Справа № 22Ц- 3806 /2008 р.                                          Головуючий
Доповідач в II інстанції
УХВАЛА

іменем України

21 лютого 2008 року                                                                                                        м.  Київ

Колегія
судців судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в
складі:

головуючого                            Хопта С. Ф.

суддів                                        Голуб С.
А.,  Олійник В.І.

при
секретарі                           Бобку
О.В.

розглянула
у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду Київської
області цивільну справу за апеляційною скаргою прокурора Макарівського району
на рішення Макарівського районного суду від 15 березня 2007
року у справі за позовом ОСОБА_1 до ВАТ «Макарівське АТП 13240» про стягнення
заборгованості по заробітній платі і зобов'язання видати довідку про зарплату
за роботу у зоні відчуження,

встановила:

У серпні
2006 року
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ВАТ «Макарівське АТП 13240» про стягнення
заборгованості по заробітній платі і зобов'язання видати довідку про зарплату
за роботу у зоні відчуження. Позов обґрунтовував тим,  що він працював автослюсарем у ВАТ
«Макарівське АТП 13240» з 1984 року по 1990 рік. З 31 травня 1986 року по 30 червня 1986 року він
перебував у відрядженні у м.
Чорнобиль,  де виконував
роботи,  пов'язані з ліквідацією
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.
З 28 грудня 1993 року йому призначена пенсія по 2 групі інвалідності від
захворювання,  пов'язаного з роботами по
ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

При
нарахуванні йому заробітної плати у 1986
році за роботу в зоні відчуження був занижений розмір зарплати Заробітна
плата розрахована з порушенням трудового законодавства і урядових рішень,  які визначали роботу в зоні відчуження на той
час.  Позивач просив стягнути з
відповідача заборгованість по заробітній платі за роботу в зоні відчуження в
період з 31 травня по 30 червня 1986 року в розмірі 271, 57 грн. та зобов'язати
відповідача видати йому довідку про зарплату в зоні відчуження в період з 31
травня 1986 року по 30 червня 1986 року в сумі 717, 54 грн.

В ході
розгляду справи позивач уточнив свої позовні вимоги. Просив стягнути з
відповідача заробітну плату у розмірі 366,
66 грн.,  та видати довідку про
заробіток за роботу в зоні відчуження в сумі 808, 10 грн.

Рішенням
Макарівського районного суду від 15
березня 2007 року
позов задоволено.

Прокурор
Макарівського району в апеляційній скарзі просить скасувати рішення суду з
підстав порушення норм матеріального і процесуального права,  зокрема з підстав не притягнення до участі в
розгляді справи Управління Пенсійного Фонду України в Макарівському районі та
вирішення питання (видачу довідку про заробітну плату) що впливає на права та
обов'язки вказаної юридичної особи.

Апеляційна
скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

2

Задовольняючи
позов про стягнення заробітної плати за роботу в м.  Чорнобиль з 31 травня по 30 червня 1986
року,  суд не врахував того,  що відповідно до  ст.  233 КЗпП України в
редакції,  яка діяла до введення в дію
Закону України «Про внесення змін до Кодексу законів про працю України» від 11 липня 2001 року,  для звернення до суду з вимогами про
стягнення заробітної плати діяв тримісячний строк.

Застосувавши
до спірних правовідносин норму закону,
яка діє з 2 серпня 2001 року і не має
зворотної дії,  суд порушив норми
матеріального права.

Позивач
посилався на те,  що довідка про розмір
заробітної плати за роботу в зоні відчуження необхідна йому для здійснення
перерахунку пенсії. Оскільки рішення суду про зобов'язання відповідача видати
вказану довідку може вплинути на права та обов'язки управління Пенсійного фонду
у Макарівському районі,  суд повинен був
відповідно до вимог  ст.  35
ЦПК України залучити вказане управління до участі в справі,  але не залучив.

Посилання
позивача на те,  що суд залучив до участі
у справі Управління пенсійного фонду у Макарівському районі про що свідчать
судові повістки на адресу управління,  не
можуть бути прийняті судовою колегією до уваги,
оскільки матеріали справи не містять даних про те,  в якості кого було залучено Управління
Пенсійного фонду,  чи надсилалась йому
копія позовної заяви. Тобто судом не був визначений процесуальний статус
Пенсійного фонду України,  не міститься
про нього даних і в самому рішенні суду.

Крім
того,  після виклику Управління
Пенсійного фонду України у Макарівському районі в судове засідання на 21.11.2006 року і його
неявки,  20 грудня 2006
року головуючий у справі суддя взяв самовідвід по справі і справа була
передана у провадження до іншого судді,
який розпочав її розгляд спочатку і ухвалив рішення. Представник
Пенсійного фонду України про судові засідання не повідомлявся і участі в них не
брав.

Оскільки
суд порушив норми матеріального і процесуального права,  рішення необхідно скасувати.

Суд
апеляційної інстанції не може вирішити спір по суті,  оскільки до участі в справі не залучені усі
особи,  на права та обов'язки може
вплинути рішення суду,  тому справу
необхідно передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

При
новому розгляді справи суду необхідно врахувати наведене,  залучити до участі в справі усіх осіб,  на права та обов'язки може вплинути рішення
суду і вирішити спір відповідно до вимог закону.

Керуючись  ст.
ст.  311, 315 ЦПК
України,  колегія суддів,  -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу прокурора Макарівського району задовольнити.

Рішення
Макарівського районного суду від 15
березня 2007 року
скасувати і справу передати на новий розгляд до того ж суду іншим суддею.

Ухвала набирає
законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному
порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців.