Справа №2-949
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ       УКРАЇНИ

16 вересня 2008 року
Снігурівський  районний суд  Миколаївської області

у  складі:     головуючого           -        судді Кішковській З.А.,

при  секретарі         -                  Короткій Л.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.
Снігурівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

15 серпня 2008 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. В заяві вказала,
що шлюб з відповідачем зареєстрували
07 травня 1988 року, від спільного життя
мають  неповнолітню доньку
ОСОБА_3,  1994 року народження та сина
ОСОБА_4, 1988 року народженя, який досягнув повноліття. Просила шлюб розірвати,
посилаючись на існування шлюбу формально через
тривалість попереднього припинення
спільного проживання з відповідачем у 2004 році.

У судовому засіданні
позивачка позов підтримала. Пояснила, що сімейні та подружні стосунки з
відповідачем припинено у 2004 році. Останній допустив подружню зраду. Натепер
проживає у новій фактичній сім»ї.

Відповідач, згідно
поданої заяви, позовні вимоги визнав. Проти зазначених причин розпаду сім»ї не
заперечував.

На підтвердження позовних
вимог суду надано слідуючі докази:

- свідоцтво про реєстрацію шлюбу сторін по справі, видане 07 травня 1988
року, на  підставі актового запису № 391
у книзі реєстрації актів про заключення шлюбу відділу РАЦС Київського виконкому
м.Донецька.

- свідоцтво про народження ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (актовий запис № 29 книги
записів актів громадянського стану про народження від 02 березня 1994 року у
відділі РАЦС Снігурівського району Миколаївської області), батьками якої є
сторони по справі.

Дослідивши докази, суд
прийшов слідуючого :

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі,  від спільного життя  мають
неповнолітню дитину. Подружжя припинили сімейні стосунки, проживають
окремо з 2004 року, тобто чотири роки.

Між ними склалися стосунки, які унеможливлюють подальше спільне проживання
та збереження сім”ї через поведінку відповідача, який допустив подружню зраду,
у подальшому створив нову фактичну сім»ю.

Подальше  спільне
життя  сторін і збереження шлюбу
суперечать інтересам сторін, створюючи небезпеку для їх психологічного здоров”я
та здоров»я дитини. Позовні вимоги підлягають задоволенню на підставі ст.112 СК
України. Надання сторонам  часу на
примирення, суд вважає за недоцільне з урахуванням позицій сторін та зважаючи
на тривалість часу, який вони фактично не підтримують сімейних та подружніх
стосунків, а також на те, що відповідач має нову сім»ю.

За ст.88 ЦПК України витрати по розірванню шлюбу суд
відносить на  сторону відповідача по
справі.

Керуючись ст.ст.209,212,213,214,215,218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш  И В :

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, зареєстрований 07 травня 1988
року у відділі РАЦС Київського виконкому м.Донецька, актовий запис № 391    -     розірвати.

При отриманні свідоцтва
про розірвання шлюбу  стягнути
на  користь держави мито з ОСОБА_2-
17грн., ОСОБА_1 від сплати звільнити.

Заяву на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції
може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна
скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження.

СУДДЯ