УХВАЛА

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

24 вересня 2008  року

м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

головуючого

Патрюка М.В.,

суддів:

Костенка А.В.,

Лященко  Н.П.,

Перепічая В.С.,

Пшонки М.П.,-

розглянувши
в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до комерційного
центру громадського харчування (далі - КЦГХ) “Орієнс” про поновлення на роботі,
зобов'язання допустити до роботи та стягнення заробітної плати,
за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м.
Сімферополя Автономної Республіки Крим від 6 листопада 2006 року та ухвалу
Апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 5 лютого 2007 року,

в с т а н о в и л а :

У березні 2006 року ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом
до КЦГХ “Орієнс” про зобов'язання допустити до роботи.

У червні 2006 року позивачка доповнила свої вимоги й
просила поновити її на роботі, зобов'язати відповідача допустити її до роботи
та стягнути заробітну плату  за період з
1 січня 2006 року до дня розгляду справи.

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що  тривалий час працювала менеджером з
виробництва в КЦГХ “Орієнс”.  Унаслідок
зміни керівництва в травні 2005 року вона не була допущена до роботи. 3 березня
2006 року  разом з іншими відстороненими
від роботи працівниками звернулися до нового директора Данченка Р.В. з
проханням допустити їх до роботи на робочі місця, однак цього  не сталося.

Пропозиція нового директора, на її думку, була
неприйнятна та не відповідала умовам трудового договору, а 29 травня 2006 року
після звернення до суду вона отримала наказ від 15 травня 2006 року про
звільнення з роботи на підставі п. 4  ст.
40 КЗпП України.

Посилаючись на те, що наказ видано з порушенням вимог
чинного законодавства, позивачка просила поновити її на попередній посаді
відповідно до трудового договору з КЦГХ “Орієнс”.

Рішенням Київського районного суду м.
Сімферополя Автономної Республіки Крим від 6 листопада 2006 року, залишеним без
змін ухвалою Апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 5 лютого 2007
року, у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить зазначені рішення суду скасувати, посилаючись на
порушення судами норм матеріального та процесуального права, і ухвалити нове рішення, яким її позов задовольнити в
повному обсязі.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє
касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Як установлено судом і вбачається з матеріалів справи, відповідно до наказу
від 10 лютого 2006 року № 03-к позивачка була переміщена для виконання трудових
обов'язків на інше робоче місце - до кафе «Десерт», що розташоване за адресою:
м. Сімферополь, вул. Тренєва, 2. У встановленому законом порядку цей наказ вона
не оскаржила.

Однак ОСОБА_1 до роботи не приступила, здійснила прогул без поважних
причин.

При розгляді справи судами дотримані вимоги цивільного процесуального
закону, всебічно, повно й об'єктивно з'ясовані обставини справи та дана їм
належна оцінка.

Колегія суддів дійшла висновку, що оскаржуване судове рішення відповідає
вимогам матеріального та процесуального права, а наведені в скарзі доводи є
необґрунтованими й правильність висновків суду не спростовують.

Ухвалені у справі рішення є законними й обґрунтованими, тому колегія суддів
вважає, що підстави для задоволення скарги відсутні.

Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у
цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Київського районного суду м. Сімферополя Автономної Республіки Крим
від 6 листопада 2006 року та ухвалу Апеляційного суду Автономної Республіки
Крим від 5 лютого 2007 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий

М.В. Патрюк

Судді:

А.В. Костенко

Н.П. Лященко

В.С. Перепічай

М.П. Пшонка