Справа
№ 2-581/08
М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И
липня   2008 року                               Індустріальний
районний суд
складі: головуючої судді     Зосименко
при секретарі           Карпенко В.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Дніпропетровську
справу за позовом Державної податкової інспекції у Амур-
районі м. Дніпропетровська  до ОСОБА_1
листопаді 2005 року позивач ДПІ у АНД районі м. Дніпропетровська звернувся до
суду
з позовом до відповідача про стягнення суми, який потім неодноразово
посилаючись на те, що  27.10.2003 року
комісією податкової служби
до п. 8 Інструкції  „Про порядок
виявлення та обліку безхазяйного
від 17.12.1987 року  було складено акт
опису та попередньої оцінки
прийнятого на облік до рішення відповідного органу про визнання майна
безхазяйним.  Згідно даного акту було здійснено опис 7 автомобілів  (п. п. 1-3
обліковуються  у ДПІ АНД району, п. п. 4-7 обліковуються у
за збереження майна було визначено ОСОБА_1ДПІ у АНД
м. Дніпропетровська у 2005 році здійснювалися ряд заходів щодо
матеріалів  для передачі даних
автомобілів на зберігання міліції.
року  при проведенні перевірки стану
збереження безхазяйного майна,
відповідачу на відповідальне зберігання, було встановлено, що в
знаходяться тільки 2 автомобілі, а автомобіль „ISUZU” вартістю 8000
- відсутній. 15.09.2005 року було складено акт опису та попередньої оцінки
прийнятого на облік, згідно якого вартість автомобіля БМВ-520 становила
100 грн. Позивач вважає, що відповідачем не забезпечено збереження майна,
було передане йому на відповідальне зберігання. Просив  стягнути з
Рішенням
Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 21.06.2007

року  позовні вимоги ДПІ у АНД районі м.
Дніпропетровська були задоволені та

стягнуто
з ОСОБА_1на користь  ДПІ у АНД районі м.
Дніпропетровська

вартість
відсутнього автомобіля „ISUZU”, зеленого кольору, № кузова    ACUBS

522
Е 4450535 - 8000 грн. та вартість розукомплектованого автомобіля БМВ-520

сірого
кольору № кузова    VBNHB 87 -
14900 грн., а всього - 22900

грн.
та стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави
судовий збір у розмірі 229

грн.
та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі

30
грн.

Ухвалою
апеляційного суду Дніпропетровської області від 17 січня 2008 року

рішення
Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 21.06.2007 року

було
скасовано та справу направлено на новий розгляд.

При
новому розгляді справи представники позивача у судовому засіданні

підтримали
позовні вимоги та просили їх задовольнити. Суду пояснили, що позов

було
заявлено саме в інтересах податкової інспекції.

Відповідач
у судове засідання з'явився, позовні вимоги не визнав. Суду пояснив,

що
він дійсно був присутній при складанні акту опису та попередньої оцінки

майна
27 жовтня 2003 року та ставив свій підпис у даному акті, однак він

вважав,
що розписується у цьому акті як свідок наявності цих автомобілів на

стоянці,
а не як особа, якій ці автомобілі були передані на відповідальне

зберігання.
При цьому йому ніхто не пояснив  про те,
що автомобілі передаються

йому
особисто на відповідальне зберігання. Він ніколи не працював  на даній

стоянці,
де знаходилися автомобілі, і тому не мав фізичної можливості

здійснювати
збереження автомобілів. Крім того, відповідач вважає, що з 01 січня

2004
року, тобто з моменту вступу у законну силу нового ЦК України, він не був

зобов'язаний
здійснювати відповідальне збереження автомобілів  і тому провина

по
їх втраті  повністю лягає на позивача.
Просив у задоволенні позовних вимог

відмовити.

Суд,
заслухавши пояснення  сторін, показання
свідків,  вивчивши матеріали

справи,
вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають за наступних

підстав.

Судом
встановлено, що 27 жовтня 2003 року працівниками податкової інспекції

було
складено акт опису і попередньої оцінки майна, прийнятого на облік до

рішення
відповідного органу про визнання майна безхазяйним (а. с. 5)   згідно

Інструкції
№ 112 від 17.12.1987 року „Про порядок виявлення та обліку

безхазяйного
майна”.  Згідно даного акту 7 зазначених
у акті автомобілів  були

передані
на відповідальне зберігання ОСОБА_1. Представники  позивача не

змогли
пояснити суду, яким чином відбувався розподіл автомобілів між

податковими
інспекціями  та де це зазначено у акті
(згідно позову п. п. 1-3

обліковуються  у ДПІ АНД району, п. п. 4-7 обліковуються у
Лівобережній МДПІ).

Відповідачу
копія даного акту не надавалася.

