Справа № 2-2121/08
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ        УКРАЇНИ

01  серпня
2008 року
Індустріальний   районний   суд
м.

Дніпропетровська

у    складі:
головуючого судді      Слюсар Л.П.

при секретарі     Олексенко М.В.,

розглянувши
у відкритому  судовому засіданні в залі
суду м.

Дніпропетровська
цивільну справу за  позовною заявою   ОСОБА_1

до
Виконавчого комітету
Індустріальної районної в м.

Дніпропетровську
ради,  третя особа Шоста дніпропетровська
державна нотаріальна

контора  про
визначення  частки     в спільній
сумісній власності, -

В
С Т А Н О В И В:

В
липні   2008 року позивач   звернувся
до Індустріального

районного
суду м. Дніпропетровська  з позовною
заявою  до відповідача

виконавчого
комітету  Індустріальної районної в м.
Дніпропетровську ради,

третя
особа Шоста дніпропетровська державна нотаріальна контора про

визначення  частки
в спільній  сумісній власності.      В
позовній заяві

позивач
посилався на те, що    відповідно  до
свідоцтва про право власності на

житло
від 10  грудня 1998 року,  позивачу та його дружині    ОСОБА_2
на праві спільної сумісної власності належить     квартира АДРЕСА_1 Право власності на

квартиру
зареєстроване  в КП “ДМБТІ”.  ОСОБА_2
померла

ІНФОРМАЦІЯ_1

Позивач  звернувся до Шостої
дніпропетровської державної

нотаріальної
контори для отримання свідоцтва про право на спадщину після смерті

дружини, але йому  було відмовлено у цьому, оскільки відповідно
до пункту 224

Інструкції
про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України,

затвердженої
наказом Міністерства юстиції  № 20/5 від
03.03.2004 р., нотаріус

може
видати свідоцтво про право на спадщину після смерті одного з учасників

спільної
сумісної власності лише після виділення (визначення) частки померлого

у
спільному майні.    Просив  визначити, що частки у праві спільної
сумісної

власності
на квартиру  АДРЕСА_1 яка  є
спільною сумісною власністю позивача   та
ОСОБА_2  є рівними:  позивачу -
належить ?  частка квартири та

ОСОБА_2,
яка померла  ІНФОРМАЦІЯ_1, за життя
належала ?

частка
квартири. В зв'язку з визначенням розміру часток, змінити правовий режим

у
праві сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1 з спільної сумісної власності на
спільну

часткову
власність.

В попередньому судовому засіданні позивач
свої позовні вимоги підтримав

і
просив суд позов задовольнити.

Відповідно до листа від 15 липня 2008  року
позивач просив розглядати

справу
в його відсутності.  Позовні вимоги
підтримав.

Відповідач в судове засідання  не з'явився. Відповідно до листа  від

17.07.
2008 року просили розглядати справу в їх відсутності та ухвалити рішення

суду
відповідно до вимог чинного законодавства.

Представник третьої  особи Шостої дніпропетровської державної

нотаріальної
контори в судове засідання не з'явився.
Про час і місце слухання

справи
повідомлялись належним чином.  Відповідно
до листа  від 25.07.2008

року   просили розглядати справу в їх відсутності  і прийняти рішення на

підставі
закону.

Суд,  заслухавши
позивача,   вивчивши матеріали
справи,  вважає, що позовні

вимоги  підлягають задоволенню   з наступних підстав.

Як
вбачається із матеріалів справи і встановлено в судовому засіданні,

відповідно
до   свідоцтва про право власності на
житло від 10 грудня 1998 року,

виданого  ВАТ ДПМК-246 тресту «
Укрсовхозспецстрой»  на підставі
розпорядження

від
10.12.1998 року № 15-ІV/98   ОСОБА_1  та ОСОБА_2
на праві спільної сумісної власності належить  квартира НОМЕР_1

у
будинкуАДРЕСА_1 Право власності на

квартиру
зареєстроване  в КП “ДМБТІ”  та записано у реєстрову книгу за НОМЕР_1

Згідно
до ст. 368 ЦК України ,  спільна
власність двох або більше осіб без

визначення
часток кожного із них у праві власності є спільною сумісною

власністю.

Згідно
до ст. 370 ЦК України  у разі виділу
частки із майна, що є у спільній

сумісній
власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві

спільної
сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю

між
ними, законом або рішенням суду.

Відповідно
до ст.372 ЦК України  майно, що є
спільній сумісній власності, може

бути
поділене між співвласниками за домовленістю між ними.

ОСОБА_2
померла ІНФОРМАЦІЯ_1 і

здійснити
виділ частки не можливо.

Як
показав в попередньому судовому засіданні
позивач після смерті дружини

він  звернувся в нотаріальну контору  з заявою про прийняття спадщини, однак

Шоста
дніпропетровська  державна нотаріальна
контора  відмовила в видачі

свідоцтва
про право  на спадщину в порядку
спадкування за  законом,   оскільки

в
свідоцтві про право власності на житло
АДРЕСА_1 визначено, як спільна сумісна власність.

Відповідно
до п.224  Інструкції про порядок вчинення
нотаріальних дій

нотаріусами
України,   нотаріус може видати свідоцтво  про право на спадщину за

законом  після смерті одного із учасників спільної
сумісної власності лише

після  виділення
( визначення)  частки померлого у
спільному майні.

При
таких обставинах суд вважає за можливим змінити правовий режим у праві

сумісної
власності  з спільної сумісної на спільну
часткову власність   та

визначити,
що частки  є рівними за ОСОБА_1  - 1/2
частини квартири, за

померлою  ОСОБА_2
- 1/2 частини квартири.

Згідно до ст.11 ЦПК України  суд розглядає цивільну справу не інакше як за

зверненням
фізичних осіб, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін.

Керуючись ст. ст. 368,370,372   ЦК України ,
ст.ст.3,7, 11, 15, 30, 60,  212-

215  ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги   ОСОБА_1
-  задовольнити.

Визначити,
що частки у праві спільної сумісної власності на квартиру  НОМЕР_1

будинку    АДРЕСА_1, яка  є

спільною
сумісною власністю ОСОБА_1та  ОСОБА_2, є
рівними: ОСОБА_1 , належить ?  частка

квартири
та ОСОБА_2 , яка померла  ІНФОРМАЦІЯ_1,
за життя

належала
? частка квартири.

Змінити
правовий режим у праві сумісної власності на квартиру  НОМЕР_1 будинку  №

АДРЕСА_1
з спільної сумісної власності

на
спільну часткову власність.

Рішення
може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області

через
Індустріальний районний суд, шляхом подачі у 10-ти денний строк, з дня

проголошення
рішення, заяви про апеляційне оскарження і подання після цього

протягом
20-ти днів апеляційної скарги, або без подання заяви про апеляційне

оскарження,
шляхом подачі апеляційної скарги на протязі 10-ти днів з дня

проголошення
рішення.

Суддя

:

Л.П.  Слюсар