Справа № 2-1551/2008р./
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И

03 липня 2008 року
Центрально-Міський районний суд м. Макіївки Донецької області в складі :
головуючого судді               Андрюшиної
Л.А.

при секретарі                                      Сухановій Я.С.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Макіївці цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до Макіївської міської ради про визнання права власності на
самочинне будівництво , -

В С Т А Н О В
И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визнання
права власності на самочинне будівництво мотивуючи свої вимоги тим , що згідно
рішення виконкому Центрально-Міської районної ради м. Макіївки № 267 від
27.07.1988 року йому була виділена земельна ділянка розміром 504кв.м. для
будівництва індивідуального житлового будинку за адресою : АДРЕСА_1. У 1995
році ним на вказаній земельній ділянці був збудований житловий будинок під літ
«А-2» загальною площею 274,40кв.м., в тому числі житловою площею 62,80кв.м., а
також господарські споруди: два сараї під літ «В-1» та «Б-1», та огорожа. З
метою оформлення права власності на вказані споруди він звернувся до  КП “БТІ м. Макіївки” для складення технічного
паспорту, однак оскільки вказане будівництво було проведено без затвердженого
проекту , КП “БТІ” був складений акт і йому рекомендовано звернутися до
Управління містобудування та архітектури . Під час звернення до якого
з”ясувалося, що ним було порушено встановлений порядок введення в експлуатацію
закінчених будівництвом об”єктів і рекомендовано звернутися до суду з вище
вказаним позовом.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2, що діє
на підставі нотаріально посвідченої довіреності, підтримала позовні вимоги
ОСОБА_1 у повному обсязі і просила їх задовольнити. Визнати за ОСОБА_1 право
власності на житловий будинок загальною площею 274,40кв.м, житловою площею
62,80кв.м. із господарськими спорудами, розташований  за адресою : АДРЕСА_1.

Представник відповідача - Макіївської міської ради в
судове засідання не з”явився. Про день
та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Суду
надана заява з проханням справу розглянути за відсутності їх представника.
Проти позовних вимог не заперечують, оскільки позивачем були надані документи,
що підтверджують можливість експлуатації зазначених споруд.

Суд , заслухавши пояснення представника позивача ОСОБА_2
та дослідивши матеріали справи , вважає, що позовні вимоги підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Згідно вимог  ст.
328 ЦК України право власності набувається на підставах , що не заборонені
законом , зокрема із правочинів . Право власності вважається набутим правомірно
, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права
власності не встановлена судом .

З рішення № 267 виконкому Центрально-Міської районної
ради м. Макіївки від 27 липня 1988 року вбачається, що ОСОБА_1 була виділена
для будівництва індивідуального житлового будинку земельна ділянка
розміром  504кв.м. Пунктом 2.1. рішення передбачено
, що будівництво житлового будинку ОСОБА_1 зобов”язаний проводити за проектом,
затвердженим головним архітектором міста/а.с.23/.

Згідно ч. 1 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля,
споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони
збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї
мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з
істотними порушеннями будівельних норм і правил.

З технічного паспорту та акту від 14.03.2008 року
наданого  КП “Бюро технічної
інвентаризації” м. Макіївки вбачається, що за адресою: АДРЕСА_1 розташоване
домоволодіння, яке належить ОСОБА_1. На земельній ділянці , яка виділена
ОСОБА_1 на підставі  рішення
виконкому  № 267 від 27.07.1988року,  у 1995 році був збудований житловий будинок
літ «А-2», загальною площею  274,40кв.м.,
в тому числі житловою площею 62,80кв.м., а також самочинно збудовані
господарські споруди: сарай літ «Б-1», сарай літ «В-1», огорожа /а.с.24,25-33/.

Таким чином , в судовому засіданні встановлено , що будівництво
житлового будинку та господарських споруд на виділеній земельній ділянці пози
вачем ОСОБА_1 було здійснено без належно затвердженого проекту , а тому є
самочинним будівництвом.

Відповідно до ч. 5 ст. 376 ЦК України на вимогу
власника/користувача/ земельної ділянки , суд може визнати за ним право
власності на нерухоме майно , яке самочинне збудоване на ній , якщо це не
порушує права інших осіб .

Згідно технічного висновку стану основних конструкцій
житлового будинку та господарських споруд, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1,
складеного ТОВ «Група проектно-технічних юридичних послуг «Реєстратор»,
результати обстеження житлового будинку та господарських споруд за вказаною
адресою показали задовільний стан конструкцій . Обстежений житловий будинок і
господарські споруди припускають нормальну подальшу експлуатацію без збільшення
навантажень на конструкції, зміни умов експлуатації, при дотриманні діючих норм
і правил та проведення регулярного поточного ремонту/а.с.6-22/.

Таким чином , аналізуючи надані по справі докази , у їх
сукупності , суд дійшов до висновку про можливість задоволення  вимог позивача ОСОБА_1, оскільки вважає , що
право власності на житловий будинок із господарськими спорудами набуто ним на
підставах , що не заборонені законом , житловий будинок збудований позивачем на
земельній ділянці, що була виділена для його будівництва і визнання за ним
право власності не порушує права , свободи та інтереси інших осіб.

Керуючись ст.ст. 325,328, ч. 1,5 ст. 376,392 Цивільного
кодексу України, ст. ст. 10, 11,60,209, 212, 214-215,218 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги
ОСОБА_1  задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на самочинно
збудований житловий будинок загальною площею 274,40кв.м., житловою площею
62,80кв.м., а також господарські споруди: сарай літ. «В-1», сарай літ. «Б-1»,
огорожу, розташовані за адресою: ОСОБА_2.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до
Апеляційного суду Донецької області через суд першої інстанції шляхом подання
заяви про апеляційне оскарження протягом 10днів з дня  його проголошення і подачі апеляційної скарги
протягом 20 днів подання заяви про ареляційне оскарження  або в порядку ч.4 ст. 295 ЦПК України .

Рішення надруковане в нарадчій кімнаті в 1-му екземплярі.

Суддя
Андрюшина Л.А.