Справа № 2-226/2008
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2008
року Київський районний суд м. Сімферополя в складі:

головуючого судді
Чумаченко Р.Д.,

при секретарі
Ліфінцовій  Я.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м.
Сімферополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Відділення виконавчої
дирекції фонду соціального страхування він нещасних випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м. Сімферополя, Сімферопольського виновиробничого
заводу  про встановлення розміру
середньомісячного заробітку, розміру щомісячної страхової виплати й одноразової
допомоги у зв'язку із трудовим каліцтвом,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1
звернувся в суд із зазначеним позовом до відповідачів. У судовому
засіданні  позивач уточнив свої вимоги і
просив суд визнати його право на одержання від відповідача одноразової допомоги
за 20% ступеню стійкої втрати професійної працездатності, стягнути  її у розмірі 9836,80 грн. по  наданому їм розрахунку.

У частині
інших вимог позивач  відмовився від
позову.

Представник
відповідача -  Відділення виконавчої
дирекції фонду соціального страхування він нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в м. Сімферополя в судовому засіданні проти
позову заперечував, вважаючи його не обґрунтованим.

Представник
відповідача - Сімферопольського виновиробничого заводу   в судове засідання не явився, про дату та
місце слухання справи повідомлений належно, причин неявки суду не повідомив.
Суд вважає за можливе розглянути справу за його відсутності.

Вислухавши
позивача, його представника, представника відповідача, дослідивши матеріали
справи, суд приходить до наступного.

Судом
встановлено, що ОСОБА_1 23 травня 1984 року одержав трудове каліцтво, працюючи
водієм на Сімферопольському виновиробничому заводі. Акт про нещасний випадок на
виробництві форми Н-1 Виновиробничий завод склав тільки у вересні 2004 року. З
квітня 2005 року позивачеві встановлена 2 група інвалідності безстроково, а з
10  травня 2006 року позивач визнаний
інвалідом 2 групи безстроково по трудовому каліцтву. Огляд у МСЕК на
встановлення ступеня стійкої втрати працездатності у відсотках пройшов тільки
18 квітня 2005 року і йому визначили 20% втрати.

Закон
України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві і професійного захворювання,  що влече стійку втрату працездатності» від
23.09.1999 р. № 1105 з наступними змінами ставить за обов'язок Фонд зробити
одноразову страхову виплату постраждалому, сума якої визначається з розрахунку
середньомісячного заробітку потерпілого за кожен відсоток втрати  професійної працездатності, але не вище
чотириразового розміру граничної суми заробітної плати , доходу, з якої
стягуються внески у Фонд ( ст.34.ч.2).

Виходячи зі
змісту статей , 30, 34, 35 Закону України«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві і професійного
захворювання,  що влече стійку втрату
працездатності» від 23.09.1999 р. № 1105, право на одержання постраждалим
страхових виплат у випадку настання стійкої втрати працездатності наступає з
моменту встановлення особі стійкої втрати працездатності вперше висновком МСЕК.
Відповідно до висновку медико-соціальної експертної комісії ОСОБА_1 вперше
встановлена стійка втрата професійної працездатності 20% 18 квітня 2005 року.

Відповідач  надав до суду
розрахунок заробітку ОСОБА_1 з якого проводив розрахунки страхових виплат. Цей
заробіток  склав 481,84 грн. Позивач
погодився з даним розрахунком  (а.с..9)
та розрахував розмір одноразової страхової виплати позивачеві: 481,84 грн.
х  20 = 9836,80 грн. Зазначену суму
позивач просить стягнути з відповідача. Суд погоджується з розрахунком
позивача.

Доводи
представника  відповідача , якій
заперечував проти позову, про те, що стійка втрата професійної працездатності
встановлена позивачеві вперше 12.03.2001р. висновком МСЕК № 493, суд не бере до
уваги, тому що даним висновком встановлений факт втрати працездатності ОСОБА_1,
встановлена інвалідність 2 групи від загального захворювання.

Згідно
ст.21-1 постанови Пленуму Верховного суду України № 6 від 27.03.1992 р. «Про
практику розгляду судами цивільних справ за позовом про відшкодування збитку»,
постраждалий має право на одноразову допомогу при  стійкій
втраті працездатності незалежно від встановлення певної групи
інвалідності.

Стійка
втрата професійної працездатності від трудового каліцтва встановлена  ОСОБА_1 18.04.2005 року, із цього часу він
має право на страхову виплату одноразової допомоги.

На підставі
викладеного, ст.ст. 28, 32, 34, 35 Закону України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві й
професійному захворюванні,  що влече
стійку втрату працездатності», ст. 173 КЗпП України, керуючись ст. 211-213 ЦПК
України, с у д

В И Р І Ш И Л:

Визнати за
ОСОБА_1 право на одержання одноразової допомоги від Фонду соціального
страхування він нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань
України за 20% ступеню стійкої втрати професійної працездатності.

Стягнути
з Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування він нещасних
випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Сімферополі на
користь ОСОБА_1 одноразову допомогу в сумі 9836,80 грн.

ОСОБА_1 в
позові  до Сімферопольського
виновиробничого заводу відмовити.

Судовий
збір віднести за рахунок держави.

Стягнути з
Відділу виконавчої дирекції Фонду соціального страхування він нещасних випадків
на виробництві та професійних захворювань України в м. Сімферополі за
інформаційно-технічне забезпечення судового розгляджу справи 30 грн.

На рішення
може бути принесена заява  про
апеляційне оскарження  протягом  десяти днів зі дня проголошення рішення,
апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти  днів після
подання заяви про апеляційне оскарження
до Апеляційного суду АР Крим, через Київський районний суд м.
Сімферополя.

Суддя