СПРАВА 2-104/08
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ        УКРАЇНИ

19 лютого 2008 року                                                                                     м.
Житомир

Королівський районний суд
м. Житомира в складі: головуючого-судді Гансецької І. А. при секретарі
Будяшевській Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні
спільною земельною ділянкою та відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з даним позовом і в
обгрунтування позовних вимог зазначив,
що є власником 3/12 частин житлового будинку по АДРЕСА_1. Відповідач є
співвласником вказаного будинку. На земельній ділянці спільного користування
відповідачка самовільно побудувала сараї,
які перешкоджають йому користуватись його земельною ділянкою. Просив
зобов»язати її знести самовільно побудовані сараї,  звільнити каналізаційні люки,  відшкодувати моральну шкоду та судові
витрати.

Під час розгляду справи позивач неодноразово уточнював
позовні вимоги. Остаточно просив зобов»язати відповідачку знести самовільно
побудовані сараї «Д» та «Е» на спільній земельній ділянці,  знести частину сараю «Б»,  який розташований на земельній ділянці
ОСОБА_2 ,  тобто зменшити його довжину на
3, 05 м.  і стягнути з відповідачки
моральну шкоду в розмірі 1000 грн.,
витрати на послуги адвоката та сплачений судовий збір.

В судовому засіданні представник позивача підтримав
уточнені позовні вимоги і пояснив,  що
ОСОБА_1просить знести сарай,  що
знаходиться на земельній ділянці відповідачки і позначений на плані літерою
«Б»,  оскільки він побудований самовільно,  без відповідного дозволу. Сараї,  що знаходяться на спільній земельній ділянці
і позначені на плані літерами «Д» і «Е» просить знести для того,  щоб побудувати на їх місці сарай для власного
користування. Моральна шкода позивачу завдана стражданнями,  спричиненими неможливістю користуватись
належною йому земельною ділянкою.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не
визнав і пояснив,  що сараї,  позначені на плані літерами «Б» і «Е»
знаходиться на земельній ділянці,  яка
виділена в користування ОСОБА_2 ,  згідно
державного акту на право постійного користування землею. Сарай,  позначений на плані літерою «Д» знаходиться
на земельній ділянці спільного користування і не заважає позивачу користуватись
вказаною земельною ділянкою.

Заслухавши пояснення сторін,  вивчивши матеріали справи суд приходить до
висновку про те,  що даний позов не
підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено,
що позивач є власником 3/12 частин АДРЕСА_1,  відповідно до свідоцтва про право на спадщину
за заповітом від 30.06.2006 року. Відповідач є власником 3/16 частин
АДРЕСА_1,     на    підставі
договору    купівлі-продажу    від

2

20.08.1991року,
укладеному між ОСОБА_3 і виконкомом Королівської районної ради з одного
боку та ОСОБА_2  з іншого. Відповідно до
державного акту на право постійного користування землею від 15.10.1996 р.
ОСОБА_2  надано в постійне користування
0, 0241 га земельної ділянки по АДРЕСА_1.

Позивач не надав суду документів,  які б посвідчували його право власності чи
користування земельною ділянкою по вказаній адресі і які б підтверджували факт
знаходження сараю,  позначеного на плані
літерою «Е» на земельній ділянці спільного користування,  а не на земельній ділянці,  що перебуває в користуванні відповідачки.

Також,  позивачем не
надано суду доказів,  які б достовірно
свідчили про наявність перешкод в користуванні позивачем земельною ділянкою і
порушення його прав.

Разом з тим,
представник позивача пояснив в судовому засіданні,  що знесення сараїв потрібно позивачу для
побудови власних сараїв на тому ж місці,
що не узгоджується з вимогами  ст.
96,  103 ЗК України щодо дотримання
правил добросусідства і обрання таких способів використання земельних
ділянок,  при яких власникам і
землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей.

Враховуючи викладене,
суд вважає безпідставними вимоги позивача щодо знесення самовільно
побудованих відповідачкою сараїв,
позначених на плані літерами «Д»,
«Е» ,  «Б» .

Відповідно,  суд
залишає без задоволення позовні вимоги щодо відшкодування моральної шкоди
,  витрат на послуги адвоката та
сплаченого судового збору,  які є
похідними від попередніх.

Керуючись  ст.  ст.
10,  57-60,  208,
209,  212-215 ЦПК України ,   ст. 96, 103 ЗК України,  суд-

ВИРІШИВ:

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позову до ОСОБА_2 про
усунення перешкод в користуванні спільною земельною ділянкою,  відшкодування моральної шкоди,  витрат на послуги адвоката та сплаченого судового
збору.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду
Житомирської області через Корольовський районний суд м. Житомира протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження,  яку може бути подано протягом десяти днів з
дня проголошення рішення

Рішення суду набирає законної сили після закінчення
строку подання заяви про апеляційне оскарження,
якщо таку заяву не було подано.Якщо було подано заяву про апеляційне
оскарження,  але апеляційна скарга не
була подана у встановлений законом строк,
рішення суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі
подання апеляційної скарги рішення,  якщо
його не скасовано,  набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним судом.