Згідно
Свідоцтва НОМЕР_1(а. с. 31)ОСОБА_2 є суб'єктом підприємницької

діяльності
та відповідно до договору № 25 від 01.11.2000 року (а. с. 34) він

орендує
у ЗАТ ДПКП 0403  місце для стоянки
автомобілів по вул. АДРЕСА_1 З

трудової
книжки ОСОБА_1(а. с. 32-33) вбачається, що він ніколи не

працював
у ППОСОБА_2

Як
пояснив у судовому засіданні свідок ОСОБА_2, він є приватним підприємцем

та  орендує площадку для разбірки автомобілів за
адресою: м. АДРЕСА_1ОСОБА_1 - чоловік його сестри. ОСОБА_1 ніколи у

нього
не працював та не мав ніякого відношення до автомобілів, які зберігалися

на
площадці. Восени 2003 року ОСОБА_1 повідомив його про те, що приходили

перевіряючи
та зробили опис автомобілів, які зберігалися у нього на площадці.

Частина
цих автомобілів належала ОСОБА_2 особисто. Після цього його до

податкової
інспекції  або в іншу інстанцію з приводу
описаних автомобілів не

викликали.
І тільки у серпні 2005 року прийшли з податкової та сказали, що

повинні
перевірити стан збереження автомобілів. ОСОБА_1 договір на

суборенду
площадки авторозбірки  з ним  не укладав.

З
акту від 12 серпня 2005 року (а. с. 7) вбачається, що при здійснення

перевірки
стану збереження безхазяйного майна, переданого на відповідальне

зберігання
згідно акту опису і попередньої оцінки майна від 27.10.2003 року,

фактично
було встановлено, що на території авторозбірки ПП ОСОБА_2, за

адресою:
АДРЕСА_1 повністю розукомплектований автомобіль БМВ-520 та

відсутній
автомобіль „ISUZU”. Згідно акту   опису і
попередньої оцінки майна,

прийнятого
на облік від 15.09.2005 року (а. с. 64) орієнтовна вартість

автомобіля
БМВ-520 склала 100 грн., орієнтована вартість автомобіля Форд Ескорт

склала
100 грн. Згідно даного акту  на
відповідальне зберігання зазначене майно

прийнявОСОБА_2  і ОСОБА_2 було надано один примірник акту.

Свідок
ОСОБА_3 суду показала, що була членом комісії при складанні актів

від  12.08.2005 року та 15.09.2005 року, хто писав
акти - вона не пам'ятає.  На

обліку
у бухгалтерії ДПІ АНД району м. Дніпропетровська стояли тільки 3

автомобілі.
При складанні акту від 15.09.2005 року було змінено відповідальну

особу
- нею ставОСОБА_2 Чи був присутній при складанні актів ОСОБА_1

-
не пам'ятає.

Свідок
ОСОБА_3 суду показав, що він також був членом комісії при складанні

актів
від  12.08.2005 року та 15.09.2005 року.
Обставини складання даних актів

не
пам'ятає. Свідок не зміг пояснити суду чому при складанні акту 12.08.2005

року
не була проведена оцінка майна, чому даний акт не отримав ОСОБА_1

та
чому змінили відповідальну особу.

Згідно
з наказом Міністерства фінансів України від 22.06.2004 року № 417

Інструкція
№ 112 від 17.12.1987 року „Про порядок виявлення та обліку

безхазяйного
майна” втратила чинність.

Відповідно
до ч. 3 ст. 338 ЦК України знайдені
транспортні засоби передаються

на
зберігання міліції, про що робиться оголошення в друкованих засобах масової

інформації.
Якщо протягом шести місяців від дня опублікування цього оголошення

власник,
або інша особа, яка має право вимагати повернення транспортного

засобу,
не будуть виявлені або вони не заявлять про свої права на транспортний

засіб,
міліція має право продати його, а суму виторгу внести на спеціальний

рахунок
банку. Якщо протягом трьох років колишній власник транспортного засобу

не
вимагатиме передання йому суми виторгу, то ця сума переходить у власність

територіальної
громади, на території якої було знайдено транспортний засіб.

У
судовому засіданні представники позивача не надали письмових доказів того, що

безхазяйне
майно, яке було передане на збереження відповідачеві, знаходиться на

обліку
в податковій інспекції та не змогли пояснити суду  чому після 01 січня

2004
року вказане майно зберігалося відповідачем, а не було передано на

збереження
органам міліції.

Таким чином, позовні вимоги
Державної податкової інспекції у Амур-

Нижньодніпровському
районі м. Дніпропетровська  не знайшли
свого підтвердження

при
судовому розгляді та задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України
суд вважає можливим віднести

судові
витрати за рахунок держави.

На
підставі наведеного, керуючись  ст. 338
ЦК України, ст. ст. 27, 31, 60, 88,

169,
209, 210, 213, 214, 224 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У
задоволенні позовних вимог Державної податкової інспекції у Амур-

Нижньодніпровському
районі м. Дніпропетровська відмовити.

Рішення
може бути оскаржене в апеляційному порядку через Індустріальний

районний
суд м. Дніпропетровська шляхом подачі в 10-денний строк з дня

проголошення
рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього

протягом
20 днів апеляційної скарги або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя

С.Г.  Зосименко