П’ЯТИХАТСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 2-560/2008 р.
РІШЕННЯ

Іменем України

12 грудня 2008 р. м. П’ятихатки

П’ятихатський районний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого – судді Резніченка М.С., при секретарі Москалець А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою
ОСОБА_1
до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агропрогрес» П’ятихатського району Дніпропетровської області про витребування майна із чужого незаконного володіння,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1
звернувся до суду із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агропрогрес» з вимогою зобов’язати відповідача повернути на його користь насіння соняшника у кількості 58211 кг на суму 45724,74 грн., що було набуте відповідачем за його рахунок без достатньої правової підстави, а також стягнути понесені судові витрати. Обґрунтовуючи свій позов
ОСОБА_1
посилався на те, що
ІНФОРМАЦІЯ_1
на підставі довіреності передав відповідачеві 58211 кг на суму 45724,74 грн. насіння соняшнику, не укладаючи письмового договору купівлі-продажу. Відповідач гроші за товар не сплатив, а термін повернення соняшника не був встановлений. Вважає, що товариство набуло майно (насіння соняшника) за його рахунок без достатньої правової підстави. 27.07.2007 р. він звернувся до відповідача з письмовою вимогою про повернення в натурі майна, однак вимога залишена без відповіді. Вважає, що саме з цього часу він довідався про порушення свого права. Вимагаючи повернути на його користь 45724,74 грн. соняшника просив стягнути 457,25 грн. сплаченого ним судового збору та 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення.

Позивач у судовому засіданні позов підтримав і пояснив, що усно домовлявся з співвласниками ТОВ «Агропрогрес»
ОСОБА_2
, який був директором товариства, і його заступником
ОСОБА_3
про отримання банківського кредиту у сумі приблизно 49000 грн., оскільки їм такого кредиту банк не надавав. Погодившись на пропозицію та отримавши такий кредит він передав без оформлення розписки чи договору позики
ОСОБА_3
45724,74 грн. та погодили з ним оформити це накладною від
ІНФОРМАЦІЯ_1
нібито він передав товариству через
ОСОБА_3
насіння соняшника, фактично ж передавши грошові кошти.
ОСОБА_3
. на отримані гроші придбав 58211 кг соняшника, використавши його для потреб товариства. Документів на передачу грошей не оформляли, оскільки довіряв керівникам товариства.

Відповідач в особі директора ТОВ «Агропрогрес»
ОСОБА_2
позов не визнав і показав, що ані грошових коштів, ані насіння соняшника від
ОСОБА_1
. товариство ніколи не отримувало і як директор не довіряв
ОСОБА_3
укладати з ним якісь угоди, довіреності на його ім’я
ІНФОРМАЦІЯ_1
чи в інший час не видавав. Допускав, що бланки довіреності та накладної з печатками товариства викрадені невстановленими особами з його робочого кабінету, про що була порушена П’ятихатським РВ УМВС України відповідна справа, а пізніше використана
ОСОБА_3
, з яким бізнесові стосунки розладилися і їх не підтримують. Вважав, що права позивача не порушені, оскільки товариство фактично не отримувало від нього ні насіння соняшника, ні грошей, та все ж просив застосувати позовну давність, оскільки вона сплинула.

Заслухавши сторони, свідків, та дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

Допитаний в якості свідка
ОСОБА_3
. показав, що спільно з
ОСОБА_2
і
ОСОБА_1
у листопаді 2003 р. домовилися про отримання в банку кредиту, на що погодився як фізична особа
ОСОБА_1
та отримав такий кредит. Грошові кошти у сумі 45724,74 грн. він передав йому особисто для придбання насіння соняшника, а він (
ОСОБА_3
.) придбав соняшник у незнайомої раніше особи та оприходував на рахунки фірми
ІНФОРМАЦІЯ_2
, директором якої являється.

Свідки
ОСОБА_4
і
ОСОБА_5
у судовому засіданні показали, що у листопаді 2003 р. працювали у ТОВ «Агропрогрес» і у їхній присутності керівники товариства
ОСОБА_2
і
ОСОБА_3
. домовлялися з
ОСОБА_1
про отримання ним суми кредиту для придбання соняшника, пального та ін.. Підтвердити чи спростувати факт отримання кредиту та передачі грошей
ОСОБА_1
не змогли.

Судом встановлено, що посилання позивача у заяві про передання відповідачеві насіння соняшника у кількості 58211 кг на суму 45724,74 грн. не знайшло у судовому засіданні свого підтвердження, спростовується показаннями самого позивача, свідків. Також не знайшов підтвердження і факт передачі позивачем грошових коштів для придбання такого насіння відповідачеві.

У відповідністю зі ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Згідно ст. 1212 цього ж Кодексу особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи без достатньої правової підстави, зобов’язана повернути потерпілому це майно.

Відповідно вимог ст. 1213 ч. 1 ЦК України набувач зобов’язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі.

Оскільки факту незаконного заволодіння чи набуття відповідачем майном позивача у вигляді насіння соняшника у кількості 58211 кг. у суді не встановлено, у позові слід відмовити.

Крім того,
ОСОБА_1
у позові зазначає дату передавання ним ТОВ «Агропрогрес» насіння соняшника
ІНФОРМАЦІЯ_1
..
Відповідачем заявлено про застосування строків позовної давності, а позивач не навів поважності причин пропущення позовної давності, що відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України також є підставою для відмови у позові, однак з урахуванням того, що у позові відмовлено за відсутності підстав для його задоволення, недоцільно застосовувати позовну давність.

На підставі ст.ст. 257, 267, 387, 1212 ч. 1, 1213 ч. 1 ЦК України, керуючись ст..ст. 10, 11, 60, 209, 212, 214, 215 ЦПК України, суд,

В и р і ш и в:

Відмовити у задоволенні позову
ОСОБА_1
до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агропрогрес» П’ятихатського району Дніпропетрвоської області про витребування майна із чужого незаконного володіння.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя: