Справа № 2-584/08
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.11.2008р. м. Запоріжжя

Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Забіяко Ю.Г., при секретарі Вінник Л.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1
до
ОСОБА_2
,
ОСОБА_3
, треті особи ПП „Дніпро-Січ”, ОП ЗМБТІ про визнання договору купівлі-продажу 5/6 частин будинку дійсним та визнання права власності на 5/6 частин будинку та за зустрічним позовом
ОСОБА_3
до
ОСОБА_1
,
ОСОБА_2
про визнання договорів купівлі-продажу недійсними, скасування державної реєстрації, про переважне права купівлі, стягнення витрат

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1
. у січня 2008р. звернулась до суду з позовними вимогами до
ОСОБА_2
. про визнання дійсним договору купівлі-продажу 5/6 житлового
АДРЕСА_1
в м.Запоріжжі та визнання за нею права власності на вказану частину будинку. В процесі розгляду справи в якості співвідповідача був залучений
ОСОБА_3
., як співвласник вказаного будинку.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилалася на те, що оскільки вона людина похилого віку та хвора, тому 05.06.2005р. уклала договір
НОМЕР_1
з ПП «Дніпро-Січ» на здійснення послуг по придбанню будинку. Вказане підприємство було зобов’язане здійснити дії щодо підбору їй будинку, перевірки всіх правовстановлюючих документів та сприяння укладення договору купівлі-продажу, а
ОСОБА_1
. повинна була сплатити за ці послуги 3% фактичної вартості придбаного будинку.

22.06.2005р. вона уклала договір купівлі-продажу 5/6 часток житлового
АДРЕСА_1
в м.Запоріжжі з
ОСОБА_2
., сплатила останній 71400грн., про що отримала розписку, а саме 68175 грн. з цієї суми грошей складала вартість 5/6 частин будинку, а решта - це гроші на оформлення 1/6 частини будинку, яка належить брату
ОСОБА_2
. –
ОСОБА_3
і яку вона також обіцяла
ОСОБА_1
. викупити в нього за ці гроші. Сам договір та всі документи готувало ПП «Дніпро-Січ», працівники якого запевнили
ОСОБА_1
. в тому, що після отримання
ОСОБА_2
. втраченого технічного паспорту на будинок вони посвідчать цей договір нотаріально. Також це було вказано у самому договорі. Але після підписання договору купівлі-продажу співробітники ПП «Дніпро-Січ» посилалися на відсутність всіх необхідних документів для нотаріального оформлення договору, а потім запропонували для прискорення оформлення звернутися до суду. 31.08.2005р. вони отримали рішення Шевченківського суду м.Запоріжжя про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання за
ОСОБА_1
. права власності на 5/6 частин
АДРЕСА_1
та 20.12.2005р. на підставі цього рішення вона зареєструвала в ОП ЗМБТІ на своє ім’я право власності та зареєструвалася за вказаною адресою.

За апеляційною скаргою
ОСОБА_3
. вказане рішення суду було скасовано, а 05.10.2006р. ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя позов, який від імені
ОСОБА_1
. пред’явили співробітники ПП «Дніпро-Січ», був залишений без розгляду. Після цього
ОСОБА_2
. почала її уникати, від подальшого нотаріального оформлення договору відмовилась.
ОСОБА_1
. вважала, що її ввели в оману та звернулась з цього приводу до правоохоронних органів. У відкритті кримінальної справи було відмовлено, тому вона вимушена була звернутися до суду. Вважає, що вона виконала всі обов’язки покупця та на підставі ч.2 ст.220, ст..655 ЦК України просила суд визнати договір купівлі-продажу дійсним та визнати за нею право власності на 5/6 частин
АДРЕСА_1
в м.Запоріжжі.

ОСОБА_3
. в процесі розгляду справи звернувся до суду з зустрічним позовом до
ОСОБА_1
. та
ОСОБА_2
. про визнання договору купівля-продажу 5/6 частин
АДРЕСА_1
в м.Запоріжжі недійсним та скасування реєстраційних змін, зроблених ОП ЗМБТІ 20.12.2005р. в технічному паспорті на будинок. В подальшому
ОСОБА_3
. доповнив, а потім уточнив свій позов та просив суд визнати договори купівлі-продажу 5/6 та 1/6 часток будинку від 01.06.2005р. та 22.06.2005р. недійсними та визнання за ним переважного права на купівлю 5/6 часток спірного будинку, перевести на нього права та обов’язки покупця вказаної частини будинку за ціною станом на 01.06.2005р. Також він просив стягнути з
ОСОБА_2
. на його користь судові витрати а також кошти, які він витратив на поїздки до Секретаріату Президента та до Генеральної прокуратури України у розмірі 10385 грн.

У судовому засіданні позивач
ОСОБА_1
. свій позов підтримала та суду пояснила, що в 2005р. вирішила продати належну на той час їй квартиру та купити для свого проживання будинок. Для цього звернулась до ПП «Дніпро-Січ» та 05.06.2005р. ними був укладений договір
НОМЕР_1
по наданню послуг по придбанню будинку, сплатила 2142 грн.: 50% - 05.06.2005р., решту – 22.06.2005р. у день укладання договору купівлі-продажу 5/6 частин
АДРЕСА_1
в м.Запоріжжі з
ОСОБА_2
. та стверджувала, що це було саме 22.06.2005р., бо в цей день вона продала належну їй на праві власності квартиру
АДРЕСА_2
в м.Запоріжжі та отримала за неї гроші. Також
ОСОБА_1
. пояснила суду, що 22.06.2005р. вона та
ОСОБА_2
. домовились про всі істотні умови договору купівлі-продажу 5/6 частин спірного будинку, вона сплатила за них суму 68175 грн., обумовлену договором, вселилась до будинку та проживає в ньому до цього часу, оскільки це єдине її місце проживання. Підготовкою всіх документів та укладанням самого договору займалось ПП «Дніпро-Січ», працівники якого саме і запропонували у зв’язку з втратою
ОСОБА_2
. технічного паспорту на будинок звернутися до Шевченківського районного суду м.Запоріжжя. Які документи вони туди надавали їй не відомо, бо вона тільки бачила саме судове рішення. Про те, що рішення Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 31.08.2005р. було скасоване, вона дізналась тільки в 2007р., тоді ж звернулась до прокуратури та міліції, бо вважає, що співробітники ПП «Дніпро-Січ» разом з
ОСОБА_2
. її ошукали. Оскільки на її неодноразові звернення у порушенні кримінальної справи було відмовлено, просила визнати договір купівлі-продажу 5/6 частин
АДРЕСА_1
в м.Запоріжжі, який вона уклала з
ОСОБА_2
. 22.06.2005р., дійсним та визнати за нею право власності на 5/6 вказаного будинку.

Зустрічний позов
ОСОБА_3
.
ОСОБА_1
. не визнала, та пояснила, що ніякі його права не порушені. Він і зараз є власником 1/6 частини будинку, а від придбання 5/6 частин будинку, які належали
ОСОБА_2
він відмовився, бо вона бачила у
ОСОБА_2
. лист та поштову квитанцію про те, що остання повідомляла
ОСОБА_3
. про намір продати свою частину будинку і пропонувала йому купити її, але він від цього відмовився. Його посилання на те, що у документах, які містяться в цивільній справі Шевченківського районного суду м. Запоріжжя вказано, що договір купівлі-продажу між нею та
ОСОБА_2
. відбувся не 22.06.2005р., а 01.06.2005р. дійсності не відповідають, бо той договір, який залишився в неї, датований саме 22.06.2005р. При цьому були присутні співробітники ПП «Дніпро-Січ»
ОСОБА_5
. та
ОСОБА_6
, а також свідки
ОСОБА_7
. та
ОСОБА_8
., голова квартального комітету
НОМЕР_6
Заводського району м.Запоріжжя
ОСОБА_9
, яка особисто вказала на договорі дату 22.06.2005р. та поставила свій підпис та печатку. Чому в документах, які надавались до Шевченківського районного суду м.Запоріжжя, вказана інша дата, а саме 01.06.2005р., вона пояснити не може, бо цих документів ніколи до теперішнього часу не бачила і до їх складання ніякого відношення не мала. Також вказала, що сплив строк позовної давності та просила в зустрічному позові відмовити.

Відповідач
ОСОБА_2
. позов визнала частково, в запереченнях вказала, що дійсно уклала з
ОСОБА_1
. договір купівлі-продажу 5/6 частин
АДРЕСА_1
та отримала від неї 71400 грн., але вважає, що оскільки до теперішнього часу у технічному паспорті на спірний будинок в якості власника 5/6 частин будинку вказана
ОСОБА_1
., в неї нема підстав для звернення з позовом до суду.

Представник відповідача
ОСОБА_2
. в судовому засіданні пояснив, що дійсно
ОСОБА_2
. уклала з
ОСОБА_1
. договір купівлі-продажу 5/6 частин
АДРЕСА_1
в м. Запоріжжі, отримавши за неї від
ОСОБА_1
. 68 175 грн. Її брату
ОСОБА_3
також належить 1/6 частина цього будинку, та оскільки його частину не можна виділити в натурі, брат ніколи не цікавився будинком, ніяких витрат на його утримання не ніс і не просив йому продати належну їй частину будинку, тому
ОСОБА_2
. вирішила продати її
ОСОБА_1
. та пообіцяла частину будинку, яка належала брату, допомогти викупити у нього пізніше. У зв’язку з цим
ОСОБА_2
. 22.06.2005р. також уклала з
ОСОБА_1
. угоду про недоплату, в якій вказано, що вона допоможе оформити на ім’я
ОСОБА_1
. ще і 1/6 частину будинку, а до цього часу 1530 грн., які
ОСОБА_1
. також їй сплатила, залишаться на відповідальному збереженні у ПП «Дніпро-Січ». Оскільки на той час
ОСОБА_2
. втратила технічний паспорт на будинок, то співробітники ПП «Дніпро-Січ» запропонували для прискорення оформлення будинку на
ОСОБА_1
. вирішити питання не через нотаріальне оформлення, а через суд. До суду вона не ходила, їй відомо, що рішення суду було в серпні 2005р. Після реєстрації на підставі рішення суду в ОП ЗМБТІ,
ОСОБА_1
. стала власницею 5/6 частин будинку. Цей запис до тепер не скасовано, тому
ОСОБА_2
. вважає, що у
ОСОБА_1
. не має підстав для звернення з позовом до неї.

Позов
ОСОБА_3
. до неї та
ОСОБА_1
. представник
ОСОБА_2
. не визнав, та пояснив, що ніякі права її брата не порушувались, а навпаки, коли
ОСОБА_2
. вирішила продати свою частину будинку, вона письмово повідомила про це
ОСОБА_3
., якому направила 11.04.2005р. з цього приводу лист з пропозицією у місячний термін купити належну їй частину будинку за еквівалент 13500 доларів США, що на той момент складало 71145 грн. Він отримав цей лист 18.04.2005р., але ніякої письмової відповіді не надав. Після цього вона продала свою частину будинку
ОСОБА_1
. 1/6 частина будинку, як і раніше, належить
ОСОБА_3
, тому ніякі його права не були порушені і всі його скарги не є такими, що відповідають дійсності. Просить в позові йому відмовити так як сплинув строк позовної давності.

Відповідач
ОСОБА_3
. в судовому засіданні позов
ОСОБА_1
. не визнав, свій позов підтримав та пояснив, що він не отримував лист сестри
ОСОБА_2
. про її намір продати належну їй частину будинку. Чий підпис стоїть на поштовому повідомлені про отримання листа 18.04.2005р. йому не відомо, але не його. Вважає, що його права співвласника порушені тим, що
ОСОБА_2
. продала свої 5/6 частини будинку
ОСОБА_1
без його на це згоди та підпису. Оскільки згідно довідки ОП ЗМБТІ вартість будинку складає 10179грн., він на депозит суду вніс суму 8460 грн. за 5/6 будинку, які продала без його згоди
ОСОБА_2
. та коли він дізнався про рішення Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 31.08.2005р., то звернувся з апеляційною скаргою на нього. Ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 18.04.2006р. вказане судове рішення було скасоване, а справа направлена на новий розгляд. Він подав до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя позов до
ОСОБА_1
. та
ОСОБА_2
. про визнання їх правочину недійсним та стягнення матеріальної та моральної шкоди. Але потім подав заяву про залишення цього позову без розгляду і суд ухвалою від 05.10.2006р. залишив без розгляду як позов
ОСОБА_1
., так і його позов.
ОСОБА_3
. просив суд визнати договір купівлі-продажу між
ОСОБА_1
. та
ОСОБА_2
. 5/6 частин спірного будинку недійсним, бо є різні екземпляри цього договору, в яких вказані різні дати його укладання: в одних 01.06.2005р., а в інших 22.06.2005р. Оскільки було порушено його переважне право купівлі частини будинку як співвласника,
ОСОБА_3
. просить перевести на нього права та обов’язки покупця за договором купівлі-продажу між
ОСОБА_1
. та
ОСОБА_2
. на 5/6 спірного будинку та стягнути судові витрати.

Представник третьої особи ПП «Дніпро-Січ» первісний позов визнала повністю, вважає, що
ОСОБА_1
. та
ОСОБА_2
. домовились щодо усіх істотних умов договору купівлі-продажу 5/6 частин
АДРЕСА_1
. Позивач виконала всі обов’язки покупця, але
ОСОБА_2
. відмовляється від нотаріального посвідчення договору, тому він повинен бути визнаний судом дійсним. Також суду пояснила, що 05.06.2005р. до ПП «Дніпро-Січ» звернулась
ОСОБА_1
. та уклала з підприємством договір
НОМЕР_1
про надання послуг по придбанню будинку в м.Запоріжжі. В цей же день вона внесла передплату вартості послуг у розмірі 50% - 1071грн. На виконання цього договору їй було запропоновано придбати 5/6 частини
АДРЕСА_1
, які належали
ОСОБА_2
На той час у будинку ніхто не проживав та не був там зареєстрований. 1/6 частина будинку належала брату
ОСОБА_2
. –
ОСОБА_3
, якого
ОСОБА_2
. письмово повідомила про продаж своєї частини будинку, про що надала докази. 22.06.2005р. договір купівлі-продажу був укладений в присутності співробітників ПП «Дніпро-Січ»
ОСОБА_5
. та
ОСОБА_6
, свідків
ОСОБА_7
. та
ОСОБА_8
., голови квартального комітету
НОМЕР_6

ОСОБА_9
Крім цього,
ОСОБА_1
. сплатила
ОСОБА_2
за договором за 5/6 частин будинку 68175 грн., а також уклала з нею додаткову угоду про те, що
ОСОБА_2
. зобов’язується допомогти оформити
ОСОБА_1
. на себе і 1/6 частину будинку, належну
ОСОБА_3
До цього часу вони просили взяти на відповідальне збереження 1530 грн., які
ОСОБА_1
. також передала
ОСОБА_2
на виконання договору. Ці гроші і до цього часу зберігаються на підприємстві, бо
ОСОБА_2
. своїх обов’язків за договором не виконала. Крім того, 22.06.2005р.
ОСОБА_1
. сплатила за послуги підприємству 1071 грн. Посвідчити укладений договір купівлі-продажу нотаріально на той час було неможливо, бо
ОСОБА_2
. втратила технічний паспорт на будинок. Для прискорення процедури оформлення будинку вони вирішили звернутися до суду. Чому в документах, які є в справі Шевченківського районного суду м.Запоріжжя на копії договору купівлі-продажу вказана дата 01.06.2005р. і хто її поставив, пояснити представник третьої особи не зміг, але зауважив, що всі документи відносно укладання цього договору, які збереглися на підприємстві, датовані 22.06.2005р. Для Шевченківського районного суду м.Запоріжжя вони ніякі документи не подавали. Від імені
ОСОБА_1
. туди зверталась адвокат
ОСОБА_4
де вона знаходиться на теперішній час їм не відомо.

Третя особа ОП «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації» при вирішенні спору покладається на думку суду, бо про обставини укладання спірного договору їм нічого не відомо. В судове засідання представник ОП «ЗМБТІ» не з’явився, але про час слухання справи повідомлений своєчасно та належним чином, просив слухати справу за його відсутністю (а.с.71).

Суд, вислухавши пояснення сторін, їх представників, третіх осіб, допитавши свідків, вивчивши і дослідивши письмові матеріали справи, аналізуючи і оцінюючи всі надані докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги
ОСОБА_1
підлягають задоволенню, а
ОСОБА_3
в позові повинно бути відмовлено, виходячи з наступного.

05.06.2005р. позивач
ОСОБА_1
. звернулась до ПП «Дніпро-Січ» та уклала з ним договір
НОМЕР_1
про надання послуг по придбанню будинку в м. Запоріжжі (а.с.6, 226). В цей же день вона внесла передплату вартості послуг за договором у розмірі 50% - 1071грн., що підтверджується копією договору
НОМЕР_1
від 05.06.2005р. та копією прибуткового касового ордеру
НОМЕР_2
від 05.06.2005р. (а.с.6, 163).

