Справа № 22ц-49/08                                                                                                                 Головуючий в 1
інстанції  Савицька Н.В.
Категорія - 34                                                                                                                           Доповідач Киця С.І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м    У к
р а ї н и

22 січня 2008 року                                                                                       м.
Луцьк

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого
- судді Лончука В.Г.

суддів             Киці С.І.,  Расевича С.І.

при
секретарі             Гордійчук І.В.

з участю представника позивача
ОСОБА_1

представників відповідачів ОСОБА_2,
ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, Першого відділу державної
виконавчої служби Луцького міського управління юстиції про звільнення від
сплати заборгованості по аліментах за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_4 на
рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16 листопада 2007
року,

в с т а н о в и л а :

Позивач
ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5,
Першого відділу державної виконавчої служби Луцького міського управління
юстиції про звільнення від сплати заборгованості по аліментах. Позов мотивує
тим, що згідно виконавчого листа від 15.05.1998р. йому було призначено
сплачувати аліменти у розмірі 1/3 всіх видів доходу в користь ОСОБА_5 на
утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_6, 1991р.народження та ОСОБА_7, 1994р.
народження. 3 квітня 2007 року ОСОБА_5 повторно пред'явила виконавчий лист до
примусового виконання.  Заборгованість
аліментів станом на 1 травня 2007 року становить 9273,56грн. Весь час він
офіційно працював і не ухилявся від утримання дітей та надавав допомогу. Просив
постановити рішення про звільнення його від заборгованості, яка виникла з
незалежних від нього обставин.

Рішенням
Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16 листопада 2007 року в
позові відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_4, покликаючись
на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи просить скасувати
рішення суду та передати справу на новий судовий розгляд. Зазначає, що
заборгованість по аліментам виникла не з його вини, а внаслідок непред'явлення
виконавчого листа до виконання бувшою дружиною.

Апеляційна
скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення - скасуванню з ухваленням
нового з наступних підстав.

Відмовляючи
в задоволені позову суд першої інстанції виходив з того, що підстав для
звільнення ОСОБА_4 від сплати заборгованості не вбачається, а тому  позов є безпідставним. З такими висновками
суду першої інстанції не можна погодитись, виходячи з наступного.

Судом
першої інстанції встановлено, що з позивача стягуються аліменти в користь
відповідачки ОСОБА_5 на утримання неповнолітніх дітей: дочки ОСОБА_6, 1991 року
народження та сина ОСОБА_7, 1994 року народження в розмірі 1/3 частини з усіх
видів заробітку щомісячно. 4 квітня 2007 року
виконавчий лист був пред'явлений ОСОБА_5 на виконання в Перший відділ
державної виконавчої служби  Луцького
міського управління юстиції і відкрито виконавче провадження. Заборгованість по
аліментах станом на 1 травня 2007 року становить 9273,56грн.

Згідно з ч.1 ст. 194 СК України аліменти
можуть бути стягнуті за виконавчим листом за минулий час але не більше як за
три роки, що передували пред'явленню виконавчого листа до виконання. А
відповідно до ч.3 ст. 197 СК суд може звільнити платника аліментів від сплати
заборгованості за аліментами, якщо буде встановлено, що вона виникла внаслідок
непред'явлення без поважної причини виконавчого листа до виконання особою, на
користь якої присуджено аліменти.

З
матеріалів справи, пояснень представників сторін вбачається, що постанову про
стягнення з позивача аліментів на утримання дітей в користь ОСОБА_5 було
винесено Луцьким міським судом 15 травня 1998 року.  Стягувач - відповідачка по справі ОСОБА_5, не
пред'являла   виконавчий лист про
стягнення аліментів з ОСОБА_4 до примусового виконання до 4 квітня 2007 року.
Згідно з поданою заявою виконавчій службі м.Луцька від 4 квітня 2007 року про
прийняття до примусового виконання виконавчого листа про стягнення аліментів
стягувач не зверталась з проханням нарахувати ОСОБА_4 заборгованість за
аліментами за минулий час. Будь-яких поважних причин для непред'явлення
відповідачкою виконавчого листа про стягнення аліментів до виконання протягом
усього часу колегією суддів не встановлено і таких доказів суду відповідач
ОСОБА_5 не подала. Заборгованість за аліментами ОСОБА_4 була нарахована за
останні три роки, починаючи з 4 квітня 2004 року по 1 травня 2007 року в сумі
9273,56грн. 23 квітня 2007 року державним виконавцем виконавчий лист скеровано
на виконання по місцю роботи боржника - ТзОВ «Луцькспецбуд», де він працює з 16
серпня 2005року, з вказівкою про стягнення заборгованості за аліментами. А
тому, підстав для нарахування ОСОБА_4 заборгованості за аліментами за минулі
три роки у державного виконавця не було.

Колегія суддів прийшла до висновку, що
заборгованість виникла внаслідок непред'явлення стягувачем виконавчого листа до
виконання без поважних причин, у зв'язку з чим ОСОБА_4 слід звільнити від
сплати заборгованості за аліментами, які стягуються на підставі виконавчого
листа № 140 від 3 квітня 2007 року в користь ОСОБА_5 на утримання неповнолітніх
дітей.

Керуючись
ст.ст. 307, 309, 316 ЦПК України, на підставі
ч.1 ст.194, ч.3 ст.197
Сімейного кодексу України колегія суддів -

в и р і ш и л а :

Апеляційну
скаргу позивача ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення
Луцького міськрайонного суду  від 16
листопада 2007 року в даній справі скасувати та постановити нове.

Позов
задовольнити.

Звільнити
ОСОБА_4 від сплати заборгованості за аліментами, які стягуються в користь
ОСОБА_5 на утримання двох неповнолітніх дітей - дочки ОСОБА_6, 1991 року
народження, сина ОСОБА_7, 1994 року народження, на підставі виконавчого листа №
140 від 3 квітня 2007 року.

Рішення набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржене в касаційному  порядку безпосередньо до Верховного Суду
України протягом двох місяців з дня набрання ним законної сили.

Головуючий

Судді