У Х В А Л А

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

15 березня 2008 року                                                                    м. Київ

Колегія суддів Судової палати у
цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

суддів:

Барсукової В.М.,  Берднік І.С.,
Григор'євої Л.І., -

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1,
ОСОБА_2 до державного територіально-галузевого об'єднання (далі - ДТГО)
«Львівська залізниця», виконкому Ворохтянської селищної ради, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання ордерів недійсними, виселення, усунення перешкод
у користуванні жилим приміщенням; за зустрічним позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5 до
ОСОБА_1, ОСОБА_2, третя особа орган опіки та піклування, про вселення, усунення
перешкод у користуванні жилим приміщенням, відшкодування матеріальної та
моральної шкоди, визнання недійсними договору найму жилого приміщення та
ордера,

в
с т а н о в и л а:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у червні 2007 року звернулися до суду з указаним позовом, в якому
зазначали, що ОСОБА_1 з липня 1973 року працював на станції Ворохта та на
підставі ордера вселився у будинок АДРЕСА_1, який належав насосній станції, та
в якому проживає з сім'єю до цього часу.

У 1989 році відповідач ОСОБА_3 за
його, позивача, згодою разом із сім'єю вселився в іншу кімнату цього будинку та
проживав в ній до 1992 року, а потім переселився у новозбудований будинок
АДРЕСА_2.

У 2005 році йому стало відомо, що у
квартирі зареєстровані ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на підставі ордерів від 26 жовтня
1989 року, виданого ДУ № 2 Львівської залізниці та від 27 жовтня 1989 року,
виданого виконкомом Ворохтянської селищної
ради на ім'я
ОСОБА_6 на склад сім'ї п'ять осіб.

Указували, що у будинку АДРЕСА_1
ніколи не було двох квартир, а ордер видано на кімнату, яку займає його сім'я.

У 2006 році відповідачка ОСОБА_5 з
чоловіком самовільно у приміщенні насосної станції влаштували столярну
майстерню, проводять ремонт, чим перешкоджають користуватися житлом.

ОСОБА_3 та ОСОБА_5 подали до суду
зустрічний позов, у якому зазначали, що наприкінці 2005 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 самовільно зайняли частину житлової площі, якою вони користувалися,
поміняли замки, поставили грати  на
вікна, самовільно зробили двері в їхню кімнату, винесли їхні речі на подвір'я.

У зв'язку із наведеним, просили вселити їх у квартиру,
усунути перешкоди у користуванні житлом з боку сім'ї ОСОБА_1, відшкодувати матеріальну
шкоду, завдану
пошкодженням майна, визнати недійсними договір найму жилого
приміщення та ордер, виданий на ім'я ОСОБА_1.

Рішенням Яремчанського міського
суду Івано-Франківської області від 31 серпня 2007 року позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задоволено частково. Визнано недійсними ордери від 26 жовтня 1989
року та від 27 жовтня 1989 року, видані на ім'я ОСОБА_6 на склад сім'ї п'ять
осіб. Виселено ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_8 із будинку
та зобов'язано ДТГО «Львівська залізниця» надати їм інше жиле приміщення.
Зобов'язано ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та членів їхньої сім'ї не чинити перешкод
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у користуванні квартирою. У
решті позову ОСОБА_1, ОСОБА_2 та у зустрічному позові
ОСОБА_4, ОСОБА_5 відмовлено.

Рішенням апеляційного суду
Івано-Франківської області від 23 листопада 2007 року зазначене судове рішення
скасовано. Ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1, ОСОБА_2 та у зустрічному позові ОСОБА_4, ОСОБА_5 відмовлено.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення апеляційного суду скасувати, посилаючись на
порушення судом норм матеріального та процесуального права, та залишити в силі
рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК
України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК
України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу,
про перевагу одних доказів над іншими.

Оскільки з матеріалів справи та
змісту касаційної скарги не вбачається порушення апеляційним судом норм матеріального
та процесуального права, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу
відхилити.

Керуючись ст. 332 ЦПК України,
колегія суддів Судової палати у цивільних справах
Верховного Суду України

у
х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення апеляційного суду Івано-Франківської області від 23 листопада 2007 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

В.М. Барсукова

І.С. Берднік

Л.І. Григор'єва