На виконання договору ПП «Дніпро-Січ» запропонувало
ОСОБА_1
. придбати частину
АДРЕСА_1
в м.Запоріжжі. Цей будинок належав на праві спільної часткової власності: по 1/6 -
ОСОБА_2
та
ОСОБА_3
на підставі свідоцтв про право на спадщину від 29.01.1970р. та 05.02.1970р. та 2/3 –
ОСОБА_2
на підставі договору дарування від 02.04.1997р. (а.с.206-208).

22.06.2005р.
ОСОБА_1
. та
ОСОБА_2
. домовились про всі істотні умови договору купівлі-продажу 5/6 частин спірного будинку, які належали
ОСОБА_2
та підписали цей договір. В цей же день
ОСОБА_2
. отримала від
ОСОБА_1
. за договором 68175 грн. (а.с.223, 225).

Суд вважає встановленим факт того, що договір купівлі-продажу 5/6 частин
АДРЕСА_1
в м.Запоріжжі був підписаний сторонами саме 22.06.2005р., виходячи з встановлених судом доказів цього.

На договорі купівлі-продажу стоїть підпис голови квартального комітету
НОМЕР_6
Заводського району м.Запоріжжя
ОСОБА_9
, яка підписалась на договорі, поставила печатку комітету та вказала дату 22.06.2005р. (а.с.223 )

ОСОБА_1
. надала суду копію нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу її
АДРЕСА_2
в м.Запоріжжі, який був укладений 22.06.2005р. Саме в цей день
ОСОБА_1
. отримала за квартиру гроші та змогла розрахуватися з
ОСОБА_2
. за придбану частину спірного будинку (а.с.221).

Розписка, яка підтверджує факт сплати
ОСОБА_1
.
ОСОБА_2
грошей за спірний будинок, угода про недоплату, копія прибуткового касового ордеру
НОМЕР_7
про сплату
ОСОБА_1
. ПП «Дніпро-Січ» 1071 грн. також датовані 22.06.2005р. (а.с.164).

Викладені судом обставини укладання договору купівлі-продажу 5/6 частин
АДРЕСА_1
в м.Запоріжжі між
ОСОБА_1
. та
ОСОБА_2
. саме 22.06.2005р. також підтвердили допитані судом свідки
ОСОБА_5
.,
ОСОБА_10
.,
ОСОБА_11
.

Підписаний 22.06.2005р. договір купівлі-продажу 5/6 частин
АДРЕСА_1
в м.Запоріжжі між
ОСОБА_1
. та
ОСОБА_2
. передбачав, що повинен бути в подальшому нотаріально посвідчений та зареєстрований, але у зв’язку з втратою
ОСОБА_2
. технічного паспорту на будинок, співробітники ПП «Дніпро-Січ» запропонували через суд визнати укладену угоду дійсною.

Рішенням Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 31.08.2005р. (справа
НОМЕР_8
) договір купівлі-продажу між
ОСОБА_1
. та
ОСОБА_2
. був визнаний дійсним, за
ОСОБА_1
. було визнано право власності на 5/6 частин
АДРЕСА_1
в м. Запоріжжі.(а.с.10, 191). 20.10.2005р. право власності за
ОСОБА_1
. на 5/6 частин спірного будинку було зареєстровано в ОП «ЗМБТІ», реєстраційний номер
НОМЕР_9
, номер запису
НОМЕР_10
в книзі
НОМЕР_11
(а.с.14-16).

Але суд не може посилатися на встановлені цим судовим рішенням факти, бо за апеляційною скаргою співвласника будинку
ОСОБА_3
., який не був залучений до участі в цій справі, вказане судове рішення було скасоване ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 18.04.2006р., справа була направлена до суду першої інстанції на новий розгляд (а.с.11). Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 05.10.2006р. позовна заява
ОСОБА_1
. до
ОСОБА_2
. про визнання правочину купівлі-продажу 5/6 частин житлового будинку дійсним та визнання за нею права власності та зустрічний позов
ОСОБА_3
. до
ОСОБА_1
. та
ОСОБА_2
. про визнання правочину недійсним та про стягнення матеріальної та моральної шкоди залишені судом без розгляду на підставі п.п.3, 5 ч.1 ст. 207 ЦПК України
.(а.с.12).

