Справа № 2-167/08 р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

25
березня 2008 року Зіньківський районний суд Полтавської області в складі
головуючого-судді Дігтяр М.І., при секретарі П'явка Н.І., з участю адвоката
ОСОБА_3., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Зіньків
справу за позовом

ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про поділ майна спільної сумісної власності , -

ВСТАНОВИВ :

Позивачка
просить суд  постановити рішення, яким
провести розподіл майна, яке вони нажили під час спільного проживання у вигляді
автомобіля ВАЗ -2108 вартістю 20 000 грн., м'який куточок - 3000 грн.,
комп'ютер - 5000 грн., телевізор «Самсунг» - 1000 грн., супутникову антену -
1000 грн., холодильник «Атлант» - 2000 грн., пральну машину «Електролюкс» -
3500 грн., шафу платтяну - 500 грн., два дивани «Малютка» вартістю 1000 грн., а
також грошові вклади, які знаходяться  на
депозитному рахунку відповідачка в АБ «Полтава-Банк».

Під час
розгляду судового розгляду позивачка підтримуючи заявлені вимоги пояснила, що у
2001 році між нею і відповідачем відбувся судовий процес про розірвання шлюбу.
Але через деякий час вони відновили сімейні стосунки і проживали разом в
будинку матері відповідача.

Незважаючи
на те, що вони обоє займалися на  той час
підприємницькою діяльністю, речі вони придбали за спільні кошти. Тому вона
вважає всі речі, а також грошові вклади на ім'я відповідача підлягають поділу.

Відповідач
фактично заявлені вимоги не визнав і пояснив, що у 2001 році на час розлучення
вони розділили все спільне майно. Після цього незважаючи на те, що деякий час
вони проживали в одному будинку майно придбавали кожний за свої кошти.
Позивачка коли остаточно припинила проживати в будинку його матері, забрала все
своє майно, залишивши хіба-що платтьовий шкаф. Що стосується автомобіля, то він
відноситься як річ уже розділена раніше. Так під час поділу майна у 2001 році
вона домовилась, що квартира по вул.. Леніна, яка  придбана ними разом виділиться у власність
позивачки, а йому залишиться автомобіль. Комп'ютер був придбаний для сина. Інші
речі на які претендує позивачка були придбані за власні кошти або належать його
матері.

На його
рахунку також був вклад, який утворився після продажу їх будинку, що
знаходиться в с. Тарасівка,

Свідок
ОСОБА_4 пояснив, що він являється сином осіб, які являються сторонами по даній
справі і знає, що через даний час після судового процесу батьки помирилися і
проживали в будинку матері батька. За цей час вони придбали майже всі речі, по
яких ведеться даний спір. Але на які кошти вони придбалися невідомо йому, але
ними користувалися всі разом крім комп'ютера, який був куплений батьками йому
особисто.

Свідок
ОСОБА_5. пояснила, що будинок, що знаходиться у м. Зіньків, по вул.. Барильця.
Будинок і всі речі, які в ньому знаходяться належать їй. Син і невістка, які
деякий час проживали в будинку і користувалися її речами.

Судом
встановлено, що сторони спільно проживали в зареєстрованому шлюбі до 2001 року.
Згідно рішення суду від 4 жовтня 2001 року шлюб між ними був розірваний. У
даному рішенні вказується, що між сторонами був проведений розподіл спільно
нажитого майна добровільно. Після судового розгляду сторони стали проживати
окремо. Позивачка із сином стала жити в квартирі по вул.. Леніна  м. Зіньків, а відповідач забравши собі
автомобіль ВАЗ -2108 проживав у будинку своєї матері по вул.. Барильця. Таким
чином слід вважати, що в частині спору по даній справі по питанню розподілу
майна у вигляді автомобіля між сторонами було вирішено раніше. Через деякий час
сторони відновили сімейні стосунки і стали проживати разом в одному будинку,
який належить матері відповідача. За цей час свідоцтва про розірвання шлюбу ні
позивачка, ні відповідач в РАГС не брали.

Таким
чином слід вважати, що майно, яке сторони придбали у 2002-2006 роках у вигляді
меблів та інших предметів домашнього обіходу, являється спільним. В той же ас
придбаний сторонами комп'ютер призначався для їх сина, як річ, яка
використовується для підвищення науково-пізнавальних знань, і ні позивачка, ні
відповідач ніколи ним не користувалися. Тому даний предмет спору також слід
виключити із розподілу. Не можуть буди задоволені вимоги позивачки і в частині
розподілу грошового вкладу. Із пояснень відповідача дані кошти дісталися від
продажу будинку, який вже був поділений сторонами.  Інших же доказів позивачка не надала.

Таким
чином розподілу підлягає спільно нажите сторонами майно у вигляді пральної
машини «Електролюкс» вартістю 3500 грн., платтьовий трьох дверний  шкаф - 500 грн., два дивани «Малютка» по 500
грн. кожний, телевізор Самсунг« -1000 грн., супутникову антену з тюнером-1000
грн., холодильник «Атлант»-2000 грн. в рівних долях. Вартість предметів в
розподілу сторонами не оспорюється.

Судові
витрати понесені позивачкою у вигляді судового збору слід повернути їй за
рахунок відповідача.

Інші
витрати понесені сторонами під час розгляду даної справи  покладаються на них обох в межах понесених
ними затрат.

Керуючись ст.
ст. 10, 60, 206, 218 ЦПК України, ст.ст. 355, 367, 372 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ :

Заявлені вимоги
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільної сумісної власності задоволити частково.

Спільно нажите
рухоме майно, яке складається з предметів домашнього обіходу на загальну суму
9000 грн. розділити між сторонами порівну.

Виділити на
користь ОСОБА_1 пральну машину «Електролюкс» - вартістю 3500 грн., платтяний
трьох дверний шкаф - вартістю 500 грн., диван «Малютка» - вартістю 500 грн., а
всього майна на суму 4500 грн.

Виділити на
користь ОСОБА_2 телевізор «Самсунг»- вартістю 1000 грн., супутникову антену з
тюнером - вартістю 1000 грн., холодильник «Атлант» вартістю 2000 грн., диван
«Малютка» - вартістю 500 грн., а всього майна на загальну суму 4500 грн.

В іншій частині
позовних вимог як ОСОБА_1, так і ОСОБА_2 про розподіл  спільно нажитого майна в зв'язку з раніше
проведеним його розподілом між сторонами, та з тим, що частина майна належить
іншій особі.

Стягти з ОСОБА_2
на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 51 грн. по сплаті державного мита, та
30 грн. сплати за ІТЗ, а всього 81 грн.

Рішення може
бути оскаржене до Апеляційного суду Полтавської області через Зіньківський
районний суд на протязі 20 днів після подачі заяви про оскарження у 10-тиденний
термін.

Суддя : підпис

З оригіналом
вірно :

Рішення вступило
в законну силу 5 квітня 2008 року.

Голова
Зіньківського

районного суду                                                                                           М.І.
Герасименко.