overthelex/edrsr-tspk huggingface dataset:
Справа № 2-297/2008 р.
РІШЕННЯ

іменем  України

23
квітня 2008  року       Золочівський районний суд Харківської
області у складі:

головуючого                 судді
Калайда  І.С.,

секретаря
Мартиненко Л.В.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в смт. Золочів
цивільну справу за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2 про визнання його
таким, що втратив право на користування житлом, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1.
звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 . про визнання його таким, що втратив
право на користування житловим приміщенням в домоволодінні АДРЕСА_1. Вказала,
що в 1992 році їй було виділено вказану квартиру (барак), в якій зареєстровані
вона, її чоловік - ОСОБА_2. та їх діти - ОСОБА_3. та ОСОБА_4. Протягом останніх
9 років, з 1999 року, ОСОБА_2. за даною адресою не проживає, покинув родину й
проживає за іншою адресою. В 2004 році між ними шлюб розірвано, але чоловік до
теперішнього часу не виписався, жодного разу не з”являвся в її домоволодінні, а
його реєстрація створює ряд незручностей при реалізації нею цивільних прав.

Відповідач
ОСОБА_2. в судовому засіданні позовні вимоги визнав, пояснив, що з 1999 року за
вказаною адресою з ОСОБА_1. не проживає, а оскільки часто від”їздить на
заробітки до інших міст, тому часу на зняття реєстрації за вказаною адресою не
мав.

Розглянувши матеріали справи,
вислухавши сторони, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1. підлягають
задоволенню.

З
довідки № 274 від 18.01.2008 року видно, що ОСОБА_1. є наймачем
квартириАДРЕСА_1 (а.с.7). За вказаною адресою зареєстровані   ОСОБА_2., ОСОБА_3. та ОСОБА_4. (а.с.6).

Відповідно до ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або
членів його сім”ї за

ними зберігається
жиле приміщення протягом шести місяців.

З
матеріалів справи вбачається,  що
ОСОБА_2. не проживає за адресою АДРЕСА_1 з 1999 року, тобто понад шість місяців
(а.с.9).

Згідно ст. 72 ЖК
України визнання особи такою що втратила право користування жилим

приміщенням
внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в
судовому

засіданні.

На відшкодування судових витрат позивачка не
претендує.

Виходячи з вищевказаного, керуючись ст.ст. 209, 213, 214, 215 ЦПК
України, ст.ст. 71, 72 ЖК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов  ОСОБА_1задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1,
таким, що втратив право на користування житловим приміщенням у домоволодінні
АДРЕСА_1

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного суду Харківської області через суд першої
інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про
апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів  апеляційної
скарги до апеляційної інстанції або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Головуючий:
Справа № 2-Н-30/2008р.
Суддя Великобурлуцького районного суду Харківської області РИКОВ М.І.,
стягувача - Закритого акціонерного товариства комерційний банк
„ПриватБанк”, юридична адреса м. Дніпропетровськ вул.
стягнення боргу за кредитним договором з
боржника - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, адреса: АДРЕСА_1
Закрите акціонерне товариство комерційний банк „ПриватБанк” (скорочена
назва ЗАТ КБ „Приватбанк”) звернувся до суду з заявою про видачу судового
наказу про стягнення боргу із ОСОБА_1. за договором кредиту в розмірі 2 942
своїх вимог заявник вказав, що 29 січня 2007 року ОСОБА_1. уклала договір
кредиту № HAXRRX13390001 з ЗАТ КБ „ПриватБанк”. Відповідно до умов договору
кредиту, заявник зобов'язався надати ОСОБА_1. кредит у розмірі 2 182 грн. 80
коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00% на рік на
суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 28 січня
зобов'язання ЗАТ КБ „ПриватБанк” виконав своєчасно, надавши позичальникові
кредитні ресурси на суму 2 182 грн. 80 коп.
ОСОБА_1. узяті на себе зобов'язання своєчасно не виконує, допустивши
прострочення платежів, у результаті чого станом на 05 травня 2008 року
заборгованість ОСОБА_1. перед ЗАТ КБ „Приватбанк” склала 2 942 грн. 13 коп.
На підставі ст.ст. 526,527,530,1050,1054 ЦПК України ЗАТ КБ „ПриватБанк”
звернувся до суду с заявою про видачу судового наказу про стягнення боргу за
кредитним договором із ОСОБА_1.
Вивчивши заяву про видачу судового наказу та додані до неї матеріали,
приходжу до висновку, що дана справа не підсудна Великобурлуцькому районному
суду Харківської області, виходячи із наступного.
Так, 29 січня 2007 року ОСОБА_1. уклала договір кредиту № HAXRRX13390001 з
ЗАТ КБ „ПриватБанк”. Місце укладення даного договору є м. Харків. В даному
договорі вказано місце проживання боржника - АДРЕСА_2, предмет
застави знаходиться за адресою: - АДРЕСА_2.
ст.109 ЦПК України, “позови до фізичної особи пред'являються в суд за місцем її
Згідно п.5 ст.98 ЦПК
України, “до неналежно оформленої заяви застосовуються положення статті 121 ЦПК
України передбачено, що заява повертається позивачеві (заявнику), коли справа
не підсудна суду.
Таким чином, дана справа підлягає поверненню ЗАТ КБ „Приватбанк”, оскільки
вона не підсудна Великобурлуцькому районному суду, роз'яснивши заявнику, що для
вирішення цього спору даній особі потрібно звернутися до суду за місцем
проживання боржника - АДРЕСА_2.
ст.121 ЦПК України,     суддя,-
Заяву Закритого акціонерного
товариства комерційний банк „ПриватБанк” про видачу судового наказу за
вимогою про стягнення боргу за кредитним договором з ОСОБА_1 повернути
заявнику, роз'яснивши йому, що для вирішення цього спору потрібно звернутися до
суду за місцем проживання ОСОБА_1.
Ухвала може бути
оскаржена в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі в
5-денний строк з дня винесення ухвали заяви про апеляційне оскарження і подання
після цього протягом 10 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до
апеляційної інстанції, або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя Великобурлуцького районного суду

Харківської області:
М.І.РИКОВ
Справа № 2 -180/08
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М   У К Р
А Ї Н И

26 травня 2008 року

Лугинський районний суд
Житомирської області

в складі: головуючої
- судді       Бичківської К.Г.

при секретарі       Миколайчук Н.
М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт. Лугини

справу за позовомОСОБА_1 до Калинівської сільської
ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1звернувся в суд з позовом до Калинівської
сільської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,
мотивуючи це тим, що  ІНФОРМАЦІЯ_1помер,
його брат ОСОБА_2

Після його смерті відкрилась спадщина на належний йому
житловий будинок в АДРЕСА_1

Протягом шести місяців після смерті брата він не подав
заяву до Лугинської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини, так
як  постійно проживає в м. Києві та не
знав про терміни відкриття спадщини.

В даний час йому необхідно оформити спадщину на житловий
будинок, який залишилися після смерті
ОСОБА_2, але зробити це неможливо оскільки пропущений строк подачі заяви
в нотаріальну контору.

В судове засідання
позивач не з»явився, надіслав заяву в якій просить справу слухати у його
відсутності,  позовні вимоги підтримує
повністю.

Представник відповідача Калинівської сільської ради до
суду не з»явився, надіслав заяву в якій просить справу слухати у його
відсутності, позовні вимоги  визнає.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню
із наступних підстав.

Згідно копії свідоцтва про смерть НОМЕР_1 від 23 січня
2007 року  ОСОБА_2  помер ІНФОРМАЦІЯ_1

Про те, що позивач та померлий ОСОБА_2 є рідними братами,
а от же  позивач є спадкоємцем після
смерті свого брата стверджується копіями свідоцтв про народження  позивачаОСОБА_1 та  померлого ОСОБА_2, де вказано, що   їх батько - ОСОБА_2

На підставі ст. 1270 ЦК України позивач протягом шести
місяців після відкриття спадщини мав подати заяву до нотаріальної контори про
прийняття спадщини, але пропустив цей строк.

Відповідно  до ст.
1272 ч. 3 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття
спадщини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним
заяви про прийняття спадщини.

Так як позивач проживає постійно в м. Києві, та не знав
про те, що до Лугинської державної нотаріальної контори протягом шести місяців
необхідно подати заяву,  то суд вважає,
що він пропустив строк подачі заяви з поважної причини.

Всі ці обставини в
їх сукупності дають підстави для задоволення позову.

На підставі
викладеного, керуючись ст. ст. 1270, 1272
ЦК України, ст. ст. 10, 60, 212, 215  ЦПК
України,  суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 додатковий строк для подачі ним
заяви до Лугинської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини
протягом  трьох місяців після набрання
рішенням законної сили.

Заяву про апеляційне
оскарження рішення Лугинського районного суду може бути подано протягом
десяти днів з дня проголошення рішення, а апеляційна скарга на рішення суду
може бути подана до Житомирського
апеляційного суду протягом двадцяти
днів після подання заяви на апеляційне оскарження.

Головуюча
Справа № 2-189/08
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М   У К Р
А Ї Н И

29 травня  2008 року

Лугинський районний суд
Житомирської області

в складі : головуючого
- голови суду     Бичківської К.Г.

при
секретарі     Гельвейчук  І.А.

з участю
позивачки      ОСОБА_1

відповідача      ОСОБА_3

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в смт. Лугини

справу за позовом БОСОБА_1 доОСОБА_2 про розірвання шлюбу

У С Т А Н О В И В :

Сторони уклали шлюб
1 вересня 1984 року. Від спільного проживання неповнолітніх дітей не
мають.

Позивачка звернулась в суд з позовом до відповідача про
розірвання шлюбу, мотивуючи це тим, що спільне життя з відповідачем не
склалось, так як відповідач  зловживає
спиртними напоями, додому не приходить тижнями, ніде не працює.

На грунті  цього в сім»ї виникають  скандали, що
негативно  впливає на дітей. На її
неодноразові  прохання змінити спосіб
життя відповідач не реагує. Подальше  збереження
сім»ї вважає не можливе.

Через органи рацс
відповідач розірвати шлюб
відмовляється.

В судовому засіданні позивачка  свої позовні вимоги підтримала.

Відповідач в судовому засіданні  позов визнав, суду показав, що  дійсно він буває  тиждень в запоях, але потім якийсь період
алкоголю зовсім  не вживає. А дома не
буває по декілька днів, бо в нього  в с.
Лугинки є інша жінка в якої він періодично проживає. Через органи  рацс розірвати шлюб відмовляється.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи,
суд вважає, що позов підлягає задоволенню, так як сім'я розпалась остаточно.
Сторони втратили почуття поваги  друг до
друга, разом не проживають, як подружжя, і не мають наміру проживати, так як
відповідач має намір створити іншу сім»ю.

Подальше збереження сім'ї суперечило б інтересам сторін.

Розірвати шлюб через органи рацс відповідач
відмовляється.

Керуючись, ст. ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України,
ст. ст. 10, 60, 212, 215 ЦПК України,
суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Шлюб, укладений 1 вересня 1984року Липниківською
сільською радою Лугинського району, Житомирської області актовий запис НОМЕР_1
між ОСОБА_2 та  ОСОБА_1розірвати.

Сторони звільнені від сплати судового збору  згідно ст. 4 п.18 Декрету Кабінету Міністрів
України «Про державне мито».

Заяву про апеляційне оскарження  рішення Лугинського районного суду може бути
подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга до
Житомирського апеляційного суду на рішення суду подається протягом двадцяти днів
після подання заяви про апеляційне оскарження.

Головуюча:
Справа: № 2-309/
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем
України

14 травня 2008 року

Новоград-Волинський
міськрайонний суд Житомирської області

в складі: головуючого -
судді                        Борисюка Р.М.

при секретарі
Захарчук І.В.

з участю позивача
ОСОБА_1

розглянувши у відкритому  судовому засіданні в місті Новоград-Волинський
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2про
розірвання шлюбу,

встановив:

Позивач у січні  місяці 2008 року звернувся до суду
з цим позовом та просить
розірвати шлюб з відповідачем, який було зареєстровано
12.05.1979 року Гошівською сільською радою Овруцького району Житомирської
області, актовий запис НОМЕР_1. Від шлюбу
у них  неповнолітніх дітей немає,
витрати, при одержання свідоцтва про розірвання шлюбу просить покласти на
нього. В обґрунтування позову вказує, що тривалий час з відповідачем шлюбних відносин не
підтримує, а саме з 1995 року.  Причиною
цього стало те, що протягом спільного подружнього життя вони зрозуміли, що для спільного життя один з одним вони
не підходять. Із-за розбіжностей характерів останнім часом у них почали
виникати сварки, безпідставні образи один одного. Фактично сім'я розпалася,
примирення в подальшому не можливе. За таких обставин рахує, що подальше  спільне
знаходження в шлюбі із відповідачем не має ніякого сенсу, а тому
наполягає на розлученні.

В судовому засіданні позивач позов
підтримав, просить його задовольнити, відповідач в судове засідання не з'явилася, подала письмову заяву про те, що позовні вимоги
визнає повністю, просить провести розгляд без її участі.

Вислухавши
пояснення позивача,
дослідивши матеріали справи та давши їм належну оцінку суд прийшов до
слідуючого висновку. Встановлено, що сторони з 12.05.1979 року перебувають у
зареєстрованому шлюбі, від якого
неповнолітніх дітей не мають.  Перебуваючи у шлюбі сторони не змогли створити
міцної сім'ї, про що свідчить той факт, що останні спільно не проживають і не підтримують
шлюбних відносин протягом тривалого часу, які
поновлювати наміру не мають. Позивач
проживає у цивільному шлюбі з іншою жінкою, від якого у них народилася дитина. При
таких обставинах суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання подружжя
і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача та відповідача, а тому шлюб слід розірвати.

Витрати
по розірванню шлюбу суд покладає на позивача, відповідача від стягнення витрат звільняє.

Керуючись
ст.ст. 3, 57, 208, 209, 213-215 ЦПК України, ст.ст. 110, 112 СК України, суд -

вирішив:

Позов
задовольнити.

Шлюб,
зареєстрований 12.05.1979 року Гошівською сільською радою
Овруцького району Житомирської області, актовий запис НОМЕР_1 між ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 народження та ОСОБА_2
ІНФОРМАЦІЯ_2 народження -  розірвати.

При
реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС стягнути з ОСОБА_1  мито на
користь держави у розмірі 17 грн., відповідача ОСОБА_2. від сплати мита звільнити.

Рішення
може бути оскаржено до апеляційного суду
Житомирської області через Новоград-Волинський міськрайонний суд . Заяву
про апеляційне оскарження може бути подано
протягом 10 днів з дня проголошення рішення, апеляційна скарга на рішення суду
- протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Головуючий:
Справа № 2-349/08
З А О Ч Н Е  Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И
травня 2008 року                                                                                                               м. Берегово
Берегівський районний
суд Закарпатської області в особі:
головуючого:  Балог І. І.
при секретарі: Гарані О. А.
у відкритому судовому засіданні в м. Берегово цивільну справу за позовом
ОСОБА_1до ОСОБА_2, ОСОБА_3про стягнення аліментів, суд -
Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3про
стягнення аліментів, в зв'язку з тим, що згідно рішення Берегівської міської ради №
393 від 27.06.2007 року її призначено опікуном над неповнолітніми онуками
ОСОБА_2ІНФОРМАЦІЯ_1народження та ОСОБА_4ІНФОРМАЦІЯ_2народження так як батьки:
мати ОСОБА_2та батько ОСОБА_3були позбавлені батьківських прав згідно рішень
суду № 2-389/07 від 17.05.2007 року та № 2-933/06 від 20.11.2006 року.
Позивач ОСОБА_1 у відкритому судовому засіданні позовні вимоги підтримала
повністю та просила суд позовні вимоги задовольнити повністю.
Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у відкрите
судове засідання не з'явилися
про причину своєї  неявки суду не
повідомили. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи,
що відповідає положенням ст.. 224 ЦПК України.
Вивчивши матеріали справи, суд
прийшов до наступного згідно до вимог ст.
Кодексу України батьки
зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Враховуючи матеріальне становище
позивачки, суд вважає необхідним задовольнити позов та стягнути з відповідачів
аліменти в розмірі &frac14; частини всіх видів заробітку на кожну дитину
до досягнення ними повноліття.
Керуючись ст.ст. 180, 181 ч. 3, 182, 184 СК України, ст. ст. 10, 60, 88 п.3, 130
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3народження, мешканки АДРЕСА_1 та
ОСОБА_3ІНФОРМАЦІЯ_4народження мешканця АДРЕСА_1, в користь ОСОБА_1, мешканки
АДРЕСА_1, аліменти на утримання дітей: ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1народження та
ОСОБА_4ІНФОРМАЦІЯ_2народження в розмірі &frac14; частини всіх видів заробітку починаючи з 15.04.2008 року
до досягнення дітьми повноліття.
з відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_2 в дохід держави судові витрати в сумі 51 грн.
та 30 грн. 00 коп. за інформаційно-технічне забезпечення, а всього стягнути 81
грн. 00 коп. солідарно
Рішення
про стягнення аліментів підлягає негайному виконанню.

Заяву  про
апеляційне  оскарження  рішення
суду першої інстанції може бути подано протягом десяти днів з дня
проголошення рішення. Апеляційна скарга на
рішення  суду  подається
протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Заочне
рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою
відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

СУДДЯ:                                                                                             БАЛОГ І. І.
Справа № 2-925 / 2008 рік
Р І Ш Е Н НЯ

ІМЕНЕМ       УКРАЇНИ

26 травня 2008 року  Чугуївський міський суд  Харківської області

в складі :  головуючого - судді Гуменного З.І.;

при секретарі
Карауловій О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні  в залі суду в м. Чугуєві справу за позовом ОСОБА_1до
ОСОБА_2про розірвання шлюбу,

в с
т а н о в и в    :

ОСОБА_1. звернулася до суду з позовом
до ОСОБА_2. про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вона знаходиться з
відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 12 листопада 2005 року, від даного шлюбу
має неповнолітню дитину - доньку ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1, яка після розірвання
шлюбу буде проживати з нею. Причиною розірвання шлюбу є те, що з відповідачем
сімейне життя не склалося із-за розбіжності характерів, на цьому ґрунті в сім'ї
регулярно виникають сварки. Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені з
2007 року.

В судовому засіданні позивач підтримала
позовні вимоги, відповідач позов визнав та погодився з причинами розірвання
шлюбу.

Вислухавши сторони, перевіривши
письмові докази, що містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позов
підлягає задоволенню, як такий, що знайшов своє повне підтвердження в процесі
розгляду справи.

Як вбачається зі свідоцтва про
укладення шлюбу НОМЕР_1, 12.11.2005 року сторони уклали шлюб, який
зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Чугуєву
Чугуївського міськрайонного управління юстиції Харківської області по а/з № 266
(а.с. 8 ).

Шлюбно-сімейні відносини між сторонами
припинені з 2007 року із-за розбіжності характерів.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені остаточно, так як  вони проживають окремо, спільне господарство
не ведуть, спроб примиритися не робили.

Майнового спору між сторонами немає.

Судові витрати по оплаті держмита в
дохід держави в сумі 17 грн. при видачі свідоцтва про розірвання шлюбу в
органах РАГС суд покладає на відповідача, а позивача від витрат звільняє, так
як з нею залишається проживати неповнолітня донька.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 88, 209, 212,
214, 215, 217, 218  ЦПК України, ст. ст.
104, 105, 110, 112 СК України, суд -

в и
р і ш и в :

Розірвати шлюб між ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_2і ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований 12 листопада 2005
року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Чугуєву Чугуївського
міськрайонного управління юстиції Харківської області по а/з № 266.

При видачі свідоцтва про розірвання
шлюбу в органах РАГС з ОСОБА_2стягнути держмито в дохід держави в сумі 17 грн.,
ОСОБА_1 від витрат звільнити.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного суду Харківської області через міський суд
шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне
оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, або в
порядку ч 4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя -
У Х В А Л А

І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И

23 квітня 2008 року                                                         м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України в
складі :

головуючого      -                  Прокопчука Ю.В.,

суддів :                                    Костенка А.В.,

Пшонки М.П.,

розглянувши справу за позовом
ОСОБА_1 до приватного підприємства “Нічний експрес” про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди у зв'язку з порушенням прав споживача,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 28 квітня 2007 року,
залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 12 вересня 2007 року,
позов задоволено частково. Стягнуто з приватного підприємства “Нічний експрес”
на користь ОСОБА_1  12 077 грн. на
відшкодування матеріальної шкоди та 300 грн. на відшкодування моральної шкоди;
стягнуто з приватного підприємства “Нічний експрес” на користь держави судовий
збір у розмірі 121 грн. та витрати на інформаційне-технічне забезпечення
розгляду справи. У решті позову відмовлено.

У касаційній скарзі приватне підприємство “Нічний експрес” просить
скасувати постановлені судові рішення та передати справу на новий розгляд,
посилаючись на їх необґрунтованість та неправильне застосування норм
матеріального права й допущені при розгляді справи порушення норм
процесуального права.

Касаційна скарга задоволенню не підлягає.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не
може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні суду, чи відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими.

Доводи касаційної скарги не дають
підстав для висновку, що при розгляді справи суди неправильно застосували норми
матеріального права або допустили порушення
норм процесуального права, які передбачені ст. 338 ЦПК України, як
підстави для зміни або скасування судових рішень. Наведені у касаційній скарзі
доводи висновків суду не спростовують.

Ураховуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити.

Керуючись ст. 332 ЦПК України,
колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу приватного підприємства
“Нічний експрес” відхилити.

Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 28 квітня 2007 року та
ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 12 вересня 2007 року залишити без змін.

Ухвала
оскарженню не підлягає.

Cудді:

Ю.В.
Прокопчук

А.В. Костенко

М.П. Пшонка