overthelex/edrsr-tspk huggingface dataset:
Справа №
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

01 вересня 2008 року Ялтинський міський суд Автономної Республіки Крим у
складі

головуючого судді - Слєзко Т.В.,

при секретарі - Сизих Є.В.,

розглянувши заочно у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ялти
цивільну справу за позовом Відкритого акціонерного товариства «Укртелеком» до
ОСОБА_1 про стягнення суми, -

В С Т А Н О В И В :

ВАТ «Укртелеком» звернулося до суду з позовом, у якому просить стягнути з
відповідача на свою користь 720, 71 грн.

Вимоги мотивовані тим, що між ними склалися зобов'язання, згідно яким
позивач надає відповідачу телекомунікаційні послуги, за які він зобов'язаний
вносити платню згідно діючих тарифів, та у встановлений час.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду
справи був повідомлений, про причини неявки суд не сповістив.

Розглянувши матеріали справи, оцінив докази у сукупності, суд приходить до
висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступними підставами.

Судом встановлено, що відповідач проживає за АДРЕСА_1. Через відносини, що
фактично виникли між сторонами, позивач надавав відповідачу телекомунікаційні
послуги за місцем його проживання.

Згідно ст. ст. 33, 36 Закону України «Про телекомунікаційні послуги»,
відповідач був повинен своєчасно оплачувати отримані ними телекомунікаційні
послуги.

Разом з тим, відповідач зобов'язання по оплаті за надані йому послуги не
виконав, у зв'язку з чим у нього мається заборгованість у сумі 720, 71 грн., у
тому числі пені у сумі 23, 50 грн., що підтверджується наданими розрахунками.

Відповідно
до ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов'язання повинне виконуватися належним
чином згідно умовам договору, вимогам цивільного законодавства. Одностороння
відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Проте
добровільно відповідач погасити заборгованість не бажає, у зв'язку з чим вона
підлягає стягненню з нього  в примусовому
порядку.

Оскільки
позовна заява підлягає  задоволенню, з
відповідача також підлягає стягненню і судовий збір у дохід держави у сумі 51
грн.,  та
оплата за інформаційно-технічне забезпечення  розгляду справи у сумі 30 грн. на користь
позивача.

На
підставі викладеного, керуючись ст. ст. 33, 36 Закону України «Про
телекомунікаційні послуги», ст. ст. 257, 525, 526 ЦК України, 10, 11, 60,
212-215, ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов
Відкритого акціонерного товариства «Укртелеком»
- задовольнити.

Стягнути
з ОСОБА_1 на користь Відкритого акціонерного товариства «Укртелеком» 720, 71
грн. заборгованості, оплату за інформаційно-технічне забезпечення розгляду
справи Ялтинським міським судом у розмірі 30 грн. та судовий збір у розмірі 51
грн., а всього - 801  (Вісімсот одну)
грн. 71 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, у порядку та
строки, встановлені ст. ст. 224-229 ЦПК України.

Рішення може бути оскаржено у порядку та строки, встановлені ст. ст. 294 -
296 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви
про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано.

Суддя
ЯЛТИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
Справа
№2з- 6/2008 року
УХВАЛА

про
відмову  в забезпеченні позову

03 вересня 2008 року

Суддя
Ялтинського міського суду АРК Романенко В.В., розглянувши  заявуОСОБА_1, про забезпечення позову  до подачі позовної заяви,

в с т а
н о в и в:

01
вересня 2008 року ОСОБА_1звернувся до суду з заявою, в якій просить суд в
порядку ч. 3 ст.133 Цивільно - Процесуального кодексу України забезпечити
докази, шляхом витребування з архіву з сектору зберігання та виконання книг
реєстрації актів громадянського стану Відділу Реєстрації актів громадянського
стану Головного Управління юстиції України в Автономній Республіці Крим актовий
запис № 147 від 27 листопада 1940 року про народження ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_1
у м. Алупка, Ялтинського району, Кримської області, с обов'язковим записом про
батьків.

Вимоги
мотивовані тим, що заявник має намір звернутися до суду з заявою про
встановлення факту родинних відносин, у зв'язку з тим, що у його свідоцтві про
народження, у графі батьки вказано: мати - «ІНФОРМАЦІЯ_1», однак фактично мати
- « ІНФОРМАЦІЯ_2», та дата видачі свідоцтва про народження вказана як «
ІНФОРМАЦІЯ_4 року », при том що дата народження ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

Розглянувши
заяву вважаю, що заява повинна бути повернута заявнику з наступних підстав.

