Справа № 2 - 1534
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2008 року Василівський районний суд Запорізької області

у складі: головуючого – судді: Сидоренко Ю.В.,

при секретарі

Пархоменко Н.Є.,

за участю представника відповідача Бугрим М.П.,

представника третьої особи Шинкарюк В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Василівка цивільну справу за позовом
ОСОБА_1
до
ОСОБА_2
, третя особа: відділ земельних ресурсів у Василівському районі Запорізької області про визнання договору купівлі-продажу земельної ділянки дійсним та визнання права власності на земельну ділянку,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1
звернувся до Василівського районного суду з позовом до
ОСОБА_2
про визнання договору купівлі-продажу земельної ділянки дійсним та визнання права власності на земельну ділянку. В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначає, що 03.05.2008 року між ним та відповідачем було укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки
АДРЕСА_1
. Відповідно до умов даного договору він сплатив відповідачу 5000 грн. її вартості та за домовленістю між сторонами вказаний договір повинен був бути посвідчений нотаріально до 20.05.2008 р., однак до цього часу відповідач уникає оформлення правочину купівлі-продажу земельної ділянки в нотаріальному порядку. З метою належного оформлення придбаної земельної ділянки він вимушений звернутися до суду з позовом, в якому просить визнати договір купівлі-продажу земельної ділянки від 03.05.2008 року, укладений між ним та відповідачем дійсним та визнати за
ОСОБА_1
право власності на земельну ділянку
АДРЕСА_1
, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1
та судові витрати покласти на відповідача.

Позивач в судове засідання не з’явився, про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, на адресу суду надіслав заяву, в якій просить розглянути його позов у його відсутність, на позовних вимогах наполягає.

В судовому засіданні представник відповідача Бугрим М.П. заявлені позовні вимоги визнав у повному обсязі за підставами, викладеними у позовній заяві, не заперечує проти їх задоволення.

Представник відділу земельних ресурсів у Василівському районі Запорізької області Шинкарюк В.В. позовні вимоги не визнає за тими підставами, що відповідач
ОСОБА_2
не є власником майна, предметом якого був договір купівлі-продажу, тому й права розпоряджатися даним майном не мав. Просить в задоволенні позовних вимог відмовити.

Вислухавши пояснення представника відповідача, представника третьої особи, давши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що 03.05.2008 р. між позивачем
ОСОБА_1
та відповідачем було
ОСОБА_2
укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1
. Відповідно до умов договору позивач сплатив на користь відповідача 5000 грн. Між сторонами складений акт прийому-передачі даної земельної ділянки, який є невід’ємною частиною укладеного договору.

Згідно Державного акту на право приватної власності на землю, виданого Кам’янською сільською радою Василівського району Запорізької області від 05.05.1994 року власником земельної ділянки площею 0,05 га, яка розташована на території
АДРЕСА_1
являється
ОСОБА_2
.

19.06.2007 року
ОСОБА_2
померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Запорізьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Запорізькій області.

Згідно повідомлення п’ятої Запорізької державної нотаріальної контори від 05.09.2008 року за
НОМЕР_1
після смерті померлої
ОСОБА_3
спадкова справа не заводилася, до нотаріальної контори спадкоємці не зверталися, свідоцтво про право на спадщину не видавалося.

Відповідно до ст. 81 Земельного кодексу України громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі: придбання за договором купівлі-продажу, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами, безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності, приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування, прийняття спадщини, виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю).

Згідно зі ст.657 Цивільного кодексу України, договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається в письмовій формі, і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

Відповідно до ст.373 ЦК України право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону.

Згідно ст.ст.125, 126 Земельного кодексу України право власності та право користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою та його державної реєстрації Право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується Державними актами.

Відповідно до вимог п.11 ч.1 ст.346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги задоволенню не підлягають за тими підставами, що позивач, укладаючи договір купівлі-продажу земельної ділянки
АДРЕСА_1
, що розташована за адресою:
АДРЕСА_1
, не мав прав на розпорядження даною земельною ділянкою, оскільки її власником не являється та на час укладення договору купівлі-продажу земельної ділянки, власником являлася його мати
ОСОБА_3
, яка померла 19.06.2007 року та позивач спадщину після її смерті в установленому законом порядку не прийняв, тому будь-якого права на відчуження даної земельної ділянки не мав.

Керуючись ст. ст. 7, 10, 11, 60, 79, 88, 209, 212-215, 218 ЦПК України, ст. ст. 373, 657 ЦК України, ст. 81, 125, 126 ЗК України, суд -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позовних вимог
ОСОБА_1
до
ОСОБА_2
про визнання договору купівлі-продажу земельної ділянки дійсним та визнання права власності на земельну ділянку –
відмовити.

Рішення може бути оскаржено протягом 10 днів з дня його проголошення шляхом подачі заяви. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений статтею 294 ЦПК України, рішення суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляд справи апеляційним судом.

Суддя

Василівського районного суду

Запорізької області

Ю.В. СИДОРЕНКО