Справа
№ 2-763
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

13
серпня 2008 року Долинський районний суд Кіровоградської області в складі:

Головуючого - судді:             Бондарчука Р.А.

при секретарі:                        Олійник Г.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Долинська справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3
(третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо
предмету спору: ОСОБА_4) про скасування договору дарування кімнати, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка
звернулася в суд з позовом до відповідачів мотивуючи свої вимоги тим, що з
відповідачем ОСОБА_2 проживала в зареєстрованому шлюбі з 02.03.1985 року, який
розірвали 25.07.2003 року. Від шлюбу мають доньку ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, яка
проживає з позивачкою. Після розірвання шлюбу, рішенням Долинського районного
суду від 11.11.2005 року квартира АДРЕСА_1 в якій вони проживали була
розділена. За нею була закріплена ізольована кімната площею 17,3 кв.м. за
відповідачем ОСОБА_2 - ізольована кімната площею 11,9 кв.м., підсобні
приміщення залишені в загальному користуванні. Вказані ізольовані кімнати були
приватизовані ними кожним окремо.

17
жовтня 2007 року відповідач ОСОБА_2 нотаріально оформив договір - дарування
кімнати на відповідача ОСОБА_3.  Вважає
договір дарування удаваним право чином, оскільки відповідачі не є родичами між
собою і фактично уклали договір купівлі - продажу вищезазначеної кімнати.
Вважає це зроблено для того, щоб не брати в неї згоди на продаж кімнати, так як
при оформленні договору купівлі - продажу кімнати вона б мала право
першочергової покупки кімнати.

В
судовому засіданні позивачка свої вимоги підтримала посилаючись на обставини
зазначені в позовній заяві, доповнила, що відповідач ОСОБА_2 розміщував по
місту оголошення про продаж приватизованої кімнати, а безпосередньо ОСОБА_3
пояснював що ОСОБА_2 віддав квартиру йому за борги.

Третя
особа в судовому засіданні підтримала заявлені позовні вимоги.

Відповідач
ОСОБА_2 позов не визнав, пояснив суду, що кімнату в квартирі подарував своєму
другу ОСОБА_3 якого знає давно так як разом займалися спортом. ОСОБА_3  мав намір з м. Кривий Ріг переїхати жити в м.
Долинська з метою працевлаштування на комбінат, який планували запустити
КГЗКОР. Доповнив, що він має власну трьохкімнатну квартиру, а кімната яку
подарував ОСОБА_3  його обтяжувала,
оскільки за неї потрібно було платити квартплату, а в нього мала двохрічна
дитина і не вистачає коштів. Позивачка створювала йому перешкоди у користуванні
кімнатою, оскільки перешкоджала проживанню в квартирі піднаймачів. Зазначив, що
неодноразово пропонував позивачці та третій особі , як бувшій дружині та донькі
придбати ізольовану однокімнатну квартиру, але вони відмовлялися.  Також він відмовляється категорично
подарувати бувшій дружині та донькі кімнату, оскільки щодо них були порушені
кримінальні справи за спричинення йому тілесних ушкоджень. Зокрема донька йому
вилила в лице уксусну кислоту, чим заподіяла травму очей. Уточнив, що позивачка
дає неправдиві покази, щодо того , що квартира була передана за борги. Він
дійсно звертався в агентство нерухомості, щоб продати кімнату, але йому
пояснили, що за умови проживання інших людей це практично неможливо.

Відповідач
ОСОБА_3  в попередньому судовому
засіданні позов не визнав, суду пояснив, що оскільки він мав намір працевлаштуватися
на КГЗКОР та переїхати жити з м. Кривого Рогу в м. Долинська його друг ОСОБА_2
подарував йому кімнату. Так як він знав позивачку з часу коли вони перебували у
шлюбі з ОСОБА_2 , вважав, що будуть мирно проживати в квартирі. На даний час КГЗКОР
не працює і він має намір продати цю кімнату. Як бувшій дружині друга він
готовий продати позивачці кімнату за символічну ціну 3 500 доларів США.

Представник
відповідача ОСОБА_3. в судовому засіданні не визнав позовні вимоги, дав
аналогічні пояснення з особою яку він представляє. Доповнив, що відповідач
ОСОБА_2 подарував квартиру так як у нього склалася безвихідна ситуація, через
постійні чвари та сварки він не міг користуватися кімнатою, а в зв»язку з
тяжким матеріальним становищем не мав змоги оплачувати комунальні послуги за
кімнату. Законодавство не встановлює будь яких обмежень щодо продажу або
дарування кімнати, як  ОСОБА_2 так і
ОСОБА_3

Свідок
ОСОБА_5 суду пояснив, що працює приватним нотаріусом Долинського районного
нотаріального округу восени 2007 року до нього звернувся ОСОБА_2 з проханням
посвідчити договір дарування кімнати яку він бажає подарувати ОСОБА_3  Після перевірки правовстановлюючих документів
на кімнату та перевірки майна по реєстру обтяжень 17.10.2007 року він
нотаріально посвідчив договір дарування. При укладенні договору будь - якого
тиску, погроз чи примусу зі сторони дарувальника чи обдарованого не було.
Останні були при здоровому розумі та ясній пам»яті, кошти за кімнату не
передавали. Чинне законодавство не передбачає при укладенні договору дарування
згоди будь - яких інших осіб, адже кімната знаходилася не в спільній сумісній
власності подружжя, а безпосередньо у власності ОСОБА_2.

Вислухавши
пояснення сторін вивчивши матеріали справи , суд дійшов до висновку , що
заявлений позов задоволенню не підлягає, оскільки позивачка не надала суду
доказів на підтвердження заявлених позовних вимог.

Згідно
копії нотаріально посвідченого договору дарування кімнати від 17.10.2007 року
зареєстрованого за № 1789 ОСОБА_2
подарував ОСОБА_3 кімнату жилою площею 11,9 кв.м. з підсобними
приміщеннями в квартирі спільного заселення АДРЕСА_1 (а.с.6)

За
даним свідоцтва про право власності на житло № 68 виданого бюро по приватизації
державного житлового фонду при Долинській міській раді 18.04.2006 року
вищевказана кімната належала ОСОБА_2

Відповідно
до ст. 717 ЦК України за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає
або зобов»язується передати в майбутньому другій стороні (обдарованому)
безоплатно майно (дарунок) у власність .

За
умовами ст. 215 ч. 3 ЦК України , якщо недійсність правочину прямо не
встановлена законом , але одна із сторін або інша заінтересована особа
заперечує його недійсність на підставах встановлених законом, такий правочин
може бути визнаний судом недійсним (оспорюваних правочин) .

У
відповідності до ст. 203 ч.3 ЦК України волевиявлення учасника правочину має
бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Стаття
41 Конституції України передбачає, що кожен має право  володіти, користуватися і розпоряджатися
своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному
законом.

Таким
чином в судовому засіданні достовірно встановлено, що між відповідачами ОСОБА_2
та ОСОБА_3  за власною волею та бажанням
дарувальника укладено договір дарування кімнати, тобто його волевиявлення було
вільним та відповідало його внутрішній волі.

ОСОБА_3
на законних підставах, правомірно володіє слідкуючою кімнатою, а тому не має
підстав для визнання вищевказаного договору недійсним та задоволення позову.

Відповідно
до п.п. 1.2 постанови пленуму верховного суду України № 3 від 28.04.78 року
«Про судову практику в справах про визнання угод недійсними

- правильне вирішення справ про
визнання угод недійсними має важливе значення у забезпеченні законності у сфері
майнових відносин, охорони інтересів суспільства, прав громадян і організацій,
у запобігання цивільним правопорушенням. Угода може бути визнана недійсною лише
з підстав і з наслідками, передбаченими законом.

За
таких підстав, суд вважає, що заявлений позов задоволенню не підлягає, оскільки
позивачка не надала суду доказів про підтвердження заявлених нею позовних
вимог. При цьому суд виходе з положень ст.ст. 10,11, 60 ЦПК України, відповідно
до яких кожна сторона повинна довести,
ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або
заперечень.

Згідно
ст. 88 ЦПК України судові витрати слід покласти на позивачку.

На
підставі викладеного , керуючись ст.ст. 209,214-215,218 ЦПК України, суд , -

ВИРІШИВ:

Відмовити
ОСОБА_1 у задоволенні позову до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про скасування договору
дарування кімнати квартири АДРЕСА_1 укладеного 17.10.2007 року  між ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Судові
витрати по справ покласти на ОСОБА_1.

Рішення
може бути оскаржено в апеляційному порядку відповідно до вимог ст. 294 ЦПК України.

Суддя : (підпис)

Копія вірно:

СУДДЯ ДОЛИНСЬКОГО

РАЙОННОГО СУДУ                                                  Р.А.
БОНДАРЧУК