Справа
№2-257/08
08 липня 2008 року.   Індустріальний  районний суд міста
у складі головуючого
судді
розглянувши у відкритому  судовому засіданні в залі суду в місті
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_1 звернувся до суду з зазначеним
на те, що він є власником 44/100 частин домоволодіння АДРЕСА_1. ОСОБА_2
домоволодіння, він не користується належними йому приміщеннями,
за іншою адресою зі своєю сім'єю. Окрім того, 1/8 частина
значиться також заОСОБА_3, який помер
Його син - ОСОБА_3  в домоволодінні
мешкає , але  впустив проживати у
домоволодіння квартирантів. Спільне
і користування  домоволодінням неможливе.
У позовній заяві  позивач
прохає припинити право власності ОСОБА_2 на 1/8 частку домоволодіння; припинити
право власності померлого
на 1/8 частку  домоволодіння; визнати за
ним (позивачем) право
на 1/8 частку домоволодіння, яка належала ОСОБА_3; визнати за ним (позивачем)
право власності на 1/8 частку
яка належала ОСОБА_4; змінити частки
домоволодіння, визнавши за ним (позивачем) право власності на 63/100
часток  домоволодіння; стягнути з нього (позивача) на
користь ОСОБА_3, як спадкоємця ОСОБА_2
в рахунок  вартості 1/8 частки
Представник  відповідача ОСОБА_2 позов
пояснив, що його довіритель отримав від позивача грошову компенсацію за
частку домоволодіння.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не
про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, про
неявки суду не повідомив. Відповідно до ст.169 ЦПК України суд
ухвалив:  вирішувати рішення без участі відповідача
у ній даних чи доказів.
Суд,  дослідивши матеріали справи, заслухавши
представника відповідача, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних
В судовому засіданні встановлено, що
позивач  ОСОБА_3  є власником 44/100 частин домоволодіння
АДРЕСА_1 Вказане право власності було перереєстровано МБТІ на
рішення Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від

23.08.2007
року, яке зареєстроване 07.11.2007 року за НОМЕР_1(а.с.7-8).

Відповідно
до вказаного рішення за позивачем ОСОБА_1. було визнано право

власності
на прибудову під літ. а'-1 площею 6,6 кв. м, прибудову під літ а?-1

площею
9,4 кв.м, житлову прибудову під літ А'-1 загальною площею 17,2 кв.м,

погріб
під літ. А'-1, та ганок з козирком під літ. а?. Також відповідно до акту

ідеальних
часток від 06.08.2007 року та вказаного рішення суду за мною було

визнано
право власності на 6/8 частин приміщень № 2-3, 3-4, 3-5, 3-6, 3-7 у

житловому
будинку А-1, загальною площею 39,7 кв.м, 2/4 частин літньої кухні під

літ.
Г, 2/4 сараю під літ. З, 2/4 частин убиральні И,  2/4 частин душу під літ.

Л,
2/4 частин споруд № 3, 4, 8, споруди № 9, 10 та 1/3 частин споруд № 11,
12.

Всього
у  власності позивача знаходиться 44/100
частин домоволодіння у тому

числі
і 12/100 частин домоволодіння які мені залишились йому у спадок після

матері
- ОСОБА_5  відповідно до заповіту від
15.02.1995

року
(а.с.12).

У
свою чергу відповідно до свідоцтва про право власності від 04.08.1951 року

позивачу
ОСОБА_2 належить 1/8 частина

домоволодіння(а.с.6).
Відповідно до цих часток у користуванні ОСОБА_2 повинні знаходитись наступні
приміщення:  1/8 частин

приміщень
№ № 2-3, 3-4, 3-5, 3-6, 3-7 у житловому будинку А-1, загальною площею

39,7
кв.м,  1/4 частин літньої кухні під літ.
Г, 1/4 сараю під літ. З, 1/4

частин
убиральні И,  1/4 частин душу під літ. Л,
1/4 частин споруд № 3, 4, 8,

та
1/3 частин споруд № 11, 12. Всього  його
частка у домоволодінні складає

4/100  частин. Але на цей час відповідач - ОСОБА_3
не

користується
належними йому приміщеннями і проживає за адресою: м.

АДРЕСА_1
разом зі своєю сім'єю.

Окрім
того  відповідно до свідоцтва про право
власності від 04.08.1951 року 1/8

частина
домоволодіння значиться також за гр.ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1. У його
фактичному користуванні

повинні
були знаходитись наступні приміщення: :
1/8 частин приміщень № 2-3,

3-4,
3-5, 3-6, 3-7 у житловому будинку А-1, загальною площею 39,7 кв.м, 1/4

частин
літньої кухні під літ. Г, 1/4 сараю під літ. З, 1/4 частин убиральні

И,  1/4 частин душу під літ. Л, 1/4 частин споруд
№ 3, 4, 8,  та 1/3 частин

споруд
№ 11, 12. Також  під час життя
ОСОБА_1самочинно,

без
належного дозволу органів архітектурно-будівельного контролю та

співвласників
домоволодіння, побудував  прибудову під
літ. А?-1 (приміщення №

2-1,
2-2) площею 13,1 кв.м, погріб під А?-1, ганок з дашком під літ. а? та

гараж
під літ. Д, якими користувався без узаконення та введення в експлуатацію.

Після
смерті, його спадкоємцями відповідно до заповіту став  ОСОБА_3, який особисто не проживає у
домоволодінні. При цьому ОСОБА_2, впустив проживати у вказане домоволодіння
квартирантів,

які
з його дозволу зайняли приміщення № 2-3, площею 14,9 кв.м у будинку під.

літ.
А-1. Фактично відповідач ОСОБА_3, впустивши квартирантів проживати

у
вказане приміщення, користується частиною будинку, що перевищує його частку.

Так
загальна площа приміщень № 2-3, 3-4, 3-5, 3-6, 3-7 у житловому будинку А-1

складає
39,7 кв.м. Відповідно до заповіту йому у спадок залишилось 1/8 частин

вказаних
приміщень, що від 39,7 кв.м складає 4,96 кв.м. Впустивши проживати

квартирантів
у приміщення № 2-3, у будинку під. літ. А-1 ОСОБА_2, фактично зайняв кімнату
яка перевищує його частку.

Внаслідок
наведеного між позивачем ОСОБА_1. та відповідачем ОСОБА_3 виникають спори про
порядок  користування і володіння
будинком. Угоди про

спосіб
виділення частки позивача із загального майна не досягнуто.

Відповідно до висновків судової
будівельно-технічної експертизи  №

30-08,
яка була проведена по вказаній справі, враховуючи планування та

невідповідність
ідеальної площі, яка припадає на частку відповідачів,

розподілити
домоволодіння між власниками в натурі технічно не можливо. Висновки

експерта
базуються на тих обставинах, що частка відповідачів у домоволодінні №

АДРЕСА_1,
є незначною і не може бути

виділена
в натурі. Разом з тим, експертиза визначила ідеальні частки власності:

ОСОБА_3ч
- 44/100; ОСОБА_2 - 4/100;

ОСОБА_2
- 15/100, а усього на трьох 63/100 (а.с.33-39).

Суд вважає, що спільне володіння і
користування вказаним

домоволодінням
не можливо у зв'язку з тим, що ОСОБА_2,

після
смерті свого батька - ОСОБА_3 впустив проживати

у
вказане домоволодіння квартирантів, які з його дозволу зайняли приміщення №

2-3,
площею 14,9 кв.м у будинку під. літ. А-1. Фактично відповідач ОСОБА_3,
впустивши квартирантів проживати у вказане приміщення, користується

частиною
будинку, що перевищує його частку. З цього приводу між сторонами

виникали
постійні суперечки, щодо порядку користування домоволодінням, які

згодом
переросли у вкрай неприязні стосунки, які призведуть до спорів про

порядок
користування і володіння домоволодінням у подальшому.

В
судовому засіданні також встановлено, що
63/100 часток домоволодіння є

постійним
містом помешканням позивача, так як на цей час відповідач -

ОСОБА_2
не користується належними йому приміщеннями і

проживає
за адресою: м. АДРЕСА_1 разом зі своєю

сім'єю.
Відповідач - ОСОБА_2 також має інше помешкання

і
проживає за адресою : АДРЕСА_1

Суд
вважає, що при таких обставинах
відповідачам - ОСОБА_3 та
ОСОБА_2, як спадкоємцю  ОСОБА_1 не
можуть бути виділені в натурі частки домоволодіння №

АДРЕСА_1.

Відповідно
до ст. 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може

бути
припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо

частка
є незначною і не може бути виділена в натурі, а спільне володіння і

користування
майном є неможливим.

Згідно
з висновками вищезазначеної судової експертизи, середньо ринкова

вартість
63/100 часток домоволодінняАДРЕСА_1, які є предметом вказаного спору, складають
363 184 гривень.

На
цей час між позивачем та відповідачем - ОСОБА_1

досягнуто
угоди про грошову компенсацію за належні йому ? часток домоволодіння.

Грошові
кошти за відчуження своєї частки він отримав, про що свідчить письмова

заява,
яку я додаю до матеріалів справи(а.с.62-63).
Згоди на відчуження

частини
домоволодіння на  користь позивача , яка
належить  ОСОБА_1, як спадкоємцю ОСОБА_3
позивач не

отримав.

Виходячи
з цього і відповідно до висновків судової будівельно-технічної

експертизи
суд вважає, що сума яка підлягає сплаті
ОСОБА_3Віталію

Валентиновичу
за ? частку домоволодіння, складає  30
775 гривень. При цьому

обираючи
розмір компенсації, які визначалися експертом, суд вважає за необхідне

прийняти
до уваги 2 варіант, а саме вартість часток домоволодіння  без

урахування
споруд самовільного будівництва.  Така
вартість часток

співвласників,
буде відповідати вимогам ст. 331 ЦК України. Відповідно до вимог

вказаної
статті право власності  на нерухоме майно
виникає з моменту його

прийняття
до експлуатації та державної реєстрації. Як це вбачається з

технічного
паспорту на домоволодіння, прибудову під літ. А?-1 (приміщення №

2-1,
2-2) площею 13,1 кв.м, погріб під А?-1, ґанок з дашком під літ. а? та

гараж
під літ. Д - ОСОБА_1, побудував самочинно, без

належного
дозволу органів архітектурно-будівельного контролю та співвласників

домоволодіння.
Вказані будівлі не узаконювались та не реєструвалися в МБТІ.

Відповідно
до цього, у ОСОБА_1 який помер

ІНФОРМАЦІЯ_1
не виникало права власності на вказані будівлі, а тому  при

визначені
вартості часток співвласників, недоцільно враховувати вартість

самовільно
побудованих споруд, що відповідає вимогам ст.357 ЦК України.

На
підставі вищенаведеного, відповідно до ст. ст. 331, 357, 365 Цивільного

кодексу
України, ст.ст. 3, 7, 14,15, 57, 58, 60,
118, 119,208, 214, 215

Цивільного
процесуального кодексу України,  суд
-

В
И Р І Ш И В :

Позовні вимоги  ОСОБА_1 задовольнити.

Припинити право власності ОСОБА_2 на
1/8

частку
домоволодіння АДРЕСА_1

Припинити право власностіОСОБА_1на 1/8

частку
домоволодіння АДРЕСА_1

Визнати заОСОБА_2 право власності
на  1/8

частку
домоволодінняАДРЕСА_2 яка

належала
ОСОБА_2.

Визнати заОСОБА_2 право власності на
1/8

частку
домоволодіння АДРЕСА_1, яка

належала
ОСОБА_4.

Змінити частки власників
домоволодіння за адресою місто

АДРЕСА_1
визнав за ОСОБА_2 63/100 часток вказаного домоволодіння.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
ОСОБА_3

Віталія
Валентиновича, як спадкоємцяОСОБА_130 775

грн.
в рахунок вартості 1/8 частки
домоволодінняАДРЕСА_1

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку через суд першої

інстанції
шляхом подачі в 10-дений строк з дня проголошення рішення заяви про

апеляційне
оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної

скарги.

Суддя:                                 В.П.Чебикін