НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2008 року справа № 2-1771/2008 м. Нововолинськ

Нововолинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого

Ференс-Піжук О.Р.,

при секретарі

Марчак Т.М.,

з участю позивача
ОСОБА_1
,

відповідача
ОСОБА_2
,

представника відповідача
ОСОБА_3
,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Нововолинську справу за позовом
ОСОБА_1
до
ОСОБА_2
про розірвання шлюбу, суд, -

встановив:

23 жовтня 2008
ОСОБА_1
звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, який укладений з відповідачем
ОСОБА_2
22 червня 2006 року в Нововолинському міському відділі РЦГС. Від спільного шлюбу в подружжя є дочка
ОСОБА_4
,
ІНФОРМАЦІЯ_1
. Вимоги позивачка обґрунтовує тим, що спільне життя з відповідачем не склалося. Відповідач зловживає спиртними напоями, матеріально сім’ю не утримує. Тривалий час не підтримують шлюбних стосунків. Вважає, що спільне проживання та примирення і збереження сім?ї є неможливим. Оскільки сторони мають неповнолітню дитину, і не можуть розірвати шлюб через міськвідділ РАЦС, тому позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу.

В судовому засіданні позивач
ОСОБА_1
позов підтримала і пояснила, що до липня 2008 року вони з чоловіком та спільною дитиною проживали в квартирі чоловіка. Після чергової сварки їх стосунки погіршилися і в липні 2008 року вона на вимогу
ОСОБА_2
пішла разом з дитиною проживати до своєї матері. Зазначила, що відповідач неналежно виконував свої обов’язки щодо утримання сім’ї, не давав їй коштів, а вона не працює, оскільки доглядає їхню дочку. Миритися з відповідачем вона не бажає, оскільки їй достовірно відомо, що з вересня 2008 року він перебуває у фактичних шлюбних стосунках з іншою жінкою. Вважає, що їх сім’я розпалася остаточно, просить шлюб розірвати, так як його збереження суперечить інтересам сторін та їх дитини. Просить стягнути з відповідача в її користь 150 грн. витрат за надання юридичної допомоги.

Відповідач
ОСОБА_2
та його представник
ОСОБА_3
в судовому засіданні позовні вимоги щодо розірвання шлюбу визнали, однак заперечили доводи позивача щодо фактичних причин розпаду сім’ї. Відповідач не заперечив що з вересня 2008 року проживає з іншою жінкою, але зазначив, що таке рішення він прийняв після того, як дружина в липні 2008 року залишила його, повідомивши, що покохала іншого чоловіка і не бажає підтримувати подружніх стосунків з відповідачем. Щодо претензій позивача з приводу неналежного матеріального утримання сім’ї, пояснив, що частину зароблених грошей витрачав на ремонт квартири, в якій вони із дружиною проживали, і не витрачав їх без конкретних цілей.

Заслухавши пояснення сторін, представника відповідача, показання свідка
ОСОБА_5
, яка ствердила ту обставину, що позивач дійсно в липні 2008 року залишила відповідача і поданий час проживає з дитиною у своєї матері, а також показання свідків
ОСОБА_6
,
ОСОБА_7
, які підтвердили пояснення відповідача щодо фактичних причин розпаду сім’ї, які відомі їм зі слів самого позивача, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що сумісне життя подружжя є неможливим, збереження сім'ї суперечать інтересам сторін, які з липня 2008 року не живуть однією сім'єю, не підтримують подружніх взаємин, примирення між ними не доцільне, тому позов підлягає до задоволення.

Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Приймаючи до уваги, що в судовому засіданні встановлені обставини, які свідчать про неможливість збереження шлюбу і спільного життя подружжя, збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, тому суд шлюб розриває.

З огляду на викладене, суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача в користь позивача витрат понесених нею на правову допомогу при зверненні до суду з позовом про розірвання шлюбу.

Керуючись ст.ст. 104, 110, 112 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 10, 11, 60, 213, 215 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позов задовольнити.

Шлюб укладений між
ОСОБА_1
та
ОСОБА_2
, 22 червня 2006 року Нововолинським відділом РАЦС, актовий запис
НОМЕР_1
, розірвати.

При отриманні свідоцтв про розірвання шлюбу стягнути з
ОСОБА_1
та
ОСОБА_2
по 8 (вісім) гривень 50 коп. державного мита в доход держави.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляції до апеляційного суду у Волинській області протягом 20 днів після подачі заяви про оскарження рішення суду, яка подається протягом 10 днів після його проголошення.

Рішення суду набуває законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений статтею 294 ЦПК України, рішення суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий підпис

Згідно з оригіналом

Суддя

О.Р. Ференс-Піжук