Після цього
ОСОБА_2
. відмовилась від подальшого нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу, уникала зустрічей з
ОСОБА_1
. Крім цього, ПП «Дніпро-Січ» також відмовило їй в надані допомоги. Вона була вимушена звернутися до правоохоронних органів, бо вважала себе ошуканою. Дані обставини підтверджуються постановою від 16.07.2008р. про відмову у порушенні кримінальної справи (а.с.214).

Таким чином,
ОСОБА_1
., яка виконала обов’язки покупця, а саме сплатила
ОСОБА_2
за продані їй 5/6 частини спірного будинку, вселилася в нього, зареєструвалась у встановленому порядку (а.с.17), але не має правовстановлюючих документів на вказану частину будинку, що суттєво порушує її права.

З огляду на викладене, суд вважає, що
ОСОБА_1
. та
ОСОБА_2
. 22.06.2005р. домовились відносно всіх істотних умов купівлі-продажу 5/6 частин спірного будинку, які належали
ОСОБА_2
та цей договір не суперечить вимогам ст.ст.203, 362, 655, 656 ЦК України, тому позовні вимоги
ОСОБА_1
. про визнання договору купівлі-продажу між нею та
ОСОБА_2
., укладеного 22.06.2005р, є обґрунтованими, доведеними та позовні вимоги про визнання договору дійсним та визнання за нею права власності на 5/6 частин
АДРЕСА_1
в м.Запоріжжі підлягають задоволенню на підставі ч.2 ст.220 ЦК України, яка передбачає, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним.

Зустрічний позов
ОСОБА_3
. про визнання договорів купівлі – продажу між
ОСОБА_1
. та
ОСОБА_2
. 5/6 та 1/6 часток будинку від 01.06.2005р. та 22.06.2005р. недійсними та визнання за
ОСОБА_3
. переважного права на купівлю 5/6 часток спірного будинку, переведення на нього прав та обов’язків покупця вказаної частини будинку за ціною на 01.06.2005р., стягнення з
ОСОБА_2
. на його користь судових витрат, а також коштів, які він витратив на поїздки до Секретаріату Президента та до Генеральної прокуратури України у розмірі 10385 грн. суд вважає такими, що не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Суд не може взяти до уваги посилання
ОСОБА_3
. на те, що договір купівлі-продажу 5/6 частин спірного будинку між
ОСОБА_1
. та
ОСОБА_2
. був укладений 01.06.2005р., бо ці обставини не знайшли свого підтвердження під час дослідження доказів по справі.

Визнати недійсним договір купівлі-продажу 5/6 частин
АДРЕСА_1
в м. Запоріжжі, укладений
ОСОБА_1
. та
ОСОБА_2
. 22.06.2005р. суд не може, бо у відповідності до вимог ст.657 ЦК України договір житлового будинку укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Оскільки вказаний договір не був посвідчений нотаріально та зареєстрований у встановленому порядку, суд не може вважати його таким, який було укладено, тому визнавати його недійсним немає ніяких правових підстав.

Визнавати за
ОСОБА_3
. переважне право на придбання частини будинку, яка належала
ОСОБА_2
. суд також не вбачає правової підстави, бо, по-перше, таке його право закріплено ст.362 ЦК України та не потребує встановлення додатково судом, а, по-друге, у відповідності до вимог ч.2 ст.362 ЦК України, продавець частки у праві спільної часткової власності зобов’язаний письмово повідомити інших співвласників про намір продати свою частку, вказавши ціну та інші умови, на яких він її продає. Якщо інші співвласники відмовились від здійснення переважного права купівлі чи не здійснять цього права щодо нерухомого майна протягом одного місяця, продавець має право продати свою частку іншій особі.

ОСОБА_2
. надала суду лист від 11.04.2008р., який вона відправила
ОСОБА_3
з повідомленням про вручення з попередженням його про продаж належних їй 5/6 частини
АДРЕСА_1
в м. Запоріжжі. Цей лист було вручено за адресою місце проживання
ОСОБА_3
. 18.04.2005р., що підтверджується повідомленням
НОМЕР_3
поштового відділення
НОМЕР_4
та розпискою про вручення листа 18.04.2005р. (а.с.230-231).

Протягом місяця з вказаної дати
ОСОБА_3
. не здійснив переважного права купівлі частини нерухомості, належної
ОСОБА_2
., тому вона з 19.05.2005р. мала право продати свою частину будинку
ОСОБА_1
., і це ніяк не може порушувати прав
ОСОБА_3
. як власника 1/6 частини спірного будинку, яким він залишився і до тепер.

Не підлягає задоволенню позов
ОСОБА_3
. і в частині переведення на нього прав і обов’язків за договором купівлі-продажу між
ОСОБА_1
. та
ОСОБА_2
, бо у відповідності до положень ч.4 ст.362 ЦК України, при пред’явлені до суду позову про переведення на нього прав та обов’язків покупця, позивач повинен внести на депозитний рахунок суду грошову суму, яку за договором сплатив покупець.
ОСОБА_3
. вніс на депозитний рахунок суду тільки 8460 грн., а
ОСОБА_1
. сплатила за 5/6 частин спірного будинку
ОСОБА_2
68175 грн.

Згідно вказаної норми права, до вимог про переведення на позивача прав та обов’язків покупця застосовується позовна давність в один рік. За апеляційною скаргою
ОСОБА_3
. 18.04.2006р. було скасоване рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя про визнання правочину дійсним та визнання за
ОСОБА_1
права власності на 5/6 частин спірного будинку. Про ці обставини
ОСОБА_3
було відомо і він це суду підтвердив. Також це підтверджується матеріалами справи Шевченківського районного суду м. Запоріжжя
НОМЕР_5
, а саме з апеляційною скаргою
ОСОБА_3
. звернувся 23.01.2006р., ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 09.06.2006р. він був залучений до участі у вказаній справі в якості третьої особи, а 21.08.2006р.
ОСОБА_3
. подав зустрічний позов про визнання недійсним договору купівлі-продажу між
ОСОБА_1
. та
ОСОБА_2
. та відшкодування шкоди. З позовом про переведення на нього прав покупця
ОСОБА_3
. звернувся тільки 19.05.2008р., що свідчить про сплив вказаного строку позовної давності.

Звернення з позовом до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя про визнання правочину між
ОСОБА_1
. та
ОСОБА_2
. та стягнення матеріальної та моральної шкоди, який ухвалою суду по заяві
ОСОБА_3
. 05.10.2006р. був залишений без розгляду у відповідності до вимог ст.265 ЦК України не перериває перебігу строку позовної давності.
ОСОБА_3
. не вказує чому він пропустив строк позовної давності та не просить його поновити з поважних причин.

У відповідності до вимог ст.с.257, 267 ЦК України сплив позовної давності є підставою для відмови у позові у разі, якщо стороною зроблено про це заяву. Представник позивача
ОСОБА_1
. просить застосувати позовну давність, тому суд вважає, що
ОСОБА_3
повинно бути відмовлено у позові з наведених вище підстав.

Не підлягає задоволенню позов
ОСОБА_3
. і в частині стягнення з
ОСОБА_2
. на його користь судових витрат та коштів на його поїздки до Секретаріату Президента та Генеральної прокуратури України. У відповідності до положень ст.ст.88, 79 ЦПК України, судові витрати стягуються на користь позивача при задоволенні його позовних вимог, крім цього, витрати на поїздки до м. Києва не можуть бути розцінені судом як судові витрати. Крім цього, відповідно до вимог ст.ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Таким чином, з урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що первісний позов обґрунтований, знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, тому підлягає задоволенню, а зустрічні позовні вимоги не доведені, тому не підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст.220, 258, 265, 267, 362, 655-657 ЦК України, ст.ст.10, 60, 88, 212-215 ЦПК України, суд –

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги
ОСОБА_1
задовольнити.

Визнати дійсним договір купівлі-продажу 5/6 частин
АДРЕСА_1
в м. Запоріжжі, який був укладений 22.06.2005р. між
ОСОБА_1
та
ОСОБА_2
.

Визнати за
ОСОБА_1
право власності на 5/6 частин
АДРЕСА_1
в м. Запоріжжі.

В задоволенні позовних вимог
ОСОБА_3
відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Запорізької області через Заводський районний суд м. Запоріжжя шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Суддя Ю.Г.Забіяко