Справа № 22ц/468                                        Головуючий у 1
інстанції    Хавронюк О.Л.
51                                                 Доповідач:
УХВАЛА

Іменем України

5
березня 2008 року колегія суддів судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Житомирської області у складі:

головуючого  Рафальської І.М. ,

суддів   Микитюк О.Ю.,   Балашкевича С. В.,

при секретарі
Сухоребрій Т.А.,

з участю сторін,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні у м. Житомирі цивільну справу за позовом
ОСОБА_1до ЗАТ фірма „Альфа" про стягнення середнього заробітку за час
затримки розрахунку при звільненні та відшкодування моральної шкоди за
апеляційною скаргою позивача на рішення Бердичівського міськрайсуду
Житомирської області від 27 грудня 2007 року,

встановила:

У липні
2007 року ОСОБА_1. звернувся до суду з вищевказаним позовом,  у якому просив стягнути з відповідача
середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні з тих
підстав,  що відповідач не провів своєчасно
розрахунок при звільненні. Зазначав,  що
працював у відповідача до 10 липня 2006 року. Рішенням Бердичівського
міськрайсуду Житомирської області від 20 березня 2007 року на його користь було
стягнуто середній заробіток за час затримки розрахунку з 10 липня 2006 року по
20 березня 2007 року.

У
зв'язку з невиконанням вказаного рішення просив стягнути середній заробіток за
час затримки розрахунку з 20 березня 2007 року по 6 липня 2007 року та на
відшкодування моральної шкоди 13000 грн.

У
судовому засіданні позивач збільшив свої вимоги,  крім 13000 грн. на відшкодування моральної
шкоди,  просив стягнути з відповідача на
свою користь середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні - з
20 березня 2007 року по день постановления
рішення в даній справі,  оскільки
вважає,  що з 20.03.07р. по 10.09.2007р.
/дата фактичного розрахунку/ відповідач також повинен був сплатити кошти.

Рішенням
Бердичівського міськрайсуду Житомирської області від 27 грудня 2007 року у
задоволенні позову відмовлено.

У
апеляційній скарзі позивач просить рішення міськрайсуду скасував,  оскільки вважає його незаконним,  та ухвалити нове рішення,  яким задовольнити його вимоги; вважає,  що з відповідача на його користь повинен бути
стягнутий середній заробіток за весь час невиплати коштів - не тільки по день
фактичного розрахунку з ним - 10.09.2007 року,
але й по час постановления
рішення в даній справі.

Розглянувши
матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги,  колегія суддів вважає,  що апеляційна скарга не підлягає задоволенню
з таких підстав.

Як видно
з матеріалів справи,  рішенням
Бердичівського міськрайсуду Житомирської області від 20 березня 2007 року на
користь ОСОБА_1. було стягнуто 4947 грн.60 коп.3аробітної плати,  що включає 2653 грн.60 коп. середнього
заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за 155 днів з 10.07.2006
року по день постановления
рішення - 20 березня 2007 року; на відшкодування моральної шкоди стягнуто
650 грн./а.с. 4/.

Отже,  порушене право позивача підлягало захисту і
було поновлено. Після набрання рішенням суду,
яке є актом правосуддя,  що
остаточно вирішує спір з заявлених підстав,
Законної сили,  правовідносини
сторін зі сфери вирішення спору переносяться у виконавчу сферу. Якщо відповідач
добровільно не виконує судове рішення,
статтею 4 Закону України „Про виконавче провадження" передбачені
заходи примусового виконання рішення.

За
наведених обставин міськрайсуд прийшов до правильного висновку,  відмовивши у задоволенні позовних вимог.

Доводи
апеляційної скарги на правильність висновків суду не впливають.

Рішення
міськрайсуду відповідає вимогам закону і матеріалам справи,  підстав для його скасування немає.

Керуючись  ст.
ст. 209,  303,  304,
307,  308,  313-315 ЦПК України,  колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1відхилити.

Рішення
Бердичівського міськрайсуду Житомирської області від 27 грудня 2007 року
залишити без зміни.

Ухвала
набирає чинності з дня проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до
Верховного Суду України протягом двох місяців.