У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 листопада 2008 року
м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі :

головуючого

Григор'євої Л.І.,

суддів:

Балюка М.І.,     Барсукової
В.М.,

Данчука В.Г., Луспеника Д.Д.,

розглянувши справу за позовом відкритого акціонерного
товариства  “Мелітопольський завод
будматеріалів” до ОСОБА_1 та
приватного  підприємства
“Авангард-2000”, третя особа - Якимівська державна нотаріальна контора
Запорізької області, про визнання договору купівлі-продажу  недійсним та витребування майна,

в с т а н о в и л а :

У березні 2005 року ВАТ “Мелітопольський завод будматеріалів”  звернулося до суду із зазначеним позовом,
посилаючись на те, що 1 грудня
1994 року між Мелітопольським заводом будматеріалів, правонаступником
якого є ВАТ “Мелітопольський  завод
будматеріалів” та  колгоспом “Авангард”,
правонаступником якого є ПП “Авангард-2000” була укладена угода про  спільне
створення бази відпочинку на березі Азовського моря в смт. Кирилівка
коса Федотова Якимівського району. Позивачем з Кирилівською селищною радою  був укладений договір оренди земельної
ділянки під  базою  відпочинку
строком на 49 років та на виконання угоди від 1 грудня 1994 року  на території
бази були  збудовані: свердловина,
ангар, тіньовий навіс на пляжі, підстанція, душові кабінки, кінозал,
трансформатор на загальну суму 36932,34 грн., які відповідно до договору від 20
травня 2000 року між ВАТ “Мелітопольський завод будматеріалів” та ПП
“Авангард-2000” є власністю позивача. Крім того, 22 травня 2001 року в рахунок
погашення заборгованості ПП “Авангард-2000” передало ВАТ “Мелітопольський
завод  будматеріалів”  10 щитових
будиночків, розташованих на території
бази відпочинку.

6 серпня 2002 року між ПП “Авангард-2000” та ОСОБА_1 була  укладена угода купівлі-продажу бази
відпочинку “Океан”, розташованої за  цією
адресою, яке є власністю  позивача.  Посилаючись на ст. 41  Конституції України , ст.ст. 2, 48, 55
Закону  України “Про власність”, ст. ст.
386, 387, 388 та 391 ЦК України, позивач просив суд визнати зазначений договір
купівлі-продажу недійсним з підстав порушення його права власності та
витребувати  у ОСОБА_1  базу
відпочинку “Океан”.

У подальшому позивач доповнив
позовні  вимоги додатковими
підставами про визнання недійсним договору купівлі-продажу від 6 серпня 2002
року, посилаючись на те, що все інше  майно
бази відпочинку “Океан” , крім
належної  йому свердловини,
ангару, тіньового навісу, підстанції, душових кабінок, кінозалу, трансформатору
та 10 щитових будинків, є спільною
власністю  ВАТ “Мелітопольський
завод будматеріалів” та ПП “Авнгард-2000” в силу  укладеної
на 50 років угоди про сумісне створення бази відпочинку від 1 грудня
1994 року.

Рішенням Якимівського районного суду Запорізької області від 22 серпня  2005 року
в задоволенні позову  відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 20 травня 2008 року
рішення Якимівського районного суду Запорізької області від 22 серпня         2005 року  залишено без змін.

У касаційній скарзі ВАТ “Мелітопольський завод будматеріалів”  ставить питання про скасування рішення судів
першої та апеляційної інстанцій та ухвалення нового рішення по суті позовних
вимог, у зв'язку з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Касаційна  скарга  задоволенню не підлягає  з
таких  підстав.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог про визнання недійсним  договору
купівлі-продажу від 6 серпня  2002
року  бази  відпочинку “Океан”  та
витребування майна, суди  вірно
виходили  із того, що власником спірного
майна  було ПП “Авнгард-2000”, яке у
відповідності до вимог чинного цивільного законодавства України  має право володіти, користуватися та
розпоряджатися своїм майном на власний розсуд. Тому здійснюючи  відчуження спірного майна, яке належить йому
на праві власності, ПП “Авангард-2000” діяло у відповідності до вимог чинного
законодавства.

Відповідно до ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє  касаційну скаргу, якщо вважає, що рішення
ухвалено з додержанням норм
матеріального і процесуального
права.

Оскільки оскаржувані рішення відповідають вимогам матеріального та
процесуального  права, а наведені  в касаційній
скарзі  доводи висновків судів не
спростовують, касаційна скарга підлягає відхиленню із залишенням судових рішень
без змін.

Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу відкритого
акціонерного товариства “Мелітопольський завод будматеріалів”  відхилити.

Рішення Якимівського районного суду Запорізької області від 22 серпня  2005 року та ухвалу апеляційного Запорізької
області від 20 травня 2008 року  залишити
без змін.

Ухвала  оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                Л.І. Григор'єва

Судді:                                                                          М.І.
Балюк

В.М.
Барсукова

В.Г.
Данчук

Д.Д.Луспеник