Справа №2-881-1/08
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ             УКРАЇНИ

8 грудня 2008 року Печерський районний суд м. Києва в складі головуючого
судді Кузьменко В.В. при секретарі Шалапуда В.П. розглянувши в відкритому
судовому засіданні в залі суду справу за позовом ОСОБА_1 до ТОВ „Рада-6”
корпорації „Познякижилстрой” про розірвання договору про надання послуг,
примушення до виконання дій та  стягнення
шкоди ,

ВСТАНОВИВ:

Підтримуючи викладене в позові, в судовому засіданні позивач мотивує
наступним.

18.11.2002 року між ним та ЗАТ „Познякижилстрой” було укладено Генеральну
угоду про дольову участь в будівництві. По угоді після закінчення будівництва
ЗАТ передав йому квартиру, яка має  нині  АДРЕСА_1. 25.06.2005 року між ним  та відповідачем було укладено договір про
управління будинком, наданні послуг та участі в утриманні будинку та
прибудинкової  території. Згідно договору
він, позивач, щомісячно перераховував відповідачу кошти з вересня 2004 року по
червень 2008 року. Але під час судового спору з відповідачем по іншій справі,
він дізнався що відповідач не може підтвердити свої повноваження як суб'єкта
сфери житлово-комунальних послуг.  Він
отримав інформацію, що будинок де знаходиться його квартира. Не  стоїть на балансі у відповідача і відповідач
не є виконавцем послуг. А тому вважає, що відповідач навмисно ввів його в
оману  стосовно своїх прав та повноважень
як експлуатуючої організації відносно будинку під час укладання договору на
обслуговування. Так як відповідач не є суб'єктом підприємницької діяльності в
сфері житлово-комунального господарства у відповідності до Закону України  „Про житлово-комунальні послуги”. І
відповідач не повідомляв про відсутність у нього повноважень на обслуговування
будинку. А утворені відповідачем дільниця по експлуатації будинку та відповідні
служби тільки створюють уяву експлуатації будинку. Що на його думку є підставою
для визнання недійсним з моменту підписання названого договору сторін з
26.06.2005 року. І тому він просить розірвати вказаний договір та стягнути
внесені кошти по ньому. Також вказує на те, що відповідачем 19.06.2008 року
умисно відключена від електропостачання його квартира. Так як він хотів
проводити роботи по обладнанню квартири додатковим кондиціонером. При цьому відключення
відбувалось на його очах. А майстрів  по
установці обладнання було примушено покинути будинок. І після того як
працівники пішли квартиру було підключено до електропостачання. Такими діями
відповідач обмежив його користування квартирою, причинив моральну шкоду.
Викликану стресом та нервовим напруженням під час названого конфлікту. І яку
він оцінює в сумі 50 000 грн. А тому він просить стягнути названу суму
моральної шкоди та заборонити відповідачу проводити такі відключення.

Представники відповідача позов не визнали, просять в ньому відмовити.
Вказують на те, що дійсно між сторонами є названий спірний договір. Але він
укладений відповідно до діючого законодавства та добровільно підписаний
сторонами. І який на сьогоднішній день виконується обома сторонами. Не можуть
пояснити чому органи місцевого самоврядування не здійснили подання про
визначення товариства балансоутримувачем.
Але ТОВ було учасником передачі закінченого будівництвом об'єкту - цього
будинку- про що є відмітка в акті про приймання-передачу будинку. А тому
товариство надає послуги мешканцям будинку згідно укладених договорів про що
отримує відповідну оплату. Пояснили, що позивач хотів встановити кондиціонер на
фасаді будинку. Що є порушенням, а тому було відключено квартиру від постачання.
Але перешкод в користуванні квартири ніхто позивачу не чинив і не порушував
прав позивача. Але так як позивач не реагуючи на зауваження стосовно
неможливості навішування кондиціонера на фасад будинку продовжував свої дії, то
відключення його квартири дійсно відбулося. Пояснюють, що подали позови до
власників квартир, що таким же чином вивісили блоки кондиціонерів на фасаді
будинку.

Дослідивши письмові докази, заслухавши учасників процесу та  допитавши в якості свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3
суд вважає, що позов не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Встановлено, що 18.11.2002 року між позивачем Гритчиним та ЗАТ
„Познякижилстрой” було укладено Генеральну угоду про дольову участь в
будівництві, предметом якої вказано об'єкт нерухомості, який було передано
позивачу після будівництва - кв.
АДРЕСА_1. При підписанні акту про приймання передачу закінченого
будівництвом об'єкта, відповідач по даній справі ТОВ „Рада - 6” було учасником
підписання акту. А після цього з метою встановлення відносин по обслуговуванню
квартири позивач між сторонами по справі було укладено договір про надання
відповідних послуг. З приводу надання послуг, їх якості, своєчасності оплати за
них сторони не мають взаємних претензій.

Вищевикладене на думку суду свідчить про належне виконання вимог діючого
законодавства при укладанні спірного договору. І, на думку суду, відсутні
підстави для розірвання договору. А так як позивач оплачуючи послуги їх же і
споживав на підставі письмового договору сторін, то відсутні підстави для
стягнення на його користь сплачених коштів за надані та отримані послуги.

Суд також вважає, що відсутні підстави вважати про спричинення позивачу
відповідачем моральної шкоди. Так, встановлено, що працівниками відповідача
дійсно 19.06.2008 року було проведено відключення квартири позивача від
електропостачання при спробі останнього встановити кондиціонер на фасаді
будинку. Але в будинку вивішено оголошення про необхідність дотримання вимог
чинного законодавства в частині заборони вивішування кондиціонерів на фасаді будинку.
Самовільно встановлені в названому місті кондиціонери в судовому порядку
зобов'язуються до демонтажу та перенесення. 19.06.2008 року під час спроби
встановлення позивачем кондиціонеру працівники відповідача відключили
енергопостачання на щитовій до квартири позивача та до лічильника. Що привело
тільки до не встановлення кондиціонеру
на фасаді будинку, як то і заборонено. Викладене є порушенням права
позивача на користування квартирою, не створило перешкод для нього в здійсненні
права власності на квартиру. Згідно пояснень свідків, ніхто до квартири
позивача примусово не заходив, не створював ніяких перешкод з цього приводу. А
тому відсутні підстави вважати про стягнення моральної шкоди.

Викладене у сукупності не дає підстави вважати про порушення прав позивача
та необхідність їх судового захисту.

Керуючись наведеним та ст.. 29 Закону України „Про житлово-комунальні
послуги”, ст.. 48 Закону України „Про власність”, ст.. ст.. 10, 27, 31, 88,
208, 209 ЦПК України ,-

ВИРІШИВ:

В позові  ОСОБА_1 до ТОВ „Рада-6” корпорації
„Познякижилстрой” про розірвання договору про надання послуг, примушення до
виконання дій та  стягнення шкоди  відмовити в повному обсязі.

З повним текстом рішення сторони можуть ознайомитись починаючи з 12.12.2008
року.

Рішення може бути оскаржене до
судової палати в цивільних справах апелляційного суду м. Києва  через Печерський районний  суд.

Заяву про апеляційне оскарження рішення можу бути подано протягом 10 днів з
моменту проголошення рішення, апеляцію може бути подано протягом 20 днів з
моменту подачі заяви про апеляційне оскарження.

Головуючий: