Справа № 2 -
І М Е Н Е М         У К Р А Ї Н И
10 червня 2008 року Ялтинський міський суд Автономної Республіки Крим  у складі: судді  - Романенко В.В., при секретарі - Кириловій
К.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Ялта цивільну
справу за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про розділ спільного майна подружжя,
Позивач, уточнивши позовні вимоги,
просить суд розділити майно, що є загальною спільною власністю
подружжя,  визнавши за нею право
власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1. Позовні вимоги мотивовані тим, що
квартира була придбана в період шлюбу й тому є загальною спільною власністю.
Відповідач  позов не визнав з тих
підстав, що квартира придбана за його особисті кошти.
Вислухавши позивача, представника позивача, вивчивши
матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.
Згідно ст.60 Сімейного Кодексу України, майно, набуте подружжям під час шлюбу,
належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно
від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку.
Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального
користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.
Як  видно з матеріалів справи,
сторони перебували в зареєстрованому
шлюбі з 19 жовтня 2002 року по 06 серпня 2007 року.
Згідно договору купівлі-продажу від 11 лютого 2005 року, реєстровий
№2-167,  відповідач придбав квартиру
Судом встановлено, що зазначена квартира, була придбана  коли сторони перебували в шлюбі, а виходить,
є спільною власністю подружжя.
Якщо майно придбане під час шлюбу, то реєстрація прав на нього лише на ім'я  одного із подружжя не спростовує
презумпцію належності його до спільної
Згідно з ч.1 ст.70 Сімейного Кодексу України, у разі поділу майна, що є
об'єктом права  спільної сумісної  власності
подружжя, частки майна дружини та чоловіка є  рівними, якщо інше не визначено домовленістю
між ними або шлюбним  договором.
Судом встановлено, що між сторонами не був укладений шлюбний договір та не
була визначено домовленість про розділ майна, тому  суд виходить з призумції  рівності часток подружжя.
Посилання відповідача на ті обставини, що квартира придбана за його
особисті кошти, безпідставні, так як не підтверджені ніякими доказами.
Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані, квартира АДРЕСА_1
придбана під час шлюбу, є сумісною власністю.
За таких обставин суд, розглянувши справу, в межах заявлених позовних вимог
і на підставі доказів наданих сторонами, повно і всебічно з'ясувавши обставини,
на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, дослідивши
надані доказі, дійшов висновку про обґрунтованість позову.
Відповідно до ст.ст.79, 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача
підлягають стягненню судові витрати, підтверджені документально:  по сплаті судового збору у сумі 75 гривен,
витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 30 гривень,
а усього105 гривень .
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.60, 70 СК України, ст.ст. 10, 60,
208, 209, 213-215 ЦПК України,
Позовні вимоги ОСОБА_1  задовольнити.
Поділити майно, квартиру АДРЕСА_1, що є об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя, між ОСОБА_1 та ОСОБА_2.
Визнати за ОСОБА_1 право власності
на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
судові витрати по справі у сумі 105 гривень.
На рішення суду може бути подана заява
про апеляційне оскарження до Апеляційного суду Автономної Республіки
Крим через  Ялтинський міський суд у
строк 10 днів з дня проголошення рішення, та апеляційна скарга до Апеляційного
суду Автономної Республіки Крим через
Ялтинський міський суд у строк 20 днів з дня подачі заяви про апеляційне
Рішення суду набирає чинності після
закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про
апеляційне оскарження не було подано.

Суддя: