Справа № 2-570 / 2008 року
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 жовтня 2008 року

Василівський районний суд Запорізької області

у складі: головуючого – судді :

Сидоренко Ю.В.

при секретарі

Пархоменко Н.Є.,

за участю представника позивача – Ганюкова В.Д.,

представника відповідача Пащенко Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Василівка цивільну справу за позовом
ОСОБА_1
до
ОСОБА_2
про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок скоєного злочину,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1
звернувся до Василівського районного суду Запорізької області з позовом до
ОСОБА_2
про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок скоєного злочину. В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначає, що 01.01.2007 року
ОСОБА_2
за місцем свого проживання нанесла йому удари палкою по голові та верхній частині тіла, чим причинила тяжкі тілесні ушкодження. За порушеною кримінальною справою по обвинуваченню
ОСОБА_2
за ст.124 КК України 06.02.2008 року винесена постанова суду, згідно якої
ОСОБА_2
звільнена від кримінальної відповідальності внаслідок акту амністії. У зв’язку з чим, він вимушений звернутися до суду з позовом про стягнення з
ОСОБА_2
матеріальної шкоди в розмірі 2228,67 грн., яка складається з витрат, понесених на придбання медикаментів, витрат по оплаті судово-медичного обстеження, оплати юридичних послуг, транспортних витрат, а також просить суд стягнути заподіяну йому моральну шкоду, яка виразилася у погіршенні стану здоров’я, душевних та психологічних стражданнях, які носять тривалий характер та які не можуть бути відновленні. Заподіяну моральну шкоду оцінює в розмірі 50000 грн., яку просить стягнути з відповідача на свою користь.

В судовому засіданні позивач
ОСОБА_1
збільшив розмір заявлених позовних вимог в частині стягнення матеріальної шкоди та просить стягнути з
ОСОБА_2
заподіяну йому матеріальну шкоду в розмірі 1329,46 грн., з урахуванням перебування його на стаціонарному лікуванні під час розгляду справи, в період часу з 14.07.2008 року по 25.07.2008 року. Також просить стягнути моральну шкоду в розмірі 50000 грн. Заявлені позовні вимоги підтримав, наполягає на їх задоволенні у повному обсязі.

Представник позивача Ганюков В.Д. уточнені позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просить їх задовольнити за підставами, викладеними у позовній заяві.

Відповідач
ОСОБА_2
позовні вимоги визнала частково, проти відшкодування матеріальної шкоди не заперечує, з розміром компенсації моральної шкоди згодна частково, не заперечує проти стягнення з неї на користь позивача 1000 грн. в рахунок компенсації моральної шкоди.

Представник відповідача Пащенко Н.В. погодилася з позицією відповідача
ОСОБА_2
А також додала, що необхідно також враховувати ступінь вини
ОСОБА_2
, яка вчинила злочин з перевищенням меж необхідної оборони внаслідок протиправних дій
ОСОБА_1
, а також не брати до уваги витрати, понесені
ОСОБА_1
на медичні консультації, благодійні внески та добровільні страхування від нещасних випадків.

Вислухавши пояснення сторін, їх представників, свідків, вивчивши надані суду докази, давши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Постановою Василівського районного суду Запорізької області від 06.02.2008 року встановлено, що 01.01.2007 року близько о 19-00 год.
ОСОБА_2
, знаходячись за місцем свого проживання у будинку
АДРЕСА_1
, між
ОСОБА_2
та її чоловіком
ОСОБА_1
виникла сварка, в ході якої
ОСОБА_1
вдарив
ОСОБА_2
стільцем у ліву частину тіла та голови, від якого
ОСОБА_2
впала, вдарившись головою.
ОСОБА_1
, обхвативши її руками за шию, почав її душити, в результаті чого
ОСОБА_2
втратила свідомість. Після чого
ОСОБА_1
знову замахнувся для нанесення удару. Однак,
ОСОБА_2
взяла в руки палку, яка знаходилася поруч та, встав з полу, почала відбиватися нею від
ОСОБА_1
, який наносив їй удари кулаками, тим самим перевищив межі необхідної оборони, спричинила
ОСОБА_1
тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя у момент заподіяння.

Постановою Василівського районного суду Запорізької області від 06.02.2008 року
ОСОБА_2
звільнена від кримінальної відповідальності внаслідок акту амністії, оскільки має на утриманні двох малолітніх дітей.

Відповідно до вимог
ст.1166 ЦК України м
айнова шкода, завдана неправомірними діями особистим немайновим правам фізичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Згідно ст.1169 ЦК України якщо у разі здійснення особою права на самозахист вона завдала шкоди іншій особі, ця шкода має бути відшкодована особою, яка її завдала. Якщо такої шкоди завдано способами самозахисту, які не заборонені законом та не суперечать моральним засадам суспільства, вона відшкодовується особою, яка вчинила протиправну дію.

У відповідності зі ст.1193 ЦК України якщо груба необережність потерпілого сприяла виникненню або збільшенню шкоди, то залежно від ступеня вини потерпілого (а у разі вини особи, яка завдала шкоди, - також залежно від ступеня її вини) розмір відшкодування зменшується, якщо інше не встановлено законом.

