Справа
№  2-388/08
М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И
Індустріальний районний суд м.
Дніпропетровська у складі: головуючого судді -
В.М., при секретарі - Демченко О.Г., розглянувши у відкритому судовому
у м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_5, діючого за
довіреністю в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3,
третя особа: Комунальне підприємство
міжміське бюро технічної інвентаризації» про визнання
та скасування договорів купівлі-продажу квартири, та скасування їх
реєстрації на право власності, суд, -
грудні 2007 року ОСОБА_5., діючий за довіреністю в інтересах ОСОБА_2. звернувся
в суд з позовом  до ОСОБА_3., ОСОБА_4.,
особа - Комунальне підприємство «Дніпропетровське міжміське бюро
інвентаризації» про визнання  недійсними
та скасування договорів
квартири АДРЕСА_1, а саме: договору купівлі-продажу ВЕА №324984, реєстр №
від 17.08. 2006 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_4.; договору купівлі-
ВЕК № 637087, реєстр № 1770 від 16.06.2007 року між ОСОБА_4. та
і скасування їх державної реєстрації на право власності.
позов ОСОБА_5. обґрунтовує тим, що 20.05.2002 року ОСОБА_2.
за договором купівлі-продажу квартиру №АДРЕСА_1. У подальшому вказаний договір
купівлі-продажу  було оскаржено заінтересованою особою ОСОБА_2
районному суді м. Дніпропетровська. За позовною заявою ОСОБА_2 судами були
прийняті різні рішення як на користь ОСОБА_2., так і на
року Верховний Суд України виніс остаточне рішення по їх суперечці,
в законній силі рішення Індустріального районного суду м.
від 24.11.2005 року, згідно якого необхідно усунути перешкоди
користуванні ОСОБА_2. належною йому на праві власності квартирою АДРЕСА_1 шляхо
час судових розглядів ОСОБА_2 на підставі рішення Апеляційного суду
області від 02.03.2006 року  продала  вказану квартиру ОСОБА_4. за договором
купівлі-продажу ВЕА №324984, реєстр № 3-5927 від 17.08. 2006
ОСОБА_4. в свою чергу продала вказану квартиру за договором купівлі-
ВЕК № 637087, реєстр №1770 від 16.06.2007 року ОСОБА_3  В
час документи про власність на квартиру, зокрема технічний паспорт,
що ОСОБА_2. став власником квартири №АДРЕСА_1 згідно договору купівлі-
від 20.05.2002 року і це було підтверджено рішенням Індустріального
суду м. Дніпропетровська від 21.11.2005 року, тобто до рішення
інстанції від 02.03.2006 року, яке було відмінено ухвалою
Суду України від 25.04.2007 року, то дії ОСОБА_2  по продажу
йому квартири порушують його права як власника. ОСОБА_2. нікому
квартиру не продавав, згоди на її продаж не надавав і в теперішній час
користується, але розпоряджатися не може, так як в нього відсутні
документи і КП МБТІ виготовляти їх відмовляється.
ОСОБА_2 позов не визнала, пояснила, що ОСОБА_2. набув
на вказану квартиру незаконно, а вона є справжнім власником квартири
рішення Апеляційного суду і тому мала право її продавати.

Представник
відповідачів ОСОБА_4. та ОСОБА_3 - ОСОБА_6 позов не

визнала
та пояснила, що договір купівлі-продажу між ОСОБА_2 та ОСОБА_4.,

а
подальшому між ОСОБА_4. та ОСОБА_3. були законні, її довірителі не

знали
та не могли знати, що квартира не належить ОСОБА_2, крім того, ОСОБА_2 стала
власником вказаної квартири на підставі рішення Апеляційного суду.

Обидва
договори купівлі-продажу були посвідчені нотаріально. Третя особа

Комунальне
підприємство «Дніпропетровське міжміське бюро технічної

інвентаризації»
- надіслала заяву про розгляд справи в її відсутності, про час

і
місце слухання справи повідомлена.

Свідок
ОСОБА_7 пояснив, що він дійсно був власником квартири АДРЕСА_1, яку за

його
дорученням ОСОБА_8. продав ОСОБА_2., стосовно подальшої купівлі-

продажу
вказаної квартири він пояснити нічого не в змозі, так як усі інші

правочини
проводились без його участі.

Суд,
вислухавши сторони, дослідивши докази по справі, вважає, що позовні

вимоги  ОСОБА_5., діючого в інтересах ОСОБА_2.,  підлягають

задоволенню
в повному обсязі.

Як
вбачається з матеріалів цивільної справи, ОСОБА_2. 20.05.2002 року

придбав
за договором купівлі-продажу квартиру АДРЕСА_1. Вказаний договір було оскаржено

ОСОБА_2
в Індустріальному районному суді м. Дніпропетровська і в

задоволенні
позовної заяви ОСОБА_2 21.11.2005 року судом було відмовлено.

02.03.2006
року Апеляційний суд Дніпропетровської області задовольнив

апеляційну
скаргу ОСОБА_2 та визнав її право власності на вказану квартиру

25.04.2007
року Верховний Суд України виніс свою ухвалу, якою скасував рішення

Апеляційного
суду Дніпропетровської області від 02.03.2006 року та залишив в

силі
рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 24.11.2005

року.
Таким чином, ОСОБА_2. було визнано власником квартири АДРЕСА_1 згідно

договору
купівлі-продажу від 20.05.2002 року. В теперішній час КП

«Дніпропетровське
міжміське бюро технічної інвентаризації» відмовляє ОСОБА_1 як власнику вказаної
квартири в реєстрації права власності на підставі

того,
що квартира вже зареєстрована за іншими особами.

Згідно
ст. 4 Закону України «Про власність», власник на свій розсуд володіє,

користується
і розпоряджається належним йому майном.

Згідно
ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у

здійсненні
ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно  ст. 388 ЦК України, якщо майно за відплатним
договором придбане в

особи,
яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг

знати,
власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо

майно
вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у

володіння,
не з їхньої волі іншим  шляхом.

Згідно
ст. 658 ЦК України, право продажу товару, крім випадків примусового

продажу
та інших випадків, встановлених законом, належить власникові товару.

Згідно
ч.3 ст. 215 ЦК України, якщо недійсність угоди прямо не передбачена

законом,
але одна із сторін або інша зацікавлена особа оскаржує її дійсність на

підставах,
передбачених законом, така угода може бути признана судом недійсною.

Згідно
ст. 216 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків,

крім
тих, що пов'язані з його недійсністю.

Враховуючи,
що згідно з матеріалами справи, ОСОБА_2. набув право

власності
на  квартиру АДРЕСА_1 згідно договору
купівлі-продажу від 20.05.2002 року, що

було
підтверджено рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська

від
21.11.2005 року, яке було затверджено ухвалою Верховного Суду України від

25.04.2007
року, то дії ОСОБА_2  по продажу не
належної їй квартири

порушують  права
ОСОБА_2. як власника і він як власник має право на

усунення
перешкод у здійсненні  ним права
користування та розпорядження своїм

майном
та  витребування майна від добросовісного
набувача.

Не
зважаючи на те, що ОСОБА_4. та ОСОБА_3 набули право власності на

вказану
квартиру за договорами купівлі-продажу, які були нотаріально

посвідчені,  вони є недійсними та підлягають скасуванню,
оскільки ОСОБА_2

не
мала права на продаж вказаної квартири ОСОБА_4., і такий правочин є

недійсним,
що не створює юридичних наслідків, що в свою чергу  унеможливлює

договір
купівлі-продажу між ОСОБА_4. та ОСОБА_3

Керуючись
ст. 4 Закону України «Про власність»,
ч.3 ст. 215; ч.1 ст. 216; ст.

388;
ст. 391; ст. 658 ЦК України, ст.ст. 11, 15, 31, 60, 212, 213, 214, 215 ЦПК

України,  суд, -

В
И Р І Ш И В:

Позовну
заяву  ОСОБА_5, діючого в інтересах

ОСОБА_1
- задовольнити.

Визнати
недійсним та скасувати договір купівлі-продажу ВЕА № 324984, реєстр №

3-5927
від 17.08. 2006 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_4.
квартири АДРЕСА_1

Визнати
недійсним та скасувати договір купівлі-продажу ВЕК № 637087, реєстр №

1770
від 16.06.2007 року між ОСОБА_4. та ОСОБА_3
квартири АДРЕСА_1

Комунальному
підприємству «Дніпропетровське міжміське бюро технічної

інвентаризації»
скасувати державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 на ім'я

ОСОБА_4
згідно договору  купівлі-продажу ВЕА №
324984,

реєстр
№ 3-5927 від 17.08.2006 року та державну реєстрацію права власності на

квартиру
АДРЕСА_1 на ім'я ОСОБА_3 згідно договору купівлі-

продажу
ВЕК № 637087, реєстр № 1770 від 16.06.2007 року.

Комунальному
підприємству «Дніпропетровське міжміське бюро технічної

інвентаризації»
зареєструвати право власності на квартиру
АДРЕСА_1 на ім'я ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від
20.05.2002 року.

Рішення
може бути оскаржено до Апеляційного суду Дніпропетровської області

через
Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська, шляхом подачі у 10-ти

денний
строк, з дня проголошення рішення, заяви про апеляційне оскарження і

подання
після цього протягом 20-ти днів апеляційної скарги, або без подання

заяви
про апеляційне оскарження, шляхом подачі апеляційної скарги на протязі

10-ти
днів з дня проголошення рішення.

Суддя:

В.
М. Грищенко