Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

28
серпня 2008 року
м.
Лисичанськ

Лисичанський
міський суд Луганської області у складі:

головуючої
судді                                                      Лизенко
І.В.,

при
секретарі судового засідання                           Паршиковій Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду
цивільну справу за позовом відкритого акціонерного товариства Комерційний банк
"Надра" у особі філії ВАТ КБ "Надра" Луганського
регіонального управління до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за
кредитним договором, -

встановив:

Позивач
звернувся до суду з вищеназваним позовом, посилаючись на те, що на підставі
договору "Автопакет" № 51/07-00 від 02 березня 2007 року позивач
надав відповідачу ОСОБА_1 кредит у сумі 40000 доларів США строком до 02 лютого
2012 року для придбання автомобілю з виплатою відсотків у розмірі 13,1% річних
за користування кредитом. Позивачем за видатковим касовим ордером від
03.03.2007 року виплачено ОСОБА_1 кошти у сумі 40000 доларів США. Згідно п.5.1.
договору у разі прострочення позичальником строку сплати мінімальних необхідних
платежів по погашенню кредиту, позичальник сплачує банку пеню у розмірі
подвійної облікової ставки НБУ від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день
прострочення. Відповідачем ОСОБА_1 умови договору належним чином не
виконуються, тому станом на 21.02.2008 року утворилася заборгованість по
кредиту у сумі 39797,35 доларів США, по сплаті нарахованих відсотків у сумі
1364,75 доларів США, пеня - 455,28 доларів США, а всього 41617,38 доларів США
або 210167,77 грн. Зобов'язання позичальника за даним договором забезпечено
заставою та порукою. Згідно п. 3.2.4 договору "Автопакет" № 51/07-00
від 02 березня 2007 року поручитель ОСОБА_2 відповідає перед банком за
виконання зобов'язань у повному об'ємі всім належним йому на праві власності
майном та грошовими коштами. 23.05.2007 року за вих. №7/0-б/н поручителю було
надіслано претензію з вимогою виконати зобов'язання позичальника в цілому. До
моменту подання позову відповідачі зобов'язання не виконали. Згідно п. 4.2.5.
договору банк має право вимагати від позичальника дострокового виконання
зобов'язань щодо повернення кредиту, сплати нарахованих відсотків та можливих
штрафних санкцій, якщо позичальник несвоєчасно чи не у повному обсязі сплатив
черговий платіж. Просив суд стягнути солідарно з відповідачів на користь
позивача заборгованість за договором у сумі 210167,77 грн., а також судові
витрати у справі.

Представник позивача Гончаров С.Г. у
судовому засіданні позов підтримав, підтвердив викладене у ньому, просив позов
задовольнити.

Представник позивача Попович А.В. у
судовому засіданні позов підтримав, підтвердив пояснення Гончарова С.Г.,
доповнивши, що поручителю було направлено вимогу про повну сплату кредиту у
вигляді претензії 23.05.2007 року. Претензія направлена простою
кореспонденцією. Надати суду доказу на підтвердження направлення претензії та
отримання її поручителем не може. Окрім даної претензії, поручителю інші вимоги
не надсилались. Претензія не відповідає вимогам п.3.2.7. договору, оскільки не
містить розрахунку.

Відповідач
ОСОБА_1 у судовому засіданні позов визнав повністю, з наявністю боргу та його
розміром погодився.

Відповідач
ОСОБА_2 у судовому засіданні позов не визнала та пояснила, що договір підписала
лише у січні 2008 року, до цього часу їй не було відомо про те, що вона є
поручителем за даним договором. На договорі підпис її, однак була вимушена
поставити свій підпис, оскільки працівник банку їй пояснив, що це необхідно
лише для реалізації заставного майна. Вважала, що за отримані від реалізації
кошти буде погашено кредит. Вона фактично не поручалася за позичальника перед
банком, однак не може надати докази на підтвердження цього. Договір підписувала
наприкінці січня 2008 року у автомобілі, на якому приїхав працівник банку та
покупець заставного авто до неї на роботу. Дані про особу покупця їй невідомі.
Окрім працівника банку та покупця, інших осіб у авто не було. Її співробітникам
про підписання договору нічого невідомо. Написала також розписку про те, що
згодна на відчуження заставного автомобілю. Про вимогу банку щодо повернення
кредиту у повному обсязі дізналася лише з позовної заяви, яку надіслав суд.
Жодної вимоги, листа, претензії, тощо від банку, як поручитель, не отримувала.

Судом
досліджено наступні докази: меморіальні ордери про сплату позивачем судових
витрат, копія договору "Автопакет" від 02.03.2007р., розрахунок
заборгованості, копія претензій відповідачам, копія витягу про реєстрацію в
Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, довідка про офіційний курс валют,
заява на видачу готівки.

Суд,
вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що
підлягає задоволенню частково.

Судом
встановлено такі факти та відповідні ним правовідносини.

Між
позивачем з однієї сторони та ОСОБА_1 як позичальником, ОСОБА_2 як поручителем
з іншої сторони, укладено договір "Автопакет" №51/07-00 від
02.03.2007 року. 03.03.2007 року за даним договором позивач надав ОСОБА_1 в
кредит грошові кошти готівкою в розмірі 40 000 доларів США терміном до 02.02.2012
року на придбання автотранспортного засобу. Відповідно до п.п.2.2.1., 2.2.3.
договору ОСОБА_1 зобов'язався повертати кредит та сплачувати відсотки за
користування кредитом шляхом сплати суми мінімального платежу, розмір якого
складає 935 доларів США, щомісячно до 18 числа місяця, наступного за
розрахунковим. ОСОБА_1 неодноразово порушувались зазначені умови, з грудня 2007
року взагалі припинено сплату необхідних коштів. Загальна сума заборгованості
за договором складає: по поверненню кредиту - 39797,35 доларів США, нараховано
відсотків 1364,75 доларів США за період березень 2007 року - січень 2008 року.

Пунктом
5.1. договору передбачена відповідальність позичальника за прострочення сплати
платежів у вигляді пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на
час виникнення заборгованості, за кожен день прострочення. Позивачем нараховано
пеню в розмірі 455,28 доларів США за період з 19.04.2007 року по 21.02.2008
року.

Пунктами
3.2.1.- 3.2.4. договору передбачено забезпечення виконання зобов'язань у
вигляді поруки, за якою відповідач ОСОБА_2 зобов'язалася солідарно відповідати
перед позивачем за належне виконання позичальником своїх зобов'язань  у повному обсязі. Пунктами 3.2.5. - 3.2.8.
також передбачено порядок реалізації позивачем свого права вимоги до
поручителя.

Пояснення
відповідачки ОСОБА_2 про те, що даний договір не був підписаний нею у момент
укладення, суд не бере до уваги, оскільки відповідачкою не надано доказів на
підтвердження цього; договір підписано відповідачкою власноруч, що нею не
заперечується. Окрім того, ОСОБА_2 не оспорено дійсність даного договору у
судовому порядку.

Задовольняючи
позов частково, суд виходить з наступного.

Відповідно
до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до
умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а
за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або
інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно
до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова
установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит)
позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно
до ч.1 ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше
майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання.

Відповідачем
ОСОБА_1 порушено умови договору в частині сплати платежів у визначені строки,
що ним визнано та підтверджено матеріалам справи (а.с.6-10).

Відповідно
до п.4.2.5. договору
"Автопакет" №51/07-00 від 02.03.2007 року позивач має право
вимагати від ОСОБА_1 дострокового виконання зобов'язань щодо повернення
кредиту, сплати нарахованих відсотків та інших можливих платежів, передбачених
цим договором, можливих штрафних санкцій, якщо позичальник несвоєчасно чи не в
повному обсязі сплатив черговий платіж.

Відповідач
ОСОБА_1 позов визнав повністю, що не суперечить закону та не порушує права,
свободи чи інтереси інших осіб. Таким чином, позов до ОСОБА_1 підлягає
задоволенню в повному обсязі.

Позовні
вимоги до ОСОБА_2 задоволенню не підлягають з наступних підстав.       Відповідно до п.3.2.5. договору банк
набуває право вимагати від поручителя виконання зобов'язання, що витікає із
договору, при умові, якщо у встановлений договором строк виконання
позичальником зобов'язання в цілому чи в будь-якій його частині, вони не будуть
виконані, а також при умові обов'язкового направлення поручителю повідомлення з
вимогою виконати зобов'язання позичальника в цілому (або в тій чи іншій його
частині). Згідно п. 3.2.7. договору у повідомленні повинно бути визначено
розмір невиконаних позичальником зобов'язань, а також розрахунок суми штрафних
санкцій, що необхідно сплатити.

Відповідно
до п.3.2.8. договору повідомлення, що направляється банком поручителю, повинно
бути здійснено у письмовій формі і буде вважатися поданим належним чином, якщо
воно надіслано рекомендованим чи цінним листом (за адресою, що вказана в
договорі) чи надано особисто поручителю. Згідно п. 8.4. договору усі
повідомлення за цим договором будуть вважатися зробленими належним чином у
випадку, якщо вони здійснені у письмовій формі та надіслані рекомендованим
листом, кур'єром, або вручені особисто за зазначеними адресами сторін.

Відповідно
до п.3.2.6. поручитель зобов'язаний виконати взяті на себе зобов'язання по
договору не пізніше трьох банківських днів з моменту отримання повідомлення від
банку.

Відповідно
до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків,
встановлених ст. 61 ЦПК України.

Представниками
позивача суду не надано доказів на підтвердження направлення відповідачці
ОСОБА_2, та отримання нею, вимоги банку про виконання зобов'язань за договором
у повному обсязі. Більш того, з пояснень представника позивача Поповича А.В.
вбачається, що відповідачці ОСОБА_2 було направлено претензію від 23.05.2007
року (а.с.11) простою кореспонденцією, доказів щодо отримання поручителем даної
претензії у позивача немає. Не може також надати суду докази на підтвердження
направлення претензії рекомендованим або цінним листом. Інших вимог
відповідачці позивачем не направлялось.

Відповідачка
ОСОБА_2 заперечує факт отримання нею від банку будь-якої вимоги про виконання
зобов'язань, в тому числі претензії №51/07-00 від 23.05.2007 року.

З
наведеного, вбачається, що позивачем, по-перше, не виконані умови договору,
передбачені пунктами 3.2.8., 8.4. щодо порядку надіслання повідомлення з
вимогою про виконання зобов'язання, по-друге, не доведено факт отримання
ОСОБА_2 взагалі такого повідомлення, чим порушено права відповідачки на
добровільну сплату платежів у строк, передбачений п.3.2.6. договору. Таким
чином, станом на дату пред'явлення позову до суду позивач згідно п. 3.2.5.
договору не набув права вимагати від ОСОБА_2 виконання зобов'язання за
договором, а тому позовні вимоги до ОСОБА_2 є необґрунтованими.

Згідно
ст. 88 ЦПК України з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача підлягають
стягненню судові витрати у сумі 1730 грн., сплачені позивачем за меморіальними
ордерами (а.с.1,1а).

На
підставі вищенаведеного, відповідно до ст.ст.526, 549, 1046-1056 ЦК України,
керуючись ст.ст. 10, 11, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позов
відкритого акціонерного товариства Комерційний банк "Надра" у особі
філії ВАТ КБ "Надра" Луганського регіонального управління до ОСОБА_1,
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити
частково.

Стягнути
з ОСОБА_1 на користь відкритого акціонерного товариства Комерційний банк
"Надра" у особі філії ВАТ КБ "Надра" Луганського
регіонального управління заборгованість за кредитним договором у сумі 210167
(двісті десять тисяч сто шістдесят сім) гривень 77 копійок, а також судові витрати
у справі у сумі 1730 (одна тисяча сімсот тридцять) гривень.

У
задоволенні позову відкритого акціонерного товариства Комерційний банк
"Надра" у особі філії ВАТ КБ "Надра" Луганського
регіонального управління до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним
договором відмовити за необґрунтованістю.

Рішення
може бути оскаржене до апеляційного суду Луганської області шляхом подання до
Лисичанського міського суду заяви про апеляційне оскарження протягом 10-ти днів
з дня його проголошення або подання апеляційної скарги у той самий строк.
Апеляційна скарга подається протягом 20-ти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження до Лисичанського міського суду Луганської області.

Суддя: