Справа  № 22 - ц - 915
/ 2008 р.                                        Головуючий у 1-ій інстанції Бойко
Категорія  5                                                                        Суддя-доповідач Кононенко О.Ю.
У Х В А Л А

І м е н е м  У к р а ї н и

12 серпня 2008
року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду
Сумської області у складі:

головуючого -
Маслова В.О.

суддів -
Кононенко О.Ю., Білецького О.М.

з участю
секретаря судового засідання - Рой Я.М.

та осіб,
які беруть участь у справі -  відповідача
ОСОБА_1, його представника - адвоката ОСОБА_2

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду  Сумської області цивільну справу за
апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2

на рішення
Зарічного районного суду м. Суми від 05 червня 2008 року

у справі за
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання права власності на частину житлового
приміщення, вселення, встановлення порядку користування житловим приміщенням,

та за зустрічним
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право
користування житловим приміщенням,-

в с т а
н о в и л а :

Рішенням
Зарічного районного суду м. Суми від 05 червня 2008 року позовні вимоги ОСОБА_3
задоволено частково.

Визнано
за ОСОБА_3 право власності на &frac12; частину квартири АДРЕСА_1.

Встановлено
порядок користування квартирою АДРЕСА_1, виділивши ОСОБА_3 разом з донькою
ОСОБА_4 в користування житлову кімнату площею 19,1 кв.м., а ОСОБА_1 виділено в
користування житлову кімнату площею 11,5 кв.м. з прилеглим до неї балконом;
підсобні приміщення: кухню, ванну, вбиральню, коридор, а також вбудовану шафу
залишено в спільному користуванні.

Вселено
ОСОБА_3 та її неповнолітню доньку ОСОБА_4 до квартири АДРЕСА_1.

В
задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_3 відмовлено.

В
задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Стягнуто
з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 87 грн. 00 коп. в рахунок повернення судового
збору та 30 грн. в рахунок повернення витрат на інформаційно - технічне
забезпечення розгляду справи.

В апеляційній
скарзі представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 просить апеляційний суд скасувати
зазначене рішення суду через невідповідність висновків суду обставинам справи
та порушення судом норм процесуального права, і ухвалити нове рішення, яким
визнати квартиру АДРЕСА_1 особистою власністю ОСОБА_1, визнати такою, що
втратила право користування та виписати ОСОБА_3 з квартири АДРЕСА_1.

Вважає,
що суд безпідставно надав перевагу доказам ОСОБА_3, не дослідивши при цьому
належним чином докази, надані ОСОБА_1 Крім того, вказує, що судом порушено
вимоги ст. 27, 10, 60, 131 ЦПК України щодо порядку здобуття доказів у справі.

Заслухавши
доповідь судді-доповідача, пояснення відповідача ОСОБА_1 та його представника
ОСОБА_2, які підтримали доводи скарги, вивчивши матеріали справи і перевіривши
законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга
підлягає відхиленню, а рішення суду - залишенню без змін, виходячи з
наступного.

Відповідно до
ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає
рішення без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з
додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути
скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних
міркувань.

Місцевий
суд, задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_3 та відмовляючи у задоволенні
позовних вимог ОСОБА_1, виходив з того, що спірна квартира придбана під час
шлюбу, тому є об'єктом спільної сумісної власності сторін, ОСОБА_1 перешкоджає
ОСОБА_3 у вільному користуванні квартирою, між сторонами виникають суперечки з
приводу користування спірним житлом.

На думку
колегії суддів даний висновок узгоджується з обставинами справи та доказами,
яким суд першої інстанції дав належної оцінки.

Судом
першої інстанції встановлено, що сторони у справі перебували у зареєстрованому
шлюбі з 26 квітня 1995 року по 21 травня 2007 року (а.с. 5, 10). Під час
перебування у шлюбі, 28 грудня 2000 року ОСОБА_1 була придбана квартира
АДРЕСА_1 (а.с. 7).

Сторони
у справі та їх неповнолітня донька ОСОБА_4, 1995 року народження, зареєстровані
у спірній квартирі (а.с. 9).

Відповідно
до ст. ст. 22, 28-30 КпШС України, який діяв на час виникнення спірних
правовідносин - придбання квартири, майно, нажите подружжям за час шлюбу, є
його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння,
користування і розпорядження цим майном. А в разі поділу такого майна частки
кожного з подружжя визнаються рівними.

З матеріалів
справи дійсно вбачається, що спірна квартира придбана сторонами під час
подружнього життя, а тому є об'єктом права спільної сумісної власності.

ОСОБА_3,
як дружина відповідача, разом із донькою ОСОБА_4 були зареєстровані за згодою
ОСОБА_1 в спірній квартирі з 01 грудня 2004 року (а.с. 33), що також свідчить
про те, що останній визнавав її право власності та користування цією квартирою.

Оскільки
підстав для відступлення від рівності часток у спільній сумісній власності суд
обґрунтовано не знайшов, суд вірно визначив, що частка кожного із сторін у
праві власності на квартиру АДРЕСА_1 становить &frac12;.

З
матеріалів справи, пояснень сторін та свідків вбачається, що між сторонами
виник спір з приводу порядку користування спірним житловим приміщенням,  тому суд обґрунтовано задовольнив дану
частину позовних вимог ОСОБА_3 і вірно, з урахуванням усіх обставин справи,
визначився з приміщеннями, які слід виділити сторонам у користування.

Суд
також вірно відмовив у задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_1 про
визнання ОСОБА_3 такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
оскільки норми цивільного права та правила ст. 116, 157 ЖК України про
виселення без надання іншого житлового приміщення не поширюються на учасників
спільної власності на квартиру, якими є сторони у справі.

Доводи
апеляційної скарги про невірну оцінку судом доказів у справі не можуть бути
прийняті до уваги колегією суддів. Суд ухвалив рішення з урахуванням вимог
розумності та справедливості, прийнявши до уваги всі надані сторонами докази в
їх сукупності.

Посилання
апелянта на порушення судом норм процесуального права не є підставою для
скасування правильного по суті і справедливого рішення суду першої інстанції.

За таких
обставин, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги
та скасування рішення місцевого суду.

Рішення суду
першої інстанції є законним і обґрунтованим, відповідає вимогам матеріального і
процесуального права.

Керуючись ст.
ст.  293, 297, 307 ч.1 п.1,  308,
313 - 315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а
л и л а:

Апеляційну
скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 відхилити.

Рішення
Зарічного районного суду м. Суми від 05 червня 2008 року залишити без змін.

Ухвала
апеляційного суду набрала законної сили з моменту її проголошення, однак може
бути оскаржена в касаційному порядку протягом двох місяців безпосередньо до
Верховного Суду України.

Головуючий:  Маслов В.О.

Судді:
Кононенко О.Ю., Білецький О.М.

З
оригіналом згідно: суддя                                        О.Ю.
Кононенко