Справа № 22-ц-2267 / 2007р Категорія - про
стягнення виплаченого страхового
відшкодування в порядку
Головуючий 1 інстанції -
УХВАЛА

ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

22 травня 2007року колегія
суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області
в складі:

Головуючого-судді
- Ситнік О.М.
,  Суддів- ІвахА.П.,

Кружиліної О.
А.,  при секретарі - Андрійко О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в
місті Харкові цивільну справу

за
апеляційною скаргою Акціонерного товариства закритого типу страхової компанії
«ВЕЛТА»

на рішення
Київського районного суду м.  Харкова від
01 березня 2007 року

по
цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 огли про стягнення матеріальних
і моральних збитків та

за
позовом Акціонерного товариства закритого типу страхової компанії «ВЕЛТА» до
ОСОБА_2 огли про стягнення виплаченого страхового відшкодування в порядку
регресу,  -

ВСТАНОВИЛА:

В жовтні
2006року
позивач ОСОБА_1. звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2.,  в якому просила суд стягнути з відповідача 2 399 грн.,  як витрати за втрату товарної вартості її
автомобіля у зв'язку з дорожньо-транспортною пригодою,  457,  43 грн.,  як заборгованість перед нею АТЗТ СК «ВЕЛТА»
за договором страхування франшизу
між: ними від 09.06.2006року,  2
000 грн.,  як моральну шкоду,  спричинену їй відповідачем.

ОСОБА_1.
посилалася,  що 02 липня 2006 року близька 20-00 години в районі
Привокзальної площі станції «Основа» в місті Харкові трапилася дорожньо-транспортна
пригода за участю належного їй автомобіля моделі «Шкода Фабія» під її
керуванням та автомобіля НОМЕР_1,  який знаходився під керуванням ОСОБА_2. Вказувала,  що її вини в ДТП немає,  зіткнення
автомобілів трапилося в результаті порушення відповідачем Правил дорожнього
руху,  а тому,  з вини відповідача належному їй автомобілю
спричинені механічні ушкодження,  тобто
їй заподіяна- Матеріальна шкода. Зазначала,
що у якості страхового відшкодування їй страховою компанією було
компенсовано лише 1941,  50 грн. Звертала увагу,  що внаслідок ДТП порушився її нормальний ритм та стиль життя ,
вона морально страждала та нервувалася,  була позбавлена можливості виїздити по
справам та на природу.

2

З
позовною заявою до ОСОБА_2. також звернулося і АТЗТ СК «ВЕЛТА»,  товариство просило стягнути з відповідача на
його користь у порядку регресу суму виплаченого ОСОБА_1 згідно договору
страхування франшизу від 09.06.2006 року страхового відшкодування у розмірі
1941,  57 грн. ,  суму сплаченого державного мита 51 грн.,  витрати з інформаційно-технічного забезпечення
розгляду справи ЗО грн. Посилалося,  що
09.06.2006 року товариством з ОСОБА_1 було укладено договір добровільного
страхування наземного транспорту,  за
яким АТЗТ СК «ВЕЛТА» застрахувало належний ОСОБА_1 легковий автомобіль моделі
«Шкода Фабія» від дорожньо-транспортних випадків та інших страхових
ризиків,  передбачених договором.  У зв'язку з ДТП страховою компанією ОСОБА_1
була зроблена виплата страхового відшкодування в розмірі 1484,  14 грн. та додаткова виплата у розмірі
457,  43 грн.

Ухвалою
Київського районного судум.  Харкова від 06.12.2006 року об'єднано в
одне провадження позов ОСОБА_1 та АТЗТ СК «ВЕЛТА.

Рішенням
Київського районного суду м.  Харкова від
01 березня 2007 року в
задоволенні позовів ОСОБА_1 та Акціонерного товариства закритого типу страхової
компанії «ВЕЛТА» відмовлено.

Не
погоджуючись з рішенням суду від 01.03.2007
року,  АТЗТ СК «ВЕЛТА» подало
апеляційну скаргу,  в якій просить дане
рішення скасувати і ухвалити нове,  яким
його позовні вимоги у повному обсязі. Посилається на те,  що рішення є незаконним,  необгрунтованим та прийнятим з порушенням
норм матеріального та процесуального права.

Вважає,  що товариство надало достатньо доказів вини
водія автомобіля ВАЗ ОСОБА_2. у скоєнні 2.07.2006
року дорожньо-транспортної пригоди. Зауважує,  що в мотивувальній частині постанови
Червонозаводського районного суду м.
Харкова від 17.08.2006 року зазначено,
що водій ВАЗа,  тобто
ОСОБА_2,  діяв всупереч вимог п. 10.1.
Правил дорожнього руху. Постанова ніким не скасована.

Окрім
того,  апелянт звертає увагу суду на
те,  що мотивувальна частина рішення не
відповідає вимогам норм ЦПК України та п. б Постанови Пленуму Верховного Суду
України №11 від 29.12.1976 року «Про судове
рішення»,  а саме,  судом не вказано юридичної оцінки
доказам,  з яких суд виходив при відмові
в задоволенні позовних вимог.

Судова
колегія,  заслухавши доповідь судді,  пояснення осіб,  що з'явилися,
перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги,  вваоїсає,
що скарга задоволенню не підлягає.

Ухвалюючи
рішення про відмову в задоволенні позовів ОСОБА_1 та АТЗТ СК «ВЕЛТА»,  суд першої інстанції виходив з того,  що позивачами в судовому засіданні не
доведено вину ОСОБА_2. у вказаній дорожньо-транспортній пригоді,  посилання позивачів про те,  що зіткнення автомобілів трапилося в
результаті порушення Правил дорожнього руху відповідачем,  нічим не підтверджено.

З таким
висновком суду судова колегія погоджується з наступних підстав.

Відповідно
до вимог cm.
1166 ЦК України шкода,
завдана майну фізичної або юридичної особи,  відшкодовується в повному обсязі особою,  яка її завдала. Особа,  яка завдала шкоди,  звільняється від її відшкодування,  якщо вона доведе,  що шкоди завдано не з її вини.

Шкода,  завдана джерелом підвищеної небезпеки,  відшкодовується особою,  яка на відповідній правовій підставі (право
власності,  інше речове право,  договір підряду,  оренди тощо) володіє транспортним
засобом,  механізмом,  іншим об'єктом,  використання,
зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку( ч. 2 cm. 1187 ЦК України).

Згідно
протоколу ,  складеного працівниками БДПС ОСОБА_1. порушила п. 10.4. Правил
дорожнього руху.

За
постановою Червонозаводського районного суду м.
Харкова від 17.08.2006
року у відношенні ОСОБА_1 провадження по адміністративній справі за cm. 124 КУпАП було
закрито у звязку з відсутністю в її діях складу адміністративного
правопорушення.

3

З
матеріалів цивільної справи та справи про адміністративне порушення не
убачається,  що зіткнення автомобілів трапилося
з вини ОСОБА_2. в результаті порушення ним Правил дорожнього руху.

Статтями
10,  11,  60
ЦПК України передбачено,  що цивільне
судочинство здійснюється на засадах змагальності,  згідно з яким кожна сторона повинна довести
ті обставини,  на які посилається як на
підставу своїх вимог або заперечень,  а
суд розглядає справу в межах заявлених вимог і вирішує справу на підставі
наданих доказів.

Оскільки
позивачами не надано суду доказів,  які
підтверджують,  що шкоду завдано з вини
відповідача,  судова колегія вважає,  що суд першої інстанції ухвалив законне
рішення,  дав належну оцінку фактичним
даним та відповідним їм правовідносинам,
оціненим у їх сукупності.

Зазначені
в апеляційній скарзі доводи висновку суду не спростовують і не є підставою для
скасування чи зміни рішення.

Згідно з
ч. 1 cm. 308 ЦПК України
апеляційний суду відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін,  якщо визнає,
що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального
і процесуального права.

На
підставі викладеного,  керуючись  ст.
ст.  303,
304,  307,  308,
313,  314,  , 317, 319 ЦПК
України,  судова колегія , -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу Акціонерного товариства закритого типу страхової компанії «ВЕЛТА»
відхилити.

Рішення
Київського районного суду м.  Харкова від
01 березня 2007 року залишити
без зміни.

Ухвала  суду
апеляційної інстанції набирає законної сили     з моменту
її проголошення.

Касаційна  скарга
на ухвалу  суду може  бути
подана   безпосередньо   до Верховного Суду України протягом двох
місяців з дня набрання ним законної сили.