Справа №2-737/2008р.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 вересня 2008 року Снігурівський районний суд Миколаївської області

у складі : головуючого - судді Кішковської З.А.,

при секретарі - Короткій С.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Снігурівка цивільну справу за позовом Приватно – орендного сільськогосподарського підприємства
ІНФОРМАЦІЯ_1
до
ОСОБА_1
про стягнення заборгованості грошових коштів перед підприємством,

Встановив:

01 липня 2008 року Приватно – орендне сільськогосподарське підприємство (надалі ПОСП)
ІНФОРМАЦІЯ_1
звернулося до суду з позовом до
ОСОБА_1
у розмірі 473грн.28коп..

Згідно заяви, відповідач працював у сільгосппідприємстві позивача скотарем з
ІНФОРМАЦІЯ_2
. При звільненні за відсутності належних до виплати розрахункових коштів з відповідача не було стягнуто заборгованості перед підприємством позивача на заявлену суму позову, про стягнення якої у примусовому порядку позивач просив постановити рішення.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала. Пояснили, що відрахування з заробітної плати мали місце на підставі наказів по господарству на відшкодування матеріальних збитків виходу з ладу паливного насосу трактора МТЗ-80 внаслідок недотримання правил його експлуатації з боку відповідача та компенсацію пере розходу паливно-мастилних матеріалів при виконанні польових робіт у період до 01.06.2007 року.

Відповідач позов не визнав, пояснивши, що з наказами про стягнення грошових коштів ознайомлений не був. При звільненні про заборгованість йому не повідомляли. Вимоги про стягнення не заявлялися у строк понад один рік.

Заслухавши пояснення учасників процесу та дослідивши докази, суд встановив:

- відповідач за записами наданої трудової книжки працював на підприємстві позивача з
ІНФОРМАЦІЯ_3
(наказ №32 від 07.06.2005 року) і звільнений за наказом
НОМЕР_1
на підставі ст.40 п.п.4,7 КЗпП України за появу на робочому місці у нетверезому стані та через прогули з 04 липня 2007 року.

-згідно довідки (розшифровки) заборгованості по заробітній платі відповідача перед підприємством позивача (а.с.3), вбачається, що станом на 01.06.2007 року
ОСОБА_1
заборгував 666грн.57коп. , частковим погашенням заборгованості за рахунок заробітної плати у червні 2007 року станом на 01.07.2007 року сальдо склало 473грн.28коп.

На неодноразові вимоги суду про надання доказів на обґрунтування заявлених вимог, представником позивача надано :

наказ за №158 від 22.08.2006 року, за яким з заробітної плати відповідача наказано вирахувати 180грн. вартості відновлювального ремонту паливного насоса, який виведено з ладу через порушення правил експлуатації. Дані про ознайомлення відповідача з текстом наказу – відсутні. Представник позивача ствердила, що погодження на утримання коштів від відповідача не відбиралося і за стягненням у примусовому порядку господарство до суду не зверталося в межах строку позовної давності, встановленої чинним Кзпп України, у один рік.

Платіжні (розрахункові) відомості, в яких за
ОСОБА_1
«борг» рахується з грудня 2006 року, в січня 2007 року такий вказано на суму - 814грн.24коп., в лютому 2007 року – 385грн.57коп., у травні 2007 року 447грн.92коп., обґрунтування наведених сум не надано.

Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно ст.127 ч.2 п.1 відрахування із заробітної плати працівників для покриття їх заборгованості підприємству, де вони працюють можуть провадитися за наказом (розпорядженням) власника для повернення авансу, виданого в рахунок заробітної плати; для повернення сум, зайво виплачених внаслідок лічильних помилок; для погашення не витраченого і своєчасно не поверненого авансу, виданого на службове відрядження або переведення до іншої місцевості; на господарські потреби, якщо працівник не оспорює підстав і розміру відрахування.

Перелік підстав відрахувань є вичерпним, тому посилання на означену норму закону позивачем як підставу стягнення суд вважає необґрунтованим, а заявлені вимоги - безпідставними.

За наявності фактів заподіяння матеріальних збитків діями відповідача при виконанні трудових обов»язків, позивач мав би провести стягнення у передбаченому законодавством розмірі або ж звернутися до суду з позовом за відмови працівника на проведення стягнення з заробітної плати.

Спір вирішено на підставі ст.ст.127,233,130,133,135 КЗпП України.

Відповідно до ст.88 ЦПК України суд постановляє про стягнення з позивача судових витрат, сплату яких було відстрочено до ухвалення судового рішення.

Керуючись ст.ст.10,11,209,210,212,213,214,215,218 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги Приватно – орендного сільськогосподарського підприємства
ІНФОРМАЦІЯ_1
до
ОСОБА_1

ОСОБА_1
про стягнення заборгованості грошових коштів перед підприємством залишити без задоволення.

Стягнути з Приватно – орендного сільськогосподарського підприємства
ІНФОРМАЦІЯ_1
в дохід держави судовий збір – 51грн., на інформаційно-технічне забезпечення – 30грн.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

СУДДЯ