Справа № 2-1109 2008 р.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2008 року Кіцманський районний суд Чернівецької області у складі : головуючого - судді Усатий М. В.

при секретарі Анучкіній О. З.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м.Кіцмань справу за позовом
ОСОБА_1
до
ОСОБА_2
про
визнання необґрунтованою відмови на виїзд неповнолітньої дитини за кордон, надання дозволу на виїзд, -

В С Т А Н О В И В :

В травні 2008 року
ОСОБА_1
звернулася до суду з позовом до
ОСОБА_2
. про
визнання необґрунтованою відмови на виїзд неповнолітньої дитини за кордон, надання дозволу на виїзд. Свої вимоги мотивує тим, що з
ОСОБА_2
перебуває в зареєстрованому шлюбі з
ІНФОРМАЦІЯ_1
року. Від шлюбу з відповідачем є неповнолітня дочка
ОСОБА_3
а,
ІНФОРМАЦІЯ_2
року народження. Вказує на те, що у зв”язку із скрутним матеріальним становищем вона виїхала за межі України на заробітки. Неповнолітня дочка
ОСОБА_3
на даний час проживає біля її мами, яка піклується про неї. Вона проживає в Італії, де перебуває на легальних умовах, має дозвіл на проживання, житло з усіма зручностями, за час проживання вона постійно працює і має стабільний дохід. З метою оздоровлення дитини та його відпочинку вона бажає, щоб дочка змогла з нею виїхати до Італії, і вважає, що така поїздка відповідає інтересам неповнолітньої дитини. Для оформлення проїзних документів дитини потрібна письмова згода батька, проте він відмовляється надати таку згоду. Вважає дану відмову безпідставною, а тому просила позов задовольнити.

Відповідач своєчасно і належним чином повідомлений про час та місце слухання справи в судове засідання не явився без поважних причин і не повідомив суд про причини неявки.

Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши докази по справі, суд знаходить, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. ч. 2, 4 ст. 150, ч. ч. 1, 2 ст. 155 СК України батьки зобов”язані поважати дитину, піклуватися про її здоров”я, фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини, а мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності.

Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з
ІНФОРМАЦІЯ_1
року. Від шлюбу у них є неповнолітня дочка
ОСОБА_3
,
ІНФОРМАЦІЯ_2
року народження, яка на даний час проживає біля мами позивачки. Позивачка проживає в Італії, де перебуває на легальних умовах, має дозвіл на проживання, житло з усіма зручностями, за час проживання вона постійно працює і має стабільний дохід.

Наведені обставини підтверджуються поясненнями позивачки в судовому засіданні, свідоцтвом про народження
ОСОБА_3
серії І-МИ №
НОМЕР_1
від
ІНФОРМАЦІЯ_3
року, свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-МИ №
НОМЕР_2
від
ІНФОРМАЦІЯ_1
року, контрактом для перебування і роботи, трудовим контрактом, довідкою про присвоєння податкового коду.

Згідно ст. 7 Закону України „Про порядок виїзду з України і в”їзду в Україну громадян України”, п.п. 16, 18 „
Правил оформлення і видачі паспортів громадянина України для виїзду за кордон і проїзних документів дитини, їх тимчасового затримання та вилучення” самостійний виїзд за кордон дітей, які не досягли 18-річного віку, здійснюється за нотаріально засвідченою згодою батьків, за відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього за кордон може бути дозволений на підставі рішення суду.

Суд вважає, що відмова відповідача
у дачі згоди позивачці на виїзд неповнолітньої дочки разом з матір”ю за межі України для оздоровлення не має ніякого правового підґрунтя, є безпідставною і такою, що суперечить вимогам ст. 155 СК України, ст. ст. 11, 12 Закону України „Про охорону дитинства”, так як предметом основної турботи та основним обов”язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини і батьківське право не може здійснюватись всупереч цим інтересам. Також його дії протирічать ст.ст. 3, 9 Конвенції про права дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1989 року, у відповідності до якої
держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить інтересам дитини. В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

З огляду на викладене, оскільки відповідачем не надано доказів про наявність обставин, що обмежують право виїзду за кордон неповнолітньої дитини
,
суд приходить до висновку, що слід надати
дозвіл позивачці на виїзд разом з нею за межі України її дочки
ОСОБА_3
,
ІНФОРМАЦІЯ_2
року народження.

Враховуючи наведене, ст.ст. 150, 155 Сімейного кодексу України, ст.ст. 11, 12 Закону України від 26 квітня 2001 року „Про охорону дитинства”, п. 2 ст. 4 Закону України від 21 січня 1994 року „Про порядок виїзду з України та в”їзду в Україну громадян України”, п.п. 16, 18 Правил оформлення і видачі паспортів громадянина України для виїзду за кордон і проїзних документів дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 року № 231, ст. ст. 3, 9 Конвенції про права дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1989 року, керуючись ст. ст.
10, 11, 15, 57, 60, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов
ОСОБА_1
задовольнити. Визнати необґрунтованою відмову
ОСОБА_2
у дачі згоди
ОСОБА_1
на виїзд дочки
ОСОБА_3
,
ІНФОРМАЦІЯ_2
року народження, разом з нею за межі України.

Надати дозвіл
ОСОБА_1
на виїзд дочки
ОСОБА_3
,
ІНФОРМАЦІЯ_2
року народження, разом з нею за межі України.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана протягом 20-ти днів після подання заяви, рішення суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заява про апеляційне оскарження рішення може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення, а апеляційна скарга – протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження до апеляційного суду Чернівецької області через Кіцманський районний суд.

Суддя :