Справа №
10 грудня 2008 р. Каланчацького районного суду
в складі головуючого суді Прудкої Л.Г.
при секретарі Шаховій О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Каланчак цивільну справу за позовом
про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,
звернулася до суду з позовом, в якому просить, визнати
особою, що втратила право користування житловим будинком
та визнати його особою, яка підлягає зняттю з реєстрації місця проживання без його згоди в органах, які здійснюють таку реєстрацію.
Мотивуючи свої вимоги, позивачка
вказує, що вона є власником житлового будинку
. Крім позивачки, в будинку зареєстрований відповідач
, як мешканець. З 2001 року відповідач в зазначеному будинку не проживає, місце знаходження його не відомо. Позивачка не має можливості самостійно зняти
з реєстрації без його згоди. Вище зазначені обставини перешкоджають позивачці оформити комунально –житлову субсидію, відчужувати житловий будинок та вільно розпоряджатись своїм нерухомим майном.
Відповідач в судове засідання не з’явився, був належно повідомлений судовою повісткою про час і місце судового засідання, причину неявки не повідомив, та не надав до суду жодних заперечень проти вимог позивачів. Зі згоди позивачів суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Судом встановлені такі обставини та відповідні їм правовідносини.
Статтею 71 ЖК України передбачено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім’ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.
Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням, внаслідок відсутності цієї особи понад встановленого строку, проводиться в судовому порядку.
Судом встановлено, що
, згідно договору купівлі – продажу
року, є власником будинку
. В належному позивачці будинку з 14 листопада 1999 року, як мешканець, зареєстрований відповідач
. З 2001 року відповідач в зазначеному будинку не проживає, місце знаходження його не відомо. Позивачка має намір визнати його таким, що втратив право користування вказаним житловим будинком.
не проживає в будинку позивачки підтверджується показаннями свідків. Так, свідок
в судовому засіданні пояснила, що проживає по сусідстві з позивачкою, дійсно
з 2001 року в житловому будинку
не проживає, місце знаходження його не відомо. Свідок
, яка є онукою позивачки, в судовому засіданні пояснила, що
не проживає в помешканні бабусі з 2001 року, місце знаходження його не відомо.
Таким чином, в будинку позивачки відповідач не проживає, він відсутній за місцем реєстрації більше як шість місяців, тому на підставі викладеного суд вважає, що позов підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 71, 72 ЖК України, ст.ст. 10, 11, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України, суд
особою, яка втратила право користування житловим будинком
та особою, яка підлягає зняттю з реєстрації місця проживання без його згоди в органах, які здійснюють таку реєстрацію.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження та поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя: