Справа № 2-648/2008 р.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2008 року.

Новоукраїнський районний суду Кіровоградської області у складі

головуючого - Стальніков В.М.

при секретарі - Роковіцан Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Новоукраїнка
справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Друга Кіровоградська
держана нотаріальна контора, про визнання права власності на &frac12; частину
житлового будинку та виключення частки майна зі складу спадщини,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду із даним позовом до відповідача в особі
ОСОБА_2, за участі третьої особи - Другої Кіровоградської нотаріальної контори,
про визнання права власності на &frac12; частину житлового будинку та
виключення частки майна зі складу спадщини. В позовній заяві позивач посилається
на те, що між нею та померлим ОСОБА_3 було укладено шлюб, який було
зареєстровано в Каменському сільському бюро ЗАГС Новобузького району
Миколаївської області. Під час шлюбу спільно позивачкою та померлим ОСОБА_3
було побудовано житловий будинок в АДРЕСА_1 (до перейменування АДРЕСА_2), в
наслідок чого 19 вересня 1969 року ОСОБА_3 було видано свідоцтво на право
особистої власності на вказаний будинок.

Однією сім'єю позивачка проживала з ОСОБА_3 до 2001 року,
після чого останній не розриваючи шлюбу переїхав на постійне місце проживання
до міста Кіровограда.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_3 помер. По своїй смерті залишив
заповіт яким все своє майно заповів ОСОБА_2. Про існування заповіту позивачка
дізналась в Другій Кіровоградській нотаріальній конторі, куди звернулась із
заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3

Беручи до уваги, що будинок було побудовано померлим та
позивачкою під час проживання у шлюбі, з метою захисту своїх прав, остання
просить в позовній заяві визнати за не право власності на &frac12; частину
житлового будинку АДРЕСА_1, та виключення вказаної частини майна зі складу
спадщини.

В судовому засіданні позивачка підтримала свої вимоги в повному обсязі
пояснивши, що під час спільного проживання в шлюбі з ОСОБА_3 ними було
побудовано житловий будинок, за вказаною адресою. Після смерті ОСОБА_3,
позивачка та її діти звернулись до
Другої Кіровоградської державної нотаріальної контори із заявою про
прийняття спадщини. В нотаріальній конторі позивачці стало відомо, що шлюб між
нею та померлим було розірвано, а також те, що за життя померлий заповів все
своє майно ОСОБА_2 Даний факт змушує позивачку звертатись до суду із вказаною
позовною заявою, з метою захисту своїх прав та охоронюваних законом інтересів.

Відповідачка проти позовних вимог в судовому засіданні не заперечила,
вказані позовні вимоги визнала та пояснила, що дійсно даний будинок є спільною
власністю позивачки та померлого ОСОБА_3 Таким чином, ОСОБА_2 не заперечує
проти визнання за ОСОБА_1 права власності на &frac12; частину житлового
будинку.

Третя особа - Друга Кіровоградська державна нотаріальна
контора в судове засідання не з'явилась, пояснень по справі не надала.

Вислухавши пояснення сторін та доводи їх представників,
дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку про те, що позов ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про визнання права власності на &frac12; частину житлового будинку
АДРЕСА_1, та виключення вказаної частини майна зі складу спадщини підлягає  задоволенню в повному обсязі.

У відповідності до ч. 1 ст. 22 Кодексу про шлюб та сім'ю України, майно, нажите
подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя
має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. В свою
чергу ч. 1 ст. 28 КпШС України, в разі поділу майна, яке є спільною сумісною
власністю подружжя, їх частки визнаються рівними.

Стаття 41
Конституції України зазначає, що к ожен має право володіти, користуватися і
розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої
діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному
законом. Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об'єктами
права державної та комунальної власності відповідно до закону. Ніхто не може
бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є
непорушним.

Згідно зі ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід
прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавець),
до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1223 ЦК України, право на спадкування
мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його
недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за
заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на
спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Частина 1 ст. 68 СК України зазначає, що розірвання шлюбу не припиняє права
спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Згідно ч. 1 ст. 70
СК України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не
визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 72 СК України, до вимоги про поділ
майна, заявленої після розірвання шлюбу, застосовується позовна давність у три
роки. Позовна давність обчислюється від дня, коли один із співвласників
дізнався або міг дізнатися про порушення свого права власності.

Оскільки в судовому засіданні було встановлено, що
позивачка дізналась про розірвання шлюбу під час звернення до нотаріальної
контори із заявою про прийняття спадщини, суд вважає що в даному випадку
ОСОБА_1 було дотримано вимог ч. 2 ст. 72 СК України, а отжетрирічного терміну
строку позовної давності порушено не було.

Керуючись ст. 41 Конституції України, ст.ст. 317, 319,
321, 383, 391 ЦК України, ст.ст. 60, 68, 70, 71 СК України, ст.ст. 1, 3, 15, п.
7 ч. 1 ст. 214 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на &frac12; частину
житлового будинку АДРЕСА_1.

Виключити &frac12; частину житлового будинку АДРЕСА_1 зі
складу спадкового майна, що залишилось по смерті ОСОБА_3.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати, понесені
останньою на сплату судового збору та витрат на інформаційно-технічне
забезпечення судового процесу.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Кіровоградської області
протягом 20 днів з дня подання заяви про апеляційне оскарження, яка в свою
чергу, може бути подана протягом 10 днів з дня прийняття рішення.

Рішення суду набуває законної сили після закінчення строку
подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження
не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але
апеляційна скарга не була подана у
встановлений строк, рішення суду набирає законної сили після закінчення
цього строку. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не
скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий:
В.М. Стальніков