УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2008
року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного

суду Автономної
Республіки Крим у м. Феодосії у складі:

головуючого -
судді   Ломанової Л.О.,

суддів:  Притуленко О.В.,  Соболюка М.М.,

при секретарі  Долгополовій
Є.П.,

за участю:
представника позивача ОСОБА_1

відповідача
ОСОБА_2

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.Феодосії цивільну справу за позовом
ОСОБА_3, її представникаОСОБА_1 доОСОБА_4 та ОСОБА_2 про визнання недійсним
договору-угоди та стягнення суми, за апеляційними скаргами ОСОБА_4. та ОСОБА_2.
на рішення Керченського міського суду АР Крим від 11 жовтня 2007 року, -

ВСТАНОВИЛА:

У червні
2007 року ОСОБА_3. та її представник ОСОБА_1звернулися в суд із позовом до
ОСОБА_4. та ОСОБА_2. про визнання недійсним договору-угоди, укладеного між
сторонами 06.04.2007 року, за умовами якого сторони домовилися до 07.06.2007
року у встановленій законом формі оформити купівлю-продаж будинку АДРЕСА_1

Виходячи
з того, що згодом позивачу стало відомо про наявність ґрунтових вод у підвалі
під будинком, позивач на підставі ст.ст.229, 230, 216 ЦК України, просила суд
визнати недійсним договір-угоду посилаючись на те, що ОСОБА_2. (власник
зазначеного будинку) та ОСОБА_4. (посередниця) навмисно ввели її в оману щодо
технічного стану вказаного будинку.

Крім
того, посилаючись на те, що при укладенні вказаного договору ОСОБА_3. передала
відповідачам 5000 грн. як часткову сплату за договором, просили також стягнути
вказану суму з відповідачів на користь позивачки.

Рішенням
керченського міського суду АР Крим від 11.10. 2007 року позов ОСОБА_3.
задоволений. Суд стягнув з ОСОБА_4. та ОСОБА_2 на користь позивача по 2500 грн.
з кожної.

Відповідачі
оскаржили рішення до суду апеляційної інстанції та просять рішення суду скасувати.

В якості
доводів апеляційної скарги, апелянти посилаються на порушення судом норм
матеріального та процесуального права, вважають, що висновки суду не
відповідають фактичним обставинам справи.

Апелянт
ОСОБА_4. зокрема вказала, що суд не розглянув вимоги позивача щодо визнання
недійсним договору-угоди, укладеного між сторонами.

Представник
позивача подав заперечення на апеляційні скарги, в яких, посилаючись на
неспроможність доводів апелянтів, просить скарги відхилити, рішення суду
залишити без змін.

Справа №
22-ц-48-ф/2008

Головуючий в
першій інстанції суддя Цурцев В. М.

суддя-доповідач         Притуленко О.В.

Обговоривши наведені у скаргах доводи та перевіривши
матеріали справи, колегія суддін дійшла висновку, що апеляційні скарги
підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Відповідно до ст.213 ЦПК
України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення,
яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішні справу згідно із
законом.

Обґрунтованим є
рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин справи
Оскаржуване рішення не відповідає зазначеним вимогам закону.

Як
вбачається з матеріалів справи, вирішуючи спір, суд виходив із того, що
06.04.2007 року між ОСОБА_3. та ОСОБА_2. був вчинений правочин щодо
купівлі-продажу будинку, при якому остання засвідчила, що будинок не має
обмежень по технічному стану та гарантувала повну санітарну гігієну вказаного
житла. При цьому вона та ОСОБА_4., які знали про наявність ґрунтових вод у
підвалі, навмисно скрили цей факт від позивачки, чим ввели її в оману щодо
обставин, що мають істотне значення.

З
урахуванням наведеного суд дійшов висновку про наявність підстав для
задоволення позовних вимог ОСОБА_3. про повернення сплаченої суми та на
підставі ст.ст. 216, 229, 230 ЦК
України задовольнив ці вимоги.

Але при
вирішенні справи, суд не з'ясував правову природу спірних правовідносин та не
навів мотивів, з яких вважав встановленим факт вчинення правочину; не звернув
увагу на те що позов був заявлений про визнання недійсним договору та наслідкам
його недійсності; не вирішив вимоги позивача щодо визнання недійсним
договору-угоди, укладеного між сторонами.

Задовольняючи
частину вимог позивача, суд не взяв до уваги, що відповідно до ч. 1 ст.202 ЦК України
правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних
прав та обов'язків. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом (ч.4
ст.203 ЦК). І лише у
разі недійсності правочину застосовуються наслідки, передбачені законом.

Крім
того, колегія суддів звертає увагу на те, що застосовуючи наслідки недійсності
правочину, суд застосував до одних і тих ж правовідносин норми закону, які
передбачають різні підстави правових наслідків правочину (який вчинено під
впливом помилки та який вчинено під впливом обману).

Виходячи
з наведеного, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду не відповідає
вимогам ст.213 ЦПК України та підлягає скасуванню в зв'язку з порушенням норм
матеріального та процесуального права з направленням справи на новий розгляд на
підставі п.5 ст.311 ЦПК України.

З
урахуванням наведеного, керуючись ст. ст. 303, 307, 311, 313, 314 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду АР Крим у
м. Феодосії, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційні
скарги   ОСОБА_4   та
ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення
Керченського міського суду АР Крим від 11 жовтня 2007 року скасувати і
направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала суду
апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, однак може
бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом двох місяців з дня
набрання законної сили.