Справа
№ 2 - 391/08
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

16 квітня  2008 року                                                                                             м. Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси
в складі:

головуючого -           судді   Малиновського О.М.

при секретарі -                       Стоянової І.О.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні, у залі суду № 15, у місті Одеса, цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи без самостійних вимог:
Суворовський РВ ОМУ УМВС України в Одеській області ВГіРФО, відділ опіки та
піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради - про
визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
зняття з реєстраційного обліку, та за зустрічним позовом ОСОБА_2 - про визнання
особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, вселення, -

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1
22.03.2007 році звернувся до суду з позовними вимогами в яких просив визнати
ОСОБА_2 та її неповнолітню дочку ОСОБА_3, 2001 року народження такими, що
втратили право користування  квартирою
АДРЕСА_1, зобов'язавши Суворовський РВ зняти їх з реєстраційного обліку.

Позовні
вимоги ОСОБА_1 мотивував тим, що відповідачка в березні 2006 року забрала  свої речі і разом з дітьми добровільно
звільнила спірне жиле приміщення та переїхала проживати до свого сожителя де і
проживає сумісно з ним на даний час. Будь-яких перешкод у проживанні
відповідачки в спірній квартирі він не чинив, замки в квартирі не змінював. На
думку позивача ОСОБА_2 з березня 2006 року не приймає участі у витратах по
оплаті комунальних послуг та квартплати у відповідність до ст.64 ЖК України, в
зв'язку з чим він вимушений нести додаткові витрати за трьох осіб.  Посилаючись на ст.107 ЖК України, вважає, що
ОСОБА_2 та її неповнолітня дочка ОСОБА_3втратили право користування спірним
житловим приміщенням.

В
судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали
просили задовольнити.

Відповідачка
не визнавши первісні позовні вимоги пред'явила зустрічний позов в якому просила
визнати ОСОБА_1 таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1,
зобов'язавши Суворовський РВ зняти його з реєстраційного обліку. В наступному
ОСОБА_2 доповнила позовні вимоги в яких просила вселити її та її неповнолітніх
дітей в спірну квартиру.

Зустрічні
позовні вимоги ОСОБА_2 мотивувала тим, що ОСОБА_1 з лютого 2001 року по жовтень
2006року без поважних причин в спірній квартирі не проживав, свої речі не
зберігав, участі у витратах по сплаті комунальних послуг не приймав. В зв'язку
з чим, на думку ОСОБА_2 відповідач на підставі ст.107 ЖК України втратив право
користування спірною квартирою. Позивачка зазначала, що ОСОБА_1, 24.01.2007році
з'явився на адресу спірної квартири та силком вигнав її з неповнолітніми дітьми
з квартири.

У
судовому засіданні ОСОБА_2 та її представник заявлений зустрічний позов підтримали
просили задовольнити.

ОСОБА_1
зустрічний позов не визнав в повному обсязі.

Представник
органу опіки та піклування в судове засідання не явився без поважних на те
причин. Про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про
що свідчить наявне в матеріалах справи поштове повідомлення.

Представник
Суворовського РВ ОМУ УМВС України в Одеській області ВГіРФО в судове засідання
не явився без поважних на те причин. Про день, час та місце розгляду справи
повідомлявся належним чином, про що свідчить наявне в матеріалах справи поштове
повідомлення.

Суд,
заслухавши сторін, вивчивши матеріали справи, встановивши факти та відповідні
до них правовідносини прийшов до наступного.

Судом
встановлено,  що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з
1993 року знаходились в зареєстрованому шлюбі, який було між ними розірвано
22.03.2001 році, що підтверджується а/з № 200 від 22.03.2000р. по першому
відділу РАЦС Суворовського районного управління юстиції м. Одеси (а.с.5). На
підставі рішення Жовтневої районної ради м. Одеси № 426 від 26.03.1991року
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 вселилися в квартиру АДРЕСА_1 (а.с.9-11). Від сумісного
шлюбу у сторін народились дочки: ОСОБА_4, 1994 року народження та ОСОБА_3, 2001
року народження. Відповідно до рішення Суворовського районного суду м. Одеси від
14.12.2001р. були виключені відомості з актового запису про народження
Стріленко ОСОБА_3 про її батька ОСОБА_1 (а.с.8).

Відповідно
до довідки Ф-1 від 05.02.2007р. за адресою АДРЕСА_1на даний час
зареєстровані:  з 1993року - ОСОБА_1 та
ОСОБА_2, з 1994 року ОСОБА_4. та з 2001 року ОСОБА_3.

В
судовому засіданні було встановлено та підтверджено допитаними у судовому
засіданні свідками:ОСОБА_5, ОСОБА_6., ОСОБА_7., які приходяться  ОСОБА_1 сусідками по квартирі, що ОСОБА_1
приблизно в лютому 2001р., після народження дочки ОСОБА_3, залишив спірну
квартиру. В квартирі залишалась проживати ОСОБА_2 Приблизно в жовтні місяці
2006 року він повернувся в квартиру, а в січні місяці 2007 року вигнав ОСОБА_2
з її неповнолітніми дітьми зі спірної квартири.

Факт
протиправної поведінки з боку ОСОБА_1 щодо перешкоджання в  проживанні в квартирі ОСОБА_2 підтверджується
зверненням ОСОБА_2 24.01.2007році до Суворовського РВ ОМУ УМВС України в
Одеській області (ЖРЗСП № 1243 від 24.01.2007р.). Зазначені матеріали були
втрачені правоохоронними органами та суду для огляду представлені не були.   Разом з тим з Суворовського РВ до суду
надійшли матеріали про відмову в порушені кримінальної справи № 3463 від
15.03.2008р. Постановою про відмову в порушені кримінальної справи від 15.03.2008р.
було встановлено, що ОСОБА_1 змінив замки в спірній квартирі та перешкоджає
ОСОБА_2 та неповнолітнім дітям проживати в ній. Зазначена постанова про відмову
в порушені кримінальної справи об'єктивно не суперечить іншим зібраним про
справі доказам в часині перешкоджання ОСОБА_1 в проживанні ОСОБА_2. з її
неповнолітніми дітьми в спірній квартирі.

ОСОБА_2
іншої житлової площі не має. Її дії вказують на те, що вона не втратила інтерес
до спірної житлової площі.

Наявні
у справі докази та їх сукупна оцінка вказують на безпідставність заявлених
позовних вимог ОСОБА_1, в зв'язку з чим вони задоволенню не підлягають в
повному обсязі.

З
представленої довідки №31 від 26.04.2007року державного підприємства
Енергомонтажний поїзд № 754, ОСОБА_1 проробив в цієї організації з
11.04.2000року по 10.10.2005рік. Оскільки об'єкти будівництва знаходились на
великій відстані від м. Одеси, роботи мали характер постійних роз'їздів,
робітники знаходились на лінії і не мали можливість кожного дня повертатися
додому. В зв'язку з чим вони проживали у вагончиках(а.с.40).

Допитані
в судовому засіданні свідки ОСОБА_8, ОСОБА_9., які працювали сумісно з
ОСОБА_1,  показали, що дійсно декілька
разів приїжджали з ОСОБА_1 до його квартири, де він збирав свої речі.

Згідно
довідки протитуберкулезного диспансеру № 2 м. Одеси ОСОБА_1 з 18.01.2006року по
29.05.2006рік знаходився на стаціонарному лікуванні в ОКТБ. Остаточний діагноз,
- остаточні зміни після перенесеного туберкулезу легень (а.с.68).

У
відповідність до п.2 ч.3 ст.71 ЖК України жиле приміщення зберігається за
тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім'ї, понад шість місяців у
випадках тимчасового виїзду з постійного місця проживання за умовами і
характером роботи ..... - протягом всього часу виконання цієї роботи. Пункт 6
цієї же частини та статті визначає збереження жилого приміщення за відсутнім
наймачем у випадку його виїзду для лікування в лікувально-профілактичний заклад
- протягом всього часу перебування в ньому.

Тобто,
встановлені в судову засіданні та зазначені вище в цьому рішенні факти вказують
на те, що ОСОБА_1 в період з квітня 2000 року по травень 2006року був відсутній
в спірній квартирі з поважних причин. Внаслідок чого твердження ОСОБА_2, що
ОСОБА_1 не проживав в спірній квартирі без поважних причин понад 6-ть місяців є
неспроможні та судом відхиляються.

Дані
обставини є підставою для відмови у зустрічному позові в частині визнання
ОСОБА_1 таким, що втратив право користування жилим приміщенням та зняття його з
реєстраційного обліку.

Разом
з тим, враховуючи, що ОСОБА_2 та її неповнолітні діти не втратили право
користування спірною квартирою, мають однакові права та обов'язки у
відповідність до ст.64 ЖК України щодо користування квартирою з наймачем,
враховуючи факт перешкоджання ОСОБА_1 в їх проживанні, суд вважає, що позовні
вимоги в частині вселення ОСОБА_2 та її неповнолітніх дітей в спірну квартири є
обґрунтовані та такі, що підлягають судовому захисту.

Судом
відхиляються заперечення ОСОБА_1 відносно пред'явленого зустрічного позову та
заперечення ОСОБА_2 відносного пред'явленого первісного позову, оскільки
зазначені заперечення є надумані, безпідставні, суперечать фактам
встановленим  в судовому засіданні та на
увагу не заслуговують.

Крім
того, посилання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на ст. 107 ЖК України, як на підставу
задоволення своїх позовних вимог, в судовому засіданні з їх боку не доведені та
належними доказами не підтверджені.

На
підставі викладеного, керуючись ст.ст.64,71,72,107 ЖК України ст.ст.10,11,57,
64,88,209,212-215,218  ЦПК України,  -

ВИРІШИВ

В
задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи без самостійних
вимог: Суворовський РВ ОМУ УМВС України в Одеській області ВГіРФО, відділ опіки
та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради - про
визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
зняття з реєстраційного обліку - відмовити в повному обсязі.

Зустрічну
позовну заяву ОСОБА_2 задовольнити частково.

Вселити
ОСОБА_2 з її неповнолітніми дітьми: ОСОБА_3, 1994 року народження, ОСОБА_4,
2001 року народження в квартиру АДРЕСА_1.

В
іншої частині задоволення зустрічного позову ОСОБА_2 - про визнання особи
такою, що втратила право користування житловим приміщенням, зняття з
реєстраційного обліку  - відмовити.

Рішення
може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області, через суд першої
інстанції шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня оголошення рішення заяви про
апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної
скарги або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя -