У Х В А Л А

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

9 квітня 2008 року                                                                                 м.
Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах
Верховного Суду України у складі:

Головуючого:
Сеніна Ю.Л.

Суддів: Лихути Л.М., Охрімчук Л.І.,
Романюка Я.М., Шабуніна В.М.,

розглянувши в судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до
відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Кривому Розі
Дніпропетровської області про відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и л а :

У грудні 2005 року ОСОБА_1 звернувся у суд із позовом до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань
України у м. Кривому Розі Дніпропетровської області про відшкодування моральної
шкоди, посилаючись на те, що з 1976 року по 2005 рік він працював на
підприємствах вугільної промисловості у шкідливих умовах, в результаті отримав професійне захворювання і за висновком МСЕК від 2 листопада 2005 року йому вперше встановлено 30 % втрати працездатності, визнано
інвалідом 3 групи. Оскільки ушкодженням здоров'я йому заподіяно моральну шкоду, позивач просив стягнути з відповідача 66 400 грн. на її відшкодування.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 30
січня 2007 року позов   ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з відділення виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань
України у м. Кривому Розі Дніпропетровської області на його користь 8 000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від
20 вересня         2007
року рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 30 січня          2007
року скасовано та ухвалено нове рішення.

У позові ОСОБА_1 до
відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних захворювань України у  м. Кривому Розі Дніпропетровської області про
відшкодування моральної шкоди відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення апеляційного суду
Дніпропетровської області від 20 вересня 2007 року і залишити без зміни рішення
Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 30 січня 2007 року, посилаючись
на порушення апеляційним судом норм процесуального права та неправильне
застосування  норм матеріального права.

Колегія суддів вважає, що касаційна скарга  підлягає задоволенню з таких підстав.

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того,
що згідно висновку МСЕК від 2 листопада 2005 року позивачу вперше встановлено 30 % втрати працездатності у зв'язку з
професійним захворюванням, тому він має право на відшкодування моральної шкоди
і обов'язок по проведенню такого відшкодування покладено на відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних захворювань України.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи в
задоволенні позову, апеляційний суд послався на те, що
нормами Закону України “Про державний бюджет на 2006 рік” та п.22 ст. 71 Закону
України “Про державний бюджет на       2007 рік” зупинено на 2006 рік та на 2007 рік дію ч.3
ст.34 Закону України “Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування
від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності”, а тому підстав для задоволення вимог про відшкодування
моральної шкоди немає.

Проте, з такими висновками апеляційного суду погодитись
не можна.

Положення ст. ст. 21, 28, 34 Закону України “Про
загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності”
в редакції, що діяла до прийняття Закону України “Про Державний бюджет України
на 2006 рік”, передбачали обов'язок Фонду провести потерпілому страхову виплату
за моральну шкоду за наявності факту заподіяння йому такої шкоди.

За змістом ст. ст. 21, 28, 30, 34, 35 Закону України “Про
загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності”
право на отримання потерпілим страхових виплат у разі настання стійкої втрати
працездатності, у тому числі виплати за моральну шкоду, виникає в особи з дня
встановлення їй такої стійкої втрати працездатності вперше висновком МСЕК.

ОСОБА_1 вперше було встановлено стійку втрату працездатності в розмірі 30% за
висновком МСЕК від 2 листопада 2005 року.

Таким чином, право на відшкодування моральної шкоди виникло
у позивача ще до набрання чинності як Законом України “Про державний бюджет на
2006 рік”, так і Законом України “Про державний бюджет на 2007 рік”.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.5 ЦК України акти цивільного
законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності.
Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли
він пом'якшує або скасовує цивільну відповідальність особи.

Норми Закону України “Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату працездатності” передбачали відшкодування
моральної шкоди застрахованим особам як страхову виплату, тому покладення на
відділення Фонду обов'язку по сплаті такої страхової виплати не є цивільною
відповідальністю зазначеного органу.

З урахуванням наведеного, суд апеляційної інстанції
безпідставно застосував до спірних правовідносин зворотну дію в часі норм
Закону України “Про державний бюджет на 2006 рік” та Закону України “Про
державний бюджет на 2007 рік” і помилково скасував ухвалене згідно з законом рішення суду першої інстанції про
часткове задоволення позову.

За таких обставин рішення апеляційного суду підлягає
скасуванню з залишенням в силі рішення суду першої інстанції з підстав,
передбачених ст.339 ЦПК України.

Керуючись ст. 336, 339 ЦПК України,
колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у
х  в  а
л  и  л  а :

Касаційну скаргу  ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від
20 вересня 2007 року скасувати і залишити в силі рішення Жовтневого районного
суду м. Кривого Рогу від
30 січня 2007 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:
Сенін Ю.Л.

Судді:                                                                                     Лихута
Л.М.

Охрімчук Л.І.

Романюк Я.М.

Шабунін
В.М.