Справа № 22 - 247 /2008р.
Головуючий в суді першої інстанції:
Категорія : 44    Доповідач: Чорний
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

8 лютого 2008
року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду
Вінницької області в складі:

Головуючого:
Чорного В.І. Суддів: Глєбова І.К.,
Іванюка В.М. При секретарі: Новотарській В.І.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1на
рішення Іллінецького районного суду Вінницької області від 22 листопада 2007
року,  за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1про
відшкодування заподіяної шкоди,  -

ВСТАНОВИЛА:

В травні
2007 р.ОСОБА_2
звернулась в суд з даним позовом до ОСОБА_1
вказуючи на те,  що відповідач
самовільно повитягував та стягнув на землю вздовж межової лінії металеві
стовпчики разом із сіткою,  при цьому він
погнув металеву сітку та повідбивав її кріплення до стовпчиків,  тому позивачка просили на відшкодування
стягнути 1536 гривень та моральну шкоду у розмірі 500 гривень.

Рішенням
Іллінецького районного суду Вінницької області від 22 листопада 2007 року позов
був задоволений частково та стягнуто з ОСОБА_1на
користь ОСОБА_2 400 грн. майнової шкоди та судові витрати.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1. ставить питання про скасування рішення суду,  посилаючись на те,  що суд не дав належної оцінки зібраним
доказам,  невірно застосував норми
матеріального права,  а тому неправильно
вирішив спір. Просить ухвалити нове рішення,
яким відмовити ОСОБА_2 в позові.

Розглянувши
матеріали справи та доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає за необхідне задоволити скаргу з наступних
підстав.

За
висновком суду вимоги позивача щодо стягнення 400 грн. майнової шкоди
підлягають задоволенню,  прийнявши до
уваги пояснення останньої під час перевірки заяви ОСОБА_2 Іллінецьким РВ УМВС у
Вінницькій області.

Проте погодитись
з таким висновком суду не можна з наступних підстав.

Судом
встановлено,  що між сторонами постійно
виникають конфлікти щодо самовільного зайняття земельної ділянки ОСОБА_2

2

Так,
27 жовтня 2006 рокуОСОБА_2
встановила металеві стовпчики по межовій лінії та протягла по них металеву
сітку. На слідуючий день ОСОБА_1. вказані стовпчики разом із сіткою самовільно
повитягував та скинув на землю вздовж межової лінії,  так як вважав,  що загорожа була встановлена на його
земельній ділянці.

Про факт
самовільного зайняття земельної ділянки ОСОБА_2,  свідчить акт узгоджувальної земельної комісії Дашківської
селищної ради від 28 жовтня 2006 р. (а.с. 24) та постанова про відмову в
порушенні кримінальної справи відносно ОСОБА_1
(а.с. 5).

За
правилами ч. 1 ст. 1166 ЦК
України майнова шкода,  завдана
неправомірними рішеннями,  діями чи
бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи,  а також шкода,  завдана майну фізичної або юридичної
особи,  відшкодовується в повному обсязі
особою,  яка її завдала.

Зі
змісту позовної заяви і в ході судового засідання позивачка вказувала,  що протиправними діями ОСОБА_1 була заподіяна
матеріальна шкода у розмірі 1536 грн.,
що відповідає кошторису на влаштування огорожі АДРЕСА_1 (а.с. 7),  без обґрунтування розміру заподіяної
шкоди,  її обсягу та характеру її
заподіяння.

Колегія
суддів вважає,  що позовні вимоги
задоволенню не підлягали,  оскільки
представлений суду кошторис на влаштування огорожі не може прийматися до уваги
як доказ заподіяння шкоди. В обгрунтування розміру заподіяної шкоди належить
визначати її обсяг та характер заподіяння,
оцінки відновлюваних робіт та на яку суму заподіяна шкода,  а не надавати суду докази,  за які кошти ця сітка по довжині 100 метрів
була встановлена.

На
порушення вимог ст.ст. 212,  213 ЦПК
України,  суд першої інстанції при
ухваленні судового рішення зазначеного не врахував,  тому рішення суду в частині задоволення
позову в сумі 400 грн. прийняте безпідставно,
при відсутності належних та допустимих доказів по справі.

Враховуючи,  що по справі не вимагається додаткове
зібрання доказів,  що суд повно встановив
факти та правовідносини,  проте дав
невірну оцінку доказам,  рішення суду
підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення,  відмовивши позивачу у задоволенні його
позовних вимог про відшкодування заподіяної матеріальної шкоди.

Керуючись ст.ст.
303,  307,  314,
316 ЦПК України,  колегія
суддів,  -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну ОСОБА_1- задовольнити.

Рішення
Іллінецького районного суду Вінницької області від 22 листопада 2007 р.
скасувати.

Ухвалити нове рішення,
яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовити.

3

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення
та може бути оскаржене в касаційному порядку напротязі двох місяців до
Верховного Суду України з моменту його проголошення.