Суд
може забезпечити докази за заявою заінтересованої особи до пред'явлення нею
позову (заяви).

Згідно
з ч.1 ст. 133 ЦПК України, особи, які беруть участь у справі і вважають, що подання
потрібних доказів є неможливим або у них є складнощі в поданні цих доказів,
мають право заявити клопотання про забезпечення цих доказів.

Відповідно
до ч.1 ст. 134 ЦПК України у заяві про забезпечення доказів повинні бути
зазначені: докази, які необхідно забезпечити; обставини, що можуть бути
підтверджені цими доказами; обставини, які свідчать про те, що подання
потрібних доказів може стати неможливим або ускладненим, а також справа, для
якої потрібні ці докази або з якою метою потрібно їх забезпечити.

Оскільки
заявником не надано доказів, яки б свідчили про неможливість або ускладнення
отримання потрібних доказів, суд не має підстав для задоволення заяви про
забезпечення доказів до подання заяви до суду.

Керуючись
ст. ст. 121, 133, 134, 208-210 Цивільного процесуального кодексу України,

У Х В А
Л И В:

ЗаявуОСОБА_1
про забезпечення доказів - повернути.

Ухвала суду може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Апеляційного суду АРК через Ялтинський міський суд шляхом подачі в 5-денний строк з дня
проголошення ухвали заяви про апеляційне
оскарження і поданням після цього протягом 10 днів апеляційної скарги.

СУДДЯ:
МІСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
Справа № 2-н-172
СУДОВИЙ
09 вересня  2008 року
Суддя Ялтинського міського суду Автономної Республіки Крим Кайро І.А.,
розглянувши заяву Закритого  акціонерного
товариства « Страхова компанія «Догмат- Страхування »  доОСОБА_1  про видачу судового наказу за вимогою про
стягнення зОСОБА_1(АДРЕСА_1) заборгованості за договором страхування
до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша  фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит
та сплатити проценти.
до статті 556 ЦК України, до поручителя , який
виконав зобов'язання, забезпечене порукою , переходять  усі права кредитора у цьому зобов'язанні ,
втому  числі  й ті , що
забезпечували  його виконання .
Таким  чином , усі права  кредитора
по відношенню  до відповідача
перейшли  до  поручителя ( ЗАТ « Догмат Україна» )
до ст.526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином, згідно
із умовами угоди і вимогами Цивільного кодексу.
ст. ст. 96, 102, 103, 367 ЦПК України, ст. ст. 556, 1054 ЦК України,
зОСОБА_1(АДРЕСА_1) на користь Закритого акціонерного товариства « Страхова
компания «  Догмат - Страхування »
страхове відшкодування  у розмірі 5643
гривень 81  копійку .
зОСОБА_1судовій збір  у розмірі 28
гривень 21 копійку .
зОСОБА_1витрати на інформаційно - технічне
забезпечення   у розмірі 15
Судовий
наказ після набрання ним законної сили видати стягувачу.
Суддя
міського суду                                                                   Кайро І.А.
зі ст. 104 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України)
боржник має право в разі заперечення проти вимог стягувача протягом десяти днів
з дня отримання судового наказу подати заяву про його скасування.
до статті 105 ЦПК України у разі ненадходження заяви від боржника протягом
трьох днів після закінчення строку на її подання та за наявності даних про
отримання боржником копії наказу судовий наказ набирає законної сили і суд
видає його стягувачеві для пред'явлення до виконання.
боржника про скасування судового наказу, що подана в установлений строк,
розглядається судом протягом п'яти днів з дня її надходження без судового
розгляду і виклику сторін, про що постановляється ухвала, якою скасовується
судовий наказ (стаття 106 ЦПК України).
Судовий наказ набирає чинності
-------------------------------2008 р
Суддя
Ялтинського міського суду                                                             Кайро
Справа №
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

01 вересня 2008 року Ялтинський міський суд Автономної Республіки Крим у
складі

головуючого судді - Слєзко Т.В.,

при секретарі - Сизих Є.В.,

розглянувши заочно у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ялти
цивільну справу за позовом Відкритого акціонерного товариства «Укртелеком» до
ОСОБА_1 про стягнення суми, -

В С Т А Н О В И В :

ВАТ «Укртелеком» звернулося до суду з позовом, у якому просить стягнути з
відповідача на свою користь 293, 48 грн.

Вимоги мотивовані тим, що між ними склалися зобов'язання, згідно яким
позивач надає відповідачу телекомунікаційні послуги, за які він зобов'язаний
вносити платню згідно діючих тарифів, та у встановлений час.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду
справи був повідомлений, про причини неявки суд не сповістив.

Розглянувши матеріали справи, оцінив докази у сукупності, суд приходить до
висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступними підставами.

Судом встановлено, що відповідач проживає за АДРЕСА_1 Через відносини, що
фактично виникли між сторонами, позивач надавав відповідачу телекомунікаційні
послуги за місцем його проживання.

Згідно ст. ст. 33, 36 Закону України «Про телекомунікаційні послуги»,
відповідач був повинен своєчасно оплачувати отримані ними телекомунікаційні
послуги.

Разом з тим, відповідач зобов'язання по оплаті за надані йому послуги не
виконав, у зв'язку з чим у нього мається заборгованість у сумі 293, 48 грн., у
тому числі пені у сумі 1, 20 грн., що підтверджується наданими розрахунками.

Відповідно
до ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов'язання повинне виконуватися належним
чином згідно умовам договору, вимогам цивільного законодавства. Одностороння
відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Проте
добровільно відповідач погасити заборгованість не бажає, у зв'язку з чим вона
підлягає стягненню з нього  в примусовому
порядку.

Оскільки
позовна заява підлягає  задоволенню, з
відповідача також підлягає стягненню і судовий збір у дохід держави у сумі 51
грн.,  та
оплата за інформаційно-технічне забезпечення  розгляду справи у сумі 30 грн. на користь
позивача.

На
підставі викладеного, керуючись ст. ст. 33, 36 Закону України «Про
телекомунікаційні послуги», ст. ст. 257, 525, 526 ЦК України, 10, 11, 60,
212-215, ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов
Відкритого акціонерного товариства «Укртелеком»
- задовольнити.

Стягнути
з ОСОБА_1 на користь Відкритого акціонерного товариства «Укртелеком» 293, 48
грн. заборгованості, оплату за інформаційно-технічне забезпечення розгляду
справи Ялтинським міським судом у розмірі 30 грн. та судовий збір у розмірі 51
грн., а всього - 374  (Триста сімдесят
чотири) грн. 48 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, у порядку та
строки, встановлені ст. ст. 224-229 ЦПК України.

Рішення може бути оскаржено у порядку та строки, встановлені ст. ст. 294 -
296 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про
апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано.

Суддя
Справа №2о-240/08
РІШЕННЯ

Іменем  України

13
серпня 2008 року Дніпровський районний суд м. Херсона в
складі:

головуючого                                 Стамбули М.І.,

при
секретареві
Ігнатенко О.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Херсоні справу за заявою ОСОБА_1,
зацікавлена особа - ВГІРФО УМВС України в Херсонській області про встановлення
факту постійного проживання на території України з 1988 року, -

В С
Т А Н О В И В :

Заявник
звернувся до суду із заявою, у якій посилається на те, що відповідно до Міжурядової угоди від 02.04.1981 року про
направлення та прийом в'єтнамських громадян на професійне навчання й роботу на
підприємства та в організації СРСР заявник, ОСОБА_1, приїхав до України з Республіки
В'єтнам у 1988 році.

З 1988 року ОСОБА_1 почав працювати на Каховському заводі
залізобетонних виробів, на сьогодні ВАТ «Каховка».

З 1992р. у зв'язку з завершенням
терміну Міжурядової угоди його було звільнено із вказаного підприємства і він
залишився проживати в Україні та став проживати у м. Херсоні по АДРЕСА_1.

На
сьогодні заявник проживає у м. Херсоні за адресою АДРЕСА_1.

В
теперішній час заявник бажає отримати громадянство України та отримати паспорт
її громадянина, просить суд встановити факт
постійного проживання на території України з 1988 року.

У
судовому засіданні заявник уточнив заявлені вимоги, просив встановити факт
постійного проживання на території України до 24
серпня 1991 року постійно.

Представник
зацікавленої особи у судовому засіданні зазначив, що при наявності необхідних
доказів, пропонує суду прийняти рішення, щодо заявлених вимог ОСОБА_1, на власний розсуд.

Заслухавши
пояснення заявника, представника зацікавленої особи, дослідивши матеріали
справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, враховуючи наступне.

