Справа №2-325/2008 р.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ                  УКРАЇНИ

12 травня 2008
року       місцевий Ананьївський районний
суд Одеської області

в складі: головуючого
судді -      Дорош В.В.

при
секретарі     -          Гула О.Р.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Ананьєві справу за позовною заявою ОСОБА_1 до управління
праці та соціального захисту населення Ананьївської районної державної
адміністрації Одеської області про стягнення заборгованості по невиплаченій в
повному обсязі щорічній грошовій допомозі члену сім'ї загиблого (померлого
ветерана війни). ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до управління праці та
соціального захисту населення Ананьївської районної державної адміністрації, в
якій зазначає, що її неповнолітні діти ОСОБА_2 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 є
членами сім'ї загиблого (померлого) ветерана війни, що підтверджується
довідками №0978, №0980, виданими Одеським обласним ВК.

Згідно ст.15 Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту” зі змінами до закону від 22.12.1995 року №488/85 ВР,  25.12.1998 року №367-ХІV її щорічно до 05
травня повинна надаватись на обох доньок одноразова грошова допомога у розмірі
п'яти мінімальних пенсій за віком.

Всупереч вимогам ч.2 ст.2 Закону України “Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту”, п.3 ст.22, ст.8 Конституції України,
Управлінням праці та соціального захисту населення Ананьївської райдержадміністрації
належна їй грошова допомога у 2005-2007 році протиправно виплачувалась у
неповному розмірі, а саме: - згідно закону України “Про державний   бюджет на 2005 рік”  її було виплачено лише 260 гривен (по 130
гривен на одну доньку); згідно закону України “Про державний бюджет на 2006
рік” її було виплачено лише 260 гривен (по 130 гривен на одну доньку); згідно
закону України “Про державний бюджет на 2007 рік” її було виплачено лише 300
гривен (по 150 гривен на одну доньку).

Відповідно до ч.2 ст.19 Закону України “Про пенсійне забезпечення ” від
05.11.1991 року зі змінами та доповненнями, мінімальний розмір пенсії за віком
встановлюється у розмірі мінімального споживчого бюджету. В умовах кризового
спаду економіки та спаду виробництва мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється
у розмірі не нижче меж малозабезпеченості.

Мінімальна пенсія за віком, як слідує зі змісту Закону України “Про
державний бюджет на 2005 рік” складає 332,00 гривні, Закону України “Про
державний бюджет на 2006 рік” складає 359,00 гривен., Закону України “Про
державний бюджет на 2007 рік” від 19.12.2006 року №485-V , зі змінами та доповненнями з 01.04.2007 року складає
410,06 гривен.

Згідно з вищевказаними законами та Законом України “Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального захисту” розмір одноразової допомоги мав
складати:

-     у 2005 році
-332,00*5=1660,00 гривен на одну доньку, 3320,00 гривен на двох доньок;

-     у 2006 році - 359,00*5=1795,00
гривен на одну доньку, 3590,00 гривен на двох доньок;

-     у 2007 році - 410,06*5=2050
гривен на одну доньку, 4100,60 гривен на двох доньок.

Розмір недоплати складає:

-     у 2005 році -
3320,00-260,00 = 3060,00 гривен на обох доньок;

-     у 2006 році -
3590,00-260,00=3330,00 гривен на обох доньок;

-     у 2007 році -
4100,60-300,00=3800,60 гривен на обох доньок.

Всього розмір недоплати на двох доньок складає 10 190,60 гривен (на одну
доньку - 5 095,30 гривен)

Згідно  п.5 Постанови пленуму
Верховного Суду України від 01.11.1996 року №9 “... при здійсненні правосуддя
судам слід під час розгляду справи піддавати оцінці нормативно-правові акти
будь якого державного органу (згідно ст.6 Конституції України від 28.06.1996
року органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої
повноваження у встановлених Конституцією межах і відповідно до законів України)
на відповідність їх як Конституції так і закону. Якщо при цьому буду
встановлено, що нормативно-правовий акт, який підлягає застосуванню не
відповідає чи суперечить законові, суд зобов'язаний застосувати закон, який
регулює ці правовідносини...”.

Конституційний суд України в п.4 свого рішення від 11.10.2005 року
№8-рп/2005 (справа №1-21/2005) роз'яснив, що “згідно зі ст.22 Конституції
України, закріплені нею права та свободи не є вичерпними, гарантуються і не
можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесені змін до чинних
законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав та свобод.

Зміст прав та свобод людини - це умови і засоби, які визначають
матеріальні та духовні можливості людини, необхідні для задоволення потреб її
існування та розвитку. Обсяг прав людини - це кількісні показники відповідних
можливостей, які характеризують його множинність, величину, інтенсивність і
ступінь прояву та виражену у певних одиницях виміру.

Звуження змісту прав та свобод означає зменшення ознак, змістовних
характеристик можливостей людини, які відображаються відповідними правами та
свободами, тобто якісних характеристик права.

Підтвердженням тому є також рішення Конституційного Суду України від
09.07.2007 року, яким положення п.13 ст.71 Закону України “Про державний бюджет
на 2007 рік” визнано неконституційним ( в частині зупинення або звуження пільг,
компенсацій, гарантій, на які за законами України, мають право окремі
громадяни.

Відповідач,  недоплативши її
належну щорічну грошову допомогу на кожну дочку, яка є членом сім'ї загиблого (померлого) ветерана війни за 2005-2007 роки, всупереч вимогам
ч.2 ст.2 Закону України “Про статус ветеранів війни. Гарантії їх соціального
захисту”, п.3 ст.22, ст.8 Конституції України, протиправно звузив щодо її
доньок існуючий обсяг прав та свобод, щодо отримання цієї допомоги згідно
чинного законодавства України і утворив відповідну заборгованість щодо виплати
її щорічної грошової допомоги.

Вважає, що Відповідач повинен виплатити її суму недоплаченої щорічної
одноразової допомоги (заборгованості) на кожну доньку, як члену сім'ї загиблого
(померлого) ветерана війни, тому просить стягнути з Відповідача - Управління
праці та соціального захисту населення Ананьївської райдержадміністрації на її
користь різницю недоплаченої її щорічної грошової допомоги за 2005-2007 роки у
сумі 10 190,60 гривень, та звільнити її від сплати судових витрат, як члена
сім'ї загиблого (померлого) учасника бойових дій відповідно до ч.2 ч.22 Закону
України “Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту” від 22.10.1993 року № 3551-ХІІ.

В судовому засіданні позивач в повному обсязі підтримала вимоги
викладені у позовній заяві та надала відповідні пояснення. Просить стягнути з
відповідача - Управління праці та соціального захисту населення Ананьївської
райдержадміністрації на її користь різницю недоплаченої їй щорічної грошової
допомоги за 2005-2007 роки у сумі 10 190,60 гривень.

В судовому засіданні представник відповідача управління праці та соціального
захисту населення Ананьївської районної державної адміністрації не визнала
вимоги позивача та посилаючись на Закон України
“Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту” і відповідні Закони України «Про державний
бюджет на 2005-2007 роки» посилається на те,що прийняті Верховною Радою України
закони є актами рівної юридичної сили.

Єдиним законом,який Конституція України відокремлює серед інших, є Закон
України про Державний бюджет України. Особливістю його є те, що відповідно до
ч.2 ст.95 Конституції України виключно Законом України «Про державний бюджет
України» визначаються будь-які видатки на загальносуспільні потреби, розмір та
цільове спрямування цих видатків. Враховуючи вищезазначене вважають, що видатки
на фінансування пільг,компенсацій і гарантій, а отже і їх розмір, визначається
Законом України про Державний бюджет на певний рік. Таким чином за 2005-2007
роки було виплачено відповідні суми визначені даним Законом. Своєї вини не
вбачають. Інших заперечень, щодо прав позивача на отримання даної
допомоги,визначення розміру мінімальної пенсії позивачем не мають.

Суд, заслухавши пояснення позивача ,представника відповідача та
дослідивши представлені суду докази, вважає, що
позовні вимоги   підлягають  задоволенню з наступних  підстав.

В судовому засіданні встановлені слідуючі обставини та відповідні їм
правовідносини:

Позивач та її неповнолітні діти ОСОБА_2 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 є
членами сім'ї загиблого (померлого) ветерана війни, що підтверджується
довідками №0978, №0980, виданими Одеським обласним ВК ( а.с.3-6);

Згідно повідомлення позивачу від 08.02.2008 року представниками
відповідача надавалась грошова допомога у 2005-2007 році і виплачувалась у  розмірі, а саме: -  за 2005 рік
її було виплачено   260 гривен (по
130 гривен на одну доньку); за 2006 рік
її було виплачено  260 гривен (по
130 гривен на одну доньку); за 2007 рік її було виплачено   300 гривен (по 150 гривен на одну доньку) -
а.с.7

Згідно ст.15 Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту” "Щорічно до 5 травня членам сімей,
зазначеним у пункті 1 статті 10 цього Закону, а також дружинам (чоловікам)
померлих інвалідів війни, які не одружились вдруге, виплачується разова грошова
допомога у розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком. Дружинам
(чоловікам) померлих учасників бойових дій, учасників війни, визнаних за життя
інвалідами від загального захворювання, трудового каліцтва та з інших причин,
які не одружились вдруге, щорічна разова грошова допомога виплачується в
розмірі трьох мінімальних пенсій за віком".

Враховуючи встановлені правовідносини і
обставини , а також прийняті рішення Конституційного суду
України  від 11.10.2005 року №8-рп/2005
(справа №1-21/2005) та від 09.07.2007 року N
6-рп/2007(справа № 1-29/2007 року) суд вважає, що вимоги позивача підлягають
задоволенню так як позивач в судовому засіданні підтвердив свої позовні вимоги
відповідними доказами.

Всі судові витрати з урахуванням задоволених вимог та звільнення від їх
оплати компенсувати за рахунок держави.

Керуючись
Конституцією України, Законом України
«Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»,Законом
України «Про пенсійне забезпечення»,Законом України «Про державний бюджет на
2005 рік» , Законом України «Про державний бюджет на 2006 рік» Законом України
«Про державний бюджет на 2007 рік»,ст.ст.10,60,88,197,209,212-215 ЦПК України,
суд,-

РІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1
задовольнити.

Стягнути з управління праці та
соціального захисту населення Ананьївської районної державної адміністрації
Одеської області на користь ОСОБА_1 різницю недоплаченої щорічної одноразової
допомоги за 2005 рік - 3060 гривень ,2006 рік - 3330 гривень та 2007 рік - 3800
гривень, а всього 10190 гривень.

На рішення може бути
подано заяву про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня проголошення
рішення.

Апеляційна скарга на
рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження або в порядку ст.295 ч.4 ЦПК
України.

Суддя:
В.В. Дорош