У х в а л а

І М Е Н Е М
У К Р А Ї Н И

31 березня 2008 року
м. Київ

Суддя Верховного Суду України Гуменюк В.І., розглянувши касаційну скаргу
ОСОБА_1 на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 9 жовтня 2007
року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 29 січня 2008 року у справі за
позовом ОСОБА_1 до Державного професійно-технічного закладу “Міжрегіональний
центр Ювелірного мистецтва м. Києва”, директора Державного
професійно-технічного закладу “Міжрегіональний центр Ювелірного мистецтва м.
Києва” ОСОБА_2 про визнання недійсним засідання атестаційної комісії,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася із зазначеним позовом,
посилаючись на те, що вона з 1996 року працювала викладачем англійської мови у
відповідача. 6 листопада 2006 року вона звільнилася. Відповідно до Закону
України “Про освіту”, Типового положення про атестацію педагогічних працівників
нею 10 жовтня 2004 року була подана заява про позачергову атестацію
“викладач-методист”, але на її прохання видати копію цієї заяви керівництвом
навчального закладу їй було відмовлено. Збори трудового колективу стосовно
затвердження членів атестаційної комісії та розгляду заяв бажаючих підвищити
фаховий рівень та встановлення їм кваліфікаційної категорії не проводились, її
не було ознайомлено з графіком роботи атестаційної комісії. 24 лютого 2005 року
було засідання атестаційної комісії, про що її не попередили. Результатом атестаційної комісії ліцею 24 лютого
2005 року їй було відмовлено, з чим вона незгодна, оскільки в склад
комісії входили особи, які є некомпетентні у розгляді питання щодо надання
звання “викладач-методист”, протокол складено
невірно, без зазначення обов'язків членів атестаційної комісії. Керівництвом
навчального закладу атестаційний лист їй не було видано, що призвело до
того, що вона не змогла скористатись можливістю у двотижневий строк оскаржити
рішення у вищестоящому порядку, і тільки 7 березня 2005 року їй нарешті надали
виписку із протоколу. Просила визнати недійсним засідання атестаційної комісії
від 24 лютого 2005 року щодо атестації педагогічного працівника.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 9 жовтня 2007 року,
залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 29 січня 2008 року, у
задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалені рішення судів
та ухвалити нове рішення, яким задовольнити її позов, посилаючись на порушення
судами норм матеріального і процесуального права.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до пункту 5 частини 3 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у
відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і
викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки  матеріалів справи.

Касаційна скарга необґрунтована. Доводи скарги висновків суду не
спростовують. Передбачених законом підстав неправильного застосування норм
матеріального чи порушення норм процесуального права не встановлено.

Керуючись пунктом 5 частини 3 статті 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті касаційного
провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Державного професійно-технічного
закладу “Міжрегіональний центр Ювелірного мистецтва м. Києва”, директора
Державного професійно-технічного закладу “Міжрегіональний центр Ювелірного
мистецтва м. Києва” ОСОБА_2 про визнання недійсним засідання атестаційної
комісії.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити скаржнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Верховного Суду України                                                     В.І.
Гуменюк