Справа № 2-660/2008 р.
РІШЕННЯ

іменем України

18 листопада 2008 року
м. Носівка

Носівський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого - судді Дикого В.М.,

при секретарі Герасимчук Н.Ю.,

з участю позивача ОСОБА_1

розглянувши в попередньому судовому засіданні в
приміщенні Носівського районного суду Чернігівської області цивільну справу за
позовом ОСОБА_1до Степовохутірської сільської ради про визнання права власності
на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

До Носівського районного суду Чернігівської області
звернувсяОСОБА_1, який в поданій позовній заяві зазначив, що
ІНФОРМАЦІЯ_1померла його бабуся ОСОБА_2. Позивач є спадкоємцем згідно заповіту,
посвідченого 20 січня 2004 року у Степовохутірській сільській раді Носівського
району. Але прийняти у власність майно спадкодавця в обсязі, яке належало
ОСОБА_2на час смерті, позивач не може, оскільки державні акти на право
власності на земельні ділянки, видані на ім'я ОСОБА_2 були втрачені.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги,
пояснив, що правовстановлюючі документи на земельні ділянки, які були видані
ОСОБА_2 були втрачені нею за життя. Після того, як рішенням Дніпровського
районного суду м. Києва позивачу було продовжено строк для прийняття спадщини,
у нотаріальній конторі відмовилися оформити на підставі копій державних актів
перехід права власності на земельні ділянки до позивача, порадили звернутися до
суду.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився.
На адресу суду надійшов лист, в якому голова Степовохутірської сільської ради
зазначив, що визнає позов та просить розглядати справу без представника
сільської ради.

Вислухавши пояснення позивача, суд приходить до
наступного.

В судовому засіданні з'ясовано, що ОСОБА_2Іванівні
видавалися державні акти на право приватної власності на земельні ділянки
площею 7,33 га та 0,75 га. Дана обставина підтверджується копіями державних
актів (а.с. 11, 13), та витягами з технічної документації (а.с. 12,14). Дані акти,
відповідно до ст. 126 ЗК України, посвідчують право власності на земельні
ділянки.

Отже, ОСОБА_2 була власником вказаних земельних ділянок,
і відповідно до ст. 1218 ЦК України, право власності на земельні ділянки
входить до складу спадщини, яка відкрилася в день її смерті.

Суд визнає, що через втрату правовстановлюючих
документів, виданих спадкодавцю, спадкоємець не може набути право власності на
земельні ділянки в порядку спадкування через нотаріальну контору. За таких
обставин це право підлягає захисту в судовому порядку.

Оцінивши представлені докази в сукупності, суд приходить
до висновку, що визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує
права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому можливо застосувати наслідки
визнання позову, передбачені ч. 4 ст. 174 ЦПК України, і задовольнити позов.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 174, 208,
209, 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельні ділянки
розміром 7,33 га та 0,75 га, розташовані на території Степовохутірської
сільської ради Носівського району Чернігівської області загальною вартістю
69779 гривень 63 копійки, які належали ОСОБА_2Іванівні, померлій 30 жовтня 2004
року.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду першої
інстанції може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після
подання заяви про апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення
строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне
оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження,
але апеляційна скарга не була подана у встановлені строки, рішення суду набирає
законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи
апеляційним судом.

Суддя                                           В.М.
Дикий