Справа 22ц
Головуючий  у першій інстанції
Категорія - цивільна                           Білий М.М.
Доповідач - суддя Горобець Т.В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е
М   У К Р А Ї Н И

24 жовтня
2008   року  АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ  у складі :

Головуючого
судді                                       Хромець Н.С.,

Суддів:
Горобець Т.В.,Заболотного В.М.

При секретарі
Зіньковець О.О.

З участю   сторін та їх представників

Розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі судових засідань
апеляційного  суду  Чернігівської області  в м. Чернігові   цивільну справу за апеляційними  скаргами ОСОБА_1 та ОСОБА_2   на рішення Куликівського  районного суду Чернігівської області  від 12 серпня 2008 року  по справі за позовом ОСОБА_1  до ОСОБА_2
про визнання права власності на на майно в порядку спадкування,

В с т а
н о в и в :

В апеляційній скарзі на вказане
судове рішення, яким позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 задоволено частково та визнано за
нею право власності на автомашину „ Славута” і &frac12; частину гаражу в автокоопероативі № 30 в м. Чергігові , позивачка просить
це рішення змінити, визнавши за нею право власності на &frac34;   гаражу, розташованого в
АДРЕСА_1. В іншій частині рішення  суду
першої інстанції просить залишити без зміни.

Доводами апеляційної скарги є посилання на порушення судом норм
матеріального права, зокрема, незастосування ст.74,60,63,70 СК України, які на
думку апелянта, регулюють спірні правовідносини та підтверджують право їх
спільної сумісної власності з ОСОБА_3 на все майно, яке було придбане під час
спільного проживання без шлюбу.
Також  ОСОБА_1 вважає, що вона, як
і відповідачка   є спадкоємицею першої
черги, як подружжя, хоч і не перебували із спадкодавцем в зареєстрованому
шлюбі, в зв”язку з чим підлягала застосуванню ст. 1261 ЦК України.

В апеляційній скарзі на це ж рішення ОСОБА_2 просить його скасувати,
передавши справу на новий розгляд до суду першої інстанції. Доводами
апеляційної скарги відповідачки є посилання на порушення судом першої інстанції
при ухваленні рішення норм матеріального та процесуального права.

Апелянт вважає, що суд помилково до правовідносин спадкування застосував
ст. 75 СК України, дав неправильну оцінку здобутим доказам, а також порушив
право власності   ОСОБА_4, з якою
спадкодавець на момент придбання спірного майна перебував в зареєстрованому
шлюбі, розглянувши спір без її участі.

В судовому засіданні сторони та їх представники свої апеляційні скарги
підтримали, апеляційні скарги іншої сторони просили відхилити.

Представник ОСОБА_2 - адвокат ОСОБА_5 доповнила, що справа після скасування
рішення суду першої інстанції підлягає направленню для нового розгляду до
іншого  суду першої інстанції , виходячи
з правил виключної підсудності.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін та їх представників,
дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги,
апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга Бондаревої О.А,
задоволенню не підлягає, а апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає задоволенню
виходячи з наступного.

Задовольняючи позов ОСОБА_1 частково суд першої інстанції виходив з
того,  що позивачка та ОСОБА_3,
проживаючи  однією сім”єю як чоловік та
дружина  без укладення шлюбу ,
придбали  автомобіль „ Славута” та гараж
. Враховуючи, що спадкодавець з 2002 року не проживав з дружиною - ОСОБА_3,
придбані ним в 2004 році  автомобіль та
гараж є його особистою власністю, відповідно до ст. 57 СК України. В той же
час, визнаючи право власності на автомобіль за позивачкою ,  суд
першої інстанції виходив з того, що він
був придбаний на кошти ОСОБА_1, отримані особисто нею в борг.

Визнаючи за ОСОБА_1 право власності на &frac12; частину гаража, розташованого в авто кооперативі в м. Чернігові, по вул.
Ушинського, 4-а,   зареєстрованого
на  ОСОБА_3, померлого 13.12.2007 року,
суд виходив з  того, що це майно є спільною
сумісною власністю позивачки з ОСОБА_3, отже
&frac12;
частина в порядку спадкування має належати єдиному
спадкоємцю  - ОСОБА_2, а &frac12; частина є власністю ОСОБА_1 відповідно до ст. 57,74 СК України.

Наведені висновки  суду першої
інстанції не ґрунтуються на нормах права які регулюють спірні правовідносини в
зв”язку неправильним визначенням судом характеру спірних правовідносин  між сторонами та закону, який підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України
апеляційний суд перевіряє правильність рішення суду першої інстанції в
межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції .
При цьому, суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час
апеляційного розгляду справи буде встановлено такі порушення норм матеріального
чи процесуального права судом першої інстанції, які є обов”язковою підставою
для скасування рішення.

Відповідно ст. 114 ч.1 ЦПК України, яка визначає правила виключної
підсудності, спори, що виникають з приводу нерухомого майна пред”являються  за місцем знаходження цього майна або його
основної частини.

Відповідно до ст. 311 ч.1 п.6 ЦПК України, рішення суду підлягає скасуванню
з передачею справи на новий розгляд якщо справу розглянуто з порушенням правил
виключної підсудності.

Як вбачається з матеріалів справи та судового рішення, спір між сторонами
виник в тому числі і з приводу нерухомого майна - гаража в авто- АДРЕСА_1, яка
за адміністративно - територіальним поділом віднесена до Новозаводського району
м. Чернігова.  Проте, Куликівський
районний суд  Чернігівської області  при відкритті провадження у справі не звернув
уваги  на правила виключної підсудності
та розглянув спір по суті , чим допустив порушення вимог процесуального права,
які є підставою для скасування судового рішення .

За вказаних обставин, рішення , що оспорюється, не може бути визнане
законним та обґрунтованим, тому підлягає скасуванню з направленням справи на
новий розгляд до суду першої інстанції за підсудністю.

Доводи сторін, наведені в їх апеляційних скаргах підлягають аналізу під час
нового розгляду справи.

Під час нового розгляду справи відповідно до вимог  ч.1 п.3 ст. 215 ЦПК України, судом мають бути
встановлені та наведені в рішенні всі обставини справи на підставі повного
аналізу досліджених доказів, визначено характер спірних правовідносин, чи
встановлено факт порушення прав позивачки, якщо встановлено - то ким ці права
порушені. Суд має визначитись, який закон підлягає застосуванню до спірних
правовідносин з зазначенням його статті, частини , пункту та підпункту статті,
а також  зазначити процесуальний закон,
який застосовується та ухвалити законне і обґрунтоване рішення.

Керуючись ст.  ст.. 303,304, 307, 311ч.1 п.6 , 315,317, 319
ЦПК України, суд-

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1
відхилити.

Апеляційну
скаргу  Ненаженко Світлани    Андріївни
задовольнити.

Рішення  Куликівського районного суду Чернігівської
області від 12 серпня 2008 року
скасувати.

Справу направити  в  Новозаводський районний суд м. Чернігова                                            на
новий розгляд.

Ухвала  набирає законної сили з моменту її  проголошення, але може бути оскаржена в
касаційному порядку  до Верховного Суду
України протягом двох місяців з моменту набрання законної сили.

Головуючий
Судді :