Справа № 2-3246/08
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2008 року Дніпровський районний суд міста Херсона у складі:

головуючого судді Гордимова А.В.,

при секретарі Фісенко В.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у місті Херсоні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1
до відкритого акціонерного товариства „Херсонський бавовняний комбінат” про стягнення оплати часу простою, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом до відкритого акціонерного товариства „Херсонський бавовняний комбінат” про стягнення оплати часу простою, посилаючись на те, що вона працювала у відповідача. Протягом останніх десяти років на підприємстві мали місце простої. Відповідач не провів оплату часу простою позивачу на суму 3667,14 гривень. У зв'язку з цим вона просить суд стягнути з відповідача на свою користь оплату часу простою у сумі 3667,14 гривень.

В судовому засіданні представник позивача уточнила розмір позовних вимог, з підстав, вказаних в позовній заяві, просила суд стягнути з відповідача на користь позивача оплату часу простою за 2004-2008 роки у сумі 8901,54 гривень.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково в межах строку позовної давності, просив суд застосувати до позовних вимог строк позовної давності три роки, і стягнути з відповідача на користь позивача лише оплату простою, який мав місце за останні три роки.

Заслухавши сторони, розглянувши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 12 Закону України „Про оплату праці” норми оплати праці за час простою, який мав місце не з вини працівника встановлюються Кодексом законів про працю України, норми і гарантії в оплаті праці, передбачені частиною першою статті 12 та Кодексом законів про працю України є мінімальними державними гарантіями.

Згідно ст. 113 КЗпП України час простою не з вини працівника оплачується з розрахунку не нижче двох третин тарифної ставки встановленого працівникові розряду (окладу).

Згідно ч. 2 ст. 233 КЗпП України у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмежень будь-яким строком.

Судом встановлено, що позивач перебуває у трудових відносинах з відповідачем з 1983 року. На підприємстві мали місце простої з 2003 року. Простої на ВАТ „Херсонський бавовняний комбінат” виникали не з вини працівників, і тому суд приходить до висновку, що оплата часу простою позивачу повинна здійснюватися в розмірі 2/3 тарифної ставки (окладу) встановленого працівникові на час виникнення простою. Окрім цього, позивачу надавалась відпустка з ініціативи власника з частковим збереженням заробітної плати, що підтверджується довідкою № 18-25-2-1247 від 17.09.2008 року. Згідно цієї ж довідки, за період простою у якості оплати відпустки за ініціативою власника позивачу нараховано 613,07 гривень, які фактично виплачені їй не були, що не заперечувалось представником відповідача в судовому засіданні.

Згідно копії трудової книжки позивача відповідач її звільнив 31.07.2008 року.

Суд вважає, що вимоги представника відповідача про застосування до позовних вимог
ОСОБА_1
позовної давності не підлягають задоволенню, при цьому суд керується положеннями ч. 2 ст. 233 КЗпП України.

Таким чином, на підставі наведених позивачем розрахунків за час простою не з вини працівника за період з вересня 2004 року по липень 2008 року з відповідача на користь позивача, суд вважає за необхідне стягнути суму в розмірі 8901,54 гривень. Оскільки справляння і сплата податку з громадян є обов’язком роботодавця та працівника, вище розрахована сума зазначена без утримання прибуткового податку та інших обов’язкових платежів.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 209, 212-215 ЦПК України, ст. ст. 34, 113, 115, 233 КЗпП України, Законом України «Про оплату праці» від 24.03.1995 року, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов
ОСОБА_1
задовольнити.

Стягнути з відкритого акціонерного товариства «Херсонський бавовняний комбінат» на користь
ОСОБА_1
оплату за час простою не з вини працівника за період з вересня 2004 року по липень 2008 року суму в розмірі 8901 (вісім тисяч дев’ятсот одну) гривню 54 копійки, яка зазначена без утримання прибуткового податку та інших обов’язкових платежів.

Стягнути з відкритого акціонерного товариства «Херсонський бавовняний комбінат» 89 гривень 01 копійку судового збору у доход держави та 30 гривень витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Херсонської області через суд першої інстанції шляхом подачі в десятиденний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом двадцяти днів апеляційної скарги.

Суддя А.В. Гордимов