АІШЮЩЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №
22-57                                                      Головуючий
2008 р.                                                                     КупавськаН.М.
Суддя-доповідач: Бондар В.О.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26
лютого 2008 року                                                                          м.  Запоріжжя

Колегія
суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у
складі:

Головуючого:  Бондара В.О.

Суддів:                                 Прокопенка О.Л.

Маловічко
С. В.

При
секретарі: БабенкоТ.І.

За
участі адвоката ОСОБА_3

розглянувши
у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною

скаргою   ОСОБА_1
на   рішення   Мелітопольського

міськрайонного
суду Запорізької області від 27 вересня 2007 року по справі за

позовом
ОСОБА_1 доОСОБА_2 та

ОСОБА_4   про
визначення   порядку   користування

земельною
ділянкою,  за участю третіх осіб
ОСОБА_5,  ОСОБА_6 та ОСОБА_7,  які заявляють

самостійні
вимоги,  -

ВСТАНОВИЛА:

23 березня 2006 року ОСОБА_1
звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 ,  ОСОБА_4
про визначення порядку користування земельною ділянкою.

В позові
зазначав,  що йому на підставі договору
купівлі-цродажу від 06 червня 1988 року належить 1/3 частина житлового
будинку,  будівель і АДРЕСА_1,  1/5 частин зазначеного будинку належить ОСОБА_2 ,  а 7/15 частин належить ОСОБА_4,  тобто їх частка складає 2/3 частин. У зв'язку
з вищенаведеним просив суд встановити порядок користування земельною ділянкою
житлового АДРЕСА_1 між позивачем з одного боку та ОСОБА_2 ,  ОСОБА_4 з
іншого боку відповідно до належним їм часткам.

Рішенням
Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 27 вересня 2007
року позовні вимоги задоволені частково.

Визначено
порядок користування земельною ділянкою по АДРЕСА_1 за варіантом судової
будівельно-технічної експертизи № 648 від 22 серпня 2007 року,  а саме:

ОСОБА_1  виділено в користування земельну ділянку
площею 824, 495 кв.
м.  з них під
спорудами 51, 6 кв. м.  (на плані-схемі
жовтим маркером).

ОСОБА_2 ,  ОСОБА_7,
ОСОБА_6 та ОСОБА_5 виділено в користування земельну ділянку площею 1712,
155 кв. м.  з них під спорудами 128, 1
кв. м.  (на плані-схемі зеленим
маркером).

В
спільному користуванні сторін залишено земельну ділянку площею 126, 35 кв.
м.  (на плані-схемі червоним маркером)

Стягнуто
з ОСОБА_2  на користь ОСОБА_1  витрати на держмито в розмірі 8, 50
грн.,  витрати на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи в розмірі 7, 50 грн. та витрати на правову
допомогу адвоката в розмірі 400 грн.,  а
всього 416 грн.

В позові
ОСОБА_1  до ОСОБА_4 про визначення
порядку користування земельною ділянкою відмовлено.

Не
погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_1
подав апеляційну скаргу,  в яких
посилаючись на порушення судом норм матеріального права просив рішення суду
скасувати та ухвалити нове,  яким
задовольнити його позовні вимоги по 2-му варіанту судово будівельно-технічної
експертизи № 283 від 07 жовтня 2005 року.

Вивчивши
матеріали справи,  заслухавши пояснення
осіб,  які брали участь у судовому
засіданні,  колегія суддів вважає,  що апеляційна скарга підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Згідно
пп.3 ч. 1  ст.  309 ЦПК України підставами для скасування
рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є
невідповідність висновків суду обставинам справи.

Частково
задовольняючи позовні вимоги суд виходив з того,  що тільки експертиза № 649 від 22 серпня 2007
року враховує всі умови,  передбачені
законом при визначення порядку користування земельною ділянкою,  оскільки попередні експертизи (№ 283 від 07
жовтня 2005 року,  № 505 від 22 листопада
2006 року,  № 587 від 22 травня 2007
року) не враховують,  що туалет
знаходиться у спільній власності сторін.

Проте з
висновком суду,  що саме остання
експертиза враховує всі вимоги для визначення порядку користування земельною
ділянкою погодитися не можливо.

Як
вбачається з висновків експертизи № 649 від 22 серпня; 2007 року запропоновано
варіант порядку користування з урахуванням вбиральні літ. Г (а. с.  113-119),
однак згідно довідки № 1422 від 27 березня 2007 року під час останнього
технічного обстеження житлового АДРЕСА_1 від 20 лютого 2007 року фахівцем КП
„ММБТГ встановлено,  що на земельній
ділянці знаходяться вбиральні "Ж" та "З".

Таким чином жодна з проведених по справі експертиз не враховує,  що на

спірній земельній ділянці знаходяться дві вбиральні - "Ж" та
"З". Відповідно до

вимог ч. 1  ст.  143 ЦПК України сторони не звертались до суду
з заявою для

з'ясування зазначеної обставини. Судова експертиза призначається виключно
за

заявою осіб,  які беруть участь у
справі,  суд не має права призначати
експертизу

з власної ініціативи.

Відповідно
до п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16 квітня 2004 року "Про  практику застосування судами земельного

законодавства
при розгляді цивільних справ" виходячи з того,  що порядок користування спільною земельною
ділянкою,  у тому числі тією,  на якій розташовані належні співвласникам
жилий будинок,  господарські будівлі та
споруди,  визначається насамперед їхньою
угодою залежно від розміру їх часток у спільній власності на будинок,  суд відповідно до  ст.  88
ЗК бере до уваги цю угоду при вирішенні спорів як між ними самими,  так і за участю осіб,  котрі пізніше придбали відповідну частку в
спільній власності на землю або на жилий будинок і для яких зазначена угода
також є обов'язковою. Це правило стосується тих випадків,  коли жилий будинок було поділено в натурі.

З
матеріалів справи за позовом ОСОБА_2  до ОСОБА_1  про
визначення порядку користування земельною ділянкою вбачається,  що позивачка звернулась до суду з зазначеною
вимогою та з вимогою заборонити ОСОБА_1
проводити будівельні роботи на спірній земельній ділянці 14 травня 2005
року.

Разом з
тим,  з технічного паспорту (а. с.  70-71) видно,
що сарай літ "Д-1" побудовано 2003 року,  а отже будівництво було розпочато ще раніше.
Ніяких заперечень з цього приводу з боку відповідачів,  які стали співвласниками будинку 21 грудня
2001 року,  матеріали справи не містять.
Зазначена обставина свідчить,  що саме
ОСОБА_1  користується спірною земельною
ділянкою на час самовільного будівництва сараю.

За таких підстав,  виділення
земельної ділянки розміром 14, 67мХ 11, 95м

за експертизою №
649 від 22 серпня 2007 року на якій розташований самовільно

побудований
позивачем сарай в користування відповідачам є необгрунтованим.

Крім того,
за цією експертизою,  земельна
ділянка позивача складається з

чотирьох окремих ділянок,  що
ускладнює її користування,  отже є
недоцільним.

З огляду
на зазначене,  колегія суддів вважає за
необхідне оскаржуване рішення змінити та задовольнити позовні вимоги позивача.

Керуючись  ст.
ст.  307, 309, 313, 316, 317 ЦПК
України,  колегія суддів,  -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 задовольнити. Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду
Запорізької області від 27 вересня 2007 року по цій справі змінити.

Визнати
порядок користування земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_1 згідно другого
варіанту висновку експертизи № 283 від 07 жовтня 2005 року.

ОСОБА_1
на 1/3 частину виділити в користування земельну ділянку площею 871, 34 кв. м.
,  з них під спорудами 51, 6 кв. м.  (на плані-схемі зеленим маркером).

ОСОБА_2,  ОСОБА_7,
ОСОБА_6 та ОСОБА_5 на 2/3 частини виділити у користування земельну ділянку
площею 1759 кв. м. ,  з них під спорудами
128, 1 кв. м.  (на плані схемі жовтим
маркером).

В
спільному користуванні сторін залишити земельну ділянку площею 32, 66 кв. м (на
плані-схемі рожевим маркером).

В іншій
частині рішення суду залишити без змін. Рішення набирає законної сили з моменту
його проголошення,  проте може бути
оскаржене до Верховного Суду України протягом двох місяців.