РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2008
року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду
Автономної Республіки Крим у м. Феодосії у складі:

головуючого
- судді               Ломанової Л.О.,

суддів:                                      Притуленко
О.В., Соболюка М.М.,

при
секретарі                          Петриченко О.В.,

за
участю:  позивачівОСОБА_1 та ОСОБА_2,
представника відповідача -ОСОБА_3,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Феодосії цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю „Восток-Газсервіс"
про скасування наказу та поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку
за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди, за апеляційними
скаргами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на рішення Феодосійського міського суду АР Крим від
13 вересня 2007 року,

ВСТАНОВИЛА:

22 січня
2007 року ОСОБА_1. та ОСОБА_2звернулись до суду із позовами до ТОВ
„Восток-Газсервіс" про скасування наказу №83 від 27.12.2006 року,
поновлення їх на роботі в товаристві, стягнення середнього заробітку за час
вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди в розмірі по 5000 грн.
кожному.

У заяві
позивачі зазначили, що ОСОБА_1. з 25.09.2006 року працював газозварником
товариства, а ОСОБА_2- з 04.02.2005 року працював слюсарем.

Наказом
№83 від 27.12.2006 року відповідач безпідставно звільнив їх з роботи за п.7
ст.40 КЗпП України за появу на роботі в нетверезому стані.

Посилаючись
на те, що вказаний факт не мав місце, просили задовольнити їх позовні вимоги.

Рішенням
Феодосійського міського суду АР Крим від 13 вересня 2007 року у задоволенні
позовних вимогОСОБА_1 та ОСОБА_2відмовлено.

В
апеляційних скаргах позивачі ставлять питання про скасування зазначеного
рішення, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального
права.

Оскаржуючи
рішення, апелянти посилаються на те, що суд надав неналежну оцінку зібраним у
справі доказам та не звернув увагу на те, що з актом від 27.12.2006 року
відповідач їх не ознайомив, пройти обстеження - не пропонував.

Обговоривши
наведені у скаргах доводи та перевіривши матеріали справи, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційна скаргаОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, а
апеляційна скарга ОСОБА_2задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно
до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Справа №
22-а 13 - ф/2008

Головуючий
в першій інстанції: суддя Кириленко
Л. О.

суддя-доповідач:
Притуленко О. В.

Обґрунтованим
є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин.

Необгрунтованим
вважається будь-яке судове рішення, в якому висновки суду про фактичні
обставини справи не відповідають дійсності чи викликають сумніви в правильності
встановлення цих обставин.

Пункт 7
ст.40 КЗпП України дає власникові право розірвати трудовий договір у разі появи
працівника на роботі в нетверезому стані.

Факт
появи на роботі в нетверезому стані може встановлюватися не тільки спеціальним
обстеженням з використанням відповідних технічних засобів, але й будь-якими
іншими доказами, допустимими з точки зору цивільно-процесуального
законодавства.

Вирішуючи
спір, суд установив, що позивачі працювали у відповідача: ОСОБА_1.
-газозварником, ОСОБА_2- слюсарем. Наказом №83 від 27.12.2006 року відповідач
звільнив їх з роботи з 27 грудня 2006 року за появу на роботі в нетверезому
стані (по п.7 ст.40 КЗпП України).

Відмовляючи
у задоволенні позовних вимог позивачів, суд першої інстанції виходив з того, що
відповідач правомірно розірвав трудовий договір з ОСОБА_1 та ОСОБА_2, оскільки
вони дійсно 27.12.2006 року перебували на роботі у стані алкогольного
сп'яніння, що підтверджується показаннями свідків ОСОБА_4 ОСОБА_5., ОСОБА_6., свідка
ОСОБА_7., зокрема пояснившего,
що від дачі пояснень стосовно цього факту позивачі відмовилися, а також
докладною запискою ОСОБА_4 та актом від 27.12.2006 року.

Проте, з
таким висновком суду у повному обсязі погодитися не можна, оскільки висновок
суду стосовно законності звільнення з роботи позивачаОСОБА_1 не відповідає
обставинам справи.

Як
вбачається з показань свідків ОСОБА_4 ОСОБА_5.,
ОСОБА_6. у грудні 2006 року позивачі, як працівники ТОВ
„Восток-Газсервіс", виконували роботи по встановленню автономного опалення
у квартирі АДРЕСА_1 27.12.2006 року, біля 10 годин 30 хвилин, вони прибули на
вказаний об'єкт, де між ними та іншою бригадою, направленою для закінчення
робіт на об'єкті, виникла сварка. Позивач ОСОБА_2при цьому перебував у стані
алкогольного сп'яніння.

Жодний з
вказаних свідків не підтвердив того, що ОСОБА_1. також був у нетверезому стані.

Зі
складеною 27.12.2007 року докладної записки ОСОБА_4 (арк.спр.9-10) також
вбачається те, що на робочому місці у стані сп'яніння перебував лише позивач
ОСОБА_2

Стосовно
акту, складеного 27.12.2006 року зам.директора товариства ОСОБА_7., свідки ОСОБА_8. та ОСОБА_6.
надали пояснення, що він відповідає дійсності лише стосовно позивача ОСОБА_2Що
стосується позивачаОСОБА_1 - вони не бачили у нього зовнішніх ознакив
нетверезого стану.

З
урахуванням наведеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції
необгрунтовано визнав законним звільнення позивачаОСОБА_1 за появу на роботі в
нетверезому стані.

Показання
свідка ОСОБА_7., яки суперечать показанням вищевказаних свідків, не є
безумовним доказом перебуванняОСОБА_1 у стані сп'яніння.

Суд
обґрунтовано надав критичну оцінку показам свідківОСОБА_9та ОСОБА_10 оскільки
перший є родичем позивача ОСОБА_2., а другий - бачив позивачів значно пізніше,
ніж інші свідки.

З урахуванням
наведеного колегія суддів вважає, що всупереч вимогам ст.212 ЦПК України, суд
надав неналежну оцінку зібраним по справі доказам, внаслідок чого рішення суду
в частині залишення без задоволення позовних вимогОСОБА_1 підлягає скасуванню
за п.3 ст.309 ЦПК України з ухваленням нового - про часткове задоволення його
позову.

Колегія
суддів вважає, що відповідач незаконно звільнив вказаного позивача з роботи, у
зв'язку з чим пункт 2 наказу № 83 від 27.12.2006 року підлягає скасуванню, а
позивач -поновленню на роботі на підставі ч. 1 ст.235 КЗпП України.

Крім
того, на підставі частини 2 вказаної норми закону на користь позивача підлягає
стягненню середній заробіток за весь час вимушеного прогулу ( тобто з
27.12.2006 року по 09.01.2008 року) у сумі 5105, 52 грн. (виходячи із середньої
заробітної плати 425, 46 грн.).

Визначаючи
суму середнього заробітку, який належить стягнути на користьОСОБА_1, суд
враховує вимоги Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року №100 (зі змінами,
внесеними згідно з Постановою КМУ № 1266 від 26.09.2001), дані про заробітну
плату позивача за жовтень і листопад 2006 року (ар.спр.78) та період вимушеного
прогулу.

На
підставі ст.237-1 КЗпП України задоволенню піддягають також вимоги позивача про
відшкодування моральної шкоди, спричиненої порушенням трудових прав, оскільки
незаконне звільнення призвело до моральних страждань позивача і вимагало від
нього додаткових зусиль для організації свого життя. З урахуванням наведеного,
характеру правопорушення, глибини душевних страждань позивача, вимог розумності
і справедливості, колегія суддів вважає, що в якості компенсації моральної
шкоди на користь позивача належить стягнути 1000 грн.

Апеляційна
скарга позивача ОСОБА_2. задоволенню не підлягає тому, що зібраними у справі
доказами підтверджується факт перебування його 27.12.2006 року на робочому
місці у стані сп'яніння.

Керуючись
ст.ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314 ЦПК України, колегія суддів судової палаті
у цивільних справах Апеляційного суду Автономної Республіки Крим у м. Феодосії,
-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення
Феодосійського міського суду АР Крим від 13 вересня 2007 року в частині
залишення без задоволення позову ОСОБА_1 скасувати та ухвалити в цей частині
нове рішення, яким позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати
неправомірним та скасувати пункт 2 наказу ТОВ „Восток-Газсервіс" №83 від
27.12.2006 року про звільнення з роботиОСОБА_1 Поновити ОСОБА_1 на роботі
газозварником Товариства з обмеженою відповідальністю „Восток-Газсервіс" з
27 грудня 2006 року.

Стягнути
з Товариства з обмеженою відповідальністю „Восток-Газсервіс" на користь
ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 5105 грн.52 коп., а
також 1000 грн. у відшкодування моральної шкоди.

В решті позову -
відмовити.

Стягнути
з ТОВ „Восток-Газсервіс" в дохід держави держмито у розмірі 60 грн.50
коп.; витрати на інформаційне-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі
30 грн.

В решті рішення
суду залишити без змін.

Рішення суду
апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, однак може
бути оскаржено до суду касаційної інстанції протягом двох місяців з дня
набрання законної сили.