РІШЕННЯ

І М Е Н Е М   У К Р
А Ї Н И

12 червня 2008 року

м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

головуючого

Яреми А.Г.,

суддів:

Патрюка  М.В.,

Жайворонок Т.Є.,

Балюка М.І.,

Косенка В.Й.,

Мазурка В.А.,

Берднік І.С.,

Левченка Є.Ф.,

Охрімчук Л.І.,

Григор'євої Л.І.,

Лихути Л.М.,

Прокопчука Ю.В.,

Гуменюка В.І.,

Луспеника Д.Д.,

Пшонки М.П.,

Данчука В.Г.,

Лященко Н.П.,

Сеніна Ю.Л.,

розглянувши
в судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1до відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в місті Харцизьку Донецької області (далі -
Відділення) про відшкодування моральної шкоди, за скаргою  Відділення про перегляд у зв'язку з винятковими обставинами ухвали Верховного Суду України від 17 січня 2007 року,

встановила:

У серпні 2006 року ОСОБА_1. звернувся в суд із зазначеним позовом,   мотивуючи
вимоги   тим,   що
в  період  з 22 квітня 1997 року по 15 грудня 2004 року
він працював на підприємствах вугільної промисловості на підземних роботах у
шкідливих умовах виробництва. 4 червня 2004 року з ним  стався нещасний випадок на виробництві,
внаслідок якого він отримав травму. За висновком МСЕК від 4 травня 2006 року у
зв'язку з травмою на виробництві йому встановлено стійку втрату професійної
працездатності. Посилаючись на те, що він постійно
хворіє, потребує лікування, страждає морально і фізично, витрачає
додаткові  зусилля  для
організації  свого життя, просив
стягнути з відповідача 5 тис. грн. моральної шкоди.

Рішенням Харцизького міського суду Донецької області від 14 вересня 2006
року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Донецької області від 23
жовтня 2006 року, позов задоволено частково. Стягнуто з Відділення на користь
ОСОБА_1. у відшкодування моральної шкоди 1 700 грн.

Ухвалою Верховного Суду України від 17 січня 2007 року у відкритті
касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_1. до Відділення про
відшкодування моральної шкоди відмовлено.

У квітні 2008 року Відділення звернулося зі скаргою про перегляд у зв'язку
з  винятковими  обставинами
ухвали  Верховного  Суду
України  від  17 січня
2007 року, яку ухвалою Верховного Суду України
від 24 квітня 2008 року допущено до провадження у зв'язку з винятковими
обставинами.

У скарзі у зв'язку з винятковими обставинами Відділення
просить скасувати оскаржувані судові рішення суду першої, апеляційної та
касаційної інстанцій та передати справу на новий розгляд до суду першої
інстанції, посилаючись на неоднакове застосування судом касаційної інстанції
ст. 34 Закону України “Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування
від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили
втрату працездатності”. На підтвердження неоднакового застосування зазначеної
норми права скаржник  наводить рішення
колегії суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від
13 червня 2007 року в справі за тотожною вимогою ОСОБА_2. до зазначеного відділення,
ОСОБА_3., ОСОБА_4. та
інших, якими в задоволенні позовів про відшкодування моральної шкоди було
відмовлено.

Колегією суддів Судової палати у цивільних справах
встановлено, що в даному випадку
має  місце  неоднакове застосування судом касаційної
інстанції положення ч. 3 ст. 34 Закону України “Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності”, що відповідно
до п. 1 ч. 1 ст. 354 ЦПК України є підставою для перегляду судових рішень у
зв'язку з винятковими обставинами.

Вирішуючи питання про усунення розбіжностей у
застосуванні судом касаційної інстанції одних й тих самих норм права колегія
суддів виходить з наступного.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції, з
висновками якого погодилися апеляційний суд та суд касаційної інстанції,
виходили з того, що в результаті нещасного випадку на виробництві позивачу
завдано моральної шкоди, яку на підставі підп. “е” п. 1 ч. 1 ст. 21, ч. 3 ст.
28 та ч. 3 ст. 34 Закону України ”Про загальнообов'язкове державне соціальне
страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання,
які спричинили втрату працездатності” повинен відшкодувати відповідач.

Однак з таким висновком погодитися не можна.

Відповідно до Закону України “Про загальнообов'язкове державне соціальне
страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання,
які спричинили втрату працездатності” в разі стійкої втрати професійної
працездатності право на отримання потерпілим страхових виплат, в тому числі і
виплати за моральну (немайнову) шкоду, настає з дня встановлення йому МСЕК
стійкої втрати професійної працездатності.

Судом встановлено, що позивачу стійку втрату професійної працездатності
вперше встановлено висновком МСЕК від 4
травня 2006 року ( а.с 10).

На підставі п. 27 ст. 77 Закону України “Про Державний бюджет України на
2006 рік” зупинено на 2006 рік дію абзацу четвертого статті 1 Закону України “Про
загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності”
в частині відшкодування моральної шкоди застрахованим і членам їх сімей.

Ухвалюючи оскаржувані рішення суди не врахували, що
зупинення  Законом України “Про Державний
бюджет України на 2006 рік” норми закону, яка передбачає відшкодування
моральної шкоди у разі настання нещасного випадку не дає підстав для її застосування.

Саме з таких міркувань виходила колегія суддів Судової
палати у цивільних справах Верховного Суду України при скасуванні судових
рішень про задоволення позовів про стягнення моральної шкоди за страховими
випадками з позивачами, яким у 2006 році було встановлено стійку втрату працездатності
у справах за позовом ОСОБА_3. до відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних захворювань України в м. Добропіллі Донецької
області про відшкодування моральної шкоди та за позовом ОСОБА_4. до відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального страхування  від нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в м. Добропіллі Донецької області про
відшкодування моральної шкоди.

Таким чином, при вирішенні позову ОСОБА_1. судами помилково було стягнуто
відшкодування моральної шкоди у зв'язку з втратою професійної працездатності,
встановленої висновком  МСЕК від 4 травня
2006 року, в час, коли дію норми ч. 3 ст. 34 Закону України “Про
загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату
працездатності”, на підставі якої здійснюється відшкодування моральної шкоди,
було зупинено.

Відповідно до ч. 2 ст. 358 ЦПК України у випадках, коли допущені судом
першої інстанції порушення закону не були усунені судом апеляційної та
касаційної  інстанцій або одночасно
допущені судом першої, апеляційної та касаційної інстанцій, Верховний Суд
України скасовує всі рішення та ухвали у справі.

З урахуванням наведеного, всі оскаржувані судові рішення підлягають
скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову з
підстав, передбачених п. 5 ч. 1 ст. 358, ст. 359 ЦПК України.

Керуючись п. 5 ч. 1 ст. 358, ст. 359 ЦПК України, колегія суддів Судової
палати у цивільних справах Верховного Суду України,

вирішила:

Скаргу у зв'язку з винятковими обставинами відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних захворювань України в місті Харцизьку Донецької
області задовольнити.

Рішення Харцизького міського суду Донецької області від
14 вересня 2006 року, ухвалу апеляційного суду Донецької області від 23 жовтня
2006 року та ухвалу Верховного Суду України від 17 січня 2007 року скасувати.
ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних
захворювань України в місті Харцизьку Донецької області про відшкодування
моральної шкоди відмовити.

Рішення оскарженню не підлягає.

Головуючий

А.Г. Ярема

Судді:

М.В. Патрюк

М.І. Балюк

Л.М. Лихута

І.С. Берднік

Д.Д. Луспеник

Л.І. Григор'єва

Н.П. Лященко

В.І. Гуменюк

В.А. Мазурок

В.Г. Данчук

Л.І. Охрімчук

Т.Є. Жайворонок

Ю.В. Прокопчук

В.Й. Косенко

М.П. Пшонка

Є.Ф. Левченко

Ю.Л. Сенін