УХВАЛА

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

19 березня 2008 року                                                                                              м.
Хмельницький

Колегія суддів
судової палати з цивільних справ

апеляційного
суду Хмельницької області

в складі:        головуючого
- судді -           Самчука П.П.

суддів
-                                  Варвус
Ю.Д., Пастощука  М.М.

при
секретарі -                      Гребелюк
Т.Б.

з участю:       сторін
та адвокатів ОСОБА_4 і ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну
справу №22ц-166 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 і ОСОБА_2 на рішення
Волочиського районного суду Хмельницької області від 01 листопада 2007 року по
справі за позовом ОСОБА_1 і ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення грошової
компенсації вартості квартири і за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 і
ОСОБА_2, виконкому Волочиської міської ради, Волочиського БТІ про визнання
недійсним свідоцтва про право власності на житло.

Перевіривши
матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів

в с т а н о в и
л а :

ОСОБА_1 і
ОСОБА_2 06 липня 2006 року звернулась в суд з позовом, вказавши, що разом з
ОСОБА_3 та її неповнолітньою дочкою ОСОБА_6, 1991 року народження проживали в
однокімнатній жилою площею 17,3 кв.м квартирі АДРЕСА_1, яку 18 лютого 1994 року
приватизували і кожному з них належить по ј квартири на праві  спільної сумісної власності.

В даний час
вони, позивачі, проживають окремо і забезпечені житлом. Поскільки квартира
однокімнатна і її неможливо розділити, тому просили стягнути з ОСОБА_3 по ј
вартості квартири кожному. Вартість квартири, згідно висновку №1080
судової  будівельно - технічної
експертизи від 26 жовтня 2006 року, становить 74987грн.

ОСОБА_3 15  грудня 2006 року звернулась з зустрічним
позовом, вказавши, що її бувший чоловік ОСОБА_2 28 січня 1994 року без її
відома і згодом звернувся з заявою  у
відділ  приватизації Волочиського
міськвиконкому про приватизацію однокімнатної квартири АДРЕСА_1. Оскільки була
проти приватизації квартири, тому заяву на приватизацію не писала і не
підписувала.

Про приватизацію
квартири ОСОБА_1 і  ОСОБА_2 утаювали від
неї до 2004 року, до розірвання шлюбу.

Вважала, що квартира приватизована незаконно, просила
поновити строк позовної давності та визнати недійсним свідоцтво про право
власності на житло від 18 лютого 1994 року, видане Волочиським районним БТІ на
квартиру АДРЕСА_1 ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_6 в рівних частинах.

Головуючий у 1-й інстанції - Намистюк В.П.                              Справа №22ц-166

Доповідач - Самчук П.П.                                                                Категорія
41

Рішенням
Волочиського районного суду від  01
листопада 2007 року позов ОСОБА_3 задоволено та визнано недійсним свідоцтво про
право власності на житло-квартиру АДРЕСА_1, видане Волочиською міською радою 18
лютого 1994 року на ім'я ОСОБА_2, ОСОБА_1,
ОСОБА_3 і ОСОБА_6, а в позові ОСОБА_1 і
ОСОБА_2 про стягнення з ОСОБА_3 кожному по ј вартості квартири
відмовлено.

В апеляційній
скарзі ОСОБА_1 і ОСОБА_2 рішення суду вважають неправильним, просять скасувати
і ухвалити нове рішення, яким задоволити їх вимоги та відмовити в позові
ОСОБА_3, пославшись, що суд дав
неправильну правову оцінку фактичним обставинам справи.

Апеляційний суд
вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню із таких підстав.

Згідно зі ст.
308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення
без змін, якщо визнає, що суд  першої
інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального
права.

Як вбачається,
суд першої інстанції правильно встановив дійсні обставини справи,
правовідносини, що виникли, та правильно застосував чинне законодавство.

Зокрема, судом
зазначено, що згідно з ч.2 ст. 8 Закону України „Про приватизацію державного
житлового фонду” передача займаних квартир здійснюється в спільну сумісну або
часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім'ї, які
постійно мешкають в даній квартирі.

Проте згідно
висновку судово-криміналістичної почеркознавчої експертизи №630 від 14 вересня
2007 року підпис від імені ОСОБА_3 у заяві від 28.01.1994 року про приватизацію
квартири виконано не ОСОБА_3, а ОСОБА_1 (а.с 132). Крім того, в апеляційній
скарзі ОСОБА_1 зазначила, що в заяві про приватизацію вчинила підпис від імені
ОСОБА_3, але попередила її про це по телефону.

В засіданні
апеляційного суду ОСОБА_1 також підтвердила, що розписалась в заяві по
приватизацію за ОСОБА_3

З врахуванням
таких конкретних обставин судом обґрунтовано задоволено позов ОСОБА_3 та
визнано недійсним свідоцтво про право власності на житло від 18.02.1994 року,
так як ОСОБА_3 не давала письмової згоди на приватизацію квартири і в зв'язку з
цим відмовлено в позові ОСОБА_1 і ОСОБА_7 про стягнення з ОСОБА_3 коштів за
квартиру. При цьому враховується, що доводи ОСОБА_3 про те, що про приватизацію
квартири взнала лише в 2004 році,
апелянтами не спростовані.

Викладене
свідчить, що доводи апеляційної скарги не містять підстав для скасування
рішення суду.

Керуючись ст.ст.
307, 308, 314, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а
:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 і ОСОБА_2 відхилити, а рішення Волочиського районного суду
Хмельницької області від 01 листопада 2007 року залишити без  змін.

Ухвала набирає
законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в  касаційному порядку до Верховного Суду
України протягом двох місяців з дня набрання нею законної сили.

Головуючий
/підпис/

Судді /підписи/

З оригіналом згідно: суддя апеляційного суду                             П.П. Самчук