Допитаний в судовому засіданні свідок
ОСОБА_3
суду пояснив, що він працює лікарем-травматологом Василівської центральної районної лікарні, 01.01.2007 року до хірургічного відділення лікарні поступив
ОСОБА_1
, якому був поставлений діагноз – перелом лобної кістки. У відділенні лікарні проводилося обстеження, у реанімаційне відділення хворий не переводився, тривалого лікування не потребував, йому необхідний був лише спокій та регулярний прийом лікарських препаратів, які були йому призначені та які зазначені у історії хвороби.

Свідок
ОСОБА_4
суду пояснила, що вона працює онкологом-хірургом Василівської центральної районної лікарні, та під час її чергування 01.01.2007 року привезли чоловіка, якого вдарили по голові. Вона надала першу медичну допомогу, зашила рану на голові, яка кровоточила та призначала подальше лікування.

Вирішуючи позовні вимоги в частині відшкодування матеріальної шкоди, завданої злочином, суд вважає, що він підлягає задоволенню частково, на суму витрат, понесених позивачем на придбання медикаментів та на підставі документально ним підтвердженими товарними чеками, на загальну суму -
2731,07
грн. (162,38 + 46,39 + 41,02 + 43,67 + 10,87 + 31,30 + 8,71 + 9,58 + 10,26 + 8,49 + 4,27 + 4,27 + 78,70 + 228,90 +131,80 + 6,00 + 12,00 + 4,23 + 10,05 + 13,62 + 12,80 + 11,10 + 57,05 + 24,40 + 5,20 + 450,00 + 40,85 + 33,70 + 202,74 + 6,00 + 7,50 + 113,20 + 3,00 + 166,86 + 3,00 + 137,16 + 590,00).

Разом з тим, надання позивачем
ОСОБА_1
квитанції про сплату страхових платежів на загальну суму 100 грн. (80,00 + 20,00) на підтвердження понесених ним витрат за укладеними договорами добровільного страхування від нещасних випадків від 14.07.2008 року, суд до уваги не приймає, оскільки укладення даних договорів по страхуванню здоров’я є добровільним на розсуд громадян, тому дана сума не підлягає стягненню з відповідача.

Крім того, суд не враховує до матеріальних витрат придбання позивачем медикаментів на суму 99,65 грн. та витрати на проведення кардіограми на суму 20,00 грн., оскільки до матеріалів позовної заяви не додані платіжні документи на підтвердження оплати.

Також, судом не береться до уваги квитанція про понесення витрати про переїзд до міста на придбання бензину А-92 на суму 72,00 грн., оскільки з наданого позивачем фіскального чеку не вбачається коли та ким саме було придбане дане паливо та яке відношення даний платіж має до предмету позову.

Також суд вважає безпідставним вимоги позивача про стягнення з відповідача матеріальних витрат у вигляді благодійного внеску судово-медичної експертизи в сумі 35,00 грн., оскільки благодійні внески в будь-які фонди не є обов’язковими та вносяться громадянами у добровільному порядку, тому дана сума не може бути стягнута з відповідача.

Вирішуючи питання відшкодування моральної шкоди, суд виходить з вимог ст.ст.1167,1168 ЦК України, згідно яких моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. Моральна (немайнова) шкода, заподіяна громадянину або організації діяннями іншої особи, яка порушила їх законні права, відшкодовується особою, яка заподіяла шкоду, якщо вона не доведе, що моральна шкода заподіяна не з її вини.

Згідно статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, встановлено, що
ОСОБА_2
вчинила умисний злочин по відношенню
ОСОБА_1
, внаслідок чого останній отримав тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя під час заподіяння, зазнав фізичний біль, страх за своє здоров`я. Завдання моральної шкоди підтверджується поясненнями позивача, висновком експерта про тяжкість тілесних ушкоджень, дослідженими судом матеріалами кримінальної справи.
Виходячи з засад розумності, справедливості і виваженості, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення моральної шкоди підлягають задоволенню частково, з урахуванням ступеня вини заподіювача шкоди, суд вважає необхідним стягнути з
ОСОБА_2
на користь
ОСОБА_1
в рахунок компенсації моральної шкоди -
3500
гривень.

Крім того, відповідно до вимог ст.ст.79, 81, 84, ч.3 ст.88 ЦПК України з відповідача також підлягає стягненню судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 62,31

грн., пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, витрати на правову допомогу в розмірі 500 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільних справ в сумі 30,00 грн.

Керуючись ст. ст. 23, 1166, 1167, 1169, 1193 ЦК України, ст.ст.7, 10, 11, 60, 79, 88, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд –

В И Р І Ш И В :

Позов
ОСОБА_1
–
задовольнити частково
.

Стягнути з
ОСОБА_2
на користь
ОСОБА_1

матеріальну шкоду в розмірі

2731,07

грн., моральну шкоду в розмірі –
3500
грн., витрати на правову допомогу в розмірі
500,00
грн., в всього –
6731
(шість тисяч сімсот тридцять одна) гривня
07
копійок.

В іншій частині позовних вимог -
відмовити.

Стягнути з
ОСОБА_2
в дохід держави судовий збір в розмірі
62,31
гривні.

Стягнути з
ОСОБА_2
в дохід держави витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільних справ в сумі
30,00
грн.

Рішення може бути оскаржено протягом 10 днів з дня його проголошення шляхом подачі заяви. Заява про перегляд заочного рішення може бути подана відповідачем протягом десяти днів з дня отримання копії рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений статтею 294 ЦПК України, рішення суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляд справи апеляційним судом.

Суддя

Василівського районного суду

Запорізької області

Ю.В. СИДОРЕНКО