У Х В А Л А

І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И

22 жовтня 2008 року                                                              м.
Київ

Колегія суддів Судової палати у
цивільних справах Верховного Суду України в складі:

головуючого

Гнатенка А.В.,

суддів:

Балюка М.І.,

Григор'євої Л.І.,

Барсукової В.М.,

Данчука В.Г.,-

розглянувши  в судовому засіданні справу за позовом товариства
з обмеженою відповідальністю «Фірма «Аліса» до ОСОБА_1 про стягнення збитків,
за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Приморського
районного суду м. Одеси від 14 вересня 2007 року та ухвалу апеляційного суду
Одеської області від  12 грудня 2007 року,

в с т а н о в
и л а:

У
березні 2007 року товариство з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ)
«Фірма «Аліса»  звернулося до суду із
зазначеним позовом, посилаючись на те, що ТОВ “Фірма “Аліса” користувалася
нежилими приміщеннями, площа яких складає 1535,3 кв.м, що розташовані за
адресою: АДРЕСА_1, на підставі договору оренди від 1 січня 2006 року. Зазначені
орендовані позивачем приміщення належать ОСОБА_2на праві власності. Нежитлове
підвальне приміщення № 501, площею 121 кв.м., що розташоване під приміщеннями,
які належать ОСОБА_2, знаходиться в користуванні ОСОБА_1 У 2005-2006 роках
нежитлове підвальне приміщення, що знаходиться у користуванні ОСОБА_1, ним було
реконструйовано без належно оформлених дозвільних документів. Протиправні дії
відповідача з реконструкції підвального приміщення призвели до значного
пошкодження нерухомого майна, а саме: повільного просідання будівлі; на
фундаменті, стінах двох поверхів і мансарди з'явились помітні тріщини, що може
свідчити про порушення цілісності несучих конструкцій. Отже, указані
протиправні дії відповідача не тільки призвели до значного пошкодження
нерухомого майна, яке знаходиться в користуванні позивача, однак у подальшому
можуть спричинити повне руйнування споруди. Позивач просив стягнути з
відповідача на свою користь збитки в сумі 568 669 грн., а також судові витрати.

Рішенням
Приморського районного суду м. Одеси від                                   14 вересня
2007 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області
від  12 грудня 2007 року, позов
задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фірма «Аліса» 568 669 грн.
збитків, спричинених реконструкцією нежитлового приміщення, і судовий збір у
сумі 1 751 грн.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати
зазначені судові рішення та передати справу на новий розгляд, посилаючись на
невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування
судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права.

Заслухавши доповідь судді
Верховного Суду України, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені в
скарзі доводи, колегія суддів вважає, що скарга підлягає задоволенню з таких
підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суди
виходили з того, що          ОСОБА_1 у
2005-2006 роках проведені ремонтно-будівельні роботи із реконструкції
нежитлового підвального приміщення, які були здійснені без розроблення
необхідної проектно-технічної документації, а також без погодження з
відповідними державними органами. Проведенням відповідачем робіт із
реконструкції підвального приміщення нанесено значну шкоду будівлі АДРЕСА_1,
яка орендується позивачем, розмір збитків складає 568 669 грн.

З такими висновками судів
погодитись не можна, оскільки суди дійшли їх із неповним з`ясуванням усіх обставин справи, неправильним
застосуванням норм матеріального права, порушенням норм процесуального права.

З матеріалів справи (а.с. 5-7)  убачається, що між ОСОБА_3та ТОВ “Фірма
“Аліса” укладено договір оренди від 1 січня 2006 року № 1-ЮА нежитлового
приміщення,  що розташоване в будинку
АДРЕСА_1; строк дії договору до 29 грудня 2006 року. У цьому ж будинку
приватному підприємцю ОСОБА_1належить на праві власності частина нежитлового підвального
приміщення № 501 площею 121 кв. м (а.с. 21-25, 185), інша частина підвального
приміщення належить ОСОБА_3 (а.с. 97-100).

Вирішуючи спір, суди не з'ясували
чи є ТОВ “Фірма “Аліса”, яке звернулося до суду з позовом у березні 2007 року,
після закінчення строку дії договору оренди від 1 січня 2006 року, належним
позивачем у справі та чи зазначений спір не виник між господарюючими
суб'єктами, який  розглядається за
правилами господарського судочинства.

Крім того, не визнаючи позовні
вимоги, ОСОБА_1  посилався на те, що
ніякої реконструкції в належних йому за договором купівлі-продажу від 13
вересня 2005 року підвальних приміщеннях він не здійснював, технічний стан
спірної будівлі є наслідком проведеної ОСОБА_3реконструкції приміщень у
2001-2002 роках. Ці доводи частково підтверджуються висновком
науково-виробничого центру “Екобуд” (а.с. 63), що комплекс будівельних робіт у
нежитловому підвальному приміщенні № 501 проводився в 2002-2005 роках.

У порушення вимог ст. ст. 212-215
ЦПК України суди доводи і заперечення сторін належним чином не перевірили,
зібраним доказам не дали належної правової оцінки, не з'ясували чи є правові
підстави для цивільно-правової відповідальності відповідача, що має істотне
значення для правильного вирішення спору.

За таких обставин судові рішення не
можна визнати законними та обгрунтованими, вони підлягають скасуванню з
передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України,
колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Приморського районного
суду м. Одеси від 14 вересня 2007 року та ухвалу апеляційного суду Одеської
області від  12 грудня 2007 року
скасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий

А.В. Гнатенко

Судді:

М.І. Балюк

В.М. Барсукова

Л.І. Григор'єва

В.Г. Данчук