Справа № 2-156/07
Рішення

Іменем України

21 січня
2008 року Скадовський районний суд Херсонської області в складі:

головуючого
судді                         -  Орендовського А.В.,

при
секретарі
-  Балан Т.Ю.,

за
участю адвокатів                        -
ОСОБА_1, ОСОБА_2,

представників
відповідачів           - ОСОБА_3,
ОСОБА_4,

та
представника 3-ї особи              -
Баденко Т.В.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Скадовськ справу за позовною заявою
ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про вселення, встановлення         порядку користування жилим приміщенням
та зобов'язання не чинити перешкод у користуванні ним, та зустрічним позовом
ОСОБА_6 до ОСОБА_5, Скадовського морського порту, третя особа: Херсонське
державне бюро технічної інвентаризації про визнання частково недійсним
свідоцтва на право власності на житло, визнання права власності на &frac12; частину
квартири,

Встановив:

ОСОБА_5 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_6 про вселення, встановлення         порядку користування жилим приміщенням
та зобов'язання не чинити перешкод у користуванні ним, обгрунтовуючи його тим,
що спірна двокімнатна квартира АДРЕСА_1 належить йому та його батьку, ОСОБА_6
на праві спільної часткової власності в
рівних частках. Вказав, що квартира складається із двох ізольованих між
собою кімнат площею 17,5 та 13,0 кв.м. Після смерті бабусі відповідач чинить
перешкоди у користуванні квартирою, однак сам нею не користується, так як
постійно мешкає в м. Херсоні. Просив суд вселити його у спірну квартиру,
встановити порядок користування зазначеним жилим приміщенням, виділивши йому
кімнату площею 17,5 кв.м., а відповідачу - кімнату площею 13,0 кв.м. і комору,
а підсобні приміщення квартири - коридор, туалет, ванну кімнату, кухню і
лоджію, залишити в загальному користуванні, зобов'язати ОСОБА_6 не чинити
перешкод у користуванні виділеної йому кімнати та підсобними приміщеннями
квартири та стягнути судові витрати.

ОСОБА_6 звернувся до суду із
зустрічним позовом до ОСОБА_5 та Скадовського           морського порту про визнання
частково недійсним свідоцтва на право власності на квартиру АДРЕСА_1, визнання
права власності на &frac12; її
частину. В позові вказав, що 06.06.2001року він прийняв після смерті матері
ОСОБА_7 у спадщину &frac12; частину  квартири.
Другим співвласником квартири є його син ОСОБА_5 Під час розгляду справи
за позовом сина він з'ясував, що приватизація &frac12; частини квартири була
незаконною,   оскільки  ОСОБА_5 на той час не мешкав у квартирі і не
був прописаний в ній, а мешкав у Росії і навчався в м. Новоросійську. Крім   того, син не відносився до членів сім'ї
наймача квартири і не вів спільне
господарство. На цих
підставах вважає, що власником всієї квартири є його померла мати.
Просив суд визнати за його      матір'ю
ОСОБА_7, померлою ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на квартиру АДРЕСА_1, поновити
пропущений строк для визнання частково
недійсним свідоцтва про право власності на житло № 48 від 02.12.1993
року, виданого Скадовським морським портом на підставі наказу № 382 від
24.11.1993 року на ім'я ОСОБА_5,
зареєстрованого в БТІ м. Херсона за реєстровим номером 204 у реєстровій
книзі №1, визнати частково недійсним
вказане свідоцтво на спірне житло, зобов'язати Херсонське міське бюро
технічної інвентаризації     відмінити
запис відносно реєстрації права власності за ОСОБА_5 за реєстровим номером 204
у реєстровій книзі № 1.

ОСОБА_5 в судовому засіданні свій позов
підтримав, а позов ОСОБА_6 не визнав та
пояснив, що у м. Скадовськ його привезли батьки, коли йому було 6 років
в зв'язку  з хворобою      бронхів. Він мешкав з бабусею ОСОБА_7 у
її будинку, з першого класу навчався в міській школі. Потім будинок знесли та
їм на двох надали двокімнатну квартиру. В 1991 році  після закінчення        школи він був прийнятий на навчання у
вище морехідне училище в м. Новоросійськ, в зв'язку з чим був виписаній з
квартири на час навчання. В 1993 році він приїздив до м. Скадовська та з
бабусею    ходив у порт, де вони
підписували заяву на приватизацію спірної квартири. В 1996 році він став     громадянином Росії, тому що працював в
пароплавстві і йому так було зручніше. Вважає позов       ОСОБА_6 безпідставним, бо ніяких
порушень з його боку не було, оскільки він був неповнолітнім і всі питання про
його місце проживання, прописки та виписки вирішували його батьки. Він             одружився, зареєстрував у квартирі
дружину, але вимушений тимчасово проживати у своєї матері в с. Антонівка,
оскільки відповідач чинить перешкоди у користуванні спірним приміщенням і не
бажає добровільно виділити йому кімнату. Просив суд його позов задовольнити, а
у позові ОСОБА_6  відмовити.

ОСОБА_6 в судовому засіданні позов ОСОБА_5 не
визнав, а свій підтримав та пояснив, що після смерті матері ОСОБА_7 тільки він
користується квартирою, а не її частиною, проживає у квартирі з своєю сім'єю в
літній час, сплачує комунальні послуги та здійснює ремонт. Він дійсно     змінив вхідний замок, оскільки вважає, що
його син веде неправильний спосіб життя, ніколи не       допомагав йому як батькові. Коли він
ознайомився з позовом сина та з офіційними документами з     архіву, йому стало зрозуміло, що &frac12; частина квартири
приватизована незаконно. Вважає включення
ОСОБА_5 в ордер як члена сім'ї ОСОБА_7 і його прописку у спірній
квартирі, а потім її  приватизацію за
участю сина незаконними, тому власником
всієї квартири повинна бути його мати ОСОБА_7 Просив суд його позов
задовольнити, а у позові ОСОБА_5 відмовити.

Представник
Скадовського морського порту позов ОСОБА_6 не визнала та пояснила, що    приватизація спірної квартири була
здійснена відповідно до законодавства про приватизацію.        Квартира була надана для проживання
сім'ї ОСОБА_7 в складі двох осіб - їй та онуку ОСОБА_5 - відповідачу по справі.
На день приватизації в квартирі постійно мешкала ОСОБА_7, а     ОСОБА_5 був тимчасово відсутній в зв'язку
з навчанням, тому за ним зберігалося право на житло. Документи на приватизацію
квартири були оформлені згідно діючого на той час законодавства, тому ніяких
підстав для визнання частково недійсним свідоцтва про право власності на житло
№ 48 від 02.12.1993 року, виданого Скадовським морським портом на підставі
наказу № 382 від 24.11.1993 року на ім'я ОСОБА_5 немає. Просила суд відмовити
ОСОБА_6 в задоволенні позову за                    безпідставністю.

Представник 3-ї особи на боці відповідача
Херсонського державного бюро технічної                     інвентаризації позов
ОСОБА_6 не визнала та пояснила, що реєстрація спірної квартири здійснена на
підставі свідоцтва на право власності на житло, який є правоустановчим документом,
тобто на    законних  підставах. Просила суд відмовити ОСОБА_6 у
задоволенні позову.

Вислухавши
пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку,
що  позов ОСОБА_5 підлягає задоволенню, а
позовні вимоги ОСОБА_6 задоволенню не              підлягають з наступних підстав.

Відповідно до
ст. 8 Закону України “Про приватизацію державного житлового фонду”
передача   займаних квартир (будинків)
здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою  згодою всіх повнолітніх членів сім'ї, які
постійно мешкають в даній квартирі (будинку), в тому  числі тимчасово відсутніх, за якими
зберігається право на житло.

Згідно ст. 71 ЖК
України жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або  членами його сім'ї понад шість місяців у
випадках тимчасового виїзду з постійного місця проживання в зв'язку з
навчанням, у тому числі за кордоном, - протягом усього часу  навчання.

Судом
встановлено, що ОСОБА_5 як член сім'ї ОСОБА_7 (онук) на підставі ордеру був
прописаний 04.12.1986 року в спірній квартирі і виписаний 20.08.1991 року в
зв'язку з навчанням  (а.с.31-33,96,97).
Весь цей час ОСОБА_5 постійно мешкав у квартирі, бо навчався у школах м.        Скадовська (а.с.98,99). Тому доводи
ОСОБА_6 щодо незаконності участі його сина у приватизації спірної квартири суд
до уваги не приймає. Також суд не приймає до уваги і посилання ОСОБА_6 на
прописку його сина в цей час у м. Херсоні, оскільки син фактично проживав у
спірній квартирі, що визнає і сам ОСОБА_6, а місце проживання своїх дітей
визначають їх батьки. Крім того, право на приватизацію закон пов'язує не з
пропискою, а з постійним проживанням.

В судовому
засіданні було встановлено, що 23.11.1993 року ОСОБА_5 разом зі  своєю
бабусею ОСОБА_7 підписав заяву на ім'я керівництва Скадовського морського порту про передачу у
їх приватну власність квартири АДРЕСА_1 (а.с.26). Посилання    ОСОБА_6 на те, що на заяві стоїть підпис не
його сина, так як він не міг бути на той час у         Скадовську в зв'язку з навчанням, суд
до уваги не приймає, оскільки ОСОБА_5 в судовому з        засіданні підтвердив, що він на час
приватизації приїздив у м. Скадовськ, підписував заяву і на заяві стоїть його
підпис.

Таким чином, суд
приходить до висновку, що права і інтереси ОСОБА_7, сином і онуком якої являються ОСОБА_6 і  ОСОБА_5, при приватизації квартири АДРЕСА_1
порушені не були, а тому позовні вимоги ОСОБА_6 не підлягають  судовому захисту.

В судовому засіданні встановлено, що спірна двокімнатна
квартира АДРЕСА_1 належить позивачу ОСОБА_5 та відповідачу ОСОБА_6 на праві
спільної     часткової власності в рівних
частках.

Квартира складається із двох ізольованих між собою кімнат
площею 17,5 та 13,0 кв.м. Відповідач чинить перешкоди позивачу у користуванні
спірним приміщенням, змінив вхідний замок, однак сам ним не користується, так
як постійно проживає і працює в м. Херсоні, та не бажає добровільно          виділити кімнату співвласнику.

Згідно зі ст. 155 ЖК України власник квартири чи її частки не
може бути позбавлений права         користування
жилим приміщенням, крім випадків, передбачених законодавством.

Володіння, користування і розпорядження майном при спільній
частковій власності відповідно до вимог ст. 358 ЦК України проводиться за
згодою всіх учасників, а при відсутності згоди - спір         вирішується судом.

Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати
усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм
майном.

Суд вважає, що квартира, яка є спільною частковою власністю,
на вимогу учасника цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо
виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення із     самостійними виходами, які можуть
використовуватись як окремі квартири або які можна                 переобладнати в такі квартири.
В іншому разі може бути встановлено порядок користування            приміщеннями квартири, якщо про це
заявлено у позові.

При таких обставинах
суд приходить до висновку про порушення прав позивача ОСОБА_5, які підлягають
судовому захисту у вказаний ним  спосіб.

Враховуючи право позивача ОСОБА_5 на 1/2
частку власності, тобто він має право               користуватися  15,25 кв.м. жилої площі квартири (30,5/2),
при встановленні порядку користування
жилим приміщенням суд вважає за можливе виділити позивачу кімнату площею
17,5 кв.м., а другу  кімнату площею 13,0
кв.м. і комору площею 0,7 кв.м - відповідачу. Підсобні приміщення квартири -
коридор, туалет, ванну кімнату, кухню і лоджію, залишити в загальному
користуванні. Суд вважає, що такий порядок користування жилим приміщенням є
найбільш зручним для сторін стосовно умов
розташування кімнат у спірній квартирі.

Керуючись ст. 8
Закону України “Про приватизацію державного житлового фонду”, ст.ст.
71,155  ЖК України, ст.ст. 358, 391 ЦК
України, ст.ст.  10, 60, 88, 209, 212-215
ЦПК України, суд -

Вирішив:

Позов ОСОБА_5 задовольнити.

Вселити ОСОБА_5 у квартиру АДРЕСА_1.

Встановити
порядок користування приміщенням в квартирі АДРЕСА_1, виділивши в користування
ОСОБА_5 кімнату площею 17,5 кв.м, а ОСОБА_6 - кімнату площею 13,0 кв.м. і
комору площею 0,7 кв.м, а підсобні приміщення квартири - коридор, туалет, ванну
кімнату, кухню і лоджію залишити в загальному користуванні.

Зобов'язати
ОСОБА_6 не чинити перешкод у користуванні виділеної ОСОБА_5 кімнати та
підсобними приміщеннями квартири.

Стягнути з
ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 судові витрати по сплаті судового збору та витрат на
інформаційно технічне обслуговування в розмірі 16 грн., та витрати на правову
допомогу в розмірі 1000 грн, а всього 1016 грн.

В задоволенні
зустрічного позову ОСОБА_6 до ОСОБА_5, Скадовського морського порту про
визнання частково недійсним свідоцтва на право власності на житло, визнання
права власності на &frac12; частину
квартири АДРЕСА_1 відмовити.

Рішення може
бути оскаржене протягом 20 днів до Апеляційного суду Херсонської області після
подання заяви про апеляційне оскарження, яка може бути подана протягом 10 днів
з моменту проголошення рішення до Скадовського районного суду.

Суддя                                                                                                         Орендовський
А.В.