Справа № 2-513-1/08
У Х В А Л А

Рядок статистичного звіту 43

1 день в провадженні

07
березня 2008 року суддя Печерського районного суду міста Києва Мельник А. В.,
перевіривши позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Міністерства внутрішніх справ
України про визнання рішення в частині незаконним та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивачі
звернулись до суду з позовом в якому просять визнати рішення Центральної
житлової комісії МВС України від 18.01.2008 року незаконним в частині відмови у
взятті на квартирний облік у центральному апараті МВС України матері ОСОБА_2 -
ОСОБА_3 та надання ОСОБА_1 на родину у складі п'яти осіб трикімнатної квартири
№ 306 загальною площею 92,96 кв. м. по АДРЕСА_1 із зняттям з квартирного обліку
усіх членів сім'ї та зобов'язати відповідача надати ОСОБА_1 та його сім'ї у
складі шести осіб житло відповідно до наданих документів та вимог чинного
законодавства України, а саме: надати одну трикімнатну та одну однокімнатну
квартири.

Зазначений
позов подано позивачами в порядку цивільного судочинства.

Відповідно
до ч. 1 ст. 15 ЦПК України, суди розглядають в порядку цивільного судочинства
справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи
інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових
відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких
справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Частина
1 статті 2 КАС України визначає, що завданням адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб у сфері публічно-правових
відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх  посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих  повноважень.

Відповідно
до ч. 1 ст. 17 КАС України, компетенція адміністративних судів поширюється на:

-
спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо
оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів
індивідуальної дії), дій чи бездіяльності;

-
спори з приводу прийняття громадян на публічну, її проходження, звільнення з
публічної служби;

-
спори між суб'єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої
компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень, а також
спори, які виникають з приводу укладання та виконання адміністративних
договорів;

-
спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених
законом;

-
спори щодо правовідносин, пов'язаних з виборчим процесом чи процесом
референдуму.

Враховуючи
положення вищезазначених статей, у відкритті провадження у справі слід
відмовити з наступних підстав.

Зі
змісту позовної заяви та доданих до неї матеріалів вбачається, що позивачі
звертаються до суду за захистом своїх прав у сфері публічно-правових відносин,
оскільки просять визнати в частині незаконним рішення Міністерства внутрішніх
справ України, яке, відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 3 КАС України, є суб'єктом
владних повноважень.

Таким
чином, прихожу до висновку, що даний спір між сторонами є публічно-правовим,
вирішення якого, відповідно до чинного законодавства України, відноситься до
завдання адміністративного судочинства, а тому це унеможливлює розгляд даної
справи у порядку цивільного судочинства.

Відповідно
до п. 1 ч. 2 ст. 122 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у
справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного
судочинства.

Отже,
враховуючи положення ч. 2 ст. 15 ЦПК України та вищезазначені обставини,
прихожу до висновку, що у відкритті провадження у справі слід відмовити,
оскільки заява не підлягає розгляду в суді у порядку цивільного судочинства.

Враховуючи
викладене, керуючись ч. 2 ст. 15, п. 1 ч. 2 ст. 122 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

У
відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Міністерства
внутрішніх справ України про визнання рішення в частині незаконним та
зобов'язання вчинити дії - відмовити.

Ухвала
суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження, якщо таку заяву не було подано.

Якщо
було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була
подана протягом десяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження,
ухвала набирає законної сили після закінчення цього строку.

У
разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної
сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Заява
про апеляційне оскарження ухвали суду подається до Апеляційного суду міста
Києва через Печерський районний суд міста Києва протягом п'яти днів з дня
отримання копії ухвали.

Апеляційна
скарга на ухвалу суду подається до Апеляційного суду міста Києва через
Печерський районний суд міста Києва протягом десяти днів після подання заяви
про апеляційне оскарження.

Суддя