Справа № 2-1533/08
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М
У К Р А Ї Н И

22 вересня 2008 року.
м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської
області в особі головуючого судді Решетар В.І., при секретарі Копилець Н.А., з
участю позивача ОСОБА_1, представника позивача - адвоката ОСОБА_2 розглянувши у
відкритому  судовому засіданні в залі суду
міста Тячів цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1до Солотвинського
солерудника про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього
заробітку за час затримки розрахунку та моральної шкоди,

В
С Т А Н О В И В:

Позивач
звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення заборгованості по
заробітній платі, середнього заробітку за час затримки розрахунку та моральної
шкоди.

Свої
позовні вимоги позивач мотивує тим, що 24 жовтня 1962 року він був прийнятий на
роботу в Солотвинський солерудник та 20 вересня 2007 року він був звільнений з
роботи за власним бажанням. На день звільнення з роботи відповідач не провів з
ним розрахунок та не виплатив йому нараховану заробітну плату. На вимогу
адвоката відповідач подав довідку про заборговану заробітну плату, а
середньомісячну заробітну плату видати відмовився. Оскільки, фактичного
розрахунку з ним не проведено, а середня заробітна плата за один місяць складає
972 грн. 92 коп., а тому за 10 місяців затримки розрахунку приблизно до кінця
липня вся сума становить 9 729 грн. 20 коп.. Заборгована заробітна плата
відповідачем становить 3 737 24 коп.. Крім того, відповідач повинен оплатити
йому надбавку за вислугу років, нарахування якої провести теж відмовився.
Однак, по його розрахункам вона становить 256 грн. щомісячно на 16 місяців заборгованості,
що складає 4 096 грн.. Вважає, що порушення його законних прав привели до
моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв”язків, які вимагали від
нього додаткових зусиль для організації свого життя, а тому відповідач повинен
йому відшкодувати і моральну шкоду, яку він оцінює в 5000 грн.. Таким чином,
відповідач заборгував йому 23 462 грн. 44 коп..

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та,
посилаючись на викладені в позовній заяві обставини справи, просить позов задовольнити.

Представник
відповідача Солотвинського солерудника в судове засідання не з”явився з
невідомої суду причини, хоч належним чином повідомлений про час та місце
розгляду справи, про що свідчить телеграма з повідомленням про вручення, тому,
суд вважє, що відповідно до вимог ст. 169 ч.4 ЦПК України, справу слід
розглянути у його відсутності на підставі письмових доказів, що містяться в
матеріалах справи.

Заслухавши позивача, адвоката ОСОБА_2та дослідивши матеріали цивільної
справи, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити частково, виходячи із
слідуючих підстав.

Про те, що позивач перебував трудових правовідносинах з відповідачем
стверджено записами в трудовій книжці, виданій на його ім”я 22 вересня
1963  року.

Заборгованість відповідача перед ОСОБА_1 по заробітній платі в сумі 3 737
грн. 51 коп., стверджується довідкою виданою відповідачем та підписаною в.о.
директора і в.о. головного бухгалтера Солотвинського солерудника.

Згідно ст. 116 ч. 1 КЗпП України: “При звільненні працівника виплата усіх сум,
що належать йому від підприємства, установи, організації проводиться в день
звільнення. ”.

Відповідно до ст. 117 ч.1 КзПП України: “В разі невиплати з вини власника
або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум в строки…
підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його
середній заробіток за весь час затрикми по день фактичного розрахунку.

Таким чином, відповідач не виконав умови трудового договору та не виплатив
звільненому працівникові, позивачу по справі ОСОБА_1, нараховану заробітну
плату, середній заробіток за час затримки розрахунку та надбавку за вислугу
років, а тому, порушене трудове право позивача підлягає до відновлення.

А
тому, суд вважає, що до задоволення підлягає вимоги позивача про стягнення нарахованої
та невиплаченої заробітної плати, середнього заробітку за час затримки
розрахунку та надбавки за вислугу років та в частині, тобто  в розмірі 1000 грн., вимога про стягнення
моральної шкоди.

В частині стягнення моральної шкоди в
сумі 4000 грн. та 500 грн вартості юридичних послуг слід відмовити, так як
ніякими доказами не стверджено.

Керуючись ст.ст. 80, 81, 169 ч.4,
213, 215 ЦПК України, ст.ст. 116, 117 КЗпП України,

Р І Ш И В:

Позов
ОСОБА_1задовольнити частково.

Стягнути
з Солотвинського солерудника на користь ОСОБА_13 737 грн. 24 коп. -
заборгованості по заробітній платі, 13 466 грн. 44 коп. - середнього заробітку
за час затримки розрахунку, 4 096 грн. - надбавки за вислугу років та 1000 грн.
- моральної шкоди.

Відмовити в задоволенні позовних вимог в
частині стягнення 4 000 грн. - моральної шкоди та 500 грн. - вартості юридичних
послуг.

Стягнути з відповідача Солотвинського солерудника на користь держави 51
грн. судового збору та 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи на розрахунковий рахунок 0248, назва рахунку -
Тячівський район 22050000, код 22107951, банк- ГУДКУ в Закарпатській області,
МФО банку: 812016, отримувач - ТУ ДСА в Закарпатській області.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення заробітної
плати з відповідача Солотвинського солерудника на користь позивача ОСОБА_1за
один місяць в розмірі 972 грн. 92 коп..

Заява про оскарження рішення може бути
подана протягом десяти днів з дня проголошення рішення суду, а апеляційна
скарга протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження
рішення суду через Тячівський районний суд.

Головуючий
суддя:                                                                Решетар
В.І.