Справа № 22-486/2008 р                      головуючий у 1 інстанції
доповідач - Григоренко М.П.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н
Е М         У К Р А Ї Н И

03 липня  2008 року
м. Рівне

Колегія суддів судової палати у цивільних
справах апеляційного суду Рівненської області в складі :

головуючого судді -  Буцяка З.І.,

суддів : Григоренка М.П.,
Ковальчук Н.М.,

при секретареві Колесовій Л.М., за участю позивача
ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу
Державного управління екології та природних ресурсів в Рівненській області на
рішення Рівненського міського суду від 19 січня 2006 року у цивільній справі за
позовом   ОСОБА_1до Державного управління
екології та природних ресурсів в Рівненській області про відшкодування завданої
моральної шкоди,

ВСТАНОВИЛА  :

Рішенням Рівненського міського суду від
19 січня 2006 року цивільний позов ОСОБА_1до Державного управління екології та
природних ресурсів в Рівненській області про відшкодування завданої моральної
шкоди, в розмірі 20000 грн., у зв'язку із незаконним притягненням до
адміністративної відповідальності, задоволено частково, в розмірі 9000 грн..

Вважаючи
дане рішення незаконним, оскільки воно не ґрунтується на нормах матеріального і
процесуального права, апелянт в апеляційній скарзі зазначає, що суд першої
інстанції безпідставно задовольнив позовні вимоги ОСОБА_1, оскільки постанова
державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Державної
екологічної інспекції державного управління екології та природних ресурсів в
Рівненській області від 22 травня 2003 року № 65, про притягнення останньої до
адміністративної відповідальності, за вчинення адміністративного
правопорушення, передбаченого статтею 153 КУАП, не скасовувалась і факт
умисного пошкодження позивачем п'яти дерев в районі АДРЕСА_1підтверджується
наявними  доказами, які судом
безпідставно не були взяті до уваги, в зв'язку із чим, просить скасувати
рішення Рівненського міського суду від 19 січня 2006 року і припинити
провадження  у справі.

Заслухавши
доповідача, пояснення позивача, перевіривши доводи апеляційної скарги та
вивчивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна
скарга  підлягає частковому задоволенню.

Частково
задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 суд першої інстанції виходив з того, що
останній дійсно було завдано моральну шкоду з вини відповідача, у зв'язку із
незаконним притягненням до адміністративної відповідальності, оскільки  постанова державного інспектора з охорони
навколишнього природного середовища Державної екологічної інспекції державного
управління екології та природних ресурсів в Рівненській області від 22 травня
2003 року № 65, про притягнення позивача до адміністративної відповідальності,
за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею153 КУАП, є
незаконною.

При цьому, до
такого висновку суд першої інстанції прийшов на підставі рішення Рівненського
міського суду від 7 липня 2005 року, яким було відмовлено у задоволенні позову
прокурора міста Рівне, в інтересах державного управління екології та природних
ресурсів в Рівненській області до ОСОБА_1, про відшкодування майнової шкоди,
завданої внаслідок пошкодження дерев, у зв'язку із не встановленням вини
останньої.

Проте, з даним
рішенням Рівненського міського суду від 19 січня 2006 року колегія суддів не
погоджується і вважає, що воно підлягає скасуванню, на підставі пунктів 3 та 4
частини 1 статті 309 ЦПК України, з ухваленням у справі нового рішення.

Так, відповідно
до постанови державного інспектора з охорони навколишнього природного
середовища Державної екологічної інспекції державного управління екології та
природних ресурсів в Рівненській області від 22 травня 2003 року № 65 (а.с.4)
ОСОБА_1було притягнуто до адміністративної відповідальності, за вчинення
адміністративного правопорушення, передбаченого статтею153 КУАП.

В цій же
постанові було зазначено, що вона може бути оскаржена в 10 денний строк в
порядку, передбаченому ст.ст. 287-289 Кодексу України  про адміністративні правопорушення.

Частина 1 статті
287 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачає, що постанову
по справі про адміністративне
правопорушення  може бути
оскаржено особою, щодо якої її винесено.

Пункт 3 частини
1 статті 288 того ж Кодексу встановлює, що постанова по справі про
адміністративне правопорушення, винесена іншою особою ( посадовою особою), може
бути оскаржена  у  вищестоящий орган (вищестоящій посадовій  особі)
або  в  районний,
районний у місті, міський чи міськрайонний суд, рішення якого є
остаточним.

Відповідно
до пункту 2 частини 1 статті  236 ЦПК
України, в редакції 1963 року, за правилами цього Кодексу суди розглядали
справи і по скаргах на дії органів і службових
осіб  у  зв'язку
з накладенням адміністративних стягнень.

До
матеріалів справи долучена позовна заява ОСОБА_1 від 8 липня 2003 року, в якій
міститься вимога останньої про визнання незаконною постанови державного
інспектора з охорони навколишнього природного середовища Державної екологічної
інспекції державного управління екології та природних ресурсів в Рівненській
області від 22 травня 2003 року № 65 (а.с.221), проте у справі відсутні
будь-які дані, що ця позовна заява у встановленому  Законом порядку позивачем подавалась до суду,
по ній порушувалось провадження  і
виносилось будь-яке судове рішення.

Згідно частини
1 статті 1167 ЦК України моральна
шкода,  завдана  фізичній
або  юридичній  особі неправомірними рішеннями,  діями чи бездіяльністю, відшкодовується

особою,  яка її
завдала,  за наявності  її
вини,  крім  випадків, встановлених частиною другою цієї
статті.

Пунктом
2 частини 2 вищевказаної статті ЦК передбачено, що моральна  шкода
відшкодовується незалежно від вини органу державної влади,  органу влади Автономної Республіки Крим,  органу місцевого  самоврядування,  фізичної
або юридичної особи,  яка її
завдала, якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного
засудження,     незаконного     притягнення     до
кримінальної відповідальності,
незаконного застосування як запобіжного
заходу тримання   під   вартою
або  підписки  про  невиїзд,  незаконного затримання,  незаконного накладення адміністративного
стягнення  у вигляді арешту або виправних
робіт.

З огляду
на те, що постанова державного інспектора з охорони навколишнього природного
середовища Державної екологічної інспекції державного управління екології та
природних ресурсів в Рівненській області від 22 травня 2003 року № 65,
вищестоящим органом або відповідною посадовою особою державного управління
екології та природних ресурсів в Рівненській області, а також судом, в порядку
глави 31 ЦПК України, в редакції 1963 року чи відповідно пункту 2 частини 1
статті 18  Кодексу адміністративного
судочинства України, як незаконна скасована не була, а рішення Рівненського
міського суду від  7 липня 2005 року було
винесено з приводу інших заявлених позовних вимог, серед яких були відсутні
вимоги, про визнання незаконною та скасування вищевказаної постанови, тому
позовні вимоги ОСОБА_1, про відшкодування їй заподіяної моральної шкоди, у
зв'язку із незаконним притягненням до адміністративної відповідальності, є
безпідставними, а тому підлягають залишенню без задоволення.

На підставі наведеного та
керуючись ст.ст. 303, 309,  313-314, 316
ЦПК України, колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну
скаргу Державного управління екології та природних ресурсів в
Рівненській області задовольнити частково.

Рішення Рівненського міського суду
від 19 січня 2006 року   скасувати та
ухвалити нове рішення, яким  відмовити
ОСОБА_1у задоволенні позову.

Рішення набирає законної сили з моменту його  проголошення.

Рішення апеляційної інстанції може бути оскаржено до Верховного Суду
України протягом двох місяців починаючи з дня набрання ним законної сили, з
подачею касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий  :

Судді :