РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05   лютого  2008
року  колегія  суддів
судової  палати  у
цивільних  справах Апеляційного
суду Автономної Республіки Крим в складі:

Головуючого, судді:                    Любобратцевої Н.І.

Суддів:
Філатової Є.В. Чистякової Т.І.

При секретарі:                              Галіч Ю. Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 і ОСОБА_3 про припинення права власності,
і визнання права власності на майно, за апеляційною скаргою ОСОБА_3, поданою її
представником ОСОБА_4 на рішення Київського районного суду М.Сімферополя
Автономної Республіки Крим від 22 жовтня 2007 року, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 і ОСОБА_3
про припинення права власності ОСОБА_3 на 1/3 частку АДРЕСА_1, і визнання за
ним права власності на вказане майно.

Вимоги мотивовані тим, що постановою Київського
районного суду м.Сімферополя Автономної Республіки Крим від 26 квітня 2006 року
задоволено позов про визнання незаконними дій державного виконавця ВДВС
Київського району м. Сімферополя та визнано недійсним акт державного виконавця
від 19 серпня 1998 року щодо передачі 1/3 часток АДРЕСА_1 ОСОБА_2, який вказану
частку квартири відчужив ОСОБА_3

Відповідачі позов не визнали, пояснивши, що підстави для
задоволення позову відсутні, крім того, позивач пропустив строк для звернення
до суду.

Рішенням Київського районного суду М.Сімферополя
Автономної Республіки Крим від 22 жовтня 2007 року позов задоволено. Право
власності ОСОБА_3 на спірну частку квартири припинено і за ОСОБА_1 визнано
право на частку квартири.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, поданої її представником
ОСОБА_4 ставиться питання про скасування рішення, як ухваленого з порушенням
норм матеріального права. Доводи скарги зводяться до того, що судом
безпідставно не застосовані норми закону, згідно з якими позивач пропустив
строк звернення з позовом до суду. Крім того, апелянт вважає, що судом не
враховано, що спірне майно придбано ОСОБА_2 на публічних торгах і свідоцтво про
придбання майна з торгів не визнано недійсним. ОСОБА_2 є добросовісним
набувачем. Також апелянт вважає, що суд безпідставно припинив право власності
ОСОБА_3 на майно, не визнавши недійсним договір дарування від 14січня 2004
року, укладеного між відповідачами.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника
апелянта ОСОБА_4 дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Справа №22-ц-1288/08            Головуючий в першій інстанції,
суддя - Кукта М.В.

Доповідач, суддя - Чистякова Т.І.

2

Так, із матеріалів справи вбачається, що згідно рішення Київського районного суду М.Сімферополя від 08.10.1998року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто 8521грн. В ході виконання рішення суду на підставі акту про те, що торги не відбулися, у зв'язку з неможливістю реалізації 13 частки квартири, згідно заяви ОСОБА_2 від 02.08.1999року по акту державного виконавця від 19.08.1999року йому перейшло право власності на 13 частину АДРЕСА_1, яка раніше належала ОСОБА_1
27.09.1999року державним нотаріусом ОСОБА_2 видано свідоцтво про право
власності на вказану 13 частку квартири.

14.01.2004р ОСОБА_2 подарував вказану
частку квартири ОСОБА_3, що підтверджується договором дарування.

Свідоцтво про право власності від
27.09.1999року на 13 частку квартири на ім'я ОСОБА_2 та договір дарування
вказаної частки квартири від 14.01.2004р. позивачем не оскаржені і на день
ухвалення рішення ніким не скасовані.

Постановою Київського районного суду
м. Сімферополя від 26.04.2006року визнані дії державного виконавця ДВС
Київського району ОСОБА_5 по виконанню рішення Київського районного суду
М.Сімферополя від 08.10.1998р, акту державного виконавця ОСОБА_5 про передачу
13 частини АДРЕСА_1 від 19.08.1999р незаконними.

Відповідно ч.2 ст.388 ЦК України
майно не може бути витребувано від добросовісного набувача, якщо воно було
продане у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Із вищевикладеного вбачається, що
спірна 13 частка квартири була отримана ОСОБА_2 саме в порядку, встановленому
для виконання судових рішень, отже вказане майно за правилами ч.2 ст.388 ЦК
України не може бути витребувано ні від нього, ні від добросовісного набувача
ОСОБА_3

Підстави припинення права власності
передбачені ст. 346 ЦК України . Позивач в позовній заяві не вказав підстави
для припинення права власності відповідачки.

Припиняючи право власності ОСОБА_3 на
спірну 13 частку квартири, суд не з'ясував це і в рішенні не вказав жодної
передбаченої законом підстави для припинення права власності відповідачки і
задовольнив позов способом, не передбаченим в законі.

Відповідно до п. 3,4 ст. 309 ЦПК
України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення
нового рішення або зміни рішення є: невідповідність висновків суду обставинам
справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального або
процесуального права.

Оскільки висновки суду не
відповідають обставинам справи, рішення ухвалено з неправильним застосуванням
норм матеріального права, то рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням по
справі нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст.303, п.2ч.1ст.307, п.4
ч.1ст.309, ст.ст.313,316 Цивільного процесуального Кодексу України, колегія
суддів судової палати у цивільних справах, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, подану
ОСОБА_4, задовольнити.

Рішення Київського районного суду
М.Сімферополя Автономної Республіки Крим від 22 жовтня 2007 року скасувати.
Ухвалити нове рішення. Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 і
ОСОБА_3 про припинення права власності, і визнання права власності на майно.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржено протягом двох
місяців з дня набрання ним законної сили безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Судді:  Любобратцева Н.І.        Філатова Є.В.                Чистякова Т.І.