справа №
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2008р.
Київський районний суд м. Харкова в складі

головуючого-судді               Ніколаєнко І.В.

при
секретарі
Конюшенко Т.І.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2,  про стягнення суми, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом  до  ОСОБА_2 про
стягнення суми боргу за договором позики 50 000 грн., штрафу за
прострочення виконання договору 1750 грн.,
три відсотки річних за
прострочення виконання договору позики - 1192грн., індекс інфляції за
час прострочення виконання договору позики у сумі 7200 грн. та судових витрат у
сумі 3131,42 грн., а всього 63 272,42 грн.

В позовній заяві позивач вказував, що  між ним та ОСОБА_2 20.03.2007р. був укладений
договір позики, згідно з яким він передав ОСОБА_2 50 000 грн., який
зобов'язався повернути йому 52 000 грн. 27.03.2007р., але зобов'язання свої не
виконав.

30.07.2008р. позивач подав суду уточнений
позов, в якому вказував, що 20.06.2008р. відповідач ОСОБА_2, виконуючи свої
зобов'язання за договором позики від 20.03.2007р. добровільно передав йому суму
57 000 грн. Але, на  думку позивача, з
урахуванням індексу інфляції за період з квітня 2007р. по травень 2008р., що
становив 131,8 відсотка (50 000 : 100 х 31,8) - 15 900 грн., трьох відсотків
річних від простроченой  суми - 1192 грн.
( 50 000 : 100 х 3), штрафу у розмірі 3,5 відсотки річних (50 000 : 100 х 3,5)
- 1750грн. одноразово, згідно з умовами договору позики від 20.07.2007р., а
також судовими витратами по  сплаті
держмита, витрат на інформаційно-технічне забезпечення та правову допомогу, вся
сума боргу станом на 30.07.2008р. становить 71 973,42 грн., та з урахуванням
сплаченої суми в 57 000 грн. залишок становить 14 973,42 грн., що він і просить
стягнути.

Суд,
заслухавши пояснення представника позивача,
відповідача та його представника, перевіривши матеріали справи, вважає,
що позов підлягає частковому задоволенню.

Судом
встановлено, що   20.03.2007р. між
сторонами був укладений договір позики, згідно якого ОСОБА_2 зобов'язувався в
строк до 27.03.2007р. повернути ОСОБА_1 гроші в сумі 52 000 грн., в разі  прострочення внеску  суми
ОСОБА_2 зобов'язувався сплачувати штраф у розмірі 3,5 відсотків від
суми, що залишилася, за кожний день прострочення платежу. 20.06.2008р.
ОСОБА_2  добровільно передав ОСОБА_1 57
000 грн.

У
відповідності до ст. 625 ЦК України боржник, який  допустив прострочення виконання грошового
зобов'язання, за вимогою кредитору повинен сплатити всю суму боргу з
урахуванням індексу інфляції за термін прострочення, а також три відсотки
річних від простроченої суми, якщо інше не встановлене договором, або законом.

Згідно
довідки  Департаменту статистики та
звітності Національного банку України індекс інфляції за період з квітня 2007р.
по травень 2008р. становив 131,8 відсотка.
Таким чином,  в зв'язку з
несвоєчасним виконанням  зобов'язань за
договором позики від 20.03.2007р.
підлягає стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1.  сума
компенсації індексу інфляції   (50
000 : 100 х 31,8= 15 900) 15 900 грн. Три відсотки річних від простроченої суми
становлять 50 000 : 100 х 3 = 1192грн.

Позивач
просить стягнути з боржника суму  боргу,
індекс інфляції та три відсотки річних за прострочення виконання зобов'язання,
а також 3,5 відсотки річних одноразове згідно з умовами договору позики від
20.03.2007р. Відповідно до діючого законодавства, багаторазове штрафування
боржника за невиконання одного й того же зобов'язання не передбачене. Таким
чином суд вважає за неможливе стягнути з відповідача суму  штрафу у розмірі 3,5 відсотків від суми боргу
( 50000 : 100 х 3,5= 1750 грн.).

Крім
того, суд стягує на користь ОСОБА_1.
понесені позивачем судові витрати; а саме  оплату за правову допомогу у сумі 2500
грн.,  держмито в сумі 601 грн 42
коп,  витрати за
інформаційно-технічне  забезпечення
розгляду справи.

За таких обставин суд  вважає, що
уточнені позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 209, 212, 214-215,
217, 218  ЦПК України, ст.  625 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов
ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути
з  ОСОБА_2 на користь  ОСОБА_1 -
суму 10 092  грн.

Стягнути з  ОСОБА_2,
на користь  ОСОБА_1держмито в
розмірі 601,42 грн., витрати  по
правової  допомоги у сумі 2500 грн.,  витрати на інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи в розмірі 30 грн.

В
задоволені іншої частини позову ОСОБА_1 - відмовити.

Рішення
може бути оскаржене в апеляційний суд Харківської області через суд першої
інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про
апеляційне оскарження і подання після цього
протягом 20 днів апеляційної скарги з подачею її копії до апеляційної
інстанції або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України

Суддя -

справа №
2-1453/08/09

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

вступна
та резолютивна частини

13 жовтня 2008р.
Київський районний суд м. Харкова в складі

головуючого-судді               Ніколаєнко І.В.

при
секретарі
Конюшенко Т.І.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2,  про стягнення суми, -

ВСТАНОВИВ:

Зважаючись на складність у викладені повного рішення
суду, пов'язаного  з потребую  у обґрунтуванні доводів сторін, на що  може бути витрачений  значний час, суд вважає  на необхідне
проголосити його  вступну  та резолютивну частини.

Повний текс  рішення
виготовити протягом  п'яти  днів.

Керуючись
ст.ст. 10, 11, 209, 212, 214-215, 217, 218
ЦПК України, ст.  625 ЦК України,
суд -

ВИРІШИВ:

Позов
ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути
з  ОСОБА_2 на користь  ОСОБА_1 -
суму 10 092  грн.

Стягнути з  ОСОБА_2,
на користь  ОСОБА_1 держмито в
розмірі 601,42 грн., витрати  по
правової  допомоги у сумі 2500 грн.,  витрати на інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи в розмірі 30 грн.

В
задоволені іншої частини позову ОСОБА_1 - відмовити.

Рішення
може бути оскаржене в апеляційний суд Харківської області через суд першої
інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про
апеляційне оскарження і подання після цього
протягом 20 днів апеляційної скарги з подачею її копії до апеляційної
інстанції або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України

Суддя -