Відповідно
до тимчасової посвідки на проживання виданої ВГІРФО УМВС України в Херсонській
області ОСОБА_1 приїхав в Україну з В'єтнаму у
1988 році.

Відповідно до довідки ВАТ «Каховка» ОСОБА_1 працював на ВАТ «Каховка»(раніше
завод ЗБВ), з 20.12.1988 року по 20.05.1992
року.

Відповідно до довідки ЖКВ ВАТ «Херсонські комбайни» ОСОБА_1 проживає за
адресою м. Херсон АДРЕСА_1.

Таким
чином, суд приходить до висновку, що факт проживання ОСОБА_1
на території України до 24 серпня 1991 постійно повністю підтверджується
матеріалами справи.

Керуючись  ст.ст.10, 11, 60, 212-215, 256-257, 259, 294
ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Заяву
ОСОБА_1 - задовольнити.

Встановити
факт проживання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1
народження на території Україні до 24 серпня 1991
постійно.

Рішення
може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом
подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне
оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з
подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Суддя
М.І. Стамбула
У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2008 року
м.Київ

Колегія суддів Судової палати у
цивільних справах Верховного Суду України в складі:

Лященко  Н.П., Жайворонок Т.Є., Перепічай
В.С.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_1 на
рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 24 грудня 2007 року та
рішення апеляційного суду Чернігівської області від 14 березня 2008 року в
справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, товариства з обмеженою відповідальністю
(далі - ТОВ) "Вена" про захист прав споживача, відшкодування вартості
товару та відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и л а :

Рішенням  Деснянського
районного  суду  м. Чернігова
від  24  грудня 2007 року позов ОСОБА_2 задоволено
частково: розірвано договір купівлі-продажу кухонного комбайну
"Tefal", укладеного між ОСОБА_2 та ТОВ "Вена" 4 березня
2007 року. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь позивача 467 грн. 10 коп. вартості
товару, 100 грн. на відшкодування моральної шкоди та 30 грн. витрат на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільних справ, всього 597 грн. 10
коп. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Зобов'язано ОСОБА_2
повернути кухонний комбайн "Tefal" ОСОБА_1 Стягнуто з ОСОБА_1 на
користь держави 59 грн. 50 коп. судового збору.

Рішенням  апеляційного суду Чернігівської області від
14 березня 2008 року рішення суду першої інстанції в частині відшкодування
моральної шкоди скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення, яким у
задоволенні цих позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено. У іншій частині рішення суду
залишено без змін.

На зазначені судові рішення
надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 в якій вона просить їх скасувати, посилаючись
на порушення судами норм матеріального та процесуального права.

Згідно ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження судових ухвал може бути лише неправильне
застосування судами норм матеріального права чи порушення норм процесуального
права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК
України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу,
про перевагу одних доказів над іншими.

Оскільки з матеріалів справи та
змісту касаційної скарги не вбачається порушення судами норм матеріального та
процесуального права колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну
скаргу.

Керуючись ст. 332 ЦПК України,
колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Деснянського районного суду
м. Чернігова від 24 грудня
2007 року та рішення апеляційного суду Чернігівської області від 14
березня 2008 року залишити без зміни.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

Н.П. Лященко

Т.Є. Жайворонок

В.С. Перепічай
Справа №2о-196/08
РІШЕННЯ

Іменем  України

08
липня 2008 року Дніпровський районний суд м. Херсона в
складі:

головуючого                                 Стамбули М.І.,

при
секретареві
Ігнатенко О.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Херсоні справу за ОСОБА_1, зацікавлена
особа - ВГІРФО УМВС України в Херсонській області про встановлення факту
постійного проживання на території України з 1991р., -

В С
Т А Н О В И В :

Заявник
звернулася до суду із заявою, у якій посилається на те, що відповідно до Міжурядової угоди від 02.04.1981 року про
направлення та прийом в'єтнамських громадян на професійне навчання й роботу на
підприємства та в організації СРСР, брат заявника ОСОБА_2 приїхав до України з
Республіки В'єтнам у 1987 році.

В 1991 році ОСОБА_1 приїхала до брата по запрошенню в гості. В 2003р. вона
поїхала до м. Одеса і згодом там оселилася.

15.05.2007р. ВГІРФО УМВС України в Одеській області видало заявнику
посвідку на постійне проживання в Україні НОМЕР_1.

На даний час, з січня 2008р., заявник з родиною переїхала до м. Херсона і
стала проживати у гуртожитку за адресою: АДРЕСА_1.

В теперішній час заявник бажає отримати громадянство України та отримати
паспорт її громадянина, просить суд встановити факт постійного проживання на
території України з 1991 року.

У
судовому засіданні заявник уточнила заявлені вимоги, зазначені в заяві, просила
встановити факт проживання на території України до 24
серпня 1991 року постійно.

Представник
зацікавленої особи у судовому засіданні зазначив, що при наявності необхідних
доказів, пропонує суду прийняти рішення, щодо заявлених вимог ОСОБА_1, на власний розсуд.

Заслухавши
пояснення заявника, представника зацікавленої особи, дослідивши матеріали
справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, враховуючи наступне.

Відповідно
до довідки ВАТ «Херсонські комбайни» ОСОБА_2,
брат заявника працював на «Херсонському комбайновому заводі ім.
Г.І.Петровського»(на сьогодні ВАТ «Херсонські комбайни») з 24.06.1987р. по
19.01.1993р.

Відповідно до довідки ЖКВ ВАТ «Херсонські комбайни» ОСОБА_1 проживає за
адресою АДРЕСА_1.

Відповідно до свідоцтв про народження ОСОБА_1 має дітей  ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2народження, які народилися в Україні.

Таким
чином, суд вважає, що вся сукупність перерахованих доказів  свідчить про те, що заявник проживає в
Україні до 24 серпня 1991 року постійно.

Керуючись  ст.ст.10, 11, 60, 212-215, 256-257, 259, 294
ЦПК України, суд -

В И
Р І Ш И В :

Заяву
ОСОБА_1 - задовольнити.

Встановити
факт проживання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3
народження на території Україні до 24 серпня 1991
року постійно.

Рішення
може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом
подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне
оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з
подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Суддя
М.І. Стамбула
справа № 2-2430/08
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2008 року

м. Запоріжжя

Заводський районний суд м.Запорожжя у складі:

головуючого судді

Забіяко Ю.Г.

при секретарі

Вінник Л.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом
ОСОБА_1
до
ОСОБА_2
про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1
. у листопаді 2008 року звернулась до суду з позовом до
ОСОБА_2
про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилалася на те, що з 17.05.1997 року вона перебуває у шлюбі з відповідачем, від цього шлюбу у них є діти:
ОСОБА_3
,
ІНФОРМАЦІЯ_1
та
ОСОБА_4
,
ІНФОРМАЦІЯ_2
, які проживають разом з нею. З липня 2008 року шлюбні відносини з відповідачем фактично припинені. Спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на вирішення основних питань сімейного життя.

В судовому засіданні позивачка позов підтримала на підставах, які викладені в позовній заяві та пояснила, що збереження шлюбу суперечить її інтересам, примирення неможливе.

Відповідач з позовом був згоден, та пояснив, що примирення між ними неможливе.

Суд, вислухавши пояснення позивача, відповідача, вивчивши і дослідивши письмові матеріали справи, аналізуючи і оцінюючи надані докази, приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Визнання відповідачем пред’явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що шлюб між сторонами зареєстрований 17.05.1997р. відділом реєстрації актів громадянського стану Заводської райадміністрації м.Запоріжжя за актовим записом
НОМЕР_1
(а.с.7), від шлюбу мають неповнолітніх дітей:
ОСОБА_3
,
ІНФОРМАЦІЯ_1
(а.с.8) та
ОСОБА_4
,
ІНФОРМАЦІЯ_2
(а.с.9). Як пояснили сторони, фактично шлюб припинено з липня 2008 року, збереження шлюбу суперечить їх інтересам, примирення неможливе, тому суд приходить до висновку, що позов законний, обґрунтований, тому підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.105, 110, 112 Сімейного Кодексу України, ст.ст. ст.ст.88, 10, 60, 212-215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги
ОСОБА_1
задовольнити.

Розірвати шлюб між
ОСОБА_2
та
ОСОБА_1
який зареєстрований 17.05.1997р. відділом реєстрації актів громадянського стану Заводської райадміністрації м.Запоріжжя за актовим записом
НОМЕР_1
.

Стягнути з
ОСОБА_2
на користь
ОСОБА_1
сплачені судові витрати у розмірі 15 гривень.

При оформленні розірвання шлюбу в органах РАЦС стягнути з
ОСОБА_2
на користь держави 17 грн.,
ОСОБА_1
від витрат звільнити.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Запорізької області через Заводський районний суд м. Запоріжжя шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Суддя Ю.Г.Забіяко