справа № 2-1412/08
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

25.11.2008р.

м. Запоріжжя

Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:

Головуючого судді

Забіяко Ю.Г.

при секретарі

Вінник Л.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1
до
ОСОБА_2
, ТОВ „МЖК „Вознесеновка”,
ОСОБА_8
, треті особи приватний нотаріус
ОСОБА_3
,
ОСОБА_4
,
ОСОБА_5
,
ОСОБА_6
,
ОСОБА_7
, про визнання договорів купівлі-продажу недійсними,

ВСТАНОВИВ:

В травні 2008р.
ОСОБА_1
. звернувся до суду з позовними вимогами до
ОСОБА_2
, ТОВ „МЖК „Вознесеновка”, про визнання незаконним договору купівлі-продажу не житлового приміщення першого поверху за адресою м.Запоріжжя,
АДРЕСА_1
, між ТОВ „МЖК „Вознесеновка” в особі директора
ОСОБА_8
. та
ОСОБА_2
, який був укладений
ІНФОРМАЦІЯ_1
. та посвідчений приватним нотаріусом
ОСОБА_3
. В процесі розгляду справи доповнив позовні вимоги та просив визнати незаконним ще договір купівлі-продажу цього ж приміщенням, укладений
ІНФОРМАЦІЯ_2
між
ОСОБА_2
та
ОСОБА_8
.

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що вказані договору купівлі-продажу були укладені
ОСОБА_8
., виходячи із власних інтересів, з метою заволодіння майном, яке належить товариству, з початку уклавши договір будучи директором ТОВ „МЖК „Вознесеновка”, а потім придбав його у
ОСОБА_2
як фізична особа та зареєстрував право власності на своє ім’я. Крім цього, укладаючи оскаржувані договори не було зроблено належної експертної оцінки дійсної вартості не житлового приміщення, а продано було майно за ціною в кілька разів нижчою від дійсної вартості, що є очевидним з урахуванням дійсних цін на нерухомість.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги на підставах, які викладені в позовній заяві та пояснив, що ці договори були здійснені відповідачем спочатку в інтересах іншої особи, свого представника в судових органах, а потім у власних інтересах. Також це було зумовлено тим, щоб не скликати загальні збори учасників товариства, оскільки відповідно до п.8.6 Статуту відчуження майна товариства на суму, що становить п’ятдесят і більше відсотків статного капіталу товариства належить до виняткової компетенції загальних зборів учасників товариства. Перший договір був укладений в той час, коли директор дізнався про його намір вийти зі складу учасників товариства з метою зменшення належної до виплати частки вартості майна товариства.

Відповідачі з позовними вимогами не були згодні та пояснили, що позов необґрунтований та договір від
ІНФОРМАЦІЯ_3
. був укладений на взаємовигідних умовах для обох сторін, так як на час його укладання ТОВ „МЖК „Вознесеновка” заборгувало
ОСОБА_2
кошти у розмірі 27000грн. на підставі договору
ІНФОРМАЦІЯ_4
. про надання юридичних послуг, тому цей договір був для товариства вигідним і не суперечив інтересам підприємства. А другий договір від
ІНФОРМАЦІЯ_5
.був укладений, оскільки
ОСОБА_2
втратив комерційний інтерес до цього об’єкту, оскільки для експлуатації цього приміщення необхідні були великі вкладення, а оскільки у
ОСОБА_8
. так і залишилися певні плани щодо цього об’єкту та враховуючу подальшу співпрацю він погодився продати нерухомість саме йому.

Третя особа приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу
ОСОБА_3
. просив справу слухати за його відсутності та в своїх запереченнях проти позову пояснив, що договір відповідав дійсному волевиявленню сторін, будь-яких обтяжень щодо розпорядження об’єктом купівлі-продажу не було, був укладений в повному обсязі згідно вимог чинного законодавства, яким має відповідати подібний право чин.

Треті особи, які є учасниками ТОВ „МЖК „Вознесеновка”
ОСОБА_5
,
ОСОБА_6
з позовними вимогами не були згодні, пояснили, що оскаржувані договори купівлі-продажу були укладені в інтересах обох сторін, були взаємовигідні та в разі вирішення цього питання за загальних зборах, то вони дали б свою згоду на відчуження цього об’єкту нерухомості, а
ОСОБА_4
був згоден з позовними вимогами та пояснив, що він вважає, що при укладенні цих договорів були порушені також і його права як учасника товариства.

Суд, вислухавши сторін та їх представників, третіх осіб, вивчивши і дослідивши письмові матеріали справи, аналізуючи і оцінюючи всі надані докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню за таких підстав.

Так, договір купівлі-продажу не житлового приміщення, першого поверху, що знаходиться за адресою м.Запоріжжя,
АДРЕСА_1
між ТОВ „МЖК Вознесеновка” в особі директора
ОСОБА_8
. та
ОСОБА_2
був укладений
ІНФОРМАЦІЯ_3
. та посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу
ОСОБА_3
. (а.с.13). Цей об’єкт нерухомості належав ТОВ „МЖК Вознесеновка” на підставі свідоцтва про право власності серії
ІНФОРМАЦІЯ_6
, виданого Виконавчим комітетом Запорізької міської ради 10.05.2006р., що підтверджується витягом з реєстру прав власності, видане ОП ЗМБТІ (а.с.75-77), загальна, балансова вартість об’єкту складала 10240,25грн., а продаж було здійснено за 13000грн. (а.с.30-31).

Як пояснили відповідачі, цей договір був укладений на взаємовигідних умовах для обох сторін, так як на час його укладення, товариство заборгувало
ОСОБА_2
за надані протягом попередніх років юридичні послуги на підставі договору
ІНФОРМАЦІЯ_4
. Ці ствердження підтверджуються актом звіряння взаєморозрахунків від 30.11.2007р.,де сума заборгованості складала 27000грн. (а.с.42-44).

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що
ОСОБА_1
.,
ОСОБА_8
.,
ОСОБА_4
.,
ОСОБА_5
.,
ОСОБА_6
.,
ОСОБА_7
є засновниками Товариства з обмеженою відповідальністю „Молодіжно-житловий комплекс „Вознесеновка”. Згідно протоколу
НОМЕР_1
зборів учасників товариства від 12.02.2005р. директором було обрано
ОСОБА_8
. (а.с.12).

Згідно статті 9 статуту ТОВ „МЖК „Вознесеновка” ризик ведення підприємницької діяльності та прийняття відповідних рішень віднесено до виключної компетенції його керівника. Так, в п.9.1 вказано, що поточною роботою товариства керує директор, а згідно п.9.2 директор вирішує всі питання діяльності товариства, крім віднесених до виключної компетенції загальних зборів учасників та у межах своїх повноважень розпоряджатися майном товариства. Лише згідно п.8.6 статуту лише у разі відчуження майна на суму, що становить 50 і більше відсотків статного капіталу товариства відповідне рішення має приймати вищий орган управління товариства, а згідно статті 5, п.5.1 статуту статутний капітал товариства складав 26200грн. (а.с.47-55).

Отже оскаржуваний договір від
ІНФОРМАЦІЯ_3
. укладено директором в межах своїх повноважень, порушень статуту, чи вимог чинного законодавства не було допущено.

Крім цього, позивач обґрунтовуючи свої позовні вимоги в частині визнання недійсним договору у зв’язку з тим, що при продажі спірного приміщення в грудні 2007р. не була проведена експертна оцінка майна та продаж здійснено за ціну нижчою від дійсної вартості, не надав суду належних доказів цього, скільки ж дійсна ціна приміщення.

Також, інші учасники ТОВ „МЖК „Вознесеновка”
ОСОБА_5
.,
ОСОБА_6
. в судовому засіданні пояснили, що оскаржуваний договір купівлі-продажу був укладений в інтересах обох сторін, був взаємовигідним та в разі вирішення цього питання за загальних зборах, вони б дали свою згоду на відчуження цього об’єкту нерухомості, а тільки
ОСОБА_4
. не був згоден з позовними вимогами та пояснив, що він вважає, що при укладенні цих договорів були порушені також і його права як учасника товариства.

Договір купівлі-продажу спірного приміщення, укладений між
ОСОБА_2
та
ОСОБА_8
.
ІНФОРМАЦІЯ_2
, посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу
ОСОБА_3
. (а.с.125). Продаж здійснено за 35815грн.

Як пояснив
ОСОБА_2
після купівлі цього приміщення, його вартість збільшилася за рахунок проведених будівельно-монтажних робіт. Ці ствердження підтверджуються контрактом
ІНФОРМАЦІЯ_7
. між
ОСОБА_2
та МЧФ „Перл” на суму 24481грн. (а.с.127).

Статтею 203 ЦК України визначено перелік загальних вимог, додержання яких є необхідним для чинності правочину. Оскаржувані договори відповідають всім визначеним нормам та в результаті розгляду справи не встановлено жодного порушення або недодержання вказаним вимогам закону. Таким чином, з урахуванням викладеного, позовні вимоги не обґрунтовані, му не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.202-209, 215 ЦК України, ст.ст.10, 57-60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог
ОСОБА_1
про визнання договорів купівлі-продажу недійсними відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Запорізької області через Заводський районний суд м. Запоріжжя
шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано в 10-денний строк. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у 20-денний строк після подання заяви, рішення набирає законної сили після закінчення цього строку.

Суддя

Забіяко Ю.Г.