ЖК України, члени сім’ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов’язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім’ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов’язаннями, що випливають із зазначеного договору.

До членів сім’ї наймача належить дружина наймача, їх діти і батьки. Члени сім’ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

Згідно п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 01.11.1996 року «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» наявність чи відсутність прописки сама по собі не може бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселилась туди як член сім»ї наймача(власника) приміщення або ж для відмови їй у цьому.

Як встановлено в судовому засіданні, позивач вселилась у спірну квартиру, в якій проживав її батько після розірвання шлюбу з матір»ю, ще школяркою і це було вибором місця її проживання за погодженням батьків. Ця квартира була отримана ще батьками покійного
ОСОБА_2

Факт користування квартирою з 2000 року підтверджується показами свідків
ОСОБА_3
,
ОСОБА_4
,
ОСОБА_5
,
ОСОБА_6

Крім того відповідно до Матеріалів на підставі яких прийнято рішення про відмову в порушенні кримінальної справи № 13911 вбачається, що пояснення допитаних сестер померлого
ОСОБА_7
,
ОСОБА_8
узгоджуються з пояснення у судовому засідання поясненнями позивача та свідків щодо смерті покійного і тому до пояснень відповідача в цій частині суд ставить критично.

До показів представника відповідача суд ставиться критично, оскільки вони документально не підтверджені.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позивачі, з дотриманням встановленого порядку вселись до спірного жилого приміщення, постійно там проживають вже більше десяти років, сплачують за користування житлом та комунальні платежі, а тому, суд вважає, що позивачі надали належні докази, які об’єктивно обґрунтовують їх позовні вимоги щодо визнання за ними права на житло та користування жилим приміщенням – квартирою20 буд.5 по бул. Праці у м. Києві.

Керуючись ст.ст.10, 15, 60, 88, 174, 208, 209, 213, 215, 218, 294 ЦПК України, ст.ст.61, 64, 65 ЖК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Визнати за
ОСОБА_1
право на користування житловим приміщенням – квартирою
АДРЕСА_1
.

Заява про апеляційне оскарження рішення може бути подана протягом 10 днів з дня його проголошення до Апеляційного суду м.Києва через районний суд.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду м. Києва протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження через районний суд.

Суддя