У Х В А Л А

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

19 листопада 2008
року

м. Київ

Колегія суддів Судової палати у
цивільних справах Верховного Суду України в складі:

головуючого    Яреми А.Г.,

суддів:              Лихути Л.М.,      Охрімчук Л.І.,

Романюка Я.М., Сеніна Ю.Л.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом комунального підприємства (далі - КП) «Черкасиводоканал» до
ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення суми заборгованості по оплаті послуг з
водопостачання та водовідведення,

в с т а н о в и л а :

У липні 2007 року КП
«Черкасиводоканал» звернулося до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те,
що відповідачки не оплачують у повному обсязі послуги з водопостачання та
водовідведення їх квартири, які надаються підприємством, і станом на           18 липня 2007 року мають
заборгованість по оплаті таких послуг.

Позивач просив стягнути
з ОСОБА_1., ОСОБА_2 173 грн. 70 коп. заборгованості по оплаті послуг з
водопостачання та водовідведення.

Рішенням
Придніпровського районного суду м. Черкаси від 16 листопада 2007 року,
залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Черкаської області від 13 лютого
2008 року, позов задоволено.

У касаційній скарзі ОСОБА_1,
ОСОБА_2 просять скасувати ухвалені в справі судові рішення та постановити нове
рішення про відмову в задоволенні позову, посилаючись на порушення судами норм
матеріального та процесуального права.

Касаційна скарга підлягає задоволенню частково з
таких підстав.

Задовольняючи позов, суд виходив
із того, що ОСОБА_1, ОСОБА_2 користувалися послугами, які надає позивач, але
оплачували їх не у повному обсязі й зобов'язані сплатити заборгованість у сумі
173 грн. 70 коп., так як вчиняли дії, що свідчать про визнання ними свого
боргу.

Проте з такими висновками суду
погодитись не можна, виходячи з наступного.

Згідно
частин третьої, четвертої статті 267 ЦК України позовна
давність застосовується судом лише за заявою сторони
у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної
давності, про застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові.

Відповідно до частини першої статті 264 ЦК України перебіг позовної
давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить
про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку.

Заперечуючи проти позову, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заявили про застосування позовної давності, посилаючись
на те, що вони щомісячно оплачують фактично надані позивачем послуги з
водопостачання та водовідведення, будь-яка заборгованість у них відсутня,
натомість КП «Черкасиводоканал» вимагає стягнення 173 грн. 70 коп.
заборгованості при тому, що зазначена сума розрахована більш ніж за три роки й
з наданих підприємством документів взагалі неможливо встановити часу, з якого
така сума нарахована.

Суд у
порушення вимог статей 214, 215 ЦПК України на зазначене уваги не звернув,
пояснень відповідачок у достатньому обсязі не перевірив, не встановив та не
зазначив у рішенні за який період позивачем розрахована сума заборгованості по
оплаті послуг, належним чином не перевірив чи дотрималося КП «Черкасиводоканал»
позовної давності з урахуванням заяви ОСОБА_1. та ОСОБА_2 про її застосування.

Крім того, суд послався на
положення статті 264 ЦК України, однак не урахував особливості спірних
правовідносин - стягнення заборгованості по оплаті послуг, які оплачуються
щомісячно, і не встановив та не зазначив у рішенні які ж дії відповідачок
свідчать про визнання ними саме нарахованого позивачем боргу за минулий період
з огляду на їх пояснення про те, що вони щомісячно оплачують фактично
надані
КП «Черкасиводоканал» послуги, а наявності заборгованості не визнавали
та не визнають.

Апеляційний суд на зазначене
уваги не звернув, у порушення вимог статей 303,           315 ЦПК України у достатній мірі не
перевірив доводів апеляційної скарги, в ухвалі не зазначив конкретні обставини
і факти, що спростовують такі доводи, і залишив рішення суду першої інстанції
без змін.

За таких обставин ухвалені в
справі судові рішення підлягають скасуванню з передачею справи на новий розгляд
до суду першої інстанції з підстав, передбачених                   частиною другою статті 338
ЦПК України.

Керуючись статтею 336 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного
Суду України

у х в а
л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2
задовольнити частково.

Рішення Придніпровського
районного суду м. Черкаси від 16 листопада 2007 року та ухвалу Апеляційного
суду Черкаської області від 13 лютого 2008 року скасувати, справу передати на новий
розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
А.Г. Ярема

Судді:                                                                             Л.М.
Лихута

Л.І. Охрімчук

Я.М. Романюк

Ю.Л. Сенін