Справа № 2-106/08
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М           У К Р А Ї Н И

19 березня 2008 року
м. Монастирище

Монастирищенський районний суд  Черкаської
області

в складі :         головуючої-судді:                Мазай
Н.В.

при секретарі :
Возній В.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Монастирище справу за позовом ОСОБА_1 до ТОВ
“Охорона-Сервіс” м. Умань про
поновлення на роботі, стягнення моральної шкоди,

в с т а н о в и в :

Позивач 18.02.2008 року звернувся
в суд з позовом до відповідача  про
поновлення на роботі, стягнення моральної шкоди посилаючись на те, що з
01.01.2007 року по 24.01.2008 року він працював у відповідача. 24 січня 2008
року його звільнили з роботи за власним бажанням, згідно наказу № 4 від
24.01.2008 року. Звільнення з роботи він вважає незаконним, так як заяви про
звільнення з роботи він не писав. В 2007 році він писав заяву про звільнення з
роботи за власним бажанням, на заяві дати не ставив, але потім передумав
звільнятись і продовжував працювати. В січні місяці 2008 року на його заяві про
звільнення з роботи адміністрація відповідача дописала дату написання заяви і
звільнили його з роботи. Після безпідставного звільнення з роботи він переніс
нервове потрясіння, хворів, що вплинуло на його здоров'я, чим спричинено йому
моральну шкоду, яку він оцінює в сумі 500 гривень.

В судовому засіданні позивач
ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав повністю, просить позов задоволити та
пояснив, що він коли влаштовувався на роботу в січня місяці 2007 році писав
одразу і заяву про звільнення, тому що без цієї заяви не приймали на роботу.
Його колеги також писали таку заяву одразу і він вирішив їх підтримати. На
роботу він виходив регулярно. Після 24.01.2008 року він на роботу не вийшов
тому, що його повідомили про звільнення. З наказом про звільнення його не
знайомили. Розрахункові йому заплатили повністю, за винятком зовсім невеликої
суми, але він сподівається, що її виплатять. В Монастирищенському районному
центрі зайнятості ніхто розслідування інциденту з крадіжкою не проводив. Два
тижні після 24.01.2008 року він не відпрацьовував.

В судовому засіданні представник
відповідача ТОВ “Охорона-Сервіс” м. Умань Куцовол В.І. ( діє на підставі
доручення № 1 від 17.03.2008 року) позов не визнав повністю та пояснив, що
24.01.2008 року в приміщенні Монастирищенського районного центру зайнятості
позивачу було доведено наказ про звільнення з роботи. В січні місяці 2008 року
в центрі зайнятості була крадіжка. Коли оголосили лист з центру зайнятості про
недовіру, позивача було попереджено, що вказаний лист з повідомленням про
крадіжку буде передано в правоохоронні органи. Позивач з цим не погодився. Було
запропоновано написати заяву про звільнення за власним бажання і в цьому
випадку лист не буде передано в правоохоронні органи і позивач погодився. На
підставі заяви позивача про звільнення з роботи за власним бажанням його було
звільнено. З 24.01.2008 року позивач на роботу не виходив.

Свідок ОСОБА_2 в судовому
засіданні пояснив, що він працює директором Монастирищенського районного центру
зайнятості. З ТОВ “Охорона-Сервіс” м. Умань в них був укладений договір на
надання послуг з охорони приміщення. ОСОБА_1 працював охоронником у цій фірмі.
На його прохання та прохання інших працівників центру зайнятості ОСОБА_1 було
звільнено з роботи, з чим він не погодився. На початку 2008 року, точної дати
він не пам'ятає,  в Монастирищенському
РЦЗ було вчинено крадіжку. У вчиненні крадіжки зізнався ОСОБА_1 та приніс ту
річ, яка була викрадена з кабінету в приміщенні Монастирищенського РЦЗ. Він, як
керівник зібрав працівників центру та провів загальні збори. На зборах
працівники проголосували за звільнення охоронника ОСОБА_1 Він звернувся з
проханням до керівництва ТОВ “Охорона-Сервіс” звільнити охоронника ОСОБА_1 При
самому звільненні він присутній не був, і йому не відомо коли саме писав заяву
ОСОБА_1 на звільнення і як це відбувалось. Після цього випадку
Монастирищенський РЦЗ відмовився від послуг охоронної фірми ТОВ
“Охорона-Сервіс” і причиною цього була крадіжка вчинена охоронником ОСОБА_1

Заслухавши пояснення сторін, покази
свідка, дослідивши
матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає до задоволення виходячи із наступного:

в
частині  поновлення на роботі так як :

-
відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше
як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними позовних вимог і на підставі  доказів сторін та інших осіб, які беруть
участь у справі.

- згідно  ч. І ст. 38
КЗпП працівник має право розірвати трудовий договір укладений на невизначений
строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два
тижні.

Судом встановлено, що позивач у справі ОСОБА_1
подав заяву про звільнення за власним бажанням. Дата на заяві відсутня. (а.с. 15), однак на
заяві мається резолюція, яка датована 24 січням 2008 року.

Відповідно до
ст. 60 ЦПК України кожна сторона  повинна
довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і
заперечень.

Клопотання про
виклик свідків, витребування інших доказів, призначення експертизи та інше
позивачем не заявлялись.

Позивачем не надано суду доказів, того що він писав
вказану заяву про звільнення за власним бажанням в 2007 році, і того, що заява
про звільнення за власним бажанням відзивалась позивачем.

Згідно Наказу № 4 від 24.01.2008 року
ОСОБА_1 охоронника фізичної охорони РЦЗ в м. Монастирище звільнено з 25 січня
2008 року за власним бажанням ст. 38 КЗпП України.

Крім цього, судом встановлено, що
після 24 січня 2008 року позивач на роботу в ТОВ “Охорона-Сервіс” не виходив.
Не надав позивач суду доказів і того, що його не допускали до роботи в ТОВ
“Охорона-Сервіс” після 24.01.2008 року, однак він отримав розрахункові в ТОВ
“Охорона-Сервіс”, фактично погодившись із звільненням.

Позов в частині стягнення
моральної шкоди не підлягає до задоволення виходячи з наступного :

Стаття 237-1 КЗпП України,
передбачає відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди
працівнику у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних
страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають додаткових зусиль
для організації свого життя.

Оскільки судом відмовлено у
задоволенні вимоги про поновлення на роботі, то і вимога про стягнення
моральної шкоди не підлягає до задоволення, оскільки ці вимоги є
взаємопов'язані.

На підставі викладеного ст. ст. 38, 237-1 КЗпП України,   Постанови Пленуму
Верховного Суду України
від 6.11.1992 року № 9 “Про практику розгляду судами трудових спорів” та
керуючись  ст. ст. 3, 5 - 8,
10, 11, 14, 60, 88,  208, 209, 222,
223,  294
ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ТОВ “Охорона-Сервіс” м. Умань про поновлення на роботі, стягнення моральної
шкоди, відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржено
до апеляційного суду Черкаської області через районний суд  шляхом подачі в десятиденний строк з дня
проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і подання після цього
протягом двадцяти днів апеляційної скарги.

Апеляційна скарга може бути
подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга
подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає
законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження,
якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано.

Суддя                                                                                              Н.В.
Мазай

Справа № 2-106/08

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М           У К Р А Ї Н И

19 березня 2008 року
м. Монастирище

Монастирищенський районний суд  Черкаської
області

в складі :         головуючої-судді:                Мазай
Н.В.

при секретарі :
Возній В.В.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду в м. Монастирище справу за позовом ОСОБА_1 до ТОВ
“Охорона-Сервіс” м. Умань про
поновлення на роботі, стягнення моральної шкоди,

в и р і ш и в :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ТОВ “Охорона-Сервіс” м. Умань про поновлення на роботі, стягнення моральної
шкоди, відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржено
до апеляційного суду Черкаської області через районний суд  шляхом подачі в десятиденний строк з дня
проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і подання після цього
протягом двадцяти днів апеляційної скарги.

Апеляційна скарга може бути
подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга
подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає
законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження,
якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано.

Суддя
Н.В. Мазай