Справа № 2-203/08
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

07 квітня 2008р. Ялтинський міський суд Автономної
Республіки Крим у складі

головуючого судді - Слєзко Т.В.,

при секретарі - Воробйової О.І.,

за
участю адвоката -ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду
м. Ялти цивільну справу за позовом Ялтинської міської ради до ОСОБА_1, 3-тя
особа - виконавчий комітет Ялтинської міської ради, ОСОБА_2, про звільнення
самовільно зайнятої земельної ділянки, -

В С Т А Н О В И
В :

Ялтинська міська
рада звернулася до суду з позовом у якому просить зобов'язати ОСОБА_1 звільнити
самовільно зайняту земельну ділянку шляхом проведення зносу самовільно
прибудованого санвузла та душа до квартири АДРЕСА_1, з приведенням земельної
ділянки у попередній стан. Крім того, просить зобов'язати її знести самовільно
вибудувану перегородку в загальному коридорі вказаного будинку.

Вимоги
мотивовані тим, що ОСОБА_1 без відповідних дозволів та підстав зайняла земельну
ділянку, на якій виконала будівельні роботи по будівлі санвузлу та душу, а
також встановила у коридорі перегородку.

Відповідач та
ОСОБА_2 проти позову заперечували, так як інтереси будь-кого у результаті
будівництва не були зачеплені, а вони тривалий час приймають міри щодо
отримання відповідних дозволів.

Розглянувши
матеріали справи, вислухавши сторони, суд вважає, що позовна заява являється
законною та обґрунтованою і підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.
60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Судом
встановлено, що протоколами від 07 березня 2006р. та 05 квітня 2006р. КП РЕО №
3 були зафіксовано встановлення відповідачкою у АДРЕСА_1 душа, туалету,
цегельної перегородки.

Постановами від
17 березня 2006р. за № р-31, від 05 травня 2006р. за № р-42, ОСОБА_1 була
підвергнута штрафу по ст. 150 КУпАП у розмірі відповідно на 20 та 50 грн.

27 липня 2006р.
рішенням за № 1046 виконавчий комітет Ялтинської міської ради зобов'язав
ОСОБА_1 знести санвузол та перегородку.

Ні вказані
постанови, ні рішення, відповідачкою оскаржені не були.

Як
встановлено  ст. 212 Земельного Кодексу
України, самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам
землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час
незаконного користування ними. Приведення земельних ділянок у придатний для
використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється
за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні
ділянки. Повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за
рішенням суду.

Згідно ч. 3 ст.
125 Земельного Кодексу України, приступати до використання земельної ділянки до
встановлення її меж у натурі (на місцевості), одержання документа, що посвідчує
право на неї, та державної реєстрації забороняється.

Ч. 2 ст. 152 Земельного Кодексу України встановлено, що
власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких
порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з
позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих
збитків. Згідно з пунктом «б» ч. 3 цієї ж статті захист прав громадян та
юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом відновлення стану
земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій,
ще порушують права або створюють небезпеку порушення прав.

Відповідно до ч.
1, 4, 7 ст. 376 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме
майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на
земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного
дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями
будівельних норм і правил. У разі істотного відхилення від проекту, що
суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного
порушення будівельних норм і правил суд може постановити рішення, яким
зобов'язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну
перебудову. Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка
здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке
нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка
здійснила (здійснює) будівництво. Якщо власник
(користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на
нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на
його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню
особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок. Особа,
яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, зобов'язана відшкодувати
витрати, пов'язані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану.

Суд приймає до
уваги, що ОСОБА_2 є інвалідом 2-ї групи, але це не визначає можливість не
виконувати вимоги Цивільного та Земельного Кодексів України.

Таким чином,
позов підлягає задоволенню, так як ОСОБА_1 здійснила самовільне будівництво та
земельній ділянці, що для цієї мети не була відведена.

На підставі
викладеного та керуючись ст. ст. 125, 152, 212 Земельного Кодексу України, ст.
376 ЦК України, ст.ст. 60, 215, ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву
Ялтинської міської ради до ОСОБА_1, 3-тя особа - виконавчий комітет Ялтинської
міської ради, ОСОБА_2, про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки -
задовольнити.

Зобов'язати
ОСОБА_1 звільнити самовільно зайняту земельну ділянку шляхом проведення зносу
самовільно прибудованого санвузла та душа до квартири АДРЕСА_1, з приведенням
земельної ділянки у попередній стан та знести самовільно вибудувану перегородку
в загальному коридорі вказаного будинку. У разі невиконання у цій частині
рішення суду ОСОБА_1 добровільно, знос та звільнення земельної ділянки зробити Ялтинській
міській раді за рахунок ОСОБА_1

Стягнути з
ОСОБА_1 судовий збір у доход держави у розмірі 8 (Вісім) грн. 50 коп.

Стягнути з
ОСОБА_1 на користь Ялтинської міської ради витрати на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи Ялтинським міським судом у розмірі 7 (сім) грн. 50
коп.

Рішення може
бути оскаржено у порядку та строки, встановлені ст. ст. 294, 296 ЦПК України.

Рішення суду
набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано.

Суддя