Справа №2-46/08
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

25 січня 2008 року Кельменецький районний суд Чернівецької області у складі:

головуючого  - судді:                               Харабари І.В.

при секретарі:                                           Дедовій
В.С.

за участю:

позивача:                                                  ОСОБА_1

відповідача:                                               ОСОБА_2

законного представника відповідача:      ОСОБА_3

представника ДПІ в Кельменецькому

районі:                                                       Потерейка
Р.В.

розглянувши в відкритому судовому засіданні цивільну справу  за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання
дійсним договору купівлі - продажу житлового будинку та визнання права
власності, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 подав до суду позовну заяву,  в якій
просить визнати дійним договір купівлі - продажу житлового будинку
АДРЕСА_1, який був укладений 04 червня 2007 року між ним та ОСОБА_2, який діяв
за згодою свого батька ОСОБА_3 Визнати за ОСОБА_1 право власності на цей  житловий будинок.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні визнав позов та пояснив, що з
релігійних переконань не хоче отримувати ідентифікаційний код, а без коду нотаріус
не посвідчує договір купівлі - продажу.

Законний представник відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні визнав позов
та пояснив, що вони продали житловий будинок ОСОБА_1. Договір не можуть
оформити, оскільки з релігійних переконань він не хоче, щоб його син отримував
ідентифікаційний код.

Представник державної податкової інспекції у Кельменецькому районі
Чернівецької області Потерейко Р.В. не заперечує щодо задоволення позову за
умови що в подальшому сторони сплатять податки.

Судом встановлено, що  04 червня 2007 року позивач ОСОБА_1 та
відповідач ОСОБА_2, який діяв за згодою свого батька ОСОБА_3 уклали письмовий
договір  купівлі - продажу житлового
будинку, сараю позначеного літерою „Б”
та вбиральні позначеної літерою „В”, які розташовані АДРЕСА_1.  ОСОБА_2 продав це майно за 5332 гривні.
ОСОБА_1 сплати в ці кошти і прийняв майно. Сторони домовилися щодо усіх
істотних умов договору і відбулося повне виконання цього договору. Відповідач
ОСОБА_2 відмовляється від нотаріального посвідчення цього договору, а саме він
не бажає отримати ідентифікаційний код, який необхідний для нотаріального
посвідчення цього договору.

Визнання відповідачем та його представником позову не суперечить закону, не
порушує права та інтереси інших осіб.

Згідно ч.2 ст. 220 ЦК України, на
якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що
підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання
договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд
може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне
посвідчення договору не вимагається.

Згідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про
визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається
іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право
власності.

Враховуючи наведене, суд вважає, що позов ОСОБА_1 слід задовольнити.

Суд вважає, що з відповідача на користь позивача  слід стягнути судові витрати.

Керуючись ст. ст. 220,  392  ЦК України,
ст. ст. 3, 8, 10, 15, 79, 88, 130, 174, 213, 214, 215 ЦПК України ЦПК
України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги  ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати дійсним договір купівлі - продажу житлового
будинку, сараю позначеного літерою „Б”
та вбиральні позначеної літерою „В”, які розташовані АДРЕСА_1, який 04
червня 2007 року уклали  ОСОБА_1 як
покупець  та  ОСОБА_2 як продавець, який діяв за згодою
свого батька ОСОБА_3.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок,
сарай позначений літерою „Б”  та
вбиральню позначену літерою „В”, які розташовані АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1  53 (п'ятдесят три) гривні 32 копійки в
рахунок відшкодування витрат понесених на сплату судового збору та 30
(тридцять) гривень в рахунок відшкодування витрат на інформаційно - технічне
забезпечення розгляду справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання заяви
про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження  не було подано. Якщо буде подано заяву про
апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не буде подана протягом двадцяти
днів після подання заяви про апеляційне оскарження,   рішення суду набере законної після
закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його
не буде  скасовано, набере законної сили
після розгляду справи апеляційним судом.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду  може бути подано протягом десяти днів з дня
проголошення рішення до Кельменецького районного суду. Апеляційна скарга на
рішення може бути подана  до апеляційного
суду Чернівецької області протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження через Кельменецький районний суд.

Суддя: