Справа
№ 2-1545/08
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

м. Ковель                                                                                                     09 липня   2008 року
Ковельський  міськрайонний  суд
Волинської області

під головуванням  судді-Луньової Т.М.,

за участю  секретаря -Вознюк
Н.О.,

позивача-ОСОБА_1,

відповідачів-ОСОБА_2,
ОСОБА_3

розглянувши у відкритому  судовому засіданні в залі  суду в м.Ковелі  цивільну справу за позовом  ОСОБА_1
до ОСОБА_2, ОСОБА_3  про визнання
права власності на частку у квартирі  в
порядку спадкування,-

в
с т а н о в и в :

Позивач   звернувся  до суду
з позовом  у якому  прохає суд
постановити рішення, яким визнати позивача  власником
1/7 частини квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування, після смерті
батька-ОСОБА_4.

Позовні вимоги
обґрунтовуються  наступними  обставинами: сторонами у справі, дружиною
позивача-ОСОБА_5, доньками
позивача-ОСОБА_6  і ОСОБА_7, а
також батьком  позивача-ОСОБА_4  на підставі
Закону  України  “ Про приватизацію державного житлового
фонду”  було  приватизовано
квартиру  АДРЕСА_1. Право  спільної сумісної  власності
зазначених осіб на квартиру
стверджується  Свідоцтвом  про право
власності  на  житло
від 30 грудня  1998 року, виданим  на підставі
розпорядження  органу приватизації
виконкому  Ковельської міської  ради
від 30 грудня 1998 року. ІНФОРМАЦІЯ_1 року  ОСОБА_4 помер і після його  смерті
відкрилась спадщина  на частку  у квартирі по АДРЕСА_1, право  на яку
за життя  мав
спадкодавець.Спадкоємцями  першої  черги
після смерті  ОСОБА_4 залишились:
його  вдова- відповідачка  ОСОБА_2 та діти  померлого-відповідач ОСОБА_3 та позивач
у  справі. Як спадкоємець  першої черги, який постійно проживав із  спадкодавцем
на час  відкриття спадщини,
позивач прийняв спадщину після смерті батька. Відповідачі  у справі, які також є спадкоємцями  першої черги, спадщину не прийняли  і примати її не бажають. Крім сторін, інших
спадкоємців  в померлого не існує.

Разом
з тим, прийнявши спадщину, позивач позбавлений  можливості
формально оформити  своє право  на спадкове
майн, оскільки  під час  приватизації квартири органом  приватизації
не було  визначено  розміру
часток кожного із співвласників квартири. Виходячи із рівності  часток
кожного з співвласників  у спірній
квартирі, позивач прохає суд  визнати за
ним  право  власності
на 1/7 частину  квартирив порядку
спадкування після смерті  батька-ОСОБА_4.

Позивач
ОСОБА_1 в судовому  засіданні позов  підтримав з підстав, зазначених у
позовній  заяві, прохає його
задовільнити, ухвалити рішення яким
визнати за ним право власності на 1/7 частину  квартири
АДРЕСА_1, в порядку  спадкування
після смерті  батька-ОСОБА_4.

Відповідачі
ОСОБА_2 і ОСОБА_3  в судовому засіданні
позов  визнали  і не запречують  проти
його задоволення. Ствердили обставини, зазначені позивачем   в обґрунтування позову. Зокрема ствердили ту
обставину, що спірна  квартира  була
приватизована  на підставі  Закону України “Про  приватизацію державного житлового фонду”. Не
оспорюють тієї обставини, що  після  смерті
ОСОБА_4  відкрилась спадщина  на 1/7 частину  спірної квартири, обізнані про своє право на
частку у квартирі  в порядку  спадкування після смерті ОСОБА_4, однак  зазначену спадщину  приймати не бажають. Не заперечують права
позивача на спдкове майно.

Заслухавши  пояснення сторін і дослідивши письмові  докази
у справі суд приходить до висновку, що позов  підставний
і підлягає задоволенню.

Відповідно
до ст.328 ЦК України   право власності
набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.
Право власності   вважається  набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає  із закону або
незаконність набуття  права
власності не встановлена судом.

Копією  свідоцтва про право власності на житло
НОМЕР_1 від 30 грудня 1998 року, виданого на підставі  розпорядження відділу  обліку, розподілу та приватизації житла  виконавчого комітету Ковельської міської
ради, довідкою  Волинського обласного
бюро технічної документації  доводиться
та обставина, що квартира  АДРЕСА_1
належить на праві  спільної сумісної    власності
сторонам  у справі, дружині
позивача- ОСОБА_5, донькам позивача-ОСОБА_6 і ОСОБА_7,  а також
батькові  позивача-ОСОБА_4.

Копією  свідоцтва
про смерть серії НОМЕР_2 від  18
грудня 2007 року доводиться, що ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року в м.Ковелі.

Копією  свідоцтва
про  одруження  серії
НОМЕР_4, копією  свідоцтва про
народження серії НОМЕР_5 доводиться  та
обставина, що  померлий  ОСОБА_4
був  чоловіком  відповідачки у справі та батьком позивача.

Копією
свідоцтва про укладення шлюбу  серії
НОМЕР_3 доводиться та обставина, що співвласник квартири ОСОБА_5 є
дружиною  позивача, а копіями
свідоцтв  про народження  серії
НОМЕР_6 та НОМЕР_7 доводиться та обставина, що співвласникі квартири
ОСОБА_7 і ОСОБА_6 є дітьми  позивача у
справі, тобто не є  спадкоємцями  першої
черги  після  смерті ОСОБА_4

В судовому  засіданні
відповідачі  ОСОБА_2  і ОСОБА_3
ствердили відсутність намрів на прийняття спадщини після смерті  ОСОБА_4, а також  ствердили факт прийняття позивачем
спадщини  після смерті батька.

Згідно
ч.1 ст.1267 ЦК України частки у спадщині кожного  із спадкоємців за законом є рівними.

Частиною
1 ст.1268 ЦК України передбачено, що
спадкоємець за заповітом чи за законом
має право прийняти  спадщину або  не прийняти
її, а згідно  ч.3 ст.1268 ЦК
України, спадкоємець, який проживав
разом  із спадкодавцем на час
відкриття спадщини, вважається  таким, що
прийняв  спадщину, якщо протягом строку,
встановленого ст..1270 ЦК України він не
заявив  про відмову від неї.

Повідомленням  Ковельської державної нотаріальної
контори  №1743 від 05.07.2008 року
доводиться  та обставина, що після  смерті
ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року, спадкова справа не заводилась, що
стверджує відсутність  наміру
відповідачів у справі  на прийняття
спадщини,  а також  про
відсутність інших  спадкоємців
першої черги.

Згідно
ч.2 ст.1275 ЦК  України якщо  від прийняття спадщини   відмовився один із спадкоємців за
законом  з тієї ж черги, яка має  право
на спадкування, частка у спадщині, яку він мав право  прийняти, переходить  до інших спадкоємців за законом  тієї ж черги і розділяється між ними порівну.

Відповідно
до ст.355, ч.1 ст.357 ЦК України майно, що є у власності двох і більше  осіб(співвласників) належить їм на праві  спільної власності. Частки  у спільній частковій власності  вважаються
рівними, якщо інше не встановлено за
домовленістю  співвласників або
законом.

Крім
того, виходячи із змісту ст..3, 5, 8 Закону України  “Про приватизацію державного житлового
фонду”, а також площі квартири, яка
була  приватизована власниками
житла, частка кожного з
співвласників  житла у спільному
майні є рівною, а саме 1/7 частини квартири на кожного з співвласників.

Враховуючи  наведене, суд
приходить до висновку, що
вимоги  позивача у справі, щодо
визнання  за ним права власності на 1/7
частину квартири  АДРЕСА_1 в порядку
спадкування після  смерті батька-
ОСОБА_4, є  підставними  і підлягають задоволенню.

На
підставі  ст.15,30,62,85,212,213,215,
130,173, 174 ЦПК України, ст..328,355,357 ЦК України, ст.. 529,548,549 ЦК
України в редакції 1963 року, ст..3,5, 8 Закону України  “Про приватизацію державного житлового
фонду”, суд -

В
и р і ш и в:

Позов  задовільнити повністю.

Визнати
за ОСОБА_1  право власності  на 1/7 частину  квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування,
після смерті батька-ОСОБА_4.

Судові
витрати залишити за сторонами.

Рішення  може бути оскаржене до апеляційного суду
Волинськоі області через Ковельський міськрайсуд  в наступному порядку:

- заява
про апеляційне оскарження може бути подана протягом десяти днів з дня
проголошення  рішення;

- апеляційна
скарга  подається протягом двадцяти днів
після подання заяви про апеляційне оскарження.

Рішення набирає
законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження,
якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано.

Головуюча :

ГОЛОВУЮЧА:                                                                                          Т.М.ЛУНЬОВА