У х в а л а

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

26 листопада 2008 року                                                                                          м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

головуючого             Гнатенка А.В.,

суддів:                       Косенка
В.Й.,                                 Данчука В.Г.,

Барсукової В.М.,                                    Луспеника Д.Д., -

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом Акціонерно-комерційного
банку соціального розвитку “Укрсоцбанк” до ОСОБА_1 третя особа: товариство
з обмеженою відповідальністю “Гетьман” про стягнення боргу за договором кредиту,
за касаційною скаргою Акціонерно-комерційного банку соціального розвитку “Укрсоцбанк”
на рішення Солом'янського районного суду міста Києва від 10 грудня 2007 року та
ухвалу апеляційного суду м. Києва від 24 червня 2008 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2007 року позивач звернувся до суду з позовом,
мотивуючи свої позовні вимоги тим, що ОСОБА_1., як поручитель за договором
поруки від 21 лютого 2005 року лише частково сплатив грошові кошти на погашення
боргу за договором від 21 лютого 2005 року № 24-12/44, укладеного між позивачем
та ТОВ «Гетьман» про надання мультивалютної відновлювальної кредитної лінії.
Оскільки рішенням Господарського суду м. Києва від 7 листопада 2006 року, що
набрало законної сили, встановлена сума заборгованості по кредиту, позивач просив
задовольнити позов та стягнути цю суму також з відповідача, як поручителя.

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 10 грудня
2007 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 24 червня
2008 року, у позові відмовлено.

Не погодившись із
зазначеними судовими рішеннями, Акціонерно-комерційний банк соціального
розвитку “Укрсоцбанк” (далі - АКБ “Укрсоцбанк”) подав до Верховного Суду
України касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування
судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить
оскаржувані судові рішення скасувати та ухвалити у справі нове рішення.

Касаційна скарга підлягає задоволенню частково з таких
підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову, з чим погодився
апеляційний суд, суд першої інстанції виходив із того, що чинне
цивільно-процесуальне законодавство виключає можливість пред'явлення позову до
інших солідарних боржників за тим же предметом і підставою.

Проте з такими висновками судів погодитися не можна,
оскільки суди дійшли їх без повного, всебічного та об'єктивного з'ясування
обставин справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно
бути законним та обґрунтованим.

Згідно ст. 553 та ст. 554 Цивільного кодексу України, за
договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання
ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення
зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково
або у повному обсязі. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого
порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні
боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж
обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки,
відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

21 лютого 2005 року між АКБ «Укрсоцбанк», ТОВ «Гетьман»
та ОСОБА_1 укладено договір поруки № 02-10/248 (а.с. 6). Відповідно до п.1.1
якого поручитель - ОСОБА_1. зобов'язався перед кредитором відповідати за
виконання позичальником - ТОВ «Гетьман» зобов'язань щодо сплати суми кредиту,
відсотків за користування кредитом, а також можливих штрафних санкцій, у
розмірі та у випадках, передбачених договором про надання мультивалютної
відновлювальної кредитної лінії № 24-12/44 від 21 лютого 2005 року.

У зв'язку з невиконанням ТОВ «Гетьман» своїх зобов'язань
за договором кредиту 7 листопада 2006 року господарським судом м. Києва
ухвалено рішення про стягнення з ТОВ «Гетьман» на користь АКБ «Укрсоцбанк»
заборгованості, видано наказ (а.с. 16-20).

Відповідно ч. 1 та ч. 2 ст. 543 Цивільного кодексу
України, у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор
має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від
усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Кредитор, який одержав
виконання обов'язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має
право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників. Солідарні боржники
залишаються зобов'язаними доти, доки їхній обов'язок не буде виконаний у
повному обсязі.

Даній обставині суд першої інстанції не дав належної
оцінки, що призвело до неправильного вирішення справи. На вказані порушення
закону не звернув уваги й апеляційний суд.

Оскільки ухвалені судами рішення в порушення норм
матеріального й процесуального права, то вони не можуть вважатися законними та
обґрунтованими, а тому підлягають скасуванню та у відповідності до ч. 2 ст. 338
ЦПК України з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338  ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних
справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Акціонерно-комерційного
банку соціального розвитку “Укрсоцбанк” задовольнити частково.

Рішення Солом'янського районного суду міста
Києва від 10 грудня 2007 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 24 червня
2008 року  скасувати, а справу передати на
новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                            А.В.
Гнатенко

Судді:                                                                       В.Й.
Косенко

В.М. Барсукова

В.Г. Данчук

Д.Д.  Луспеник