Справа № 22-557/2008 р                               головуючий у 1
інстанції - Ковальчук Н.М.
доповідач - Григоренко М.П.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М
У К Р А Ї Н И

15 травня 2008 року
м. Рівне

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду Рівненської області в складі :

головуючого судді -  Буцяка З.І.,

суддів : Григоренка М.П.,
Мельника Ю.М.,

при
секретареві Колесовій Л.В., за участю позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2, розглянувши
у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою
представника третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача
ОСОБА_3  - ОСОБА_4 на рішення
Березнівського районного суду Рівненської області від 13 лютого 2008 року у
справі за позовом ОСОБА_1, яка діє в своїх інтересах та в інтересах
неповнолітнього сина ОСОБА_5, до Березнівської міської ради, третя особа на
стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог - ОСОБА_3, про
встановлення факту прийняття спадщини, визнання права власності на спадкове
нерухоме майно та за позовом третьої особи із самостійними позовними вимогами
ОСОБА_2 до Березнівської міської ради, третя особа на стороні відповідача, яка
не заявляє самостійних вимог - ОСОБА_3, про визнання права власності на спадкове
нерухоме майно,

ВСТАНОВИЛА  :

Рішення
Березнівського районного суду Рівненської області від 13 лютого 2008 року
позовні вимоги ОСОБА_1, яка діє в своїх інтересах та в інтересах
неповнолітнього сина ОСОБА_5 та ОСОБА_2 задоволено.

Встановлено факт прийняття ОСОБА_6,
який помер ІНФОРМАЦІЯ_1,  спадщини по
заповіту, яка залишилась йому після смерті ОСОБА_7, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2, у
вигляді житлового будинку, який розташований АДРЕСА_1 та визнано за кожним із
позивачів, в тому числі і за неповнолітнім ОСОБА_5, право власності на 13
частину вищевказаного житлового будинку.

Вважаючи дане
рішення незаконним представник третьої особи ОСОБА_3- ОСОБА_4 в апеляційній
скарзі зазначає, що суд першої інстанції безпідставно прийшов до висновку про
ОСОБА_6 прийняв у спадок житловий будинок, який розташований АДРЕСА_1, після
смерті його баби - ОСОБА_7 в 1999 році, шляхом вступу у фактичне володіння ним,
оскільки після смерті останньої у спірному будинку залишився  проживати її син - ОСОБА_8, який вступив у
фактичне володіння спадковим майном, але юридично це ніяким чином не оформив.

В свою чергу, ОСОБА_6 після смерті
ОСОБА_7 у встановлений шестимісячний строк до нотаріальної контори про
прийняття спадщини  не звертався і у
спірному будинку взагалі не проживав, а тому він фактично не вступив в
управління чи володіння ним.

Те, що спадкодавець ОСОБА_7 до
самої своєї смерті проживала разом із сім'єю свого онука -ОСОБА_6, передала
останньому свою ощадну книжку та свідоцтво про право на спадщину, а потім була
похована сім'єю позивачів, , на думку апелянта, не свідчить про те, що ОСОБА_6
у свій час вступив у фактичне володіння спірним житловим будинком.

Оскільки, зазначені правовідносини
мали місце у 1999 році то до них повинно було бути застосовано норми ЦК
України, в редакції 1963 року.

В зв'язку із викладеним, апелянт
просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким позивачам
відмовити у задоволенні заявлених позовних вимог.

В ході апеляційного розгляду
позивачі апеляційну скаргу не визнали і запропонували суду її відхилити, а
рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши доповідача, пояснення
позивачів, перевіривши доводи апеляційної скарги та вивчивши матеріали справи,
апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню.

Задовольняючи позовні вимоги
позивачів, суд першої інстанції виходив з того, останні довели факт
прийняття  спадщини в свій час ОСОБА_6,
яку йому заповіла ОСОБА_7 і вони мають право кожний на свою частку у спірному житловому
будинку, як спадкоємці свого чоловіка та батька.

Проте, рішення Березнівського
районного суду Рівненської області від 13 лютого 2008 року підлягає скасуванню,
на підставі пункту 2 частини 1 статті 309 ЦПК України, із ухваленням у справі
нового рішення, з наступних підстав.

З
наявної у справі ксерокопії заповіту (а.с. 8) вбачається, що 7 квітня 1998 року
ОСОБА_7 заповіла ОСОБА_6 належний їй будинок з господарськими приміщеннями, що
розташований АДРЕСА_1.

Відповідно
до ксерокопій свідоцтв про смерть, ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 6), а
ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 5).

Відповідно
до статі 549 ЦК України (в редакції 1963 року) визнається, що спадкоємець
прийняв спадщину:

1) якщо
він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном;

2) якщо
він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про
прийняття спадщини.

Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з
дня відкриття спадщини.

По
справі встановлено і жодна із сторін не оспорює тієї обставини, що після смерті
ОСОБА_7 ОСОБА_6 у спірний житловий будинок, який йому заповіла його баба, до
самої свої смерті не вселявся і його обслуговуванням не займався, а проживав в
цьому будинку  весь цей час  син ОСОБА_7 - ОСОБА_8, який помер в 2007
році.

Крім
того, встановлено, що ОСОБА_6 у встановлений Законом строк до державної контори
із відповідною заявою про прийняття спадщини, яку йому заповіла ОСОБА_7, також
не звертався.

Ті обставини, що спадкодавець
ОСОБА_7 до самої своєї смерті проживала разом із сім'єю свого онука -ОСОБА_6,
передала останньому свою ощадну книжку та свідоцтво про право на спадщину, а
потім була похована сім'єю позивачів,  на
думку колегії суддів, не є таким, що свідчать про фактичний  вступОСОБА_6 у володіння чи управління
спадковим майном, яке йому заповіла ОСОБА_7.

З огляду на те, що ОСОБА_6,  після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_7,  яка заповіла йому свій житловий будинок,
АДРЕСА_1, не вчинив дії, які б свідчили про прийняття ним спадщини, в контексті
вимог статі 549 ЦК України (в редакції 1963 року),

тому в
задоволенні позовних вимог ОСОБА_1, яка діє в своїх інтересах та в інтересах
неповнолітнього сина ОСОБА_5  та ОСОБА_2,
має бути відмовлено, за їх недоведеністю.

На підставі наведеного та керуючись
ст.ст. 303, 307, 309, 313-315 ЦПК України, колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну  скаргу представника третьої особи без
самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_3  - ОСОБА_4задовольнити.

Рішення Березнівського районного суду
Рівненської області від 13 лютого 2008 року скасувати та ухвалити нове рішення,
про відмову  ОСОБА_1 та  ОСОБА_2 у задоволенні позову.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення.

Сторони та інші особи, які беруть участь у
справі, а також  особи,  які не брали участі у справі, якщо суд
вирішив питання про їх   права,   свободи
чи  обов'язки,  мають
право  оскаржити  у касаційному порядку рішення  апеляційного суду до Верховного Суду України
протягом двох місяців починаючи з дня набрання ним  законної сили.

Головуючий :

Судді :