Справа
№ 2-1552/ 2008 р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

08  травня
2008 року
Індустріальний  районний суд м.

Дніпропетровська

в
складі : головуючого  судді   -
Слюсар Л.П.

при секретарі             -      Олексенко М.В.

розглянувши
у попередньому   судовому засіданні в
залі суду  м.

Дніпропетровська
цивільну  справу за позовною заявою    ОСОБА_1

до
ОСОБА_2    про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

В  квітні 2008 року позивач звернувся до суду з
позовом  до відповідачки про

розірвання
шлюбу, посилаючись на те, що   шлюб  з відповідачкою  зареєстровано

18
січня 1991 року.    Неповнолітніх дітей в
шлюбі не має.  Із  весни 2003

року  проживають окремо.  За ці роки втрачено почуття любові та поваги
і шлюб

є  формальним.     Вважає, що подальше збереження сім'ї
суперечить його

інтересам.   Просив шлюб розірвати.

В
судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги. Вказав на те, що

відповідачка
не бажала  розірвувати шлюб через  органи РАЦС, тому він вимушений

був
звернутися до суду.   Майновий спір
відсутній.

Відповідачка
в судовому засіданні позовні вимоги визнала.
Просила суд

розірвати
шлюб. Вказала, що дійсно сім'я розпалася.
Із     весни 2003 року

проживають
окремо, збереження сім'ї не можливо .

Виходячи із наведеного, суд  вважає, що рішення у справі можливо

постановити
при проведенні попереднього судового засідання.

Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при
визнані позову ухвалюється судове

рішення
в порядку, встановленому ст.174 цього Кодексу.
Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК

України
у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних

підстав
ухвалює рішення про задоволення позову.

Так,
в судовому засіданні встановлено, що між сторонами 18 січня 1991 року в

відділі
реєстрації актів громадянського стану
Індустріального  району м.

Дніпропетровська
,  актова запис № 25, був зареєстрований
шлюб. Від спільного

життя
неповнолітніх дітей не має.

Судом встановлено, що сторони з  весни 2003
року проживають окремо, спільне

господарство
не ведеться,  примирення не можливе.  Спір
про розділ майна

відсутній.

При  таких обставинах суд приходить до висновку,
що причини, якими мотивують

сторони
свої вимоги є обґрунтованими, подальше сумісне життя  подружжя і

збереження
сім'ї не можливе.

Тому
суд вважає за необхідне позов задовольнити та розірвати шлюб, судові

витрати
віднести за рахунок позивача.

Приймаючи
до уваги вищевикладене та керуючись ст.ст. 104, 110,112  Сімейного

Кодексу
України , ст.ст. 10, 11, 15, 130, 174,
212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Шлюб
між     ОСОБА_1   та
ОСОБА_2, зареєстрований 18  січня
1991 року  в відділі

реєстрації
актів громадянського стану
Індустріального  району м.

Дніпропетровська
,  актова запис НОМЕР_1   - розірвати.

При
видачі свідоцтва про розірвання шлюбу витрати в розмірі 17 грн. 00 коп.

віднести
за рахунок позивача,   відповідачку  від сплати звільнити.

Рішення може
бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області

через
Індустріальний районний суд, шляхом подачі у 10-ти денний строк, з дня

проголошення
рішення, заяви про апеляційне оскарження і подання після цього

протягом
20-ти днів апеляційної скарги,  або без
подання заяви про апеляційне

оскарження,
шляхом подачі апеляційної скарги на протязі 10-ти днів з  дня

проголошення
рішення.

Суддя:

Л.П. Слюсар