Справа № 2о-81
Р І Ш Е Н Н Я

ім'ям України

23 вересня 2008 року

Василівський районний суд
Запорізької області

у складі:         головуючого                       судді Мовчана О.Г.

при секретарі                        Паніної
Е.С.

за участю:     заявника                                 ОСОБА_1.

представника
заявника        адвоката ОСОБА_2 .

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Василівка справу за
заявою ОСОБА_1про встановлення факту прийняття спадщини,

заінтересовані особи ОСОБА_3 та Дніпрорудненська Державна Нотаріальна
Контора, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1звернувся до суду з заявою про встановлення факту прийняття ним
спадщини, яка відкрилася після смерті його сина ОСОБА_4, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_1

Свої вимоги заявник мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1помер його син - ОСОБА_4,
після смерті якого відкрилася спадщина на належну йому 1/3 частину квартири
АДРЕСА_1. Загальна площа квартири становить 50,9 кв.м. Вказана  обставина підтверджується Дублікатом, що має
силу оригіналу, свідоцтвом про право власності на житло виданим виконавчим
комітетом Дніпрорудненської міської ради від 06 березня 2002 року за № 46.

Зазначені 1/3 частина квартири, відповідно до тверджень заявника, перейшли
в його та ОСОБА_3. володіння, оскільки ними фактично прийнято спадщину. Вказана
обставина за твердженням заявника підтверджується довідкою паспортиста КУП «Наш
Дім» міста Дніпрорудне № 554 від 16 квітня 2008 року.

При зверненні до Дніпрорудненської нотаріальної контори, для отримання
свідоцтва на спадщину, заявнику було відмовлено з посиланням на пропуск
шестимісячного строку встановленого ст.1270 ЦК України.

В судовому засіданні, заявник підтримав вимоги заяви, пояснивши суду, що
вище зазначену квартиру було приватизовано ОСОБА_3(дружиною), ОСОБА_4(сином) та
ОСОБА_5(сином) відповідно Закону України «Про приватизацію», й відповідно до
розпорядження органу приватизації Дніпрорудненської міської ради від 06 березня
2002 року № 46 видано свідоцтво. Відповідно до вказаного свідоцтва, кожним з
вище зазначених осіб отримано у власність 1/3 частку вказаної квартири.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_5. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину
за законом, &frac12; частина спадкового майна, що складалось з 1/3 частини
квартири, належить заявникові, а інша &frac12; частина ОСОБА_3.

Проте до смерті сина ОСОБА_5(сина), ІНФОРМАЦІЯ_1помер ОСОБА_4 (другий син),
якому до смерті також належала 1/3 частина вище зазначеної квартири. Оскільки
на час смерті сина, заявник був прописаний з загиблим в одній квартирі й
користувався житловою площею, заявник вважав, що відповідно до положень ЦК
України в редакції 1963 року він прийняв спадщину.

В червні 2007 року, при зверненні до Дніпрорудненської державної
нотаріальної контори, за отриманням свідоцтва про спадщину, яка відкрилась
після смерті синів, заявник отримав відмову щодо спадщини померлого ОСОБА_4, з
роз'ясненням, що ним пропущено шестимісячний строк.

Також заявник повідомив суду, що в зв'язку з роботою у місті Запоріжжя в
заяві зазначив адресу місця тимчасового проживання у Запоріжжі, хоча фактично
проживає в місті Дніпрорудне.

Незначний проміжок часу коли заявник був виписаний а потів знову прописаний
у квартирі (05.05.2002 р. по 12.09.2002 р.), заявник пояснив тим, що дружина
(що є по справі заінтересованою особою) маючи паспорт заявника, без його відома
виписала з квартири, після чого він знову відповідно до її згоди був прописаний
у квартирі, хоча весь цей час проживав в ній.

На обґрунтування своїх доводів, заявник надав суду:

-    світлокопію свідоцтва про смерть ОСОБА_4.;

-    світлокопію довідки про народження ОСОБА_4.;

-    світлокопію свідоцтва про розірвання шлюбу з ОСОБА_3.;

-    світлокопію свідоцтва про право власності;

-    світлокопію технічного паспорту;

-    світлокопію свідоцтва про право на спадщину за законом;

-    довідку з місця проживання.

Заінтересовані особи, що своєчасно
сповіщалися про дату, час та місце розгляду справи до судового засідання не
з'явилися. Матеріали справи містять повідомлення про вручення поштового
відправлення зацікавленим особам. Від завідуючого Дніпрорудненською державною
нотаріальною конторою надійшла заява з клопотанням про розгляд справи за
відсутністю представника нотаріальної контори. Зацікавленою особою - ОСОБА_3.
причини неявки суду не сповіщені. Відповідно до положень ЦПК України неявка
заінтересованих осіб повідомлених належним чином не перешкоджає розгляду справи
по суті, в зв'язку з чим судом відповідно до положень ст.ст.235, 169 ЦПК
України, прийнято рішення про розгляд справи за відсутності заінтересованих
осіб.

Свідки ОСОБА_6. та ОСОБА_7., суду повідомили, що давно знайомі з родиною
заявника, який весь час, як до смерті дітей та і по час розгляду справи
проживає за адресою АДРЕСА_1

Заслухавши пояснення заявника, свідків, дослідивши документи, що додані до
заяви, суд вважає, що вимоги заявника обґрунтовані та підлягають задоволенню
виходячи з наступного:

-    як встановлено в судовому засіданні на підставі наданих
документів, заявник є батьком померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4, в зв'язку з чим
має право на спадщину за законом;

-    оскільки право на спадщину в заявника виникло під час дії
положень ЦК України в редакції 1963 року, при вирішенні справи мають також
застосовуватись положення вказаного кодексу, відповідно до ст.549 якого діями,
що свідчать про прийняття спадщини, визнаються фактичний вступ в управління та
володіння спадковим майном (ч.1 зазначеної статті), заявник був прописаний за
вказаною адресою й ніс певні обов'язки по утриманню житла;

-    зважаючи на викладене, а саме, що ОСОБА_4 . помер
ІНФОРМАЦІЯ_1, а заявник знов був прописаний до вказаної квартири 12 вересня
2002 року, тобто через два тижня після смерті, хоча фактично весь цей час
проживав в ній, суд приходить до висновку, що заявником були вчинені дії, що
свідчили про прийняття спадщини, тобто заявником як спадкоємцем було прийнято
спадщину, в наслідок чого вимоги заяви підлягають задоволенню;

-    в зв'язку з тим, що спадщина відкрилася й була прийнята
заявником за часів дії ЦК України в редакції 1963 року, положення ч.5
Прикінцевих та перехідних положень ЦК України в редакції 2004 року не
застосовуються.

Судові витрати по справі, відповідно до положень ч.7 ст.235 ЦПК України -
не відшкодовуються.

Керуючись ст.ст.234-235, 256-259 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

Вимоги ОСОБА_1- задовольнити.

Встановити, що факт прийняття ОСОБА_1 спадщини, яка відкрилася після смерті
його сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Сторони та інші особи, які брали участь у справі, а також
особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та
обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої
інстанції повністю або частково.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду першої
інстанції може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після
подання заяви про апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви
про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано.
Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна  скарга не була подана у строк, встановлений
статтею 294 ЦПК України, рішення  суду
набирає законної сили  після  закінчення
цього строку. У разі подання апеляційної
скарги  рішення, якщо його не
скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя
Василівського районного суду

Запорізької області                                                                                                        О.Г.
Мовчанвв месячный срок с последующего
дня после провозглашения решения. 1978 года, секретарем Приморского сельского
совета Васильевск