Справа № 2- 2449
РІШЕННЯ

Іменем
України

11 липня 2008 року.

Орджонікідзевський районний суд м. Харкова в
складі:

головуючого - судді Клименка А.М.,

при секретарі - Полікарпові Є.В.,

з участю:

позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_3,

розглянувши в відкритому судовому
засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя
особа - Четверта Харківська державна нотаріальна контора, про визнання права
власності на частину квартири,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка
звернулася до суду з позовом до свого сина - ОСОБА_2 про визнання за нею права
власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 посилаючись на те, що на підставі
свідоцтва про право власності на житло НОМЕР_1, виданого 03 лютого 2003 року
Відділом приватизації житлового фонду Управління комунального майна та
приватизації Виконавчого комітету Харківської міської ради, спірна квартира
належить на праві власності відповідачу та матері позивачки - ОСОБА_4, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року. Після смерті матері вона є її єдиним спадкоємцем і
спадщину прийняла фактично, оскільки на час відкриття спадщини постійно
проживала разом зі спадкодавцем у спірній квартирі.

В
судовому засіданні позивачка позов підтримала і частково змінила свої позовні
вимоги, а саме: відмовилася від позову в частині надання їй додаткового строку
для прийняття спадщини і просила перед визнанням за нею права власності на
частину квартири в порядку спадкування після смерті своєї матері визначити
розмір ідеальних часток в праві власності на квартиру за її матір'ю та сином по
Ѕ частині за кожним посилаючись на те, що під час приватизації квартири між
ними ніякої угоди про розмір їх часток не укладалося, тому слід вважати їх
рівними.

Відповідач
про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що
свідчить розписка про одержання судової повістки, причину неявки суду не
повідомив, заперечень проти позову суду не надав. Зі згоди позивачки суд
ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224
ЦПК України.

Представник
третьої особи в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи
був належним чином повідомлений, звернувся до суду з заявою про розгляд справи
в його відсутність (а.с. 33).

Вислухав
позивачку, її представника, вивчивши матеріали справи, оцінив надані позивачем
докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Судом
установлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

На
підставі свідоцтва про право власності на житло НОМЕР_1, виданого 03 лютого
2003 року Відділом приватизації житлового фонду Управління комунального майна
та приватизації Виконавчого комітету Харківської міської ради, матері позивача
- ОСОБА_4 та відповідачу ОСОБА_2 в рівних частках належить право власності на
квартиру АДРЕСА_1, а саме по Ѕ частині кожному оскільки під час приватизації
квартири між ними ніякої угоди про розмір їх часток не укладалося, тому у
відповідності до положень ч. 1 ст. 357 ЦК України суд вважає їх рівними. (а.с.
36).

ІНФОРМАЦІЯ_1
року ОСОБА_4 померла (а.с. 13). Після її смерті заповіту не залишилось, що
підтверджується витягом зі спадкового реєстру (а.с. 34, 35). Єдиним спадкоємцем
її майна першої черги є позивачка - її дочка, яка спадщину прийняла фактично,
оскільки на час смерті матері вона постійно проживала з нею в спірній квартирі.

Факт
спільного проживання позивачки з матір'ю на час її смерті підтверджується
наступними письмовими доказами:

-     актом комісії
Житлово - експлуатаційної дільниці № 50 Орджонікідзевської філії КП
«Жилкомсервіс» м. Харкова від 02 липня 2007 року, згідно якої починаючи з 1994
року позивачка ОСОБА_1 постійно проживала і проживає зараз в спірній квартирі
зі своєю дочкою, сином та матір'ю - ОСОБА_4 до дня її смерті (а.с. 9);

-     довідкою
Міської поліклініки № 9 м. Харкова, відповідно до якої неповнолітня дочка
позивачки - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження, знаходиться під медичним
наглядом в поліклініці з 1997 року (а.с. 10);

-     копією вироку
Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 06 вересня 1999 року, яким
позивачку ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 194 КК України було засуджено до 1 року виправних
робіт та звільнено від покарання за амністією, і в якому місце її фактичного
проживання було встановлено за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 19 - 21).

Та
обставина, що позивачка є дочкою ОСОБА_4 підтверджується копіями свідоцтв про реєстрацію
та розірвання шлюбів позивачки і відповідну зміну в зв'язку з цим її прізвищ
(а.с. 14, 22).

Відповідно
до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти
спадкодавця та той ж подружжя, який його пережив”.

Слід
визнати, що позивачкою надано по справі достатньо доказів, на підставі яких суд
має можливість дійти висновку про те, що позивачка є єдиними спадкоємцем першої
черги ОСОБА_4, спадщину прийняла фактично, оскільки на час її смерті постійно з
нею проживала в одній квартирі, і тому за нею слід визнати право власності на
належну спадкодавцю Ѕ частину спірної квартири в порядку спадкування за законом
після смерті ОСОБА_4

Відповідно
до ст. ст. 10, 15, 88, 209, 212, 215 ЦПК України, ст. 1261 ЦК України, ст. 549
ЦК України (в редакції 1961 року), суд -

ВИРІШИВ:

Позов
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя
особа - Четверта Харківська державна нотаріальна контора, про
визнання права власності на частину квартири - задовольнити.

Визнати
за ОСОБА_4 та ОСОБА_2 право власності за кожним на Ѕ частину квартири АДРЕСА_1,
як набувачами майна внаслідок приватизації квартири на підставі свідоцтва про
право власності на житло НОМЕР_1, виданого 03 лютого 2003 року Відділом
приватизації житлового фонду Управління комунального майна та приватизації
Виконавчого комітету Харківської міської ради.

Визнати
за ОСОБА_1 право власності на Ѕ частину квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування
за законом після смерті її матері - ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Рішення
може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської
області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня
проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 20-ти днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної
інстанції або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Заочне
рішення суду може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою
відповідача, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його
копії.

Суддя: