Справа
№ 2-2104/08
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03
вересня 2008 року Печерський районний суд м. Києва в складі:

головуючого
судді:                             Супрун
Г.Б.,

при
секретарі:                                   Демченко
Т.І.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за
позовомОСОБА_1 до Печерської районної в м.Києві ради, 3-тя особа: Головне
управління юстиції в м.Києві, про визнання права власності на квартиру, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка
звернулась до суду з позовом, в якому просить суд  визнати право власності на Ѕ частину квартири АДРЕСА_1 що належала її матері, яка
померла 09.12.2007р. Мотивує позов тим, що  з 1977року вона, разом з мамою, ОСОБА_2
постійно проживала в квартирі АДРЕСА_2. На підставі розпорядження № 1533 від
18.04.1994 року відділом приватизації Печерського району м. Києва їм було
видано свідоцтво про право власності на житло. 02.03.1995 р. на підставі
договору міни, посвідченого державним
нотаріусом Першої державної нотаріальної контори м. Києва, вони набули право
власності на двокімнатну квартиру № 63 в цьому ж будинку. Ні в свідоцтві
про приватизацію житла, ні в договорі міни не було вказано які частки у праві
власності їм належать.

В судовому засіданні представник позивача
уточнив позовні вимоги, просив визнати за позивачем право власності на всю
квартиру,  посилаючись на те, що на даний
час, у зв'язку зі смертю матері, позивач не
має можливості в нотаріальному, або іншому порядку внести будь-які зміни
або доповнення до свідоцтва про приватизацію або договору міни відносно вказівки
про належні їм частки, а відтак захистити свої права як співвласника на частину квартири, так і права спадкоємця на іншу
частину.

Представник відповідача надіслав письмовий відзив в якому вказано, що Печерська районна
рада не заперечує проти визнання права власності на квартиру за позивачкою і
просить суд розглянути справу у відсутність їх представника.

Третя особа також просить суд розглянути
справу у відсутність свого представника, надавши письмові пояснення, що у
державного нотаріуса не було правових підстав видати свідоцтво про право на
спадщину за заповітом у зв»язку з невизначенням часток спірної квартири та
часток у праві спільної власності, яка належала спадкодавцю.

Згідно
ст.ст.130, 174 ЦПК України в разі визнання позову суд постановляє рішення про
задоволення позову.

Враховуючи,
що відповідач не заперечує проти позову та просить розглянути справу за
відсутності їх представника, тому суд вважає можливим постановити рішення в
попередньому засіданні.

Вислухавши
представника позивача, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку,
що є законні підстави для задоволення позову.

Судом
встановлено, що в договорі міні, посвідченого 02.03.1995 року державним
нотаріусом Першої державної нотаріальної контори м. Києва, за яким позивачка та
її мати ОСОБА_2. набули право спільної сумісної власності на квартиру
АДРЕСА_1дійсно не були вказані їх частки як співвласників на цю квартиру.

Право власності
на квартиру зареєстровано Київським МБТІ під реєстраційним номером 1376 на
ОСОБА_2 таОСОБА_1 на підставі цього договору міни.

ІНФОРМАЦІЯ_1
ОСОБА_2 - померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть. Згідно заповіту,
посвідченого нотаріально 07.11.2006 року, все своє майно вона заповідала
позивачці ( а.с.12).

Державний
нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у
зв'язку з тим, що в договорі міни не було вказано яка частки належали
співвласникам.ув

За повідомленням Головного Управління юстиції тільки позивачка звернулася з заявою про прийняття спадщини. Тобто, інших спадкоємців за
законом або за заповітом, а також осіб, передбачених ст.
1241 ЦК України, які б мали право на обов'язкову частку у спадщині -
немає.

З урахуванням цих обставин суд вважає, що дійсно незалежно від того які були частки співвласників у спільній сумісній власності на підставі
договору міни - після смерті ОСОБА_2. позивачка, як
власник частини квартири за договором міни та як єдиний спадкоємець, -
набуває право власності
на всю квартири.

На підставі
викладеного та керуючись ст.ст. 15, 16, 355,356, 368, 1223, 1261, 1268, ЦК
України, суд

В И Р І Ш И В:

Визнати за     ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_1

Заяву про апеляційне оскарження рішення може
бути подано протягом десяти днів з дня його проголошення, а апеляційну скаргу
протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження до
Апеляційного суду м. Києва через Печерський районний суд м. Києва.

Рішення набирає
законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження,
якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про
апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, рішення
набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної
скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Суддя
Г.Б.Супрун