Справа № 2-334/2008
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

12 червня 2008
року                           Корсунь - Шевченківський
районний суд Черкаської області в складі:

головуючого - судді Кіхтенко Н.І.,

за участю  секретаря
судових засідань  Сміян А.В.,

представника органу  опіки і  піклування
Царенко  Н.І.,

педагога  ОСОБА_3

розглянувши у відкритому  судовому
засіданні в залі суду в м. Корсуні-Шевченківському цивільну  справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 за
участю третьої особи на стороні позивача, що не заявляє самостійних вимог щодо
предмету спору:  органу опіки та піклування  в особі Корсунь - Шевченківської міської ради
про вирішення спору щодо участі  у
вихованні дитини  батьком, який   проживає
окремо, -

суд

ВСТАНОВИВ:

6 травня  2008 р. позивач звернувся до суду з даним
позовом і просить  ухвалити  рішення, яким встановити наступний  порядок його участі у вихованні спільної з
відповідачкою дитини -  ОСОБА_4
ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, яка проживає з відповідачкою:

- забирати дитину  щотижнево в
п'ятницю  з 13 години до 18 години
суботи, за місцем проживання позивача, у квартиру АДРЕСА_1

- в літній період дозволити забирати дочку на 45 діб для здійснення
оздоровчих поїздок.

Свій позов позивач
мотивує тим, що 21 листопада 2007 р. було зареєстровано розірвання шлюбу між
сторонами.

Від даного шлюбу у сторін є малолітня
дочка  ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1

Після розірвання
шлюбу    дитина залишилася проживати  з
відповідачкою.

З  січня місяця 2008 року  відповідачка чинить перешкоди  позивачу
у зустрічах  з дитиною, не
дозволяє забирати дитину по місцю  його
проживання, що позбавляє  батька
можливості брати участь у її   вихованні,
а  тому
позивач і  звернувся  до
суду  з даним  позовом.

У судовому  засіданні
позивач підтримав свої позовні вимоги і
дав  пояснення, що  викладені
вище,  пояснивши,   що
до  органу  опіки
і  піклування  з приводу даного спору не  звертався,
бо не  вважав  за
потрібне.

Відповідачка у суді позов
визнала   частково і  дала суду
наступні  пояснення.

Що вона  не  заперечує
щодо  участі  позивача
у  вихованні  їх
дочки ОСОБА_4,  ІНФОРМАЦІЯ_1, але
просить  суд врахувати  при
ухваленні  рішення  ту
обставину, що  друга  дружина
позивача, з якою  він  перебуває у
фактичних шлюбних відносинах,  була   другом
їх  сім”ї, часто була  у них, спілкувалася  з дитиною, а тому  перехід позивача  проживати
у квартиру  до  даної жінки дуже  травмував
дитину, яка постійно  з”ясовувала
у  неї,
чому  тьотя ОСОБА_5 забрала  у
неї  батька.

Крім того, сама  дитина  не
бажає йти  у  дану
квартиру,  а   коли
позивач  примусово  залишив
ночувати  її  у
даній  квартирі,  давши
за  це  30 грн, а
відповідачці  пояснив, що  дитина
ночувала  з ним  у  його
батьків,  то  дитина
кілька днів  була  дуже
пригнічена, а  потім  все-таки
розповіла  відповідачці,  де
вона  була  і  що
більше   не  хоче
йти  у  квартиру, де
живе  батько. Тобто,  що
позивач  неналежно виховує дитину,
заставляє  її  обманювати, даючи гроші за  неправду. Відповідачка не  заперечує на спілкування  позивача
з дитиною,  але  за
межами його нової сім”ї та  його
місця  проживання  і
згодна  щоб таких  було
два на  тиждень,  але
протягом  дня, без ночівлі  у квартирі
АДРЕСА_1

Відповідачка   вважає, що  цього
часу  буде  достатньо
для  спілкування  батька з дитиною. Крім того, що  стосується
проживання  дитини  з сім”єю
позивача  строком  до  45
діб, в т.ч. і  відпочинку за  межами міста, то вона категорично проти,
оскільки  дитина ще мала, потребує
маминого догляду, а не  іншої жінки,
яку  вона
боїться, а  що  стосується
гігієни  дитини, у  якої
при  стресах   буває
енурез,  то  це
вкрай  негативно відобразиться  на
здоров”ї   дитини.

Представник  органу опіки та піклування - Царенко Н.І.,
суду  пояснила,  що  перед  дачею наданого суду  висновку,
засідала  комісія,   в
якій  були і  медик з
педагогом,  і  після
проведення  обстеження  матеріально-побутових умов  в  обох
сім”ях  комісія прийшла  до висновку,
що  вимоги   підлягають
до  часткового задоволення,  з урахуванням
обставин,  які  склалися
між сім”ями і  ті,  які
були  до  цього, а також те, що  позивач не
створив  умов  для
дитини у  квартирі, де  він проживає, а  з урахуванням   віку
дитини, її  психічного
розвитку,   буде  достатнім
на   побачення  батька з дитиною  з
13  години  п”ятниці
до  18 години  наступного дня,  яким  є
субота.

Ні  про  які
45  днів, чи  навіть менше,   відпочинку дитини за межами  міста, з другою  сім”єю позивача,  в силу
доводів  відповідачки, які  заслуговують на увагу, та  пояснень дитини, які  є
суттєвими у  даній  ситуації,
не  може  бути
і  мови.

Що стосується    відповідачки,    то
згідно  висновку  органу
опіки  і  піклування,
вона  створила  всі
належні умови для  фізичного розвитку,   проживання
та  навчання  дитини.

Суд, вислухавши пояснення
позивача  ОСОБА_1   відповідачки ОСОБА_2., свідків:
ОСОБА_4,ОСОБА_6,   ОСОБА_7., які  суду
посвідчили, що  вони  дуже
люблять внучку,  будуть  турбуватися про неї,   пояснення  самої
дитини в присутності  педагога
ОСОБА_3 та  думку  даного педагога,  з'ясувавши всі обставини справи та
перевіривши їх доказами, суд вважає, що даний позов підлягає до  часткового задоволення.

В судовому  засіданні
встановлено, що сторони
перебували  у зареєстрованому  шлюбі, який
21 листопада 2007 р.  був  розірваний. Від даного шлюбу у сторін є
малолітня дочка  ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1,
яка після  розпаду сім”ї залишилася
проживати з матір”ю.

Як встановлено у
судовому  засіданні,  відповідачка
не  перешкоджала  спілкуванню
батька з дитиною в  школі,
про  що
підтвердила  класний  керівник
ОСОБА_3 у  дідуся і  бабусі
по лінії  батька, які  це також у
суді  підтвердили, де  неодноразово
ночувала, брала  від них подарунки,спілкувалася  з ними.

Відмова у  спілкуванні  з дитиною виникла тоді,  коли
позивач  взяв  дитину
і сказав, що  буде  з нею у
своїх  батьків  ночувати,
а  коли  дитина
прийшла  додому і  розплакалася
та повідомила  відповідачці,  що
вона  з позивачем   ночувала
у квартирі  АДРЕСА_1 де  вона
не  хотіла і  не
хоче  бути, і  позивач
заборонив про це говорити
відповідачці,  тоді  і
виник  даний  спір. Це знайшло підтвердження  у
судовому  засіданні.

Тобто,між сторонами  мається  спір і його
необхідно  врегулювати шляхом  ухвалення рішення.

Позивач  надав суду
документи, про те,  що він є
фізично і психічно здоровим, у психіатра
і  нарколога  на
обліку  не перебуває, як і  гр. ОСОБА_8.,
проживає у  квартирі,
належній  його співмешканці,  що по АДРЕСА_1.   Власник
даної квартири не заперечує проти
проживання  дочки  позивача
у  належній  їй
квартирі,  про що  надано суду
належно завірену  заяву. З наданих суду  копій   квитанцій
про сплату  аліментів,  такі
виплачувалися  лише  періодично,
раз у  три  місяці,що свідчить про
нерегулярний  заробіток  позивача.

Допитана у судовому  засіданні, при  відсутності
батьків  та   в присутності  педагога
ОСОБА_3- ОСОБА_4  суду  пояснила, що
вона  не  хоче
жити  там, де  живе
тьотя  ОСОБА_5,  тобто
співмешканка  позивача, вона  її боїться, боїться  спати
у  тій  квартирі,
а  у  обох бабусь вона  згодна жити і
спати.

Після  оголошення  судом
даних пояснень дитини
позивач   категорично  заявив суду,
що  дитина  буде
жити  у квартирі  АДРЕСА_1 і
ніде  більше.  А якщо
відповідачка не  дасть згоди
на  відпочинок  дитини
з ним  влітку,  в
межах  до  45 днів,
то він не  дасть згоди  на
відпочинок  дитини  на
курортах  Європи,  куди
дитина має  можливість поїхати  влітку
з бабусею.   Суд це  розцінює,
як  вияснення  відносин між сторонами,    але
не дії  їх   в інтересах
дитини.

Класний  керівник
ОСОБА_4 - ОСОБА_3 суду
пояснила,  що  дитина
у  суді  каже
те,  що  і
за  межами суду,   дитина
здібна,  добра  душею, любить
обох  батьків, хоче  з ними жити, але  не
у  позивача,  а
також те,  що  після
конфліктів  між  сторонами
дитина  буває   пригнічена, що  негативно впливає на її здоров”я.

Згідно вимог  сімейного
законодавства, а саме: ст.ст. 157,159
СК  України   той  з
батьків, хто проживає  окремо від  дитини, зобов”язаний  брати
участь у її вихованні і  має право
на  особисте  спілкування
з нею, а  той  з батьків, з ким проживає    дитина, не має права перешкоджати тому з
батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її
вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає
нормальному  розвитку  дитини.
Суд визначає  способи участі  одного з батьків у  вихованні дитини ( періодичні чи систематичні
побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною його місця
проживання тощо),  місце та  час
їхнього спілкування, з урахуванням віку,стану здоров”я дитини, поведінки
батьків, а також інших обставин,що  мають
істотне   значення.

Таким чином, на
підставі    добутих доказів  та
згідно вказаних    вимог  Закону,
суд вважає,    що    права у
позивача  на  виховання
дитини є шляхом  періодичних
побачень,  але   з урахуванням  малолітнього
віку  дитини, яка є лише
ІНФОРМАЦІЯ_1,  зміни  її стану
здоров”я  після  розпаду
сім”ї сторін,   негативний  вплив
на  дитину   стосунків
між  батьком   і
його  першою і  другою дружинами   та
обставинами, що були  до  цього,
суд вважає,  що  спілкування
позивача   з дитиною  у виді
періодичних побачень в  певні  дні,
не  буде  перешкоджати
її  нормальному  розвитку,
при  умові,   що
дитина  не  буде
відвідувати  квартиру  гр. ОСОБА_8, де у   позивача
власності   ніякої   немає, умов для  проживання дитини  не створено,
і  куди  дитина
категорично не  хоче  йти.

Суд  вважає, що
на  даний  час,  з
урахуванням  віку   дитини,
будуть   достатніми   періодичні
побачення  позивача з донькою  щосуботи
з 10 до  18 години, при  умові проведення  цих побачень в громадських  місцях, у
рідних,  близьких, але  за
межами   квартири  АДРЕСА_1., на
період   навчання дитини, а  на час
канікул,  крім вказаного дня і у
середу,  також  з  10
до  18 години.

Якщо  в  ці
дні  позивач  буде
працювати, або   мати  буде  з
дитиною  відпочивати  за
межами  міста, то при
погодженні   з відповідачкою,  дані
дні  можуть бути  компенсовані
іншими, але  в межах
встановленого  часу.

Суд вважає,  що
на  даний  час
не в  інтересах  даної
малолітньої   дитини   буде
визначення способу
спілкування  з  нею так,
щоб позивач   міг забирати  дитину
за межі  міста  до  45  днів. Такої
ж  думки і представник  органу
опіки і  піклування, про це
свідчить  і   висновок
даного  органу,  такої думки і мати   дитини.

Суд не  враховує
висновок  органу  опіки і піклування  в частині
думки, про  можливість   ночівлі
дитини у  квартирі  АДРЕСА_1, щонеділі з   п”ятниці
на суботу,   оскільки  це та
ж  квартира,   ті
ж  люди,  ті  ж
стосунки,  які  негативно впливають на  дитину і
куди ОСОБА_4  не  бажає
йти,  та  які
не  були  відомі
членам  комісії при  складанні
вказаного   висновку.

Ухвалюючи  дане
рішення,  суд  враховує
всі  вказані вище  обставини:

місце проживання позивача, який  власного
житла  не
має,  його сімейний і матеріальний
стан, стосунки між його бувшою і теперішньою дружинами,  непостійність
заробітку  і  часи роботи,
думку  самої дитини , допитаної
у  судовому  засіданні
у відсутність  батьків  і в присутності   її  класного
керівника,  належну  забезпеченість  дитини
зі сторони    відповідачки,     вік дитини,  що вона
є дівчинкою і  потребує  щоденної
кількаразової   гігієни,  яку
найкраще  може    провести
мати.

Для  суду при
ухваленні  рішення  є
навіть  суттєвим  те,
що    у  судовому
засіданні дитина  реагувала  сльозами,
розгубленістю   на  будь-які
слова  батька.

Таким чином, суд,
ухвалюючи   таке   рішення
та  частково  задовольняючи
даний  позов, враховує
інтереси  дитини, і   ухвалює
дане  рішення  тільки в
інтересах   дитини.

Суд   вважає,
що  при  зміні
стану  здоров”я  дитини, при
зміні  її віку,  позивач
вправі  буде  звернутися
до  суду  з
новим  позовом  для
визначення  йому   більш  об”ємного
часу   щодо  спілкування
з дитиною та  її виховання  і
спільного   відпочинку.

Оскільки позов  частково задовольняється, то суд  стягує з відповідачки в користь позивача  його витрати
по справі,   які  становлять
16 грн.

Керуючись ст.ст. 157,159 СК України, ст.ст. 10, 11,57, 58, 59, 60,
212, 213, 214, 215 ЦПК України,

суд

ВИРІШИВ:

ПозовОСОБА_1 до ОСОБА_2 за участю
третьої особи на стороні позивача, що не заявляє самостійних вимог щодо
предмету спору:  органу опіки та
піклування  в особі Корсунь -
Шевченківської міської ради про вирішення спору щодо участі  у вихованні дитини  батьком, який проживає окремо, задовольнити
частково.

1.Визначити, що ОСОБА_1
має право   на  зустрічі з
дочкою ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_1,
щосуботи   з 10.00   до  18
години  цього ж дня,  а  на
канікули  ще   і
у  середу в  межах такого ж часу і   має право забирати дитину з
будинковолодіння, що знаходиться за адресою:АДРЕСА_1, де проживає його колишня
дружина ОСОБА_2. та спілкуватися з
дитиною без обмеження кола осіб та місця спілкування, крім   квартири
АДРЕСА_1

2.Визначити, що після  закінчення 18 годин, зазначених в п.1
вказаного рішення ОСОБА_1повинен передати дитину її матері - ОСОБА_2. в
будинковолодінні, що знаходиться за адресою:АДРЕСА_1

4.В разі пропуску    часу спілкування батька з дитиною з
поважної причини - компенсація пропущеного часу проводиться за    домовленністю між  ОСОБА_1. та ОСОБА_2.

В іншій  частині
позову - відмовити.

Стягнути  з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженки і  жительки АДРЕСА_1, працюючої продавцем у  магазині „Будмакс” м. Корсуня -
Шевченківського, інші дані  про
особу  суду  невідомі, в
користь  ОСОБА_1,  пр. АДРЕСА_1- 16 грн. судових витрат  по справі.

Рішення  суду набирає законної сили після
закінчення  10 денного  строку на
подання заяви про його апеляційне оскарження або подачі в цей  строк
апеляційної скарги.

Заява про апеляційне
оскарження може бути подана протягом 10 днів після проголошення даного рішення
до Апеляційного суду Черкаської області через Корсунь-Шевченківський районний
суд Черкаської області з наступним поданням апеляційної скарги протягом 20 днів
через той же суд.

Головуючий :підпис.    Копія  вірна.
Рішення  не вступило в  законну силу.

Голова Корсунь-Шевченківського
районного суду
Н.І.Кіхтенко.