Справа
№ 2 - 4276/2008
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24
березня 2008 року Приморський районний суд міста Одеси

у складі : головуючого - судді Ільченко Н.А.

при секретарі              Шнуровенко В.А.

розглянувши у попередньому судовому засіданні в залі суду
в місті Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання
шлюбу ;

ВСТАНОВИВ :

13.02.2008р.
до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

У обґрунтування
цього позову позивач вказує, що через відсутність в нього почуттів до дружини
та відсутність порозуміння між ними, їх шлюб виявився невдалим, а в цей час він
дійшов до остаточного висновку, що подальше спільне життя з відповідачем і
збереження їх шлюбу є неможливим.

Відповідач визнала
позов і не заперечувала проти розірвання шлюбу з позивачем, посилаючись, що в
цей час вона також переконалася, що подальше спільне життя з позивачем і
збереження їх шлюбу є неможливим.

Виходячи
з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при
проведенні попереднього судового засідання.

Відповідно
до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в
порядку, встановленому ст.174 цього Кодексу.

Згідно ч.4
ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для
того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши
матеріали справи і вислухавши пояснення сторін, суд вважає, що позов ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом
установлено, що 28 квітня 2001 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі РАГСу
Жовтневого районного управління юстиції м.Одеси, актовий запис № 76 ;  у позивача це другий шлюб, а у відповідача -
перший ; від шлюбу сторони мають малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Через
відсутність порозуміння сімейне життя сторін виявилося невдалим. Крім того, у
зв'язку з тим, що позивач не забезпечував сім'ю матеріально, не приймав участь
у веденні домашнього господарства та не займався вихованням сина, між сторонами
постійно відбувалися сварки і конфлікти, що, у свою чергу, негативно впливало
на відносини подружжя.

Будучи
незадоволеними таким сімейним життям, сторони на початку січня 2008 року
припинили шлюбно-сімейні стосунки, а в подальшому не вживали спроб до
примирення.

У судовому
засіданні сторони категорично заперечували проти примирення, посилаючись, що у
2004 році вони вже припиняли шлюбно-сімейні відносини, але згодом примирилися,
однак їм все одно не вдалося налагодити стосунки і зберегти сім'ю.

Крім того,
позивач стверджує, що в нього відсутні почуття любові до відповідача, що
унеможливлює для нього подальше спільне життя з відповідачем і збереження їх
шлюбу.

Виходячи з
викладеного та враховуючи положення ст.24 СК України щодо добровільності шлюбу,
- суд доходить висновку, що сім'я сторін розпалася остаточно, а збереження їх
шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення.

Також судом
установлено, що згідно досягнутої між сторонами домовленості їх малолітній син
ОСОБА_3 залишиться з матір'ю.

Водночас суд
ураховує, що малолітній син сторін, в силу свого віку, більш потребує турботи і
догляду з боку матері.

Вимоги про поділ
майна сторонами не заявлені.

На підставі
викладеного і керуючись ч.4 ст.130, ч.4 ст.174 ЦПК України, ст.ст.105
ч.3,110,112 СК
України, суд, -

ВИРІШИВ
:

Шлюб між
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженцем м.Одеси, і ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженкою
м.Дрезден, Німеччина,

зареєстрований 28 квітня 2001 року у Відділі РАГСу
Жовтневого районного управління юстиції м.Одеси, актовий запис № 76, -
розірвати .

Малолітнього
сина сторін ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, залишити з матір'ю ОСОБА_2.

При оформленні
розірвання шлюбу між сторонами в органах РАЦСу стягнути з    позивача 25 (двадцять п'ять) грн. на
користь держави, а відповідача від цих витрат звільнити.

Рішення може
бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області
через Приморський районний суд м.Одеси шляхом подачі в 10-денній строк з дня
проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до суду апеляційної
інстанції або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Суддя                                                                                                Н.А.Ільченко