Справа № 2-92
РІШЕННЯ

Ім'ям України

30
січня   2008 року Охтирський
міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого                          -           Плотникової
Н.Б.

при
секретарі             -           Вербі Н.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Охтирка справу за
позовом

ОСОБА_1

до
ОСОБА_2

про
стягнення коштів по прийнятим зобов'язанням,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся з позовом в суд до відповідача про стягнення суми коштів
в розмірі 5000 грн. основного боргу по прийнятим  зобов'язанням від 12.10.2007 р.  з процентами 3 % річних на суму 8 грн. 50
коп., про зобов'язання відповідачки передати йому  50 відер місткістю по 10 літрів картоплі
врожаю 2007 року, придатної для вживання, стягнення моральної шкоди за
порушення прийнятих на себе боргових зобов'язань в розмірі 1000 грн.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та мотивує їх тим, що
восени 2006 р. він приїхав з м. Макіївка до м. Охтирка на постійне проживання.
Познайомився з відповідачкою і домовився з нею, що вона передасть йому у
власність Ѕ частину належних їй домоволодіння та земельної ділянки,
розташованих АДРЕСА_1, а він в свою чергу   грошей
за купівлю даного майна їй не платитиме, а буде повністю за свої кошти
проводити ремонт у даному будинку та в
садибі, викопає колодязь, допомагатиме по господарству. У лютому 2007 р.
він  з відповідачкою уклали договори
купівлі-продажу Ѕ частини домоволодіння та Ѕ частину земельної ділянки,
розташованих АДРЕСА_1, які посвідчили в Охтирській державній нотаріальній
конторі, грошей за придбані частини домоволодіння та земельної ділянки він
відповідачці не платив. За час проживання у відповідачки АДРЕСА_1, він виконав
взяті на себе зобов'язання: провів ремонт у будинку: замінив вікна, оббив
залізом вхідні двері, у кухні поставив газовий конвектор, викопав колодязь у
дворі, придбав водний насос зі шлангою для води, обробляв земельну ділянку,
вирощував сільгоспкультури: картоплю та інше, вирощував худобу. В  жовтні 2007 р. відповідачка заявила, що хоче
розірвати укладені ними договори купівлі-продажу. Він дав згоду на розірвання
при умові, що ОСОБА_2 поверне йому 5000 грн. за викопаний колодязь і надасть
можливість прожити деякий час, поки він знайде інше житло. Відповідачка
погодилась на це і написала йому розписку. 12.10.2007 р. вони розірвали в
Охтирській держнотконторі дані  договори.
25.10.2007 р. відповідачка вигнала його з будинку і він на даний час проживає у
інших людей. На його вимогу сплатити йому кошти по прийнятим зобов'язанням
ОСОБА_2 відмовила. Просить суд стягнути з відповідачки 5000 грн. за копання
колодязя, 8 грн. 25 коп. процентів річних за прострочення виконання  взятого на себе зобов'язання, моральну  шкоду за порушення прийнятих на себе боргових
зобов'язань в розмірі 1000 грн. та зобов'язати відповідачку передати йому  50 відер
місткістю 10 л. картоплі врожаю 2007 р., яка була вирощена та зібрана
ними спільними зусиллями.

Відповідачка в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково та
пояснила, що на  початку 2007 р. вона
домовилась з позивачем, що вона продасть йому
Ѕ частину будинку та Ѕ частину земельної ділянки, розташованих АДРЕСА_1,  а позивач грошей за договором їй платити не
буде, а буде проживати в будинку, робити ремонт та допомагати їй по
господарству. 21 лютого 2007 р. вона в Охтирській райдержнотконторі уклала з
позивачем договори купівлі-продажу Ѕ частини земельної ділянки та Ѕ частини
домоволодіння, розташованих АДРЕСА_1. Спочатку все було добре, позивач
допомагав їй по господарству, за свої кошти викопав колодязь. Однак через
деякий час між ними виникли неприязні відносини і позивач став шукати собі інше
житло і став вимагати  у неї, щоб вона
віддала йому 5 000 грн. за будівництво колодязя. У жовтні 2007 р. вони
розірвали укладені ними договори купівлі-продажу будинку і земельної ділянки.
Позовні вимоги про стягнення з неї 5000 грн. за копання колодязя вона не
визнає, так як колодязь позивач копав для себе, даний колодязь їй не потрібен.
Картоплю вона з позивачем садила разом, однак не згодна віддати йому 50 відер
картоплі, оскільки  позивач безкоштовно
жив у неї, вона його годувала, прала його речі, сплачувала комунальні послуги,
а тому згодна віддати позивачу 15 відер картоплі. Не визнає також вимоги про
стягнення моральної шкоди так як не заподіювала її.

Заслухавши пояснення сторін, покази свідків, вивчивши матеріали справи, суд
вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що сторони 21.02.2007 р. уклали договори купівлі-продажу
частини жилого будинку  та земельної
ділянки, згідно яких ОСОБА_2 передала у власність  ОСОБА_1 Ѕ частину житлового будинку з
господарчими спорудами та Ѕ частину земельної ділянки, площею - 0,6203 га, які
розташовані АДРЕСА_1. Дані договори
посвідчені 21.02.2007 р. державним нотаріусом Охтирської
райдержнотконтори і зареєстровані в реєстрі за № 420 та № 422.

Встановлено, що позивач коштів за придбання Ѕ частини вказаного будинку та
Ѕ частини  земельної ділянки  відповідачці не сплачував, а зобов'язувався
проживати в будинку, проводити його ремонт та
допомагати відповідачці по господарству, спільно обробляти земельну
ділянку, що підтвердили сторони в судовому засіданні.

Судом встановлено, що 10.10.2007 р. сторони розірвали укладені ними
договори купівлі-продажу Ѕ частини домоволодіння та Ѕ частини земельної
ділянки, розташованих АДРЕСА_1, що підтверджується  договором про розірвання договорів
купівлі-продажу від 10.10.2007 р., посвідченого державним нотаріусом Охтирської
райдержнотконтори, зареєстрованим в реєстрі за № 2495.

Встановлено, що за час проживання в домоволодінні АДРЕСА_1 позивач за
власні кошти на території даного домоволодіння збудував колодязь, що
підтверджується  накладною № 45 від
7.03.2007 р. на відпуск бетонних кілець для колодязів з установкою, відпущених
ПП ОСОБА_3 одержувачу - ОСОБА_1 кількістю 30 шт. на загальну суму 6000 грн.,
рахунком  № 45 від 7.03.2007 р. про
сплату ОСОБА_1 на рахунок  ПП ОСОБА_3
6000 грн. за бетонні кільця з установкою, випискою по особовому рахунку ОСОБА_1
в „Райфайзен Банку Аваль”  Охтирське
відділення, згідно якої 7.03.2007 р. ОСОБА_1 було знято зі свого рахунку
1920,88 доларів США. Це підтверджується також розпискою, написаною ОСОБА_2 про
те, що вона зобов'язується до 1.05.2008 р. повернути позивачу гроші в сумі 5000
грн., які він затратив на копання колодязя в її господарстві.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні підтвердила, що  колодязь будувався за рахунок позивача, вона
своїх грошей за копання колодязя не платила, а сплатила лише 500 грн. за
влаштування верху колодязя.

Судом встановлено, що між сторонами виникли неприязні відносини і з
27.10.2007 р. позивач не проживає в домоволодінні АДРЕСА_1, що не заперечується
сторонами в судовому засіданні.

Згідно ст. 1212 ЦК України - особа, яка набула майно або зберегла його у
себе  за рахунок іншої особи
(потерпілого) без  достатньої підстави
(безпідставно набуте майно), зобов'язана
повернути потерпілому це майно.

Суд вважає, що  відповідачка ОСОБА_2
безпідставно набула майно - колодязь, який збудований позивачем у домоволодінні
відповідачки АДРЕСА_1 за власні кошти позивача.

Даний колодязь був побудований за власні кошти позивача у домоволодінні
відповідачки після укладення ним договору купівлі-продажу Ѕ частини
домоволодіння та Ѕ частини земельної ділянки АДРЕСА_1, він був побудований зі
згоди відповідачки, що не заперечується
нею в судовому засіданні, цим колодязем відповідачка користувалася з
моменту будівництва разом з позивачем і користується ним зараз, а позивач позбавлений
права володіти і користуватися ним, так як не проживає в даному домоволодінні з
27.10.2007 р., договір купівлі-продажу Ѕ частини домоволодіння - розірвано.

Таким чином майно відповідачки
збільшилось безпідставно з одночасним зменшенням його у іншої сторони -
позивача, так як позивач затратив власні грошові кошти в сумі 6000 грн. на
будівництво колодязя, який залишився у домоволодінні відповідачки.

Згідно ст. 1213 ЦК України  - набувач
зобов'язаний  повернути потерпілому
безпідставно набуте майно в натурі. У разі
неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно
відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду справи  про повернення майна.

Так як  збудований за кошти позивача
колодязь неможливо йому повернути в натурі, суд вважає за необхідне стягнути з
відповідачки на користь позивача в межах заявлених позовних вимог 5000 грн.,
витрачених на будівництво колодязя.

Доводи відповідачки про те, що
розписку про те, що вона поверне позивачу 5000 грн., які він витратив на
копання колодязя, вона писала під впливом насильства з боку позивача, суд не
бере до уваги, так як це не знайшло свого підтвердження в судовому засіданні.

Позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення
3 % річних від простроченої суми за збудований колодязь, на думку суду
не підлягають задоволенню, так як стягнення вказаних процентів  по зобов'язаннях у зв'язку  з набуттям майна без достатньої правової
підстави  - цивільним законодавством
України не передбачено.

Судом встановлено, що сторонами  при
укладення договорів купівлі-продажу  Ѕ
частини домоволодіння та Ѕ частину земельної ділянки, розташованих АДРЕСА_1,
була досягнута усна домовленість про те, що вони будуть спільними зусиллями
обробляти земельну ділянку, утримувати підсобне господарство, що підтвердили
сторони в судовому засіданні.

Судом встановлено, що позивач спільно з відповідачкою у 2007 р. посадили,
виростили та у вересні 2007 р. зібрали врожай картоплі, що підтверджується
показами свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, які в судовому засіданні пояснили, що
ОСОБА_1 садив і вибирав картоплю в 2007 р. у господарстві ОСОБА_2. Сама
відповідачка в судовому засіданні пояснила, що вона разом з позивачем садила та
вибирала картоплю, і згодна передати позивачу 15 відер вирощеної у 2007 р.
картоплі.

Враховуючи викладене, суд вважає за
необхідне згідно ст. 357 ЦК України зобов'язати відповідачку передати
ОСОБА_1 15 відер місткістю по 10 літрів картоплі врожаю 2007 р., придатної до
споживання.

Суд погоджується з доводами позивача, що неповерненням відповідачкою 5000
грн., які він витратив на копання колодязя в її домоволодінні, заподіяло йому
моральної шкоди, що полягає в душевних стражданнях, яких він зазнав з приводу
цього.

Враховуючи, що згідно ст. 23 ч.3 ЦК України - моральна шкода може бути
відшкодована не тільки грішми, а й в інший спосіб, враховуючи обсяг душевних
страждань позивача, суд вважає, що достатньою сатисфакцією для відшкодування
моральної шкоди позивачу є саме по собі ухвалення судом даного рішення.

Суд вважає за необхідне на підставі ст. 88 ЦПК України стягнути з
відповідачки на користь позивача судові витрати пропорційно до розміру
задоволених позовних вимог у сумі 192,72 грн.

На підставі викладеного, ст. 1212, 1213, 357 ЦК України,  керуючись ст. 10, 60, 88, 212-215 ЦПК
України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги
ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1  5000 (п'ять
тисяч) грн. за збудований колодязь та судові витрати в сумі 192,72 грн., а
всього 5192,72 грн.

Зобов'язати
ОСОБА_2 передати ОСОБА_1 15 відер місткістю по 10 літрів картоплі врожаю 2007
року, придатної для споживання.

В частині вимог
ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_2 моральної шкоди в розмірі 1000 грн.
вважати  справедливою сатисфакцією факт
ухвалення даного рішення суду.

Позовні вимоги
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення 3 % річних від простроченої суми за збудований
колодязь - залишити без задоволення  за
безпідставністю вимог.

Рішення
може бути оскаржено  в апеляційний суд
Сумської області  через Охтирський
міськрайонний суд протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне
оскарження, яка подається протягом 10 днів
з дня проголошення рішення.

Суддя:                                                                   Плотникова Н.Б.

З
оригіналом згідно:                                